title: 2008/75/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 21. ledna 2008 o postoji, který má Společenství zaujmout v Mezinárodní radě pro kávu k určení depozitáře Mezinárodní dohody o kávě z roku 2007

text:
               25.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 22/20

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 21. ledna 2008
   o postoji, který má Společenství zaujmout v Mezinárodní radě pro kávu k určení depozitáře Mezinárodní dohody o kávě z roku 2007
   (2008/75/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 133 odst. 1 až 4 ve spojení s čl. 300 odst. 2 druhým pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Mezinárodní rada pro kávu na svém 98. zasedání přijala rezolucí 431 ze dne 28. září 2007 znění nové Mezinárodní dohody o kávě z roku 2007.

               (2)

               Mezinárodní dohoda o kávě z roku 2001 byla rezolucí 432 ze dne 28. září 2007 prodloužena o jeden rok, a to na období od 1. října 2007 do 30. září 2008.

               (3)

               Podle ustanovení čl. 2 odst. 10 Mezinárodní dohody o kávě z roku 2007 bude příští depozitář dohody, v souladu se stávající Mezinárodní dohodou o kávě z roku 2001, určen na základě rozhodnutí Mezinárodní rady pro kávu. Toto rozhodnutí bude přijato konsensem do 31. ledna 2008.

               (4)

               Stanovení depozitáře je v zájmu Evropského společenství.

               (5)

               Je třeba stanovit postoj, který má Evropské společenství v Mezinárodní radě pro kávu zaujmout,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Postojem Evropského společenství v Mezinárodní radě pro kávu je hlasovat, aby se depozitářem Mezinárodní dohody o kávě z roku 2007 stala Mezinárodní organizace pro kávu.

      V Bruselu dne 21. ledna 2008.

            Za Radu

            předseda

         I. JARC


title: 2007/45/ES: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 15. prosince 2006 o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv (ECB/2006/24)

text:
               31.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 24/9

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 15. prosince 2006
   o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv
   (ECB/2006/24)
   (2007/45/ES)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 30 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               S ohledem na přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii a s ohledem na skutečnost, že se jejich národní centrální banky k 1. lednu 2007 stanou součástí Evropského systému centrálních bank (ESCB), rozhodnutí ECB/2006/21 ze dne 15. prosince 2006 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (1) stanoví s účinkem od 1. ledna 2007 nové vážené podíly přidělené každé národní centrální bance, která bude členem ESCB k 1. lednu 2007, v klíči pro upisování rozšířeného základního kapitálu Evropské centrální banky (ECB) (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“ a „klíč pro upisování základního kapitálu“).

               (2)

               V důsledku toho je nutné upravit pohledávky, které ECB připsala podle článku 30.3 statutu národním centrálním bankám členských států, jež přijaly euro (dále jen „zúčastněné národní centrální banky“), a které se rovnají výši devizových rezerv, jež zúčastněné národní centrální banky poskytly ECB (dále jen „pohledávky“). Zúčastněné národní centrální banky, jejichž pohledávky se v důsledku rozšíření klíče pro upisování základního kapitálu dnem 1. ledna 2007 zvyšují, by proto měly uskutečnit vyrovnávací převod na ECB, zatímco ECB by měla uskutečnit vyrovnávací převod na ty zúčastněné národní centrální banky, jejichž pohledávky se následkem tohoto rozšíření snižují.

               (3)

               S účinkem od 1. ledna 2007 se bude horní hranice částky devizových rezerv, které mohou být na ECB převedeny, rovnat částce 57 606 524 025,77 EUR.

               (4)

               V souladu s obecnými principy spravedlnosti, rovného zacházení a oprávněného očekávání, na kterých je statut založen, by měly zúčastněné národní centrální banky, jejichž relativní podíl na souhrnné hodnotě kapitálu ECB se v důsledku výše uvedených úprav zvyšuje, uskutečnit rovněž vyrovnávací převod na zúčastněné národní centrální banky, jejichž relativní podíl se snižuje.

               (5)

               Pro účely výpočtu úpravy hodnoty podílu každé zúčastněné národní centrální banky na souhrnné hodnotě kapitálu ECB by jednotlivé vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu každé zúčastněné národní centrální banky do 31. prosince 2006 a s účinkem od 1. ledna 2007 měly být vyjádřeny jako procento z celkového základního kapitálu ECB upsaného všemi zúčastněnými národními centrálními bankami.

               (6)

               Z uvedených důvodů je nutné přijmout nové rozhodnutí ECB, které zruší rozhodnutí ECB/2003/21 ze dne 18. prosince 2003 o opatřeních nezbytných pro příspěvek na rezervní fondy a rezervy ECB a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv (2) a rozhodnutí ECB/2004/8 ze dne 22. dubna 2004 o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky, pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv a pro související finanční otázky (3).

               (7)

               Na základě článku 1 rozhodnutí Rady 2006/495/ES ze dne 11. července 2006 v souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Slovinskem ke dni 1. ledna 2007 (4) se s účinkem od 1. ledna 2007 zrušuje výjimka ve prospěch Slovinska podle článku 4 aktu o přistoupení z roku 2003 (5),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se:

               a)

               „souhrnnou hodnotou kapitálu“ rozumí celkový součet rezervních fondů ECB, účtů přecenění a rezerv rovnocenných rezervním fondům, vypočtený ECB k 31. prosinci 2006. Aniž by byla dotčena obecná platnost pojmu „souhrnné hodnoty kapitálu“, rezervní fondy ECB a rezervy rovnocenné rezervním fondům zahrnují všeobecný rezervní fond a rezervy rovnocenné rezervním fondům na krytí kurzového a úrokového rizika a rizika souvisejícího s cenou zlata;

               b)

               „dnem převodu“ rozumí druhý pracovní den po schválení účetní závěrky ECB za účetní rok 2006 Radou guvernérů;

               c)

               „příjmem ECB z eurobankovek“ rozumí totéž jako „příjem ECB z eurobankovek v oběhu“, jak je definován v čl. 1 písm. d) rozhodnutí ECB/2005/11 ze dne 17. listopadu 2005 o přerozdělování příjmu Evropské centrální banky z eurobankovek v oběhu mezi národní centrální banky zúčastněných členských států (6).

         Článek 2
   Příspěvek na rezervní fondy a rezervy ECB
   1.   Jestliže se podíl zúčastněné národní centrální banky na souhrnné hodnotě kapitálu v důsledku zvýšení jejího váženého podílu v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2007 zvyšuje, převede tato zúčastněná národní centrální banka na ECB v den převodu částku určenou podle odstavce 3.
   2.   Jestliže se podíl zúčastněné národní centrální banky na souhrnné hodnotě kapitálu v důsledku snížení jejího váženého podílu v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2007 snižuje, obdrží tato zúčastněná národní centrální banka v den převodu od ECB částku určenou podle odstavce 3.
   3.   V den schválení účetní závěrky ECB za účetní rok 2006 Radou guvernérů nebo před tímto dnem vypočítá a potvrdí ECB každé zúčastněné národní centrální bance buď částku, kterou má tato zúčastněná národní centrální banka převést na ECB v případě, kdy se použije odstavec 1, nebo částku, kterou zúčastněná národní centrální banka od ECB obdrží v případě, kdy se použije odstavec 2. S výhradou zaokrouhlení se každá částka, jež má být převedena nebo přijata, vypočítává tak, že se souhrnná hodnota kapitálu vynásobí absolutním rozdílem mezi váženým podílem každé ze zúčastněných národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu k 31. prosinci 2006 a jejím váženým podílem v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2007 a výsledek se vydělí 100.
   4.   Částky uvedené v odstavci 3 jsou splatné v eurech dne 1. ledna 2007, ale ve skutečnosti se převádí v den převodu.
   5.   Zúčastněná národní centrální banka nebo ECB, jež jsou povinny převést částku v souladu s odstavcem 1 nebo odstavcem 2, převedou v den převodu odděleně rovněž úroky, které za období od 1. ledna 2007 do dne převodu vzniknou z jednotlivých částek, jež tato zúčastněná národní centrální banka a ECB mají převést. Převodci a příjemci těchto úroků se shodují s převodci a příjemci částek, ze kterých úroky vzniknou.
   6.   Je-li souhrnná hodnota kapitálu menší než nula, částky, jež mají být převedeny nebo přijaty podle odstavce 3 a 5, se hradí opačně, nežli stanoví odstavec 3 a 5.
   Článek 3
   Úprava pohledávek ve výši převedených devizových rezerv
   1.   Vzhledem k tomu, že úprava pohledávek, které se rovnají výši převedených devizových rezerv ze strany Banka Slovenije, se bude řídit rozhodnutím ECB/2006/30 ze dne 30. prosince 2006 o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvku na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Banka Slovenije (7), tímto článkem se řídí úprava pohledávek, které se rovnají výši devizových rezerv převedených ostatními zúčastněnými národními centrálními bankami.
   2.   Pohledávky zúčastněných národních centrálních bank se s účinkem od 1. ledna 2007 upravují v souladu s upravenými váženými podíly v klíči pro upisování základního kapitálu. Hodnota pohledávek zúčastněných národních centrálních bank s účinkem od 1. ledna 2007 je uvedena ve třetím sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí.
   3.   Na základě tohoto ustanovení, a aniž by bylo zapotřebí dalších formalit nebo úkonů, se má za to, že každá zúčastněná národní centrální banka dne 1. ledna 2007 buď převedla, nebo obdržela absolutní hodnotu pohledávky (v eurech) uvedenou vedle jejího názvu ve čtvrtém sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí, přičemž znaménko „-“ označuje pohledávku, kterou zúčastněná národní centrální banka převádí na ECB, a znaménko „+“ označuje pohledávku, kterou ECB převádí na zúčastněnou národní centrální banku.
   4.   V první provozní den transevropského expresního automatizovaného systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET) následující po 1. lednu 2007 buď každá zúčastněná národní centrální banka převede, nebo obdrží absolutní hodnotu částky (v eurech), jež je uvedena vedle jejího názvu ve čtvrtém sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí, přičemž znaménko „+“ označuje částku, kterou zúčastněná národní centrální banka převádí na ECB, a znaménko „-“ označuje částku, kterou ECB převádí na zúčastněnou národní centrální banku.
   5.   V první provozní den TARGETu následující po 1. lednu 2007 ECB a zúčastněné národní centrální banky, jež jsou povinny převést částky v souladu s odstavcem 4, převedou odděleně rovněž úroky, které za období od 1. ledna 2007 do dne tohoto převodu vzniknou z jednotlivých částek, jež mají ECB nebo zúčastněné národní centrální banky převést. Převodci a příjemci těchto úroků se shodují s převodci a příjemci částek, ze kterých úroky vzniknou.
   Článek 4
   Obecná ustanovení
   1.   Výpočet úroků, které vzniknou na základě čl. 2 odst. 5 a čl. 3 odst. 5, se provádí denně s použitím metody výpočtu skutečný počet dnů/360, pomocí sazby rovnající se mezní úrokové sazbě, kterou ESCB použil při poslední hlavní refinanční operaci.
   2.   Všechny převody podle čl. 2 odst. 1, 2 a 5 a čl. 3 odst. 4 a 5 se uskutečňují odděleně prostřednictvím TARGETu.
   3.   ECB a zúčastněné národní centrální banky, které jsou povinny provést převody uvedené v odstavci 2, dají včas dobu nezbytné příkazy k řádnému a včasnému provedení těchto převodů.
   Článek 5
   Závěrečná ustanovení
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2007.
   2.   Rozhodnutí ECB/2003/21 a ECB/2004/8 se s účinkem od 1. ledna 2007 zrušují.
   3.   Odkazy na rozhodnutí ECB/2003/21 a ECB/2004/8 se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 15. prosince 2006.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (2)  Úř. věst. L 9, 15.1.2004, s. 36.

      (3)  Úř. věst. L 205, 9.6.2004, s. 13.

      (4)  Úř. věst. L 195, 15.7.2006, s. 25.

      (5)  Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33.

      (6)  Úř. věst. L 311, 26.11.2005, s. 41.

      (7)  Viz strana 17 v tomto čísle v Úředního věstníku.

      PŘÍLOHA
      POHLEDÁVKY VE VÝŠI DEVIZOVÝCH REZERV PŘEVEDENÝCH NA ECB

                  Zúčastněná národní centrální banka

                  Pohledávka ve výši devizových rezerv převedených na ECB, k 31. prosinci 2006
                  (v EUR)

                  Pohledávka ve výši devizových rezerv převedených na ECB, s účinkem od 1. ledna 2007
                  (v EUR)

                  Částka převodu
                  (v EUR)

                  Nationale Bank van België/ Banque nationale de Belgique

                  1 419 101 951,42

                  1 423 341 995,63

                  +4 240 044,21

                  Deutsche Bundesbank

                  11 761 707 507,63

                  11 821 492 401,85

                  +59 784 894,22

                  Bank of Greece

                  1 055 840 342,96

                  1 046 595 328,50

                  -9 245 014,46

                  Banco de España

                  4 326 975 513,23

                  4 349 177 350,90

                  +22 201 837,67

                  Banque de France

                  8 275 330 930,88

                  8 288 138 644,21

                  +12 807 713,33

                  Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

                  513 006 857,90

                  511 833 965,97

                  -1 172 891,93

                  Banca d’Italia

                  7 262 783 714,66

                  7 217 924 640,86

                  -44 859 073,80

                  Banque centrale du Luxembourg

                  87 254 013,80

                  90 730 275,34

                  +3 476 261,54

                  De Nederlandsche Bank

                  2 223 363 597,71

                  2 243 025 225,99

                  +19 661 628,28

                  Oesterreichische Nationalbank

                  1 157 451 203,42

                  1 161 289 917,84

                  +3 838 714,42

                  Banco de Portugal

                  982 331 062,21

                  987 203 002,23

                  +4 871 940,02

                  Banka Slovenije

                  0

                  183 995 237,74 (1)

                  + 183 995 237,74

                  Suomen Pankki

                  717 118 925,89

                  717 086 011,07

                  -32 914,82

                  Celkem (2):

                  39 782 265 621,70

                  40 041 833 998,13

                  + 259 568 376,43

         (1)  Převede se s účinkem od dat uvedených v rozhodnutí ECB/2006/30.

         (2)  V důsledku zaokrouhlení se nemusí celkový součet přesně rovnat součtu všech uvedených číselných údajů.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1243 ze dne 29. května 2017 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní námořní organizaci (IMO) na 98. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost a na 71. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí k přijetí změn pravidla II-1/23 úmluvy SOLAS, pravidla II-2/9.4.1.3 úmluvy SOLAS, předpisů pro vysokorychlostní plavidla z let 1994 a 2000, Mezinárodních předpisů pro záchranné prostředky a dodatku V přílohy VI úmluvy MARPOL

text:
               11.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 178/9

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/1243
   ze dne 29. května 2017
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní námořní organizaci (IMO) na 98. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost a na 71. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí k přijetí změn pravidla II-1/23 úmluvy SOLAS, pravidla II-2/9.4.1.3 úmluvy SOLAS, předpisů pro vysokorychlostní plavidla z let 1994 a 2000, Mezinárodních předpisů pro záchranné prostředky a dodatku V přílohy VI úmluvy MARPOL
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Cílem činnosti Unie v odvětví námořní dopravy by mělo být zlepšování námořní bezpečnosti a ochrana mořského prostředí.

               (2)

               Výbor pro námořní bezpečnost (MSC) Mezinárodní námořní organizace (IMO) na svém 97. zasedání schválil změny pravidla II-1/23 a pravidla II-2/9.4.1.3 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS), mezinárodních předpisů pro vysokorychlostní plavidla z let 1994 a 2000 a Mezinárodních předpisů pro záchranné prostředky (dále jen „předpisy LSA“) a přílohy rezoluce MSC.81(70). Tyto změny mají být přijaty na 98. zasedání MSC, jež se má konat v červnu 2017.

               (3)

               Výbor pro ochranu mořského prostředí organizace IMO (MEPC) se na svém 70. zasedání dohodl na změnách dodatku V přílohy VI Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí (dále jen „příloha VI úmluvy MARPOL“), které umožní lodím, jež splňují požadavky přílohy VI úmluvy MARPOL prostřednictvím rovnocenných prostředků, uvést v dodacím listu zásobníku, že lodní topný olej je dodáván v souladu s oznámením kupujícího o tom, že je určen k použití v kombinaci s rovnocennými prostředky. Tyto změny by měly být přijaty na 71. zasedání MEPC, které se má konat v červenci 2017.

               (4)

               Na 95. a 96. zasedání MSC organizace IMO bylo schváleno několik návrhů změn pravidla II-1 úmluvy SOLAS týkajících se dělení lodi na úseky a stability v narušeném stavu. Postoj, který byl zaujat jménem Unie k těmto změnám, byl stanoven v rozhodnutí Rady (EU) 2016/2077 (1).

               (5)

               Výbor MSC organizace IMO se na svém 97. zasedání dohodl na pozastavení přijímání většiny návrhů na změny pravidel II-1 úmluvy SOLAS týkajících se dělení lodi na úseky a stability v narušeném stavu až do doby konání 98. zasedání MSC, a pokud jde o změny pravidla II-1/6 týkající se vzorce požadovaného indexu dělení R, dohodl se výbor na tom, že by se žádnými dalšími změnami pravidla II-1/6 neměla snížit stávající úroveň bezpečnosti.

               (6)

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie, stanovený v čl. 2 odst. 1 písm. a) a čl. 2 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2016/2077 je proto i nadále použitelný.

               (7)

               Výbor MSC organizace IMO se na svém 97. zasedání dohodl na harmonizaci znění pravidel II-1/22, II-1/23 a II-1/24, pokud jde o existenci několika výrazů pro obdobné požadavky, a na aktualizaci stávajících odkazů, aniž by se tím změnil obsah dříve schválených změn. Pravidlo II-1/23 se týká zvláštních požadavků na osobní lodě typu ro-ro a nevztahuje se na něj postoj, který má být zaujat jménem Unie, stanovený v rozhodnutí Rady (EU) 2016/2077. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES (2) se vztahuje na osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla provozující vnitrostátní plavbu. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. a) bodu i) uvedené směrnice stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění.

               (8)

               Změny pravidla II-2/9.4.1.3 úmluvy SOLAS mají za cíl objasnit požadavky na protipožární odolnost oken na osobních lodích přepravujících maximálně 36 cestujících a na lodích pro zvláštní účely s více než 60, ale nejvýše 240 osobami na palubě. Lodě přepravující maximálně 36 cestujících by měly zajišťovat stejnou úroveň bezpečnosti jako ty, které přepravují více než 36 cestujících. Směrnice 2009/45/ES se vztahuje na osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla provozující vnitrostátní plavbu. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. a) bodu i) uvedené směrnice stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění. Příloha I kapitola II-2 část B.10.4 uvedené směrnice stanoví, že u osobních lodí přepravujících méně než 36 cestujících se má zvláštní pozornost věnovat protipožární odolnosti oken obrácených na otevřené nebo uzavřené prostory naloďování do záchranných člunů a vorů a protipožární odolnosti oken umístěných pod těmito prostorami v takové poloze, že by jejich porucha během požáru bránila spuštění záchranných člunů nebo vorů na vodu nebo nalodění do nich.

               (9)

               Změny předpisů pro vysokorychlostní plavidla vysvětlují použití bodů 8.10.1.4 až 8.10.1.6 těchto předpisů, které se týkají toho, že vysokorychlostní plavidla kratší než 20 a 30 m nemusí být vybavena záchranářskými čluny. Za předpokladu, že jsou splněny požadavky bodu 8.10.1.6 v obou předpisech, což zahrnuje nový prvek, tj. že musí být možné vyzvednout bezmocnou osobu z vody ve vodorovné nebo téměř vodorovné pozici, nemusí vysokorychlostní plavidla kratší než 30 m (pro účely předpisu z roku 2000) nebo 20 m (pro účely předpisu z roku 1994) nést záchranářské čluny. Směrnice 2009/45/ES se vztahuje na osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla provozující vnitrostátní plavbu. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. a) bodu i) uvedené směrnice stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění.

               (10)

               Předpisy LSA stanoví mezinárodní požadavky na záchranné prostředky, na něž se vztahuje kapitola III úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění. Změny bodů 6.1.1.5 a 6.1.1.6 předpisů LSA a bodu 8.1.1 části 1 přílohy rezoluce MSC.81(70) zajišťují soulad se statickými zkouškami a zkušebním zatížením, které musí uvedená spouštěcí zařízení snést, a to včetně jejich konstrukčních prvků a navijáků, a měly by být považovány za drobné opravy. Spouštěcí zařízení a navijáky jsou uvedeny v prováděcím nařízení Komise (EU) 2017/306 (3), které odkazuje na předpisy LSA a na rezoluci MSC.81(70) ve vztahu k položkám MED/1.21, 1.23, 1.24 a 1.25, pokud jde o spouštěcí zařízení, a k položkám MED/1.41a, 1.41b, 1.41c, 1.41d, 1.41e, pokud jde o navijáky. Spadají proto do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU (4).

               (11)

               Změny dodatku V přílohy VI úmluvy MARPOL upravují možnost, aby u lodí, které splňují požadavky, pokud jde o obsah síry v palivu v kontrolních oblastech emisí oxidů síry (SECA) prostřednictvím rovnocenných prostředků (systémy čištění spalin (EGCS)), mohl dodavatel po oznámení kupujícího uvést v dodacím listu zásobníku, že palivo je určeno k použití na lodi, která splňuje požadavky týkající se síry prostřednictvím rovnocenných prostředků. Vzhledem ke zvyšujícímu se počtu lodí vybavených EGCS jsou změny dodatku V přílohy VI úmluvy MARPOL nezbytné, aby se uvedl do souladu standardní text na dodacím listu zásobníku se skutečností, že lodi mohou nadále používat paliva s vyšším obsahem síry i poté, co 1. ledna 2015 vstoupily v platnost požadavky na 0,10 % obsah síry v kontrolních oblastech emisí oxidů síry (SECA). Požadavky přílohy VI úmluvy MARPOL, pokud jde o omezení emisí SOx, jsou prováděny v právu Unie prostřednictvím směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802 (5). Ustanovení čl. 6 odst. 9 písm. b) a c) a čl. 13 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice odkazují na dodací list zásobníku jako na hlavní mechanismus pro zajištění souladu se směrnicí. Rovnocenné způsoby zajišťování souladu jsou považovány za alternativní metody snižování emisí, jak jsou vymezeny v čl. 2 písm. o) směrnice (EU) 2016/802, a mohou být použity za předpokladu, že lodě používající metody snižování emisí nepřetržitě dosahují snížení emisí oxidu siřičitého, které je přinejmenším rovnocenné snížení, jehož by bylo dosaženo použitím lodních paliv, která splňují požadavky uvedené směrnice.

               (12)

               Unie není členem IMO ani smluvní stranou příslušných úmluv nebo předpisů. Rada by měla zmocnit členské státy k vyjádření postoje Unie a k vyjádření jejich souhlasu s tím, aby byly těmito změnami vázány do té míry, nakolik tyto změny spadají do výlučné pravomoci Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 98. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost IMO, je souhlasit s přijetím těchto změn:

               a)

               změny pravidla II-1/23 úmluvy SOLAS, jak jsou stanoveny v příloze 1 dokumentu IMO MSC 97/WP.5, s výhradou změn navrhovaných v dokumentech IMO MSC 97/3/5 a MSC 97/3/4;

               b)

               změny pravidla II-2/9.4.1.3 úmluvy SOLAS, jak jsou stanoveny v příloze 13 dokumentu IMO MSC 97/22/Add.1;

               c)

               změny předpisů pro vysokorychlostní plavidla, jak jsou stanoveny v přílohách 15 a 16 dokumentu IMO MSC 97/22/Add.1;

               d)

               změny předpisů LSA a přílohy rezoluce MSC.81(70), jak jsou stanoveny v příloze 17 dokumentu IMO MSC 97/22/Add.1 a v příloze 1 dokumentu IMO MSC 98/3/1.

         Článek 2
   Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 71. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí organizace IMO, je souhlasit s přijetím změn dodatku V přílohy VI úmluvy MARPOL, jak jsou stanoveny v příloze 7 dokumentu IMO MEPC 70/18/Add.1.
   Článek 3
   1.   Postoje, které mají být zaujaty jménem Unie, stanovené v článcích 1 a 2, vyjádří členské státy, jež jsou členy IMO, jednající společně v zájmu Unie.
   2.   Drobné úpravy postojů uvedených v článcích 1 a 2 lze dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.
   Článek 4
   Členské státy se zmocňují, aby vyjádřily souhlas s tím, že v zájmu Unie budou vázány změnami uvedenými v článcích 1 a 2 v rozsahu, v jakém tyto změny spadají do výlučné pravomoci Unie.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 29. května 2017.

            Za Radu

            předseda

         C. CARDONA

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/2077 ze dne 17. října 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní námořní organizaci (IMO) na 70. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a 97. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost k přijetí změn přílohy VI úmluvy MARPOL, pravidel II-1 úmluvy SOLAS, pravidel III/1.4, III/30 a III/37 úmluvy SOLAS, pravidel II-2/1 a II-2/10 úmluvy SOLAS, pravidla II-1/3-12 úmluvy SOLAS, úmluvy a předpisu o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků (STCW), předpisů o systémech protipožární bezpečnosti a předpisu z roku 2011 o programu rozšířených inspekcí (Úř. věst. L 320, 26.11.2016, s. 36).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES ze dne 6. května 2009 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě (Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1).

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/306 ze dne 6. února 2017, kterým se uvádí požadavky na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušební normy pro lodní výstroj (Úř. věst. L 48, 24.2.2017, s. 1).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU ze dne 23. července 2014 o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES (Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 146).

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/802 ze dne 11. května 2016 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech (Úř. věst. L 132, 21.5.2016, s. 58).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/551 ze dne 23. března 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném readmisním výboru k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 Dohody mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob od 1. června 2016

text:
               9.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 95/9

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/551
   ze dne 23. března 2016
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném readmisním výboru k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 Dohody mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob od 1. června 2016
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob (dále jen „dohoda“) byla uzavřena rozhodnutím Rady 2014/252/EU (1) a vstoupila v platnost dne 1. října 2014. Podle čl. 24 odst. 3 dohody se mají ustanovení článků 4 a 6 dohody týkající se zpětného přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti použít od 1. října 2017.

               (2)

               Unie a Turecko vyjádřily na vrcholné schůzce konané dne 29. listopadu 2015 politickou shodu v tom, že by dohoda by měla být uplatňována v plném rozsahu od 1. června 2016.

               (3)

               Podle čl. 19 odst. 1 písm. b) dohody má smíšený readmisní výbor za úkol rozhodovat o prováděcích opatřeních nezbytných pro jednotné uplatňování této dohody. Proto by bylo vhodné stanovit rozhodnutím smíšeného readmisního výboru nezbytná prováděcí opatření s cílem zajistit použitelnost závazků stanovených v článcích 4 a 6 dohody od 1. června 2016.

               (4)

               Spojené království je vázáno dohodou, a proto se účastní přijímání tohoto rozhodnutí.

               (5)

               Dohoda není pro Irsko závazná ani použitelná, a proto se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí.

               (6)

               Dohoda není pro Dánsko závazná ani použitelná, a proto se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí.

               (7)

               Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je nezbytné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném readmisním výboru k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 dohody od 1. června 2016,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném readmisním výboru EU–Turecko k rozhodnutí smíšeného readmisního výboru o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 Dohody mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob od 1. června 2016, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného readmisního výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Drobné změny tohoto návrhu rozhodnutí mohou být přijaty bez dalšího rozhodnutí Rady.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 23. března 2016.

            Za Radu

            předseda

         A.G. KOENDERS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2014/252/EU ze dne 14. dubna 2014 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob (Úř. věst. L 134, 7.5.2014, s. 1).

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO READMISNÍHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO DOHODOU MEZI EVROPSKOU UNIÍ A TURECKOU REPUBLIKOU O ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ NEOPRÁVNĚNĚ POBÝVAJÍCÍCH OSOB č. 2/2016
      ze dne
      o prováděcích opatřeních pro použití článků 4 a 6 dohody od 1. června 2016
      VÝBOR,
      s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob, a zejména na čl. 19 odst. 1 písm. b) uvedené dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dohoda mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. října 2014.

                  (2)

                  Podle čl. 24 odst. 3 dohody se závazky týkající se zpětného přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti stanovené v článcích 4 a 6 dohody použijí teprve tři roky po vstupu dohody v platnost.

                  (3)

                  Mezi oběma stranami byla na vrcholné schůzce mezi EU a Tureckem konané dne 29. listopadu 2015 bylo dosaženo politické shody, že dohoda má být uplatňována v plném rozsahu od června 2016,

            SE ROZHODL PŘIJMOUT TOTO PROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ:
      Článek 1
      Závazky stanovené v článcích 4 a 6 dohody, které se týkají zpětného přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti, se použijí ode dne 1. června 2016.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí se stane závazným po dokončení nezbytných vnitřních postupů vyžadovaných právem stran.

         V … dne

            …

               (za Evropskou unii)

            …

               (za Tureckou republiku)