title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 94/06/KOL ze dne 19. dubna 2006 , kterým se po padesáté sedmé mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory

text:
               5.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 36/62

      ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 94/06/KOL
   ze dne 19. dubna 2006,
   kterým se po padesáté sedmé mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (1),
   S OHLEDEM NA Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2), a zejména na články 61 až 63 a protokol 26 této dohody,
   S OHLEDEM NA Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (3), zejména na článek 24 a čl. 5 odst. 2 písm. b) této dohody a článek 1 v části I protokolu 3 této dohody,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle článku 24 Dohody o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora Úřad uvede v platnost ustanovení Dohody o EHP týkající se státní podpory,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle čl. 5 odst. 2 písm. b) Dohody o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora Úřad vydá oznámení nebo pokyny v záležitostech, o nichž se pojednává v Dohodě o EHP, pokud je tak výslovně stanoveno v uvedené Dohodě nebo Dohodě o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora nebo pokud to Úřad považuje za nezbytné,
   S ODKAZEM NA procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory (4), která dne 19. ledna 1994 přijal Úřad (5),
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle bodu II pod nadpisem „OBECNÉ“ na konci přílohy XV Dohody o EHP má Úřad po poradě s Evropskou komisí přijmout akty odpovídající aktům přijatým Evropskou komisí,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE Evropská komise vydala doporučení Komise 2003/361/ES (6) o definici mikropodniků, malých a středních podniků, které nahrazuje předchozí doporučení Komise 96/280/ES (7) o definici malých a středních podniků,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE dřívější kapitolu 10 Pokynů ke státní podpoře, která zahrnovala doporučení Komise 96/280/ES, vypustil Kontrolní úřad ESVO na základě rozhodnutí č. 198/03/KOL ze dne 5. listopadu 2003 (8) kvůli tomu, že nová definice malých a středních podniků stanovená v novém doporučení Komise 2003/361/ES byla rovněž začleněna do přílohy nového nařízení o blokové výjimce, které se týká podpory malých a středních podniků (9),
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE definice malých a středních podniků slouží jako všeobecný referenční nástroj v rámci Pokynů ke státní podpoře, které obsahují několik odkazů na definici malých a středních podniků, považuje Úřad za užitečné začlenit novou definici malých a středních podniků stanovenou v novém doporučení Komise 2003/361/ES do Pokynů ke státní podpoře,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE definice mikropodniků, malých a středních podniků v novém doporučení Komise 2003/361/ES by tudíž měla být začleněna do Pokynů ke státní podpoře jako nová kapitola 10,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE ostatní kapitoly v Pokynech ke státní podpoře odkazují na předchozí definici malých a středních podniků uvedenou v dřívější kapitole 10, a měly by se tudíž pozměnit, aby odkazovaly na novou definici mikropodniků, malých a středních podniků,
   S ODKAZEM NA to, že se Úřad poradil s Evropskou komisí o začlenění doporučení Komise 2003/361/ES do Pokynů ke státní podpoře,
   S ODKAZEM NA to, že se Úřad v této záležitosti poradil se státy ESVO formou dopisů ze dne 7. února 2006 určených Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku,
   PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pokyny ke státní podpoře Úřadu jsou pozměněny zavedením nové kapitoly 10 o definici mikropodniků, malých a středních podniků. Nová kapitola 10 je začleněna do tohoto rozhodnutí a tvoří jeho nedílnou součást. Ostatní kapitoly v Pokynech ke státní podpoře, které odkazují na předchozí definici malých a středních podniků stanovenou v dřívější kapitole 10, jsou pozměněny, aby odkazovaly na novou definici mikropodniků, malých a středních podniků stanovenou v doporučení Komise 2003/361/ES.
   Nová kapitola 10 vstoupí v platnost dnem, kdy ji přijme Úřad.
   Článek 2
   Státy ESVO o tom budou vyrozuměny formou dopisu s kopií tohoto rozhodnutí a přiložené nové kapitoly 10 Pokynů Úřadu ke státní podpoře.
   Článek 3
   Evropská komise bude vyrozuměna v souladu s bodem d) protokolu 27 Dohody o EHP zasláním kopie tohoto rozhodnutí a přiložené nové kapitoly 10 Pokynů Úřadu ke státní podpoře.
   Článek 4
   Rozhodnutí včetně přílohy bude zveřejněno v oddíle EHP Úředního věstníku Evropské unie a v dodatku EHP tohoto věstníku.

      V Bruselu dne 19. dubna 2006.

            Za Kontrolní úřad ESVO

            předseda

         Bjørn T. GRYDELAND

         Kurtčlen kolegia

            JAEGER

      (1)  Dále jen „Úřad“.

      (2)  Dále jen „Dohoda o EHP“.

      (3)  Dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“.

      (4)  Soubor oznámení, pokynů atd. přijatých Úřadem v tomto ohledu, dále jen „Pokyny ke státní podpoře“.

      (5)  Původně zveřejněno v Úř. věst. L 231, 3.9.1994, s. 1 a v dodatku EHP k Úřednímu věstníku č. 32 z téhož dne. Aktualizovaná verze Pokynů ke státní podpoře je k dispozici na internetové stránce Úřadu: www.eftasurv.int

      (6)  Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36.

      (7)  Úř. věst. L 107, 30.4.1996, s. 4.

      (8)  Úř. věst. L 120, 12.5.2005, s. 39.

      (9)  Nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (Úř. věst. L 10, 13.1.2001, s. 33), ve znění nařízení Komise (ES) č. 364/2004 (Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 22). Obě nařízení byla začleněna do oddílu 1f přílohy XV Dohody o EHP na základě rozhodnutí Smíšeného výboru č. 88/2002 (Úř. věst. L 266, 3.10.2002, s. 56 a dodatek EHP č. 49, 3.10.2002, s. 42) a rozhodnutí Smíšeného výboru č. 131/2004 (Úř. věst. L 64, 10.3.2005, s. 67 a dodatek EHP č. 12, 10.3.2005, s. 49).

      PŘÍLOHA

         „10   PODPORA MIKROPODNIKŮ, MALÝCH A STŘEDNÍCH PODNIKŮ
         10.1   Úvod

                     (1)

                     Dřívější kapitola 10 obsahovala doporučení Komise 96/280/ES (1) týkající se definice malých a středních podniků. Kvůli četným potížím s výkladem, které vyvstaly při používání doporučení Komise 96/280/ES, a po získání připomínek od podniků bylo v doporučení Komise 96/280/ES zapotřebí učinit několik změn. Komise se však z důvodu jasnosti raději rozhodla pro nahrazení doporučení Komise 96/280/ES novým doporučením 2003/361/ES, které obsahovalo novou definici mikropodniků, malých a středních podniků (dále jen ‚malé a střední podniky‘).

                     (2)

                     Kontrolní úřad ESVO na základě rozhodnutí č. 198/03/KOL ze dne 5. listopadu 2003 (2) zrušil dřívější kapitolu 10 (začleňující doporučení Komise 96/280/ES), protože nová definice malých a středních podniků stanovená v novém doporučení Komise 2003/361/ES byla rovněž zahrnuta do přílohy nového nařízení o blokové výjimce, které se týká podpory malých a středních podniků. (3)

                     (3)

                     S ohledem na skutečnost, že definice malých a středních podniků slouží jako obecný referenční nástroj v rámci Pokynů ke státní podpoře, který obsahuje několik odkazů na definici malých a středních podniků, však Úřad považuje za užitečné začlenit novou definici malých a středních podniků obsaženou v novém doporučení Komise 2003/361/ES do Pokynů ke státní podpoře. Současná nová kapitola 10 proto obsahuje novou definici malých a středních podniků stanovenou v doporučení Komise 2003/361/ES. (4).

                     (4)

                     Mělo by se objasnit, že v souladu s

                                 i)

                                 články 48, 81 a 82 Smlouvy o ES, jak je vykládá Soudní dvůr Evropských společenství a

                                 ii)

                                 články 34, 53 a 54 Dohody o EHP, jak je vykládá Soudní dvůr ESVO a Soudní dvůr Evropských společenství,

                           by se za podnik měl považovat každý subjekt vykonávající hospodářskou činnost, bez ohledu na jeho právní formu. K těmto subjektům patří zejména osoby samostatně výdělečně činné a rodinné podniky vykonávající řemeslné či jiné činnosti a obchodní společnosti nebo sdružení, která běžně vykonávají hospodářskou činnost.

                     (5)

                     Kritérium počet pracovníků (kritérium ‚počet pracovníků‘) je nepochybně i nadále jedním z nejdůležitějších a musí být zachováno jako hlavní kritérium. Zavedení finančního kritéria je nicméně nezbytným doplňkem pro pochopení skutečné velikosti a výkonnosti podniku a jeho postavení v porovnání s konkurenty. Nebylo by však žádoucí, aby se jako jediné finanční kritérium používal obrat, zejména proto, že podniky v odvětví obchodu a distribuce mají přirozeně vyšší obrat než podniky ve zpracovatelském odvětví. Kritérium obratu by se tudíž mělo kombinovat s kritériem celkové účetní rozvahy, které odráží celkové jmění podniku, přičemž je možné překročit kterékoli z těchto dvou kritérií.

                     (6)

                     Strop obratu se vztahuje na podniky, které se zabývají velmi rozdílnými druhy hospodářské činnosti. Se záměrem neomezit nevhodným způsobem účelnost použití definice by mělo být toto kritérium aktualizováno tak, aby přitom byly brány v úvahu změny v cenách i produktivitě.

                     (7)

                     Pokud jde o strop celkové účetní rozvahy, je v případě neexistence kteréhokoli nového prvku odůvodněné zachovat přístup, podle kterého se na stropy obratu vztahuje koeficient založený na statistickém poměru mezi dvěma proměnnými. Statistický trend vyžaduje, aby byl u stropu pro obrat připuštěn větší nárůst. Jelikož se tento trend liší podle velikostní kategorie podniku, je rovněž vhodné upravit koeficient tak, aby co nejvíce odrážel hospodářský vývoj a nepenalizoval mikropodniky a malé podniky v porovnání se středními podniky. Tento koeficient se v případě mikropodniků a malých podniků blíží téměř hodnotě 1. Kvůli zjednodušení se proto musí pro tyto kategorie vybrat jediná hodnota stropu obratu a celkové účetní rozvahy.

                     (8)

                     Kromě toho by měly být lépe definovány mikropodniky – kategorie malých podniků, která je velmi důležitá pro rozvoj podnikatelství a tvorbu pracovních míst.

                     (9)

                     S cílem lépe pochopit skutečné hospodářské postavení malých a středních podniků a vyloučit z této kategorie skupiny podniků, jejichž hospodářská moc může překračovat moc skutečných malých a středních podniků, by se mělo rozlišovat mezi různými druhy podniků podle toho, zda jsou nezávislé, zda mají holdingy, které nejsou v řídícím postavení (partnerské podniky), nebo zda jsou spojeny s jinými podniky. Limit stanovený v předchozím doporučení Komise 96/280/ES, tj. 25 % vlastnického podílu, pod kterým je podnik považován za nezávislý, se zachovává.

                     (10)

                     Za účelem podpory zakládání podniků, ekvitního financování malých a středních podniků, rozvoje venkova a místního rozvoje lze podniky považovat za nezávislé, i když jsou z 25 % nebo ve větším podílu vlastněny určitými kategoriemi investorů, kteří sehrávají kladnou úlohu při jejich financování a zakládání. Podmínky pro tyto investory však dříve nebyly stanoveny. Případ ‚business angels‘ (jednotlivců či skupin jednotlivců provozující běžnou činnost spojenou s investováním rizikového kapitálu) si zasluhuje zvláštní pozornost, protože v porovnání s jinými investory rizikového kapitálu je jejich schopnost poskytovat novým podnikatelům důležité rady mimořádně cenná. Jejich investice do základního jmění rovněž doplňují činnost společností rizikového kapitálu, protože poskytují menší částky v počátečním stadiu života podniku.

                     (11)

                     Z důvodu zjednodušení věcí, zejména pak pro státy ESVO a podniky, by se při definování spojených podniků měly využít podmínky stanovené v článku 1 směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983 o konsolidovaných účetních závěrkách (5), naposledy pozměněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/65/ES (6), protože tyto podmínky jsou vhodné pro účely této kapitoly. K posílení podnětů k investování do základního jmění malého a středního podniku byl zaveden institut presumpce neexistence rozhodujícího vlivu na dotyčný podnik, a to na základě kritérií čl. 5 odst. 3 směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978 o ročních účetních závěrkách některých forem společností (7), naposledy pozměněné směrnicí 2001/65/ES.

                     (12)

                     Ve vhodných případech by se měl brát ohled také na vztahy mezi podniky, které přecházejí mezi fyzickými osobami, s cílem zajistit, aby pouze ty podniky, které opravdu potřebují ve svůj prospěch výhody příslušné pro malé a střední podniky podle různých pravidel nebo opatření, je skutečně využívaly. Aby se zkoumání těchto situací omezilo na přísné minimum, ohled braný na tyto vztahy byl omezen na příslušný trh nebo na sousední trhy, a to v případě potřeby s odvoláním na definici ‚příslušných trhů‘ podle Úřadu uvedenou v příloze I jeho rozhodnutí o vymezení příslušného trhu pro účely práva hospodářské soutěže v EHP. (8).

                     (13)

                     S cílem zabránit svévolnému rozlišování mezi různými orgány veřejné moci státu ESVO a s ohledem na potřebu právní jistoty se považuje za nezbytné potvrdit, že podnik, jehož základní jmění nebo hlasovací práva jsou z 25 % nebo ve vyšším podílu kontrolována orgánem veřejné moci, není malým a středním podnikem.

                     (14)

                     Ke snížení administrativní zátěže podniků a ke zjednodušení a urychlení administrativního vyřizování případů, při nichž je požadován statut malého a středního podniku, je vhodné dovolit podnikům, aby při potvrzování některých svých parametrů mohly předkládat čestné prohlášení.

                     (15)

                     Pro účely definice malých a středních podniků je nezbytné podrobně vymezit složení počtu pracovníků. Za účelem podpory rozvoje odborného vzdělávání a vzdělávání s praktickou přípravou je při počítání stavu pracovníků zapotřebí, aby nebyli bráni na vědomí učni a studenti se smlouvou o odborném vzdělávání. Podobným způsobem by se neměly započítávat osoby na mateřské nebo rodičovské dovolené.

                     (16)

                     Různé druhy podniků definované podle svého vztahu s jinými podniky odpovídají objektivně různým stupňům integrace. Proto je vhodné uplatňovat na tyto jednotlivé druhy podniků při výpočtu hodnot představujících jejich činnosti a hospodářskou moc rozdílné postupy.

               10.2   Definice mikropodniků, malých a středních podniků
         10.2.1   Podnik

                     (17)

                     Podnikem se rozumí každý subjekt vykonávající hospodářskou činnost, bez ohledu na jeho právní formu. K těmto subjektům patří zejména osoby samostatně výdělečně činné a rodinné podniky vykonávající řemeslné či jiné činnosti a obchodní společnosti nebo sdružení, která běžně vykonávají hospodářskou činnost.

               10.2.2   Počet zaměstnanců a finanční prahy vymezující kategorie podniků

                     (18)

                     Kategorie mikropodniků, malých a středních podniků je složena z podniků, které zaměstnávají méně než 250 osob a jejichž roční obrat nepřesahuje 50 milionů EUR, nebo jejichž bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 43 milionů EUR.

                     (19)

                     V rámci kategorie malých a středních podniků jsou malé podniky vymezeny jako podniky, které zaměstnávají méně než 50 osob a jejichž roční obrat nebo bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 10 milionů EUR.

                     (20)

                     V rámci kategorie malých a středních podniků jsou mikropodniky vymezeny jako podniky, které zaměstnávají méně než 10 osob a jejichž roční obrat nebo bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 2 miliony EUR.

               10.2.3   Druhy podniků, které jsou brány v potaz při výpočtu počtu pracovníků a finančních hodnot

                     (21)

                     ‚Nezávislé podniky‘ jsou všechny podniky, které nejsou zařazeny mezi partnerské podniky ve smyslu odstavců 22–23 ani mezi propojené podniky ve smyslu odstavců 24–28.

                     (22)

                     ‚Partnerské podniky‘ jsou všechny podniky, které nejsou zařazeny mezi propojené podniky ve smyslu odstavců 24–28 a mezi kterými existuje následující vztah: podnik (mateřský podnik) vlastní sám nebo společně s jedním či více propojenými podniky ve smyslu odstavců 24–28 25 % nebo více procent základního kapitálu nebo hlasovacích práv jiného podniku (dceřinný podnik).

                     (23)

                     Podnik však může být zařazen mezi nezávislé podniky, a nemá tedy žádný partnerský podnik, přestože je následujícími investory tento práh 25 % dosažen nebo je překročen, za předpokladu, že tito investoři nejsou jednotlivě ani společně propojeni ve smyslu odstavců 24–28 s dotyčným podnikem:

                                 a)

                                 veřejné investiční společnosti, společnosti rizikového kapitálu, jednotlivci či skupiny jednotlivců provozující běžnou činnost spojenou s investováním rizikového kapitálu (‚business angels‘), které investují vlastní kapitál do nekotovaných podniků, za předpokladu, že celkové investice těchto business angels do stejného podniku nepřekročí 1 250 000 EUR;

                                 b)

                                 univerzity nebo nezisková výzkumná střediska;

                                 c)

                                 institucionální investoři včetně fondů pro regionální rozvoj;

                                 d)

                                 samostatné místní orgány s ročním rozpočtem nižším než 10 milionů EUR a s méně než 5 000 obyvatel.

                     (24)

                     ‚Propojenými podniky‘ se rozumějí podniky, mezi nimiž existuje některý z následujících vztahů:

                                 a)

                                 podnik vlastní většinu hlasovacích práv, která náležejí akcionářům nebo společníkům, v jiném podniku;

                                 b)

                                 podnik má právo jmenovat nebo odvolat většinu členů správního, řídícího nebo dozorčího orgánu jiného podniku;

                                 c)

                                 podnik má právo uplatňovat rozhodující vliv v jiném podniku podle smlouvy uzavřené s daným podnikem nebo dle ustanovení v jeho zakladatelské (společenské) smlouvě (listině) nebo stanovách tohoto podniku;

                                 d)

                                 podnik, který je akcionářem nebo členem jiného podniku, ovládá sám, v souladu s dohodou uzavřenou s jinými akcionáři nebo společníky daného podniku, většinu hlasovacích práv, náležejících akcionářům nebo společníkům, v daném podniku.

                     (25)

                     Předpokládá se, že rozhodující vliv není uplatňován, pokud investoři uvedení v odstavci 23 nejsou zapojeni přímo či nepřímo do řízení daného podniku, aniž jsou tím dotčena jejich práva jakožto akcionářů nebo společníků.

                     (26)

                     Podniky, mezi nimiž a jedním či více dalšími podniky nebo mezi nimiž a některým z investorů uvedených v odstavci 24 existuje některý ze vztahů popsaných v odstavci 23, jsou rovněž považovány za propojené.

                     (27)

                     Podniky, které mají jeden či více takových vztahů s fyzickou osobou nebo se skupinou fyzických osob, které jednají společně, jsou taktéž považovány za propojené podniky, pokud svou činnost nebo část své činnosti vykonávají na stejném relevantním trhu nebo na sousedních trzích.

                     (28)

                     Za ‚sousední trh‘ se považuje trh pro výrobky nebo služby, který navazuje na relevantní trh.

                     (29)

                     S výjimkou případů uvedených v odstavci 23 nemůže být podnik považován za malý nebo střední podnik, jestliže je 25 % nebo více procent základního kapitálu nebo hlasovacích práv přímo nebo nepřímo ovládáno, společně či jednotlivě, jedním či více veřejnými subjekty.

                     (30)

                     Podniky mohou vydat prohlášení o svém postavení nezávislého podniku, partnerského podniku nebo propojeného podniku s uvedením údajů týkajících se prahů vymezených v oddíle 10.2.2. Prohlášení může být vydáno i v případě, že základní kapitál je rozdělen způsobem, který neumožňuje přesné určení toho, kdo jej drží, v kterémžto případě může podnik v dobré víře prohlásit, že může oprávněně předpokládat, že není vlastněn z 25 % či z více procent jiným podnikem ani společně podniky vzájemně mezi sebou propojenými. Tato prohlášení jsou vydávána aniž jsou dotčeny kontroly a šetření prováděná podle vnitrostátních pravidel nebo podle pravidel EHP.

               10.2.4   Údaje použité při výpočtu počtu pracovníků a finančních hodnot a sledované období

                     (31)

                     Údaji použitými při výpočtu počtu zaměstnanců a finančních hodnot jsou údaje týkající se posledního schváleného účetního období vypočtené za období jednoho roku. Tyto údaje jsou brány v potaz od dne účetní závěrky. Částka zvolená za výši obratu je vypočítána bez daně z přidané hodnoty (DPH) a bez dalších nepřímých daní.

                     (32)

                     V případech, kdy podnik ke dni účetní závěrky zjistí, že počet jeho zaměstnanců za dané roční období překročil v jednom či druhém směru prahy pro počet pracovníků nebo finanční prahy uvedené v oddíle 10.2.2, nepovede tato skutečnost ke ztrátě či získání postavení středního nebo malého podniku či mikropodniku, jestliže tyto prahy nejsou překročeny po dobu dvou po sobě jdoucích účetních období.

                     (33)

                     V případě nově založených podniků, jejichž účty dosud nebyly uzavřeny, jsou údaje použité při výpočtu odvozeny z odhadů učiněných v dobré víře v průběhu účetního období.

               10.2.5   Počet pracovníků

                     (34)

                     Počet zaměstnanců odpovídá počtu ročních pracovních jednotek (RPJ), tzn. počtu osob, které byly v daném podniku nebo jeho jménem zaměstnány na plný pracovní úvazek po celý sledovaný rok. Práce osob, které nepracovaly po celý rok, práce osob, které pracovaly na částečný úvazek bez ohledu na jeho délku, a práce sezónních pracovníků se započítává jako zlomky RPJ. Počet zaměstnanců tvoří:

                                 a)

                                 zaměstnanci;

                                 b)

                                 osoby pracující pro podnik v podřízeném postavení, které jsou považovány za zaměstnance v souladu s vnitrostátním právem;

                                 c)

                                 vlastníci-vedoucí pracovníci;

                                 d)

                                 společníci zapojení do běžné činnosti podniku, kteří využívají finančních výhod plynoucích z podniku.

                     (35)

                     Učni nebo studenti, kteří jsou zapojeni do odborné přípravy na základě smlouvy o učňovském nebo odborném vzdělávání, se nezahrnují do počtu zaměstnanců. Délka mateřské nebo rodičovské dovolené se nezapočítává.

               10.2.6   Sestavování údajů o podniku

                     (36)

                     V případě nezávislého podniku jsou údaje včetně počtu zaměstnanců sestaveny výlučně na základě účtů daného podniku.

                     (37)

                     Údaje, včetně počtu zaměstnanců, podniku, který má partnerské podniky nebo propojené podniky, jsou sestaveny na základě účtů a dalších údajů podniku nebo na základě konsolidované účetní závěrky podniku, je-li sestavována, nebo konsolidované účetní závěrky, do které je podnik zahrnut v rámci konsolidace.

                     (38)

                     K údajům uvedeným v odstavci 37 jsou připojeny údaje o všech partnerských podnicích daného podniku, které na něj přímo navazují. Agregace odpovídá procentuálnímu podílu na základním kapitálu či na hlasovacích právech (podle toho, která z hodnot je vyšší). V případě vzájemného vlastnictví se použije vyšší procentuální podíl.

                     (39)

                     K údajům uvedeným v odstavcích 37 a 38 je připojeno 100 % údajů všech podniků, které jsou s daným podnikem přímo či nepřímo propojeny, pokud tyto hodnoty nejsou již zahrnuty do konsolidované účetní závěrky.

                     (40)

                     Pro účely použití odstavců 37–39 jsou údaje o partnerských podnicích daného podniku získány z účetních záznamů těchto partnerských podniků a z ostatních jejich údajů, případně konsolidovaných, jsou-li takové. S těmito údaji je agregováno 100 % údajů o podnicích, které jsou s těmito partnerskými podniky propojeny, ledaže jejich účetní údaje již byly zahrnuty do konsolidované účetní závěrky.

                     (41)

                     Pro účely použití odstavců 37–38 jsou údaje o podnicích, které jsou s daným podnikem propojeny, získány z jejich účtů a z ostatních jejich údajů, případně konsolidovaných, jsou-li takové. S těmito údaji jsou poměrným způsobem agregovány údaje o všech případných partnerských podnicích propojených podniků, které na ně bezprostředně navazují, ledaže jejich účetní údaje již byly zahrnuty do konsolidované účetní závěrky v podílu odpovídajícím alespoň procentuálnímu podílu určenému v odstavci 38.

                     (42)

                     Jestliže se v konsolidované účetní závěrce neobjeví počet zaměstnanců daného podniku, výpočet tohoto počtu se provede poměrnou agregací údajů týkajících se podniků, se kterými je daný podnik partnerský a přičtením údajů týkajících se podniků, se kterými je propojen.

               10.2.7   Revize

                     (43)

                     Na základě přezkoumání používání definice obsažené v této kapitole, které má být provedeno po vydání návrhu Evropské komise v tomto ohledu, a s ohledem na případné změny článku 1 směrnice 83/349/EHS o definici spojených podniků ve smyslu uvedené směrnice, upraví Komise v případě nutnosti definici obsaženou v této kapitole, zejména pak stropy pro obrat a celkovou účetní rozvahu, aby tak vzala ohled na zkušenosti a hospodářský vývoj v EHP.

               10.3   Schválení

                     (44)

                     Nová kapitola 10 vstoupí v platnost dnem, kdy ji schválí Kontrolní úřad ESVO.“

         (1)  Doporučení Komise 96/280/ES (Úř. věst. L 107, 30.4.1996, s. 4).

         (2)  Rozhodnutí kolegia č. 198/03/KOL ze dne 5. listopadu 2003 (Úř. věst. L 120, 12.5.2005, s. 39).

         (3)  Nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o používání článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (Úř. věst. L 10, 13.1.2001, s. 33), ve znění nařízení Komise (ES) č. 364/2004 ze dne 25. února 2004 (Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 22). Obě nařízení byla začleněna do oddílu 1f přílohy XV Dohody o EHP na základě rozhodnutí Smíšeného výboru č. 88/2002 (Úř. věst. L 266, 3.10.2002, s. 56 a dodatek EHP č. 49, 3.10.2002, s. 42) a rozhodnutí Smíšeného výboru č. 131/2004 (Úř. věst. L 64, 10.3.2005, s. 67 a dodatek EHP č. 12, 10.3.2005, s. 49).

         (4)  Doporučení Komise 2003/361/ES týkající se definice mikropodniků, malých a středních podniků (Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36).

         (5)  Směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983 (Úř. věst. L 193, 18.7.1983, s. 1) začleněná do oddílu 4 přílohy XXII Dohody o EHP.

         (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/65/ES (Úř. věst. L 283, 27.10.2001, s. 28) začleněná do oddílu 4 přílohy XXII Dohody o EHP na základě rozhodnutí Smíšeného výboru č. 176/2003 ze dne 5. 12. 2003 (Úř. věst. L 88, 25.3.2004, s. 53 a dodatek EHP č. 15, 25.3.2004, s. 14).

         (7)  Směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978 (Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11) začleněná do oddílu 4 přílohy XXII Dohody o EHP.

         (8)  Rozhodnutí kolegia č. 46/98/KOL ze dne 4. března 1998 (Úř. věst. L 200, 16.7.1998, s. 46 a dodatek EHP č. 52, 18.12.1997, s. 10). Toto rozhodnutí odpovídá oznámení Komise o definici příslušného trhu pro účely práva hospodářské soutěže Společenství (Úř. věst. C 372, 9.12.1997, s. 5).


title: 2005/814/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 18. listopadu 2005, kterým se přijímají rozhodnutí Společenství o dovozu určitých chemických látek podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 a mění rozhodnutí 2000/657/ES   (Text s významem pro EHP)

text:
               23.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 304/46

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 18. listopadu 2005,
   kterým se přijímají rozhodnutí Společenství o dovozu určitých chemických látek podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 a mění rozhodnutí 2000/657/ES
   (Text s významem pro EHP)
   (2005/814/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 ze dne 28. ledna 2003 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (1), a zejména na čl. 12 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
   po konzultaci s výborem zřízeným podle článku 29 směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle nařízení (ES) č. 304/2003 má Komise jménem Společenství rozhodovat o tom, zda povolit dovoz chemických látek, na něž se vztahuje postup předchozího souhlasu (PIC), do Společenství, či nikoli.

               (2)

               Program OSN pro životní prostředí (UNEP) a Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství (FAO) byly pověřeny, aby zajišťovaly služby sekretariátu při provádění postupu PIC, který zavedla Rotterdamská úmluva o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu; uvedená úmluva byla jménem Společenství schválena rozhodnutím Rady 2003/106/ES (3).

               (3)

               Od Komise se jako od společného určeného orgánu vyžaduje, aby jménem Společenství a členských států předkládala sekretariátu úmluvy rozhodnutí o chemických látkách.

               (4)

               Chemické látky tetraethyl olova a tetramethyl olova byly do postupu PIC zahrnuty jako průmyslové chemické látky. Komise obdržela o obou chemických látkách informace v podobě dokumentu obsahujícího pokyny k jedinému rozhodnutí. Obě chemické látky byly na úrovni Společenství přísně omezeny, neboť jejich využití jako antidetonační činidla v benzinu a motorové naftě je až na menší výjimky účinně zakázáno směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (4). Proto by mělo být přijato rozhodnutí o dovozu.

               (5)

               Do postupu PIC byla rovněž jako pesticid zahrnuta chemická látka parathion a Komise o ní obdržela od sekretariátu informace v podobě dokumentu obsahujícího pokyny k rozhodnutí.

               (6)

               Parathion spadá do působnosti směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (5). Rozhodnutím Komise 2001/520/ES ze dne 9. července 2001 o nezařazení parathionu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku (6) byl parathion vyloučen z přílohy I směrnice 91/414/EHS a povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících parathion měla být odňata do 8. ledna 2002. Parathion byl dříve do postupu PIC zahrnut tak, že některé vážně nebezpečné formulace pesticidů obsahující parathion byly uvedeny na seznamu v příloze III úmluvy, což bylo zohledněno ve formuláři pro dovozní odezvy stanoveném v příloze rozhodnutí Komise 2000/657/ES ze dne 16. října 2000 o přijetí rozhodnutí Společenství o dovozu některých chemických látek podle nařízení Rady (EHS) č. 2455/92 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (7). Položku pro parathion v příloze III úmluvy je třeba nahradit položkou, která se vztahuje na parathion ve všech jeho formách. Proto by mělo být přijato nové rozhodnutí o dovozu.

               (7)

               Rozhodnutí 2000/657/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Přijímá se rozhodnutí o dovozu chemické látky tetraethyl olovo, tak jak je stanoveno ve formuláři pro odezvy dovážející země v příloze I.
   2.   Přijímá se rozhodnutí o dovozu chemické látky tetramethyl olovo, tak jak je stanoveno ve formuláři pro odezvy dovážející země v příloze II.
   Článek 2
   Rozhodnutí o dovozu chemické látky parathion, stanovené v příloze rozhodnutí 2000/657/ES, se nahrazuje rozhodnutím o dovozu stanoveným ve formuláři pro odezvy dovážející země v příloze III tohoto rozhodnutí.

      V Bruselu dne 18. listopadu 2005.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 63, 6.3.2003, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 775/2004 (Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 27).

      (2)  Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/73/ES (Úř. věst. L 152, 30.4.2004, s. 1).

      (3)  Úř. věst. L 63, 6.3.2003, s. 27.

      (4)  Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 58. Směrnice naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (5)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2005/34/ES (Úř. věst. L 125, 18.5.2005, s. 5).

      (6)  Úř. věst. L 187, 10.7.2001, s. 47.

      (7)  Úř. věst. L 275, 27.10.2000, s. 44. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2005/416/ES (Úř. věst. L 147, 10.6.2005, s. 1).

      PŘÍLOHA I
      ROZHODNUTÍ O DOVOZU CHEMICKÉ LÁTKY TETRAETHYL OLOVO

      PŘÍLOHA II
      ROZHODNUTÍ O DOVOZU CHEMICKÉ LÁTKY TETRAMETHYL OLOVO

      PŘÍLOHA III
      ROZHODNUTÍ O DOVOZU CHEMICKÉ LÁTKY PARATHION


title: Rozhodnutí Rady ze dne 12. července 2011 o jmenování náhradnice předsedy odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství

text:
               15.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/17

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   o jmenování náhradnice předsedy odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství
   2011/C 209/09
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (1), a zejména na čl. 47 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na seznam kandidátů, které Komise navrhla dne 20. dubna 2011 po obdržení stanoviska správní rady Odrůdového úřadu Společenství,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 17. prosince 2007 přijala Rada rozhodnutí 2007/858/ES (2), kterým jmenovala pana A.C.E. VAN DER KOOIJE předsedou odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství a pana Timothyho MILLETTA jeho náhradníkem.

               (2)

               Odstoupením pana Timothyho MILLETTA se uvolnilo místo náhradníka předsedy odvolacího senátu,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Paní Sari Kaarina HAUKKAOVÁ, narozená dne 12. července 1966, je jmenována náhradnicí předsedy odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství na období pěti let.
   Její funkční období začíná dnem, kdy se ujme svých povinností. Tento den se dohodne s prezidentem a správní radou úřadu.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 227, 1.9.1994, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 337, 21.12.2007, s. 105.


title: 2013/712/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru Atalanta/3/2013 ze dne 2. prosince 2013 o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta)

text:
               5.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 324/7

      ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU ATALANTA/3/2013
   ze dne 2. prosince 2013
   o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta)
   (2013/712/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2008/851/SZBP ze dne 10. listopadu 2008 o vojenské operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (1), a zejména na článek 6 uvedené společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 6 odst. 1 společné akce 2008/851/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor zmocněn k přijímání rozhodnutí o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (dále jen „velitel sil EU“).

               (2)

               Dne 2. července 2013 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí Atalanta/2/2013 (2) o jmenování komodora Petera LENSELINKA velitelem sil EU.

               (3)

               Velitel operace EU doporučil jmenovat novým velitelem sil EU kontradmirála Hervého BLÉJEANA, který komodora Petera LENSELINKA nahradí.

               (4)

               Vojenský výbor EU toto doporučení podporuje.

               (5)

               Rozhodnutí Atalanta/2/2013 by proto mělo být zrušeno.

               (6)

               V souladu s článkem 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se tedy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Kontradmirál Hervé BLÉJEAN je jmenován velitelem sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska od 6. prosince 2013.
   Článek 2
   Rozhodnutí Atalanta/2/2013 se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 6. prosince 2013.

      V Bruselu dne 2. prosince 2013.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 301, 12.11.2008, s. 33.

      (2)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru Atalanta/2/2013 ze dne 2. července 2013 o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) (Úř. věst. L 187, 6.7.2013, s. 8).


               30.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 316/194

         P8_TA(2015)0059
   Žádost, aby byl pan Theodoros Zagorakis zbaven poslanecké imunity
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o žádosti, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity (2015/2048(IMM))
   (2016/C 316/23)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na žádost, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity, kterou dne 19. prosince 2014 předložil náměstek státního zástupce při Nejvyšším soudu v Řecku v souvislosti s trestním řízením probíhajícím před jednočlenným senátem trestního soudu v Soluni pod referenčním č. E2010/3844 a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 28. ledna 2015,

               —

               poté, co se Theodoros Zagorakis vzdal svého práva na vyjádření v souladu s čl. 9 odst. 5 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na články 8 a 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

               —

               s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013, (1)

               —

               s ohledem na článek 62 Ústavy Řecké republiky,

               —

               s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0044/2015),

               A.

               vzhledem k tomu, že náměstek státního zástupce při Nejvyšším soudu v Řecku požádal v souvislosti s možným stíháním údajného trestného činu, aby byl Theodoros Zagorakis, poslanec Evropského parlamentu, zbaven imunity;

               B.

               vzhledem k tomu, že podle článku 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie požívají členové Evropského parlamentu na území vlastního státu imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

               C.

               vzhledem k tomu, že podle článku 62 Ústavy Řecké republiky nesmí být poslanec v průběhu volebního období bez souhlasu parlamentu stíhán, zatčen ani uvězněn, ani jiným způsobem omezován ve své svobodě;

               D.

               vzhledem k tomu, že Theodoros Zagorakis je obviněn z ublížení na zdraví z nedbalosti a z nedodržování bezpečnostních předpisů na pracovišti;

               E.

               vzhledem k tomu, že trestní stíhání se týká pracovního úrazu zaměstnance fotbalového klubu PAOK, k němuž došlo dne 13. května 2010 na stadionu téhož klubu v Soluni, a že toto trestní stíhání je směřováno proti Theodorosovi Zagorakisovi jako předsedovi a právnímu zástupci klubu;

               F.

               vzhledem k tomu, že údajný trestný čin zcela jasně nemá žádnou souvislost s postavením Theodorose Zagorakise coby poslance Evropského parlamentu, nýbrž s jeho funkcí předsedy fotbalového klubu PAOK;

               G.

               vzhledem k tomu, že trestní stíhání se netýká žádného názoru nebo hlasování během výkonu funkce člena Evropského parlamentu ve smyslu článku 8 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie;

               H.

               vzhledem k tomu, že není žádný důvod se domnívat, že záměrem trestního stíhání je poškodit politickou činnost poslance (prima persecutionis), protože trestní stíhání bylo zahájeno několik let před nástupem poslance do funkce;

               1.

               rozhodl, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru neprodleně předal státnímu zastupitelství při Nejvyšším soudu v Řecku.

      (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvoraze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


title: Rozhodnutí zástupců vlád členských států, zasedajících v radě ze dne 25. června 2002, o prozatímním provádění vnitřní dohody mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování a správě pomoci Společenství podle finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES

text:
Důležité právní upozornění

|

42002D0579

Úřední věstník L 184 , 13/07/2002 S. 0024 - 0025

		Rozhodnutí zástupců vlád členských států zasedajících v raděze dne 25. června 2002o prozatímním provádění vnitřní dohody mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování a správě pomoci Společenství podle finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES(2002/579/ES)ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ, ZASEDAJÍCÍCH V RADĚ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na dohodu o partnerství AKT-ES, podepsanou v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000 (dále jen "dohoda AKT-ES"),vzhledem k těmto důvodům:(1) Dohoda AKT-ES nevstoupí v platnost dříve, než budou splněny ústavní požadavky každého členského státu v souladu s článkem 93 uvedené dohody.(2) Výbor velvyslanců AKT-ES přijal dne 28. února rozhodnutí, kterým byla přijata přechodná opatření použitelná do 1. srpna 2000.(3) V souladu s čl. 366 odst. 3 čtvrté úmluvy AKT-ES, ve znění dohody podepsané na Mauriciu dne 4. listopadu 1995, přijala Rada ministrů AKT-ES rozhodnutím č. 1/2000 [1] přechodná opatření pro období od 2. srpna 2000 do 1. června 2002.(4) Rozhodnutím č. 1/2002 Rada ministrů AKT-ES změnila výše uvedené rozhodnutí č. 1/2000 prodloužením jeho použitelnosti do vstupu dohody AKT-ES v platnost.(5) V souladu s článkem 6 rozhodnutí č. 1/2000 budou muset členské státy a Společenství přijmout vhodná opatření s ohledem na provádění přechodných opatření.(6) Zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, došli ke shodě ohledně vnitřní dohody o financování a správě pomoci Společenství státům AKT, která odpovídá ustanovením o programování a provádění dohody. Tato dohoda nevstoupí v platnost dříve, než ji každý členský stát přijme v souladu se svými vlastními ústavními požadavky.(7) Rozhodnutím ze dne 3. října 2000 zástupci vlád členských států rozhodli, že určitá ustanovení vnitřní dohody budou do 1. června 2002 prováděna prozatímně.(8) Stejná ustanovení vnitřní dohody by měla být nadále prováděna prozatímně do vstupu dohody v platnost,ROZHODLI TAKTO:Článek 1Následující ustanovení vnitřní dohody týkající se 9. Evropského rozvojového fondu se nadále provádějí prozatímně od data přijetí tohoto rozhodnutí:1. články 14, 15, 16 a čl. 19 odst. 1 až 4 týkající se provádění programovacího procesu;2. články 21 až 27 pro účely provádění programovacího procesu;3. články 29 a 30 pro účely přípravy fungování investiční facility,4. článek 31 pro účely přijetí finančního nařízení.Článek 2Toto rozhodnutí zůstane v platnosti do vstupu vnitřní dohody v platnost.Bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropských společenství.V Lucemburku dne 25. června 2002.předsedaJ. Matas I Palou[1] Úř. věst. L 195, 1.8.2000, s. 46.--------------------------------------------------


title: 2006/425/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  27. března 2006  o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Srbskem a Černou Horou o některých aspektech leteckých služeb

text:
               22.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 169/36

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 27. března 2006
   o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Srbskem a Černou Horou o některých aspektech leteckých služeb
   (2006/425/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (2)

               Komise jménem Společenství sjednala dohodu se Srbskem a Černou Horou o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) v souladu s mechanismy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (3)

               Dohoda by měla být podepsána a prozatímně uplatňována s výhradou pozdějšího uzavření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropským společenstvím a Srbskem a Černou Horou o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství s výhradou rozhodnutí Rady o uzavření uvedené dohody.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství s výhradou jejího uzavření.
   Článek 3
   Než dohoda vstoupí v platnost, je uplatňována prozatímně od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.
   Článek 4
   Předseda Rady je oprávněn učinit oznámení stanovené v čl. 8 odst. 2 dohody.

      V Bruselu dne 27. března 2006.

            Za Radu

            předseda

         H. GORBACH

    ---documentbreak---

               22.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 169/37

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Srbskem a Černou Horou o některých aspektech leteckých služeb
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   na jedné straně a
   SRBSKO A ČERNÁ HORA
   na straně druhé
   (dále jen „strany“),
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropského společenství a Srbskem a Černou Horou byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Evropského společenství,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy v dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost nabýt vlastnictví leteckých dopravců, kterým byly vydány licence v souladu s právem Evropského společenství,
   UZNÁVAJÍCE, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Srbskem a Černou Horou, která jsou v rozporu s právem Evropského společenství, musí být plně uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropským společenstvím a Srbskem a Černou Horou a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropského společenství v rámci těchto jednání není ovlivnit celkový objem letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Srbskem a Černou Horou, narušit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Srbska a Černé Hory ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, která se týkají přepravních práv,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Obecná ustanovení
   1.   Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropského společenství.
   2.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.
   3.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na letecké dopravce nebo letecké dopravní společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké dopravní společnosti určené daným členským státem.
   Článek 2
   Určení členským státem
   1.   Odstavce 2 a 3 tohoto článku nahrazují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodech a) a b) týkající se určení leteckého dopravce příslušným členským státem, jeho oprávnění a povolení vydaných Srbskem a Černou Horou a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce.
   2.   Po obdržení určení členským státem udělí Srbsko a Černá Hora odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že:

               i)

               letecký dopravce je usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území určujícího členského státu a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,

               ii)

               členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad a

               iii)

               letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví a skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států.

         3.   Srbsko a Černá Hora může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout anebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce určeného členským státem v případech, kdy:

               i)

               letecký dopravce není usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území určujícího členského státu nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,

               ii)

               členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) nevykonává nebo neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad nebo

               iii)

               letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví nebo není skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států.

         Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce nediskriminuje Srbsko a Černá Hora letecké dopravce Společenství z důvodu státní příslušnosti.
   Článek 3
   Práva v souvislosti s regulativní kontrolou
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě c).
   2.   Pokud členský stát určil leteckého dopravce, jehož regulativní kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, uplatňují se práva Srbska a Černé Hory podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a Srbskem a Černou Horou rovněž na přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a na oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.
   Článek 4
   Zdanění leteckých pohonných hmot
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě d).
   2.   Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání nic, co je stanoveno v dohodách uvedených v příloze II bodě d), členskému státu v nediskriminačním uložení daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jeho území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce členského státu nebo Srbska a Černé Hory, který poskytuje služby mezi dvěma místy na území jednotlivých smluvních stran.
   Článek 5
   Tarify za přepravu v rámci Evropského společenství
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě e).
   2.   Tarify za přepravu uskutečněnou zcela v rámci Evropského společenství, které jsou účtovány leteckým dopravcem nebo dopravci určenými Srbskem a Černou Horou podle dohody uvedené v příloze I a obsahující ustanovení uvedené v příloze II bodě e), podléhají právu Evropského společenství.
   Článek 6
   Přílohy dohody
   Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.
   Článek 7
   Revize nebo změna
   Strany mohou tuto dohodu kdykoli po vzájemné dohodě revidovat nebo změnit.
   Článek 8
   Vstup v platnost a prozatímní uplatňování
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost poté, co si strany navzájem písemně oznámí, že byly dokončeny jejich vnitřní postupy potřebné pro vstup dohody v platnost.
   2.   Bez ohledu na odstavec 1 strany souhlasí s prozatímním uplatňováním této dohody od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.
   3.   Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a Srbskem a Černou Horou, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány, jsou uvedeny v příloze I bodě b). Tato dohoda se vztahuje na všechny takové dohody a ujednání po jejich vstupu v platnost nebo začátku prozatímního uplatňování.
   Článek 9
   Ukončení platnosti
   1.   V případě ukončení platnosti některé dohody uvedené v příloze I současně končí platnost všech ustanovení této dohody, která se týkají dotyčné dohody uvedené v příloze I.
   2.   V případě ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze I současně končí platnost této dohody.

      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.
      V Salcburku dne pátého května dva tisíce šest ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a srbském. V případě rozporů má anglické znění přednost před zněními v ostatních jazycích.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         За Европску Заједниџу

         Por Serbia y Montenegro
         Za Srbsko a Černou Horu
         For Serbien og Montenegro
         Für Serbien und Montenegro
         Serbia ja Montenegro nimel
         Για τη Σερβία και Μαυροβούνιο
         For Serbia and Montenegro
         Pour la Serbie-Monténégro
         Per Serbia e Montenegro
         Serbijas un Melnkalnes vārdā
         Serbijos ir Juodkalnijos vardu
         Szerbia és Montenegró részéről
         Għas-Serbja u Montenegro
         Voor Servië en Montenegro
         W imieniu Serbii i Czarnogóry
         Pela Sérvia e Montenegro
         Za Srbsko a Čiernu Horu
         Za Srbijo in Črno goro
         Serbia ja Montenegron puolesta
         För Serbien och Montenegro
         Зa Cpбиjy и Цpнy Гopy

   PŘÍLOHA I
   Seznam dohod uvedených v článku 1 této dohody

               a)

               Dohody o leteckých službách mezi Srbskem a Černou Horou a členskými státy Evropského společenství, které jsou ke dni podpisu této dohody uzavřené, podepsané nebo prozatímně uplatňované:

                           —

                           Dohoda mezi Rakouskou republikou a Federativní lidovou republikou Jugoslávie o leteckých službách, podepsaná ve Vídni dne 11. listopadu 1953 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 1953“),
                           ve spojení s memorandem o porozumění podepsaným ve Vídni dne 12. října 1994,

                           —

                           Dohoda mezi Belgickým královstvím a Federativní lidovou republikou Jugoslávie o leteckých službách, podepsaná v Bělehradu dne 24. září 1957 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Belgií“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Kyperské republiky a vládou Socialistické federativní republiky Jugoslávie o letecké dopravě, podepsaná v Nikósii dne 27. února 1976 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem“),

                           —

                           Dohoda mezi Československou republikou a Federativní lidovou republikou Jugoslávie o letecké dopravě, podepsaná v Bělehradu dne 28. února 1956 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Českou republikou“),

                           —

                           Dohoda mezi Francouzskou republikou a Socialistickou federativní republikou Jugoslávie o leteckých službách, podepsaná v Bělehradu dne 23. března 1967 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Francií“),

                           —

                           Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Federativní lidovou republikou Jugoslávie o leteckých službách, podepsaná v Bonnu dne 10. dubna 1957 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 1957“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Spolkové republiky Německo a federální vládou Svazové republiky Jugoslávie o leteckých službách, parafovaná a prozatímně uplatňovaná protokolem ze dne 31. května 2001 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 2001“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Řecké republiky a federální vládou Svazové republiky Jugoslávie o leteckých službách, podepsaná v Bělehradu dne 9. května 2002 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Řeckem“),

                           —

                           Dohoda mezi Maďarskou lidovou republikou a Federativní lidovou republikou Jugoslávie o letecké dopravě, podepsaná v Bělehradu dne 21. července 1956 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Maďarskem“),
                           ve znění nóty podepsané v Budapešti dne 30. května 1964,
                           naposledy pozměněná memorandem o porozumění podepsaným v Bělehradu dne 9. února 1995,

                           —

                           Dohoda mezi Lucemburským velkovévodstvím a Federativní lidovou republikou Jugoslávie o letecké dopravě, podepsaná v Bělehradu dne 9. dubna 1960 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Lucemburskem“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Malty a vládou Socialistické federativní republiky Jugoslávie o letecké dopravě, podepsaná v Římě dne 5. února 1975 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Maltou“),

                           —

                           Dohoda mezi Nizozemským královstvím a Federativní lidovou republikou Jugoslávie o pravidelných leteckých službách, podepsaná v Bělehradu dne 13. března 1957 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Nizozemskem“),

                           —

                           Dohoda mezi Polskou lidovou republikou a Federativní lidovou republikou Jugoslávie o leteckých službách, podepsaná ve Varšavě dne 14. listopadu 1955 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 1955“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Portugalska a vládou Socialistické federativní republiky Jugoslávie o letecké dopravě, podepsaná v Bělehradu dne 3. června 1976 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Portugalskem“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Slovenské republiky a federální vládou Svazové republiky Jugoslávie o leteckých službách, podepsaná v Bratislavě dne 3. října 1996 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Slovenskem“),

                           —

                           Dohoda mezi Švédským královstvím a Federativní lidovou republikou Jugoslávie, podepsaná v Bělehradu dne 18. dubna 1958 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Švédskem“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a federální vládou Svazové republiky Jugoslávie o leteckých službách, parafovaná v Londýně dne 17. prosince 2002 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Spojeným královstvím“).

               b)

               Dohody o leteckých službách a jiná ujednání parafované nebo podepsané mezi Srbskem a Černou Horou a členskými státy Evropského společenství, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány:

                           —

                           Dohoda mezi rakouskou spolkovou vládou a federální vládou Svazové republiky Jugoslávie o leteckých službách, parafovaná ve Vídni dne 14. listopadu 2001 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 2001“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Kyperské republiky a federální vládou Svazové republiky Jugoslávie o leteckých službách, parafovaná v Nikósii dne 18. června 2002 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem z roku 2002“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Polské republiky a federální vládou Svazové republiky Jugoslávie o letecké dopravě, parafovaná ve Varšavě dne 17. května 2002 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 2002“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Republiky Slovinsko a federální vládou Svazové republiky Jugoslávie o leteckých službách, parafovaná v Bělehradu dne 12. října 2001 (dále jen „dohoda mezi Srbskem a Černou Horou a Slovinskem“).

         PŘÍLOHA II
   Seznam článků dohod uvedených v příloze I, na které se odkazuje v článcích 2 až 5 této dohody

               a)

               Určení členským státem:

                           —

                           článek 2 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 1953,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 2001,

                           —

                           článek 2 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Českou republikou,

                           —

                           čl. 3 odst. 1 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Francií,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 1957,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 2001,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Řeckem,

                           —

                           článek 1 dodatku k dohodě mezi Srbskem a Černou Horou a Maďarskem,

                           —

                           článek 2 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Lucemburskem,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Maltou,

                           —

                           článek 2 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 1955,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 2002,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovenskem,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovinskem,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Spojeným královstvím.

               b)

               Zamítnutí, zrušení, dočasné odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení:

                           —

                           článek 8 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 1953,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 2001,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Belgií,

                           —

                           článek 6 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem z roku 1976,

                           —

                           článek 5 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem z roku 2002,

                           —

                           čl. 3 odst. 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Francií,

                           —

                           článek 5 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 1957,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 2001,

                           —

                           čl. 4 odst. 2 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Řeckem,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Lucemburskem,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Maltou,

                           —

                           čl. 3 odst. 1 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Nizozemskem,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 2002,

                           —

                           článek 5 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Portugalskem,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovenskem,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovinskem,

                           —

                           článek 3 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Švédskem,

                           —

                           článek 5 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Spojeným královstvím.

               c)

               Bezpečnost:

                           —

                           článek 8 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 2001,

                           —

                           článek 15 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem z roku 2002,

                           —

                           článek 13 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 2001,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Řeckem,

                           —

                           článek 15 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 2002,

                           —

                           článek 9 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovinskem,

                           —

                           článek 9 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Spojeným královstvím.

               d)

               Zdanění leteckých pohonných hmot:

                           —

                           článek 5 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 1953,

                           —

                           článek 8 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 2001,

                           —

                           článek 8 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Belgií,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem z roku 1976,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem z roku 2002,

                           —

                           článek 6 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Českou republikou,

                           —

                           článek 11 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Francií,

                           —

                           článek 13 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 1957,

                           —

                           článek 6 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 2001,

                           —

                           článek 10 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Řeckem,

                           —

                           článek 6 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Maďarskem,

                           —

                           článek 8 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Lucemburskem,

                           —

                           článek 5 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Maltou,

                           —

                           článek 9 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Nizozemskem,

                           —

                           článek 6 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 1955,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 2002,

                           —

                           článek 6 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Portugalskem,

                           —

                           článek 8 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovenskem,

                           —

                           článek 6 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovinskem,

                           —

                           článek 8 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Švédskem,

                           —

                           článek 11 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Spojeným královstvím.

               e)

               Tarify za přepravu v rámci Evropského společenství:

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 1953,

                           —

                           článek 4 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Rakouskem z roku 2001,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Belgií,

                           —

                           článek 10 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem z roku 1976,

                           —

                           článek 17 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Kyprem z roku 2002,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Českou republikou,

                           —

                           článek 9 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Francií,

                           —

                           článek 14 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 1957,

                           —

                           článek 10 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Německem z roku 2001,

                           —

                           článek 13 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Řeckem,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Lucemburskem,

                           —

                           článek 9 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Maltou,

                           —

                           čl. 7 odst. 2 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Nizozemskem,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 1955,

                           —

                           článek 10 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Polskem z roku 2002,

                           —

                           článek 9 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Portugalskem,

                           —

                           článek 12 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovenskem,

                           —

                           článek 13 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Slovinskem,

                           —

                           článek 7 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Švédskem,

                           —

                           článek 14 dohody mezi Srbskem a Černou Horou a Spojeným královstvím.

         PŘÍLOHA III
   Seznam jiných států uvedených v článku 2 této dohody

               a)

               Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               b)

               Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               c)

               Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               d)

               Švýcarská konfederace (v rámci dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).