title: 2006/592/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 5. května 2006 o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Singapurské republiky o některých aspektech leteckých služeb

text:
               6.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 243/21

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 5. května 2006
   o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Singapurské republiky o některých aspektech leteckých služeb
   (2006/592/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (2)

               Komise jménem Společenství sjednala dohodu s vládou Singapurské republiky o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) v souladu s mechanismy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (3)

               Dohoda by měla být podepsána a prozatímně uplatňována s výhradou pozdějšího uzavření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Singapurské republiky o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství s výhradou rozhodnutí Rady o uzavření uvedené dohody.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství s výhradou jejího uzavření.
   Článek 3
   Než dohoda vstoupí v platnost, je uplatňována prozatímně od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.
   Článek 4
   Předseda Rady je oprávněn učinit oznámení stanovené v čl. 7 odst. 2 dohody.

      V Bruselu dne 5. května 2006.

            Za Radu

            předseda

         K.-H. GRASSER

    ---documentbreak---

               6.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 243/22

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a vládou Singapurské republiky o některých aspektech leteckých služeb
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   na jedné straně a
   VLÁDA SINGAPURSKÉ REPUBLIKY (dále jen „Singapur“)
   na straně druhé
   (dále jen „smluvní strany“),
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropský soudní dvůr shledal některá ustanovení dvoustranných dohod uzavřených některými členskými státy se třetími zeměmi neslučitelnými s právem Evropského společenství,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropského společenství a Singapurem byly uzavřeny některé dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují obdobná ustanovení, a že členské státy jsou povinny přijmout veškerá vhodná opatření k odstranění neslučitelnosti mezi těmito dohodami a Smlouvou o ES,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy v dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost nabýt vlastnictví leteckých dopravců, kterým byly vydány licence v souladu s právem Evropského společenství,
   UZNÁVAJÍCE, že soulad mezi právem Evropského společenství a ustanoveními dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Singapurem vytvoří životaschopný prostředek pro zajištění nepřetržitosti a rozvoje leteckých služeb mezi Evropským společenstvím a Singapurem,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a Singapurem, která nejsou v rozporu s právem Evropského společenství, se není třeba touto dohodou dotýkat,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropského společenství v této dohodě není ovlivnit celkový objem letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Singapurem, narušit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Singapuru ani předjímat výklad ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, která se týkají přepravních práv,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Obecná ustanovení
   1.   Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropského společenství, „smluvní stranou“ smluvní strana této dohody, „stranou“ smluvní strana příslušné dvoustranné dohody o leteckých službách, „leteckým dopravcem“ také letecká dopravní společnost a „územím Evropského společenství“ území členských států, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství.
   2.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.
   3.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na letecké dopravce nebo letecké dopravní společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké dopravní společnosti určené daným členským státem.
   Článek 2
   Určení, oprávnění a zrušení oprávnění
   1.   Odstavce 3 a 4 tohoto článku mají přednost před odpovídajícími ustanoveními článků uvedených v příloze II písm. a) a b) týkajícími se určení leteckého dopravce příslušným členským státem, jeho oprávnění a povolení vydaných Singapurem a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce.
   2.   Odstavce 3 a 4 tohoto článku mají přednost před odpovídajícími ustanoveními článků uvedených v příloze II písm. a) a b) týkajícími se určení leteckého dopravce Singapurem, jeho oprávnění a povolení vydaných příslušným členským státem a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce, pokud dotyčný členský stát potvrdí uplatňování odstavců 3 a 4 tohoto článku.
   3.   Po obdržení takového určení a žádostí určeného leteckého dopravce nebo dopravců v podobě a způsobem, které jsou předepsány pro provozní oprávnění a technická povolení, udělí každá strana, s výhradou odstavců 4 a 5, odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že:

               a)

               v případě leteckého dopravce určeného členským státem:

                           i)

                           letecký dopravce je usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území určujícího členského státu a má platnou provozní licenci od členského státu v souladu s právem Evropského společenství,

                           ii)

                           členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad,

                           iii)

                           letecký dopravce má hlavní místo podnikání na území členského státu, který mu udělil platnou provozní licenci, a

                           iv)

                           letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví a skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států;

               b)

               v případě leteckého dopravce určeného Singapurem:

                           i)

                           Singapur vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a

                           ii)

                           letecký dopravce má hlavní místo podnikání v Singapuru.

         4.   Kterákoli strana může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout anebo omezit provozní oprávnění nebo technické povolení leteckého dopravce určeného druhou stranou v případech, kdy:

               a)

               v případě leteckého dopravce určeného členským státem:

                           i)

                           letecký dopravce není usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území určujícího členského státu nebo nemá platnou provozní licenci od členského státu v souladu s právem Evropského společenství,

                           ii)

                           členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) nevykonává nebo neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad,

                           iii)

                           letecký dopravce nemá hlavní místo podnikání na území členského státu, který mu udělil platnou provozní licenci,

                           iv)

                           letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví nebo není skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států,

                           v)

                           lze prokázat, že vykonáváním přepravních práv na základě této dohody na trase, která zahrnuje místo v jiném členském státě, včetně provozování služby, která je uváděna na trh jako přímá služba nebo jinak představuje přímou službu, by letecký dopravce ve skutečnosti obcházel omezení přepravních práv uložená dohodou mezi Singapurem a tímto jiným členským státem, nebo

                           vi)

                           letecký dopravce je držitelem osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vydaného členským státem, mezi Singapurem a uvedeným členským státem není uzavřena žádná dvoustranná dohoda o leteckých službách a lze prokázat, že nezbytná přepravní práva k provádění navrhovaných služeb nejsou k dispozici určenému leteckému dopravci nebo dopravcům Singapuru na základě vzájemnosti;

               b)

               v případě leteckého dopravce určeného Singapurem:

                           i)

                           Singapur neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo

                           ii)

                           letecký dopravce nemá hlavní místo podnikání v Singapuru.

         5.   Při výkonu svého práva podle odstavce 4 nediskriminuje Singapur letecké dopravce Společenství z důvodu státní příslušnosti, aniž jsou dotčena jeho práva podle odst. 4 písm. a) bodů v) a vi).
   Článek 3
   Práva v souvislosti s regulativní kontrolou
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II písm. c).
   2.   Pokud členský stát (první členský stát) určil leteckého dopravce, jehož regulativní kontrolu vykonává a udržuje druhý členský stát, uplatňují se práva Singapuru podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi prvním členským státem, který určil leteckého dopravce, a Singapurem rovněž na přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto druhým členským státem a na oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.
   Článek 4
   Tarify za přepravu v rámci Evropského společenství
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II písm. d).
   2.   Tarify za přepravu uskutečněnou zcela v rámci Evropského společenství, které jsou účtovány leteckým dopravcem nebo dopravci určenými Singapurem podle dohody uvedené v příloze I a obsahující ustanovení uvedené v příloze II písm. d), podléhají právu Evropského společenství. Právo Evropského společenství se použije nediskriminačním způsobem.
   Článek 5
   Přílohy dohody
   Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.
   Článek 6
   Revize nebo změna
   Smluvní strany mohou tuto dohodu kdykoli po vzájemné dohodě revidovat nebo změnit.
   Článek 7
   Vstup v platnost
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost poté, co si smluvní strany navzájem písemně oznámí, že byly dokončeny jejich vnitřní postupy potřebné pro vstup dohody v platnost.
   2.   Bez ohledu na odstavec 1 smluvní strany souhlasí s prozatímním uplatňováním této dohody od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.
   3.   Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a Singapurem, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány, jsou uvedeny v příloze I písm. b). Tato dohoda se vztahuje na všechny takové dohody a ujednání po jejich vstupu v platnost nebo začátku prozatímního uplatňování.
   Článek 8
   Ukončení platnosti
   1.   V případě ukončení platnosti některé dohody uvedené v příloze I současně končí platnost všech ustanovení této dohody, která se týkají dotyčné dohody uvedené v příloze I.
   2.   V případě ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze I současně končí platnost této dohody.

      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.
      V Lucemburku dne devátého června dva tisíce šest ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském. V případě sporu má anglické znění přednost před zněními v ostatních jazycích.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         Por el Gobierno de la República de Singapur
         Za vládu Singapurské republiky
         For Republikken Singapores regering
         Für die Regierung der Republik Singapur
         Singapuri Vabariigi valitsuse nimel
         Για την κυβέρνηση της Δημοκρατίας της Σιγκαπούρης
         For the Government of the Republic of Singapore
         Pour le gouvernement de la République de Singapour
         Per il governo della Repubblica di Singapore
         Singapūras Republikas valdības vārdā
         Singapūro Respublikos Vyriausybės vardu
         A Szingapúri Köztársaság Kormánya részéről
         Għall-Gvern tar-Repubblika ta' Singapor
         Voor de regering van de Republiek Singapore
         W imieniu Rządu Republiki Singapuru
         Pelo Governo da República de Singapura
         Za vládu Singapurskej republiky
         Za vlado Singapurske republike
         Singaporen tasavallan hallituksen puolesta
         För Republiken Singapores regering

   PŘÍLOHA I
   Seznam dohod uvedených v článku 1 této dohody

               a)

               Dohody o leteckých službách mezi Singapurskou republikou a členskými státy Evropského společenství, které jsou ke dni podpisu této dohody uzavřené, podepsané nebo prozatímně uplatňované

                           —

                           Dohoda mezi rakouskou spolkovou vládou a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 8. srpna 1978, v platném znění (dále jen „singapursko-rakouská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 29. května 1967, v platném znění (dále jen „singapursko-belgická dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Singapurské republiky a vládou Kyperské republiky o leteckých službách, podepsaná v Nikósii dne 27. ledna 1989 (dále jen „singapursko-kyperská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi Československou socialistickou republikou a Singapurskou republikou o leteckých službách mezi územími těchto států a za jejich územími, podepsaná v Singapuru dne 7. září 1971, o níž Česká republika prohlásila, že se považuje za vázanou jejími ustanoveními, v platném znění (dále jen „singapursko-česká dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Dánského království a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 20. prosince 1966, v platném znění (dále jen „singapursko-dánská dohoda“)

                           —

                           návrh Dohody mezi vládou Dánského království a vládou Singapurské republiky o leteckých službách, parafovaný v Singapuru dne 21. října 1998 a prozatímně uplatňovaný (dále jen „návrh revidované singapursko-dánské dohody“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Finské republiky a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 19. ledna 1984, v platném znění (dále jen „singapursko-finská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Francouzské republiky a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 29. června 1967, v platném znění (dále jen „singapursko-francouzská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Singapurskou republikou o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 15. února 1969, ve znění dodatečného memoranda o porozumění podepsaného v Bonnu dne 7. června 2000 (dále jen „singapursko-německá dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Řeckého království a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 21. srpna 1971, v platném znění (dále jen „singapursko-řecká dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Maďarské republiky a vládou Singapurské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Singapuru dne 9. března 1990 (dále jen „singapursko-maďarská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Italské republiky a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 28. června 1985, v platném znění (dále jen „singapursko-italská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Irska a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 20. února 1981 (dále jen „singapursko-irská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Lotyšské republiky a vládou Singapurské republiky o leteckých službách, podepsaná v Singapuru dne 6. října 1999 (dále jen „singapursko-lotyšská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, uzavřená v Singapuru dne 9. dubna 1975, v platném znění (dále jen „singapursko-lucemburská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Republiky Malta a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Londýně dne 19. července 1983, v platném znění (dále jen „singapursko-maltská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Nizozemského království a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 29. prosince 1966, v platném znění (dále jen „singapursko-nizozemská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Polské lidové republiky a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 22. prosince 1979, v platném znění (dále jen „singapursko-polská dohoda“)

                           —

                           návrh Dohody mezi Portugalskou republikou a Singapurskou republikou o leteckých službách, přiložený k memorandu o porozumění parafovanému v Singapuru dne 7. listopadu 1997 (dále jen „návrh singapursko-portugalské dohody“)

                           —

                           Dohoda mezi Československou socialistickou republikou a Singapurskou republikou, podepsaná v Singapuru dne 7. září 1971, o níž Slovenská republika prohlásila, že se považuje za vázanou jejími ustanoveními, v platném znění (dále jen „singapursko-slovenská dohoda“)

                           —

                           návrh Dohody mezi vládou Slovenské republiky a vládou Singapurské republiky o leteckých službách, parafovaný v Singapuru dne 27. prosince 1996 a prozatímně uplatňovaný (dále jen „návrh singapursko-slovenské dohody“)

                           —

                           Dohoda mezi Španělským královstvím a Singapurskou republikou o letecké dopravě, podepsaná v Madridu dne 11. března 1992, v platném znění (dále jen „singapursko-španělská dohoda“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Singapurské republiky a vládou Švédského království o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 20. prosince 1966, v platném znění (dále jen „singapursko-švédská dohoda“)

                           —

                           návrh Dohody mezi vládou Švédského království a vládou Singapurské republiky o leteckých službách, parafovaný v Singapuru dne 21. října 1998 a prozatímně uplatňovaný (dále jen „návrh revidované singapursko-švédské dohody“)

                           —

                           Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Singapurské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, podepsaná v Singapuru dne 12. ledna 1971, v platném znění (dále jen „singapursko-britská dohoda“)

               b)

               Dohody o leteckých službách a jiná ujednání parafované nebo podepsané mezi Singapurskou republikou a členskými státy Evropského společenství, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány

         PŘÍLOHA II
   Seznam článků dohod uvedených v příloze I, na které se odkazuje v článcích 2 až 4 této dohody

               a)

               Určení členským státem:

                           —

                           článek 3 singapursko-rakouské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-belgické dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-kyperské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-české dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-dánské dohody

                           —

                           článek 3 návrhu revidované singapursko-dánské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-finské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-francouzské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-německé dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-řecké dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-maďarské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-irské dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-italské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-lotyšské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-lucemburské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-maltské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-nizozemské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-polské dohody

                           —

                           článek 3 návrhu singapursko-portugalské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-slovenské dohody

                           —

                           článek 3 návrhu singapursko-slovenské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-španělské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-švédské dohody

                           —

                           článek 3 návrhu revidované singapursko-švédské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-britské dohody

               b)

               Zamítnutí, zrušení, dočasné odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení:

                           —

                           článek 3 singapursko-rakouské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-belgické dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-kyperské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-české dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-dánské dohody

                           —

                           článek 4 návrhu revidované singapursko-dánské dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-finské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-francouzské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-německé dohody

                           —

                           článek 5 singapursko-řecké dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-maďarské dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-irské dohody

                           —

                           článek 5 singapursko-italské dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-lotyšské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-lucemburské dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-maltské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-nizozemské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-polské dohody

                           —

                           článek 4 návrhu singapursko-portugalské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-slovenské dohody

                           —

                           článek 4 návrhu singapursko-slovenské dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-španělské dohody

                           —

                           článek 3 singapursko-švédské dohody

                           —

                           článek 4 návrhu revidované singapursko-švédské dohody

                           —

                           článek 4 singapursko-britské dohody

               c)

               Regulativní kontrola:

                           —

                           článek 11 singapursko-kyperské dohody

                           —

                           článek 14 návrhu revidované singapursko-dánské dohody

                           —

                           článek 8a singapursko-finské dohody

                           —

                           článek 9A přílohy F dodatečného memoranda o porozumění, podepsaného v Bonnu dne 7. června 2000, uplatňovaného prozatímně v rámci singapursko-německé dohody

                           —

                           článek 8 singapursko-maďarské dohody

                           —

                           článek 8 singapursko-lotyšské dohody

                           —

                           článek 15 návrhu singapursko-portugalské dohody

                           —

                           článek 8 návrhu singapursko-slovenské dohody

                           —

                           článek 10 singapursko-španělské dohody

                           —

                           článek 14 návrhu revidované singapursko-švédské dohody

                           —

                           článek 11bis singapursko-britské dohody

               d)

               Tarify za přepravu v rámci Evropského společenství:

                           —

                           článek 9 singapursko-rakouské dohody

                           —

                           článek 10 singapursko-belgické dohody

                           —

                           článek 13 singapursko-kyperské dohody

                           —

                           článek 10 singapursko-české dohody

                           —

                           článek 10 singapursko-dánské dohody

                           —

                           článek 10 návrhu revidované singapursko-dánské dohody

                           —

                           článek 11 singapursko-finské dohody

                           —

                           článek 9 singapursko-francouzské dohody

                           —

                           článek 7 singapursko-německé dohody

                           —

                           článek 11 singapursko-řecké dohody

                           —

                           článek 12 singapursko-maďarské dohody

                           —

                           článek 11 singapursko-irské dohody

                           —

                           článek 8 singapursko-italské dohody

                           —

                           článek 12 singapursko-lotyšské dohody

                           —

                           článek 9 singapursko-lucemburské dohody

                           —

                           článek 11 singapursko-maltské dohody

                           —

                           článek 10 singapursko-nizozemské dohody

                           —

                           článek 9 singapursko-polské dohody

                           —

                           článek 18 návrhu singapursko-portugalské dohody

                           —

                           článek 10 singapursko-slovenské dohody

                           —

                           článek 12 návrhu singapursko-slovenské dohody

                           —

                           článek 6 singapursko-španělské dohody

                           —

                           článek 10 singapursko-švédské dohody

                           —

                           článek 10 návrhu revidované singapursko-švédské dohody

                           —

                           článek 9 singapursko-britské dohody

         PŘÍLOHA III
   Seznam jiných států uvedených v článku 2 této dohody

               a)

               Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru)

               b)

               Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru)

               c)

               Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru)

               d)

               Švýcarská konfederace (v rámci dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě)


title: 2007/477/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 25. června 2007 o slučitelnosti opatření přijatých Rakouskem podle čl. 3a odst. 1 směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání s právními předpisy Společenství

text:
               10.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 180/11

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 25. června 2007
   o slučitelnosti opatření přijatých Rakouskem podle čl. 3a odst. 1 směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání s právními předpisy Společenství
   (2007/477/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (1), a zejména na čl. 3a odst. 2 uvedené směrnice,
   s ohledem na stanovisko výboru zřízeného podle článku 23a směrnice 89/552/EHS,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dopisem ze dne 12. března 2001 oznámilo Rakousko Komisi opatření, která mají být přijata v souladu s čl. 3a odst. 1 směrnice 89/552/EHS.

               (2)

               Komise ve lhůtě tří měsíců od uvedeného oznámení ověřila, že tato opatření jsou slučitelná s právními předpisy Společenství, zejména pokud jde o proporcionalitu opatření a transparentnost vnitrostátního konzultačního postupu.

               (3)

               Při svém posuzování Komise zohlednila dostupné údaje o rakouském mediálním prostředí.

               (4)

               Seznam událostí zásadního společenském významu, jež byly součástí rakouských opatření, byl vypracován jasným a transparentním způsobem a v Rakousku byly zahájeny rozsáhlé konzultace.

               (5)

               Komise s uspokojením konstatovala, že události uvedené na seznamu rakouských opatření splňují alespoň dvě z následujících kritérií, která jsou považována za spolehlivé ukazatele událostí společenského významu: i) událost má v určitém členském státě mimořádný celkový ohlas a nemá význam pouze pro veřejnost, která příslušnou sportovní či jinou činnost zpravidla sleduje; ii) událost je všeobecně uznávaná a pro obyvatelstvo daného členského státu má zvláštní kulturní význam, neboť především posiluje kulturní identitu; iii) příslušné události se účastní národní tým v rámci soutěže nebo turnaje mezinárodního významu; a iv) událost je vysílána ve volně dostupném televizním vysílání a má vysokou sledovanost.

               (6)

               Řada událostí uvedených na seznamu rakouských opatření, včetně letních a zimních olympijských her, zápasů mistrovství světa a mistrovství Evropy v kopané, jichž se účastní rakouské národní mužstvo, jakož i zahajovací a semifinálové zápasy a finále těchto turnajů (muži), spadá do kategorie událostí, které jsou tradičně považovány za události zásadního společenského významu, jak je výslovně uvedeno v 18. bodě odůvodnění směrnice 97/36/ES. Tyto události mají v Rakousku mimořádný celkový ohlas, neboť jsou velmi oblíbené u široké veřejnosti a nikoli pouze u veřejnosti, která sportovní události zpravidla sleduje.

               (7)

               Finále rakouského poháru v kopané má v Rakousku mimořádný celkový ohlas, neboť kopaná je v uvedeném členském státě nejoblíbenějším sportem.

               (8)

               Světový pohár FIS v alpském lyžování a světový pohár FIS v severském lyžování mají v Rakousku mimořádný celkový ohlas, neboť lyžování je velmi oblíbeným sportem, který je v uvedeném členském státě součástí všeobecné výuky tělesné výchovy. Kromě toho vyplývá zvláštní kulturní význam těchto událostí, které posilují rakouskou kulturní identitu, z úspěchu rakouských účastníků v těchto soutěžích a z významu lyžařské turistiky v Rakousku.

               (9)

               Novoroční koncert Vídeňské filharmonie má zvláštní kulturní význam jako základ rakouské národní identity vzhledem k mimořádně vysoké kvalitě této kulturní události a ke skutečnosti, že přitahuje pozornost velkého množství diváků z celého světa.

               (10)

               Ples ve Vídeňské opeře má v Rakousku mimořádný celkový ohlas jako událost „lidové“ kultury a jako symbol plesové sezóny se zvláštním významem v rakouské kulturní tradici. Tato událost, které se zpravidla účastní světoznámí operní zpěváci, významně přispívá k celosvětové proslulosti Vídeňské státní opery, čímž je potvrzen zvláštní kulturní význam této události pro Rakousko.

               (11)

               Události uvedené na seznamu jsou vysílány ve volně dostupném televizním vysílání a mají vysokou sledovanost.

               (12)

               Rakouská opatření se jeví jako přiměřená, a odůvodňují proto výjimku ze základní svobody volného pohybu služeb zakotvené ve Smlouvě o ES, a to na základě naléhavého důvodu veřejného zájmu, jenž spočívá v zajištění přístupu široké veřejnosti k vysílání událostí zásadního společenského významu.

               (13)

               Rakouská opatření jsou v souladu s pravidly hospodářské soutěže ES, odkazuje-li definice subjektů, jež mohou vysílat události uvedené na seznamu, na objektivní kritéria, která umožňují skutečnou a potenciální hospodářskou soutěž při získávání vysílacích práv na tyto události. Kromě toho není počet událostí uvedených na seznamu nepřiměřený, a nenaruší tak hospodářskou soutěž na trzích s volně dostupným televizním vysílání a placeným vysíláním.

               (14)

               Poté, co Komise sdělila rakouská opatření ostatním členským státům, a po poradě s výborem zřízeným podle článku 23a směrnice 89/552/EHS informoval generální ředitel pro vzdělávání a kulturu Rakousko dopisem ze dne 31. května 2001, že Evropská komise nemá v úmyslu podat proti oznámeným opatřením námitku.

               (15)

               Rakouská opatření vstoupila v platnost dnem 1. října 2001.

               (16)

               Uvedená opatření byla v souladu s čl. 3a odst. 2 směrnice 89/552/EHS zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství
                   (2).

               (17)

               Z rozsudku Soudu prvního stupně ve věci T-33/01 Infront WM v. Komise vyplývá, že prohlášení o slučitelnosti opatření přijatých podle čl. 3a odst. 1 směrnice 89/552/EHS s právními předpisy Společenství představuje rozhodnutí ve smyslu článku 249 Smlouvy o ES, a musí proto být přijato Komisí. Je proto třeba tímto rozhodnutím stanovit, že opatření oznámená Rakouskem jsou slučitelná s právními předpisy Společenství. Opatření, jež byla Rakouskem s konečnou platností přijata a stanovena v příloze tohoto rozhodnutí, by měla být v souladu s čl. 3a odst. 2 směrnice 89/552/EHS zveřejněna v Úředním věstníku,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Opatření podle čl. 3a odst. 1 směrnice 89/552/EHS, která Rakousko oznámilo Komisi dne 12. března 2001, jsou ve znění zveřejněném v
         Úředním věstníku Evropských společenství C 16 ze dne 19. ledna 2002 slučitelná s právními předpisy Společenství.
   Článek 2
   Opatření, jež byla Rakouskem s konečnou platností přijata a stanovena v příloze tohoto rozhodnutí, se v souladu s čl. 3a odst. 2 směrnice 89/552/EHS zveřejní v Úředním věstníku.

      V Bruselu dne 25. června 2007.

            Za Komisi

         Viviane REDING

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 298, 17.10.1989, s. 23. Směrnice ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES (Úř. věst. L 202, 30.7.1997, s. 60).

      (2)  Úř. věst. C 16, 19.1.2002, s. 8.

      PŘÍLOHA
      Zveřejnění v souladu s čl. 3a odst. 2 směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání
      Opatření přijatá Rakouskem, jež mají být zveřejněna podle čl. 3a odst. 2 směrnice 89/552/EHS, jsou stanovena v těchto výňatcích z Bundesgesetzblatt (Věstník rakouských spolkových zákonů – I č. 85/2001 a II č. 305/2001):

         „85.   Spolkový zákon o uplatňování výhradních televizních vysílacích práv (zákon o výhradních televizních vysílacích právech (Fernseh-Exklusivrechtegesetz – (FERG))
         Spolková rada rozhodla takto:
         Článek I

                     § 1.

                                 (1)

                                 Tento zákon se s výjimkou § 5 vztahuje pouze na subjekty televizního vysílání patřící do působnosti rakouského zákona o rozhlasovém vysílání (Österreichisches Rundfunkgesetz – ORF-Gesetz), který byl zveřejněn ve Věstníku rakouských spolkových zákonů (BGBl.) č. 379/1984, nebo zákona o soukromé televizi (Privatfernsehgesetz), BGBl. I č. 84/2001.

                                 (2)

                                 § 3 se nepoužije na televizní vysílací práva získaná před vstupem tohoto zákona v platnost, pokud nebyla prodloužena platnost příslušných dohod po nabytí účinku tohoto zákona.

               § 2.   ‚Událostí značného společenského zájmu‘ se pro účely tohoto zákona rozumí pouze události uvedené ve vyhlášce vydané podle § 4 tohoto zákona.

                     § 3.

                                 (1)

                                 Pokud subjekt televizního vysílání získal výhradní televizní vysílací práva pro událost uvedenou ve vyhlášce podle § 4 tohoto zákona, umožní, aby tuto událost mohlo sledovat na volně dostupném televizním kanálu v Rakousku nejméně 70 % koncesionářů a diváků osvobozených od koncesionářských poplatků, přičemž jsou dodržována opatření stanovená ve vyhlášce (vysílání událostí v přímém přenosu nebo ze záznamu v nezkrácené nebo zkrácené podobě). Pro účely tohoto odstavce se za ‚záznam‘ považuje takový přenos vysílání, u něhož mezi začátkem a koncem vysílání neuplyne více než 24 hodin.

                                 (2)

                                 Pro účely tohoto zákona se ‚volně dostupnými televizními kanály‘ rozumí kanály, jež mohou diváci sledovat bez dodatečných či pravidelných poplatků za používání technického vybavení pro dekódování. ‚Dodatečné platby‘ ve smyslu tohoto odstavce nezahrnují koncesionářský poplatek (§ 2 zákona o koncesionářském poplatku (Rundfunkgebührengesetz – RGG)), programový poplatek (§ 20 RFG), poplatek za připojení k síti kabelové televize a stálý poplatek operátorovi kabelové televize.

                                 (3)

                                 Povinnost uvedená v odstavci 1 je považována za splněnou, je-li předložen důkaz, že subjekt televizního vysílání učinil vše, co by se dalo v běžných tržních podmínkách oprávněně očekávat, aby umožnil sledování události podle odstavce 1 na volně dostupných televizních kanálech. Subjekt televizního vysílání může za účelem dosažení smírné dohody o tom, co představuje takové podmínky, postoupit záležitost Spolkovému senátu pro telekomunikace (Bundeskommunikationssenat). Ten zapojí všechny zúčastněné strany do úsilí o dosažení dohody a vypracuje písemný záznam z jednání a jejich výsledku.

                                 (4)

                                 V případě, že nedojde k dosažení dohody, rozhodne Spolkový senát pro telekomunikace na žádost jednoho ze zúčastněných subjektů televizního vysílání, zda dotčený subjekt televizního vysílání řádně splnil své povinnosti podle odstavců 1 a 3. V případě, že subjekt televizního vysílání tyto povinnosti řádně nesplnil, Spolkový senát pro telekomunikace určí namísto subjektu televizního vysílání, co se rozumí ‚běžnými tržními podmínkami‘ podle odstavce 3. Spolkový senát pro telekomunikace zejména stanoví přiměřenou tržní cenu pro udělení vysílacích práv.

                                 (5)

                                 Subjekt televizního vysílání, jenž řádně nesplnil své povinnosti podle odstavce 1, může být žalován o náhradu škody v občanskoprávním řízení. Nárok na náhradu škody rovněž zahrnuje náhradu za ušlý příjem.

                                 (6)

                                 Žaloba o náhradu škody je přípustná pouze v případě vydání rozhodnutí podle odstavce 4. Aniž je dotčen odstavec 7, soud a zúčastněné strany řízení podle odstavce 4 jsou vázány rozhodnutím, proti kterému není přípustná stížnost.

                                 (7)

                                 Shledá-li soud v řízení podle odstavce 6 uvedené rozhodnutí nezákonným, přeruší řízení a podá stížnost ke správnímu soudu (Verwaltungsgerichtshof – VwGH) podle čl. 131 odst. 2 spolkové ústavy (B-VG), v níž požádá o deklaratorní nález potvrzující nezákonnost uvedeného rozhodnutí. Po předložení nálezu správním soudem pokračuje soud v řízení a rozhodne o sporu v souladu s právním stanoviskem VwGH.

                     § 4.

                                 (1)

                                 Spolková vláda prostřednictvím vyhlášky stanoví, které události podle odstavce 2 jsou v Rakousku událostmi značného společenského zájmu. Vyhláška zahrnuje pouze události splňující alespoň dvě z těchto kritérií:

                                             1.

                                             událost již v Rakousku přitahuje zájem široké veřejnosti, zejména na základě zpravodajství v médiích;

                                             2.

                                             událost je výrazem rakouské kulturní, umělecké nebo společenské identity;

                                             3.

                                             událost představuje zejména kvůli účasti vrcholových rakouských sportovců/sportovkyň sportovní událost mimořádného národního významu anebo přitahuje v Rakousku zájem široké veřejnosti vzhledem ke svému mezinárodnímu významu;

                                             4.

                                             událost již byla předtím vysílána ve volně dostupném televizním vysílání.

                                 (2)

                                 Vyhláška stanoví, zda má být událost ve volně dostupném televizním vysílání vysílána v přímém přenosu či ze záznamu a zda má být vysílána ve zkrácené nebo nezkrácené podobě. Událost je vysílána v přímém přenosu a v nezkrácené podobě, pokud neexistují objektivní důvody (např. odlišná časová pásma, různé události/části téže události se konají současně), na jejichž základě je nezbytné a vhodné takový přenos nevysílat.

                                 (3)

                                 Před vydáním nebo změnou uvedené vyhlášky se uskuteční konzultace s reprezentativním vzorkem složeným ze subjektů televizního vysílání, držitelů práv, zástupců podnikatelského sektoru, spotřebitelů, zaměstnanců a osobností z oblasti kultury a sportu. Předloha vyhlášky se zveřejní v příloze úředního věstníku (Amtsblatt) listu Wiener Zeitung a stanoví se, že se k ní může kdokoliv vyjádřit v průběhu osmi týdnů. Předloha se poté předloží Evropské komisi. Vyhláška může být vydána, pouze pokud ve lhůtě tří měsíců od jejího předložení Evropská komise nevznese námitku proti jejímu vydání.
                                 […]

               § 6.   Dohled nad dodržováním ustanovení tohoto zákona s ohledem na právní otázky přísluší Spolkovému senátu pro telekomunikace, pokud se taková ustanovení vztahují na subjekty televizního vysílání (§ 11 zákona KommAustria (KOG), BGBl. I č. 32/2001).

                     § 7.

                                 (1)

                                 Každá osoba, jež poruší povinnosti podle:

                                             1. § 3

                                             odst. 1; nebo
                                             […]
                                             se považuje za osobu, jež se dopustila správního deliktu, a je povinna zaplatit pokutu ve výši 36 000 EUR až 58 000 EUR udělenou Spolkovým senátem pro telekomunikace.

                                 (2)

                                 V řízení podle odstavce 1 Spolkový senát pro telekomunikace svolá veřejné jednání.

                                 (3)

                                 Spolkový senát pro telekomunikace uplatní zákon o všeobecném správním řízení z roku 1991 (Allgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz 1991) (BGBl. č. 51) a v případech podle odstavce 1 zákon o správních pokutách (Verwaltungsstrafgesetz 1991) (BGBl. č. 52).

                                 (4)

                                 V případě opakovaného a vážného porušení tohoto zákona ze strany subjektu televizního vysílání (§ 2 odst. 1 zákona o soukromé televizi, BGBl. I č. 84/2001) zahájí Spolkový senát pro telekomunikace řízení o odnětí licencí anebo zákazu vysílání kabelové televize podle § 63 zákona o soukromé televizi.
                                 […]

                     § 9.

                                 (1)

                                 Prosazováním tohoto zákona je s ohledem na § 4 odst. 1, 2 a 3, poslední větu pověřena spolková vláda, s ohledem na § 3 odst. 5-7 ministr spravedlnosti a s ohledem na všechna ostatní ustanovení spolkový kancléř.

                                 (2)

                                 Požadavky uvedené v první a druhé větě § 4 odst. 3 nemusí být zohledněny v případě, že se vyhláška vydává poprvé od vstupu tohoto zákona v platnost a pokud se jako součást přípravy oznamovacího postupu podle čl. 3a odst. 1 a 2 směrnice 89/552/EHS ve znění směrnice 97/36/ES již uskutečnily konzultace se zúčastněnými stranami a obsah vyhlášky, jež má být vydána, byl zveřejněn vhodným způsobem jako součást těchto konzultací.

               § 10.   Ustanoveními §§ 1–4, §§ 6–9 a § 11 tohoto zákona se provádí čl. 3a odst. 1 směrnice 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (Úř. věst. L 298, 17.10.1989, s. 23) ve znění směrnice 97/36/ES (Úř. věst. L 202, 30.7.1997, s. 60).
         […]
         § 11.   Tento zákon vstupuje v platnost dnem 1. srpna 2001.

               KLESTIL
               SCHÜSSEL“

         „305.   Vyhláška o událostech značného společenského zájmu
         Tato vyhláška se vydává v souladu s § 4 odst. 1 spolkového zákona o uplatňování výhradních televizních vysílacích práv (zákon o výhradních televizních právech (Fernseh-Exklusivrechtegesetz – FERG)), BGBl. I č. 85/2001:

                     § 1.

                     Událostmi značného společenského zájmu jsou:

                                 1.

                                 letní či zimní olympijské hry;

                                 2.

                                 zápasy světového poháru FIFA v kopané (muži), pokud se ho účastní rakouské národní mužstvo, jakož i zahajovací a semifinálové zápasy a finále mistrovství světa v kopané (muži);

                                 3.

                                 zápasy mistrovství Evropy v kopané (muži), pokud se ho účastní rakouské národní mužstvo, jakož i zahajovací a semifinálové zápasy a finále mistrovství Evropy v kopané (muži);

                                 4.

                                 finále rakouského poháru v kopané;

                                 5.

                                 světový pohár FIS v alpském lyžování;

                                 6.

                                 světový pohár v severském lyžování;

                                 7.

                                 novoroční koncert Vídeňské filharmonie;

                                 8.

                                 ples ve Vídeňské opeře.

                     § 2.

                                 (1)

                                 Subjekty televizního vysílání, které získaly výhradní televizní vysílací práva na události uvedené v § 1, musí zajistit, aby tyto události mohly být sledovány v přímém přenosu a v celém rozsahu ve volně dostupném televizním vysílání.

                                 (2)

                                 Záznam nebo zkrácenou podobu událostí uvedených v § 1 odst. 1, 5, 6 a 8 lze vysílat, pokud:

                                             1.

                                             se části jedné z událostí podle § 1 nebo více než jedna z událostí podle § 1 konají ve stejnou dobu; nebo

                                             2.

                                             událost nebyla v minulosti vysílána v celém rozsahu vzhledem k délce svého trvání.

                     § 3.

                     Tato vyhláška vstupuje v platnost dnem 1. října 2001.

               SCHÜSSEL – RIESS-PASSER – FERRERO-WALDNER – GEHRER – GRASSER – STRASSER – BÖHMDORFER – MOLTERER – HAUPT – FORSTINGER – BARTENSTEIN.“


title: 2007/512/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 15. února 2007 o podpisu Ujednání mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Islandskou republikou a Norským královstvím na straně druhé o pravidlech pro účast těchto dvou států v Evropské agentuře pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie jménem Společenství a o jeho prozatímním uplatňování

text:
               20.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 188/15

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 15. února 2007
   o uzavření Ujednání mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Islandskou republikou a Norským královstvím na straně druhé o pravidlech pro účast těchto dvou států v Evropské agentuře pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie jménem Společenství
   (2007/511/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. a) a článek 66 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 21 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (2) se mají země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis účastnit činnosti agentury. Pravidla pro jejich účast mají být stanovena v dalších ujednáních uzavřených mezi nimi a Společenstvím.

               (2)

               Na základě zmocnění uděleného Komisi dne 7. října 2004 bylo s Islandskou republikou a s Norským královstvím sjednáno ujednání o pravidlech pro účast těchto dvou států v Evropské agentuře pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie.

               (3)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců poté, co Rada přijala toto rozhodnutí, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

               (4)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (3). Spojené království se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné.

               (5)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (4). Irsko se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)

               Uvedené ujednání bylo jménem Evropského společenství podepsáno dne 1. února 2007 na základě rozhodnutí Rady 2007/512/ES (5) s výhradou pozdějšího uzavření.

               (7)

               Uvedené ujednání by mělo být uzavřeno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Ujednání mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Islandskou republikou a Norským královstvím na straně druhé o pravidlech pro účast těchto dvou států v Evropské agentuře pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie se schvaluje jménem Společenství.
   Znění ujednání se připojuje k tomuto rozhodnutí (6).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou k tomu uložit jménem Společenství schvalovací listinu podle čl. 9 odst. 1 ujednání, která vyjadřuje souhlas Společenství s tím, že je tímto ujednáním vázáno.

      V Bruselu dne 15. února 2007.

            Za Radu

            předseda

         W. SCHÄUBLE

      (1)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 12. prosince 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (4)  Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.

      (5)  Viz strana 17 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (6)  Viz strana 19 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 13. března 1989 o uzavření Druhého dodatkového protokolu k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím v důsledku přistoupení Španělského království a Portugalské republiky ke Společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

31989D0331

Úřední věstník L 136 , 19/05/1989 S. 0013 - 0013

		Rozhodnutí Radyze dne 13. března 1989o uzavření Druhého dodatkového protokolu k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím v důsledku přistoupení Španělského království a Portugalské republiky ke Společenství(89/331/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,vzhledem k tomu, že podle nařízení (EHS) č. 839/88 [1] bylo vybírání cel uplatňovaných Společenstvím složeným z deseti členských států na určité produkty dovážené ze Španělska a Portugalska úplně zastaveno, jakmile úroveň těchto cel poklesla na 2 % nebo méně;vzhledem k tomu, že je třeba schválit druhý dodatkový protokol k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím [2], podepsané v Bruselu dne 14. května 1973, za účelem stanovení úplného zastavení vybírání cel uplatňovaných na produkty, na které se vztahuje dohoda, dovážené ze Španělska do Norska, jestliže úroveň těchto cel poklesne na 2 % nebo méně,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Druhý dodatkový protokol k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím v důsledku přistoupení Španělského království a Portugalské republiky ke Společenství se schvaluje jménem Společenství.Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady provede oznámení stanovené v článku 3 protokolu [3].Článek 3Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 13. března 1989.Za RadupředsedaC. Solchaga Catalan[1] Úř. věst. L 87, 31.3.1988, s. 1.[2] Úř. věst. L 171, 27.6.1972, s. 2.[3] Datum vstupu protokolu v platnost zveřejní Generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: 2004/756/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 4. října 2004 o uzavření Dohody o prodloužení platnosti dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států amerických

text:
               11.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 335/5

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 4. října 2004
   o uzavření Dohody o prodloužení platnosti dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států amerických
   (2004/756/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 170 druhý pododstavec ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 13. října 1998 (2) schválila uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států amerických.

               (2)

               Ustanovení čl. 12 písm. b) uvedené dohody stanoví: „Tato dohoda se uzavírá na počáteční období pěti let. Po přezkoumání stranami v posledním roce každé doby trvání může být dohoda s možnými změnami prodloužena o další období pěti let vzájemným písemným souhlasem stran.“

               (3)

               Úřady Spojených států amerických uvědomily příslušné útvary Komise, že by si přály platnost uvedené dohody prodloužit o dalších pět let. Rychlé prodloužení platnosti by proto bylo v nejlepším zájmu obou stran.

               (4)

               Věcný obsah prodloužené dohody bude shodný s věcným obsahem dohody, jejíž platnost končí dne 13. října 2003.

               (5)

               Dohoda o prodloužení platnosti Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států amerických by měla být schválena jménem Společenství,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda o prodloužení platnosti dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států amerických o další období pěti let se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu jako výraz souhlasu Společenství s tím, že jí bude vázáno.

      V Lucemburku dne 4. října 2004.

            Za Radu

         A. J. DE GEUS

            předseda

      (1)  Stanovisko ze dne 16. prosince 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 284, 22.10.1998, s. 35.
   DOHODA
   O prodloužení Platnosti Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států amerických
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ (dále jen „Společenství“)
   na straně jedné
   a
   VLÁDA SPOJENÝCH STÁTŮ AMERICKÝCH
   na straně druhé,
   dále jen „strany“,
   PŘIHLÍŽEJÍCE k významu vědy a techniky pro jejich hospodářský a společenský rozvoj,
   UZNÁVAJÍCE, že Společenství a Spojené státy americké provádějí výzkumnou a technickou činnost v různých oblastech společného zájmu a že účast jedné strany na výzkumné a vývojové činnosti druhé strany je pro ně oboustranně výhodná,
   S OHLEDEM na Dohodu o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států amerických podepsanou dne 5. prosince 1997 ve Washingtonu, jejíž platnost končí dne 13. října 2003,
   PŘEJÍCE SI pokračovat ve vědeckotechnické spolupráci ve formálním rámci stanoveném dohodou,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Platnost Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Spojených států amerických podepsaná dne 5. prosince 1997 ve Washingtonu, jejíž platnost končí dne 13. října 2003, se prodlužuje o další pětileté období.
   Článek 2
   Tato dohoda vstupuje v platnost dnem, kdy si strany navzájem písemně oznámí dokončení svých vnitřních postupů nezbytných pro vstup dohody v platnost.
   Článek 3
   Tato dohoda je sepsána v dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

            Za Evropské společenství

            Za vládu Spojených států amerických


title: 2014/55/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 27. prosince 2013 , kterým se mění rozhodnutí ECB/2010/21 o ročních účetních závěrkách Evropské centrální banky (ECB/2013/52)

text:
               4.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 33/7

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 27. prosince 2013,
   kterým se mění rozhodnutí ECB/2010/21 o ročních účetních závěrkách Evropské centrální banky
   (ECB/2013/52)
   (2014/55/EU)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 26.2 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí ECB/2010/21 (1) stanoví pravidla pro sestavování účetní závěrky Evropské centrální banky (ECB).

               (2)

               Článek 24 rozhodnutí ECB/2010/21 stanoví, že pokud v rozhodnutí ECB/2010/21 není stanoven zvláštní účetní postup a pokud Rada guvernérů nerozhodne jinak, dodržuje ECB zásady oceňování podle mezinárodních účetních standardů (IAS) přijatých Evropskou unií, které jsou pro činnosti a účty ECB relevantní.

               (3)

               ECB uplatňuje IAS 19 Zaměstnanecké požitky pro zachycení pojistně-matematických zisků a ztrát z požitků po skončení pracovního poměru na základě metody „rozpětí“.

               (4)

               IAS 19 byl revidován s účinností pro roční účetní období počínající dnem 1. ledna 2013 nebo později. V rámci revize IAS 19 byla metoda „rozpětí“ zrušena.

               (5)

               Přílohu I rozhodnutí ECB/2010/21 je třeba změnit, aby zahrnovala vykazování výsledků přecenění čistých závazků (aktiv) z definovaných požitků, pokud jde o požitky po skončení pracovního poměru, v položce 14 „Účty přecenění“ na straně pasiv rozvahy ECB.

               (6)

               Rozhodnutí ECB/2010/21 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Změna
   Příloha I rozhodnutí ECB/2010/21 se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 30. prosince 2013.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 27. prosince 2013.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Rozhodnutí ECB/2010/21 ze dne 11. listopadu 2010 o ročních účetních závěrkách Evropské centrální banky (Úř. věst. L 35, 9.2.2011, s. 1).

      PŘÍLOHA
      Příloha I rozhodnutí ECB/2010/21 se mění takto:

                  1)

                  v tabulce s názvem „Pasiva“ se v položce rozvahy 14 (Účty přecenění) nahrazuje sloupec s názvem „Obsah položky rozvahy“ tímto:

                              „a)

                              Účty přecenění související s cenovými pohyby zlata, všech typů cenných papírů v eurech, všech typů cenných papírů v cizí měně, opcí; rozdíly z tržního ocenění úrokových derivátů; účty přecenění související s pohyby směnných kurzů pro každou jednotlivou měnu, včetně měnových swapů nebo forwardů a zvláštních práv čerpání
                              Zvláštní účty přecenění vyplývající z příspěvků podle článku 48.2 statutu ESCB ve vztahu k centrálním bankám členských států, pro které byla zrušena výjimka. Viz čl. 13 odst. 2

                              b)

                              Výsledky přecenění čistých závazků (aktiv) z definovaných požitků, pokud jde o požitky po skončení pracovního poměru, tj. čistá pozice následujících dílčích položek:

                                          i)

                                          pojistně-matematické zisky a ztráty současné hodnoty závazků z definovaných požitků

                                          ii)

                                          výnosy z aktiv plánu, kromě částek zahrnutých do čistého úroku z čistých závazků (aktiv) z definovaných požitků

                                          iii)

                                          jakákoliv změna účinku maximální výše aktiv, kromě částek zahrnutých do čistého úroku z čistých závazků (aktiv) z definovaných požitků“;

                  2)

                  v tabulce s názvem „Pasiva“ se v položce rozvahy 14 (Účty přecenění) nahrazuje sloupec s názvem „Princip ocenění“ tímto:

                              „a)

                              Rozdíl přecenění mezi průměrnou cenou a tržní hodnotou, cizí měna přepočtena za tržní kurz

                              b)

                              Podle čl. 24 odst. 2“.


title: Rozhodnutí správní rady Europolu ze dne 9. dubna 2009 o přijetí podmínek a postupů, které stanovil Europol pro úpravu částek zmíněných v příloze rozhodnutí správní rady Europolu ze dne 16. listopadu 1999 o daních uplatňovaných na platy a požitky vyplácené zaměstnancům Europolu ve prospěch Europolu

text:
               25.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 105/18

      ROZHODNUTÍ SPRÁVNÍ RADY EUROPOLU

   ze dne 9. dubna 2009
   o přijetí podmínek a postupů, které stanovil Europol pro úpravu částek zmíněných v příloze rozhodnutí správní rady Europolu ze dne 16. listopadu 1999 o daních uplatňovaných na platy a požitky vyplácené zaměstnancům Europolu ve prospěch Europolu
   (2009/346/ES)
   SPRÁVNÍ RADA EUROPOLU,
   s ohledem na protokol vypracovaný na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii a čl. 41 odst. 3 Úmluvy o Europolu o výsadách a imunitách Europolu, členů jeho orgánů, náměstků ředitelů a zaměstnanců Europolu (1), a zejména na článek 10 uvedeného protokolu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodla dne 6. dubna 2009 upravit platy a požitky úředníků Europolu o 1,7 % se zpětným účinkem ode dne 1. července 2007.

               (2)

               Správní rada rozhodla dne 9. dubna 2009 provést zvýšení částek zmíněných v článku 4 přílohy rozhodnutí správní rady ze dne 16. listopadu 1999 (2) o totéž procento a k témuž datu, jak je stanoveno rozhodnutím Rady ze dne 6. dubna 2009 zmíněným v 1. bodě odůvodnění.

               (3)

               V souladu se stejným rozhodnutím správní rady ze dne 9. dubna 2009 by upravené částky měly být zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   S účinkem od 1. července 2007:

               1)

               Částka uvedená v první větě článku 4 přílohy rozhodnutí správní rady Europolu ze dne 16. listopadu 1999 bude nahrazena částkou 115,61 EUR.

               2)

               Částky v eurech v tabulce uvedené v článku 4 přílohy rozhodnutí správní rady Europolu ze dne 16. listopadu 1999 budou nahrazeny následovně:

                           8 % k částkám mezi 115,61 EUR a 2 036,45 EUR,

                           10 % k částkám mezi 2 036,46 EUR a 2 804,90 EUR,

                           12,5 % k částkám mezi 2 804,91 EUR a 3 214,56 EUR,

                           15 % k částkám mezi 3 214,57 EUR a 3 650,62 EUR,

                           17,5 % k částkám mezi 3 650,63 EUR a 4 060,32 EUR,

                           20 % k částkám mezi 4 060,33 EUR a 4 457,42 EUR,

                           22,5 % k částkám mezi 4 457,43 EUR a 4 867,09 EUR,

                           25 % k částkám mezi 4 867,10 EUR a 5 264,21 EUR,

                           27,5 % k částkám mezi 5 264,22 EUR a 5 673,87 EUR,

                           30 % k částkám mezi 5 673,88 EUR a 6 070,99 EUR,

                           32,5 % k částkám mezi 6 071,00 EUR a 6 480,66 EUR,

                           35 % k částkám mezi 6 480,67 EUR a 6 878,40 EUR,

                           40 % k částkám mezi 6 878,41 EUR a 7 288,09 EUR,

                           45 % k částkám nad 7 288,10 EUR.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem následujícím po jeho přijetí.

      V Haagu dne 9. dubna 2009.

         Viktor ČECH

            předseda správní rady

      (1)  Úř. věst. C 221, 19.7.1997, s. 2.

      (2)  Úř. věst. C 65, 28.2.2001, s. 6.