title: 2008/507/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na rozpočtový rok 2005

text:
               15.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/78

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 24. dubna 2007
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na rozpočtový rok 2005
   (2008/507/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání za rozpočtový rok 2005 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání za rozpočtový rok 2005, spolu s odpověďmi střediska (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975, kterým se zřizuje Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (4), a zejména na článek 12a tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A6-0097/2007),

               1.

               uděluje řediteli Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání absolutorium za plnění rozpočtu střediska na rozpočtový rok 2005;

               2.

               uvádí své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            generální tajemník

         Harald RØMER

      (1)  Úř. věst. C 266, 31.10.2006, s. 28.

      (2)  Úř. věst. C 312, 19.12.2006, s. 60.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2051/2004 (Úř. věst. L 355, 1.12.2004, s. 1).

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/79

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 24. dubna 2007
   obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na rozpočtový rok 2005
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání za rozpočtový rok 2005 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání za rozpočtový rok 2005, spolu s odpověďmi střediska (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této Smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975, kterým se zřizuje Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (4), a zejména na článek 12a tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A6-0097/2007),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlásil, že získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka za rozpočtový rok končící dnem 31. prosince 2005 je spolehlivá a že uskutečněné operace jsou s výhradou legální a správné;

               B.

               vzhledem k tomu, že dne 27. dubna 2006 udělil Parlament řediteli absolutorium za plnění rozpočtu střediska na rozpočtový rok 2004 (6) a v usnesení připojeném k rozhodnutí o udělení absolutoria Parlament mimo jiné

                           —

                           naléhá na středisko, aby zajistilo, že účetnictví bude úplné a že veškeré činnosti včetně nákupu a prodeje v jídelně pro zaměstnance budou řádně kontrolovány,

                           —

                           vyjadřuje znepokojení nad nesrovnalostmi zaznamenanými Účetním dvorem při postupu udělování veřejných zakázek; bere na vědomí opatření přijatá střediskem, aby se obdobné nesrovnalosti již neopakovaly; vyzývá středisko, aby zajistilo, že specifikace nabídkového řízení a pravidla hospodářské soutěže budou důsledně uplatňována;

                           —

                           zdůrazňuje, že je třeba při náboru pracovníků postupovat spravedlivě, otevřeně a transparentně;

         Obecné připomínky týkající se většiny agentur EU, kterým se jednotlivě uděluje absolutorium

               1.

               domnívá se, že stále rostoucí počet agentur Společenství a činnosti některých z nich nezapadají do celkového orientačního rámce, že poslání některých z nich nejsou vždy odrazem skutečných potřeb Unie ani očekávání jejích občanů, a konstatuje, že obecně nemají agentury vždy dobrou pověst, ani příznivý ohlas v tisku;

               2.

               vyzývá proto Komisi, aby definovala celkový orientační rámec, pokud jde o zakládání nových agentur Společenství, aby před zřízením jakékoli nové agentury předložila analýzu nákladů a přínosů a vždy dbala na to, aby nedošlo ke zdvojování činností mezi agenturami nebo překrývání s náplní činnosti jiných evropských organizací;

               3.

               vyzývá Účetní dvůr, aby k této studii nákladů a přínosů zaujal stanovisko před tím, než Parlament učiní rozhodnutí;

               4.

               vyzývá Komisi, aby každých pět let předložila studii o přínosu každé stávající agentury; vyzývá všechny příslušné orgány, aby v případě negativního hodnocení přínosu určité agentury učinily nezbytné kroky a buď nově vymezily mandát dané agentury, nebo ji zrušily;

               5.

               vzhledem k rostoucímu počtu regulačních agentur vyjadřuje politování nad skutečností, že jednání o projektu interinstitucionální dohody o rámci pro tyto agentury dosud neskončila, a vyzývá příslušná oddělení Komise, aby po konzultaci s Účetním dvorem učinila vše pro rychlé dosažení dohody;

               6.

               konstatuje, že vzhledem k odpovědnosti Komise za rozpočet je potřebná užší vazba agentur na Komisi; vyzývá Komisi a Radu k provedení všech kroků potřebných k tomu, aby do 31. prosince 2007 měla Komise menšinový hlas s právem veta v dozorčích radách regulačních agentur a aby se s tímto požadavkem od počátku počítalo při vzniku nových agentur;

               7.

               vyzývá Účetní dvůr, aby vytvořil ve své výroční zprávě ještě jednu kapitolu, která bude věnována všem agenturám, jimž se uděluje absolutorium v rámci účetní závěrky Komise, a bude tak možno získat jasnější představu o tom, jak agentury vynakládají finanční prostředky EU;

               8.

               připomíná zásadu, podle níž všechny agentury Společenství – ať už pobírají dotace, nebo ne – podléhají udělování absolutoria ze strany Parlamentu, a to i v případě, kdy na základě jejich zřizovacích nařízení uděluje absolutorium jiný orgán;

               9.

               vyzývá Účetní dvůr k tomu, aby ve všech agenturách provedl audit výkonnosti a předložil o něm zprávu příslušným výborům Parlamentu včetně Výboru pro rozpočtovou kontrolu;

               10.

               konstatuje, že počet agentur neustále roste a že v souladu s politickou odpovědností Komise za fungování agentur, která výrazně přesahuje pouhou logistickou podporu, je stále více zapotřebí, aby generální ředitelství Komise odpovědná za zřizování agentur a sledování jejich činnosti vypracovala obecný přístup k agenturám; domnívá se, že struktura podobná té, kterou vytvořily agentury pro koordinaci mezi příslušnými GŘ, by byla pragmatickým krokem k vytvoření obecného přístupu, který by Komise používala ve všech záležitostech týkajících se agentur;

               11.

               vyzývá Komisi, aby zlepšila administrativní a technickou podporu agenturám, a to s přihlédnutím ke stále větší složitosti správních předpisů Společenství a k technickým problémům;

               12.

               konstatuje, že ve všech agenturách Společenství chybí disciplinární orgán, a vyzývá Komisi, aby přijala opatření nezbytná k rychlému zavedení takového mechanismu;

               13.

               vítá výrazná zlepšení koordinace mezi agenturami, což jim umožňuje řešit opakující se problémy a účinněji spolupracovat s Komisí a Parlamentem;

               14.

               domnívá se, že vytvoření společné služby poskytování podpory mezi několika agenturami, jejímž cílem je dosáhnout kompatibility systémů finančního řízení se systémy Komise, je opatřením, které by se mělo dále rozvíjet a mělo by být rozšířeno;

               15.

               vyzývá agentury, aby zlepšily svou spolupráci a porovnávání činnosti se subjekty působícími v dané oblasti; vyzývá Komisi, aby přijala opatření, jež uzná za nezbytná, s cílem pomoci agenturám zlepšit jejich pověst a zvýšit viditelnost jejich činností;

               16.

               vyzývá Komisi, aby vypracovala návrh na jednotnou úpravu formátu výročních zpráv agentur a stanovila ukazatele výkonnosti, které by umožnily srovnávat účinnost jejich působení;

               17.

               vyzývá agentury, aby na začátku každého roku předložily ukazatele výkonnosti, na jejichž základě by bylo možno měřit jejich výsledky;

               18.

               vyzývá všechny agentury, aby ve větší míře využívaly cílů SMART, které by měly vést k realističtějšímu plánování a plnění cílů;

               19.

               souhlasí s Účetním dvorem, že Komise je odpovědná rovněž za (finanční) řízení agentur; naléhavě proto žádá Komisi, aby kontrolovala – a v nutných případech řídila a byla nápomocna – řízení jednotlivých agentur, zejména pokud jde o řádné uplatňování postupů při zadávání veřejných zakázek, průhlednost náborových postupů, řádné finanční řízení (v oblasti výdajů a sestavování rozpočtu), a především řádné uplatňování předpisů týkajících se rámce vnitřní kontroly;

               20.

               domnívá se, že v pracovních programech agentur by měl být měřitelným způsobem vyjádřen jejich příspěvek z hlediska provozních úkolů a že by měla být věnována náležitá pozornost normám vnitřní kontroly, které uplatňuje Komise;

         Specifické připomínky

               21.

               vyzývá středisko, aby se neopakovala situace z rozpočtového roku 2005, kdy míra čerpání prostředků na závazky představovala 90 % a čerpání prostředků na platby přibližně 85 %; připomíná však, že rozpočtové prostředky na provozní náklady nebyly dostatečně využity (zrušení 15 % položek závazků, 20 % položek plateb a 15 % prostředků bylo přeneseno), zejména pro reorganizaci postupů pro zadávání zakázek;

               22.

               vyzývá středisko, aby lépe přizpůsobilo své plánování a zlepšilo monitorování během roku; připomíná, že Účetní dvůr v této souvislosti konstatuje, že ačkoliv to finanční nařízení střediska předpokládá, nebylo zavedeno řízení podle činností s cílem bylo zlepšit monitorování výkonnosti;

               23.

               vyzývá středisko, aby napravilo nedostatky ve svém účetním programu (FIBUS), v rámci kterého nelze blokovat nevyužité prostředky, postup pro elektronické podepisování platebních příkazů se neshoduje s běžně platnými ustanoveními a operace nelze v systému FIBUS snadno vyhledat;

               24.

               žádá o úplné uplatňování zásady oddělení funkcí schvalující osoby a účetního s cílem předejít situaci z roku 2005, kdy některé funkce účetních vykonávala oddělení, za která byla odpovědná schvalující osoba;

               25.

               konstatuje, že středisko ve své odpovědi poukazuje na to, že učiněná opatření nyní zajišťují regulérnost postupů, a proto věří, že středisko bude uvádět doporučení Účetního dvora do praxe, zejména když oddělení interního auditu (IAS) na podzim roku 2006 již nezjistilo žádné nesrovnalosti, a potvrzuje, že opatření, která středisko přijalo, zřejmě vedla k požadovanému výsledku;

               26.

               vyzývá středisko, aby urychleně vypracovalo analýzu stavu rizika a stanovilo povahu a četnost kontrol ex post a aby popsalo řídící postupy a systémy vnitřních kontrol;

               27.

               vyzývá středisko, aby co nejrychleji stanovilo přesné poslání výboru, který se zabývá stížnostmi zaměstnanců, který by v žádném případě neměl jednat mimo rámec svých pravomocí;

               28.

               trvá na tom, že středisko by mělo používat standardní postupy pro nábor zaměstnanců s cílem předejít situaci z roku 2005, kdy bylo důležité řídící místo obsazeno vnitřním výběrovým řízením, zatímco otevřené výběrové řízení by umožnilo vybírat z většího počtu uchazečů;

               29.

               je znepokojen vysokou mírou nesrovnalostí, které Účetní dvůr zjistil v kontrolovaných zakázkách, kdy ze šesti smluv všechny s výjimkou jedné vykazovaly nesrovnalosti (7); trvá na tom, že středisko by mělo napravit nedostatky týkající se jeho organizace a postupů nabídkových řízení;

               30.

               domnívá se, že středisko by mělo sjednotit přístup k otázkám IT, zejména co se týče vytváření internetových a intranetových stránek, a že současná roztříštěnost je spojena s technickými nebezpečími a příliš vysokými náklady;

               31.

               vybízí středisko, aby i nadále usilovalo o zlepšení způsobů komunikace s cílem dosáhnout toho, aby byla veřejnost více informována o jeho činnosti.

      (1)  Úř. věst C 266, 31.10.2006, s. 28.

      (2)  Úř. věst. C 312, 19.12.2006, s. 60.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2051/2004 (Úř. věst. L 355, 1.12.2004, s. 1).

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 340, 6.12.2006, s. 63.

      (7)  Nedostatky v odůvodnění zvoleného postupu nebo v odůvodnění, proč byli uchazeči, kteří byli vyzváni k předložení nabídek, vybráni, a dále nedostatečná dokumentace.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 26. října 1992 o uzavření Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Albánskou republikou o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci

text:
Důležité právní upozornění

|

31992D0535

Úřední věstník L 343 , 25/11/1992 S. 0001 - 0001

		Rozhodnutí Radyze dne 26. října 1992o uzavření Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Albánskou republikou o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci(92/535/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 113 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že uzavření Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Albánskou republikou o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci je nezbytné pro dosažení cílů Společenství v oblasti vnějších vztahů,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Albánií o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady učiní oznámení stanovené v článku 21 dohody [2].Článek 3Společenství je ve smíšeném výboru zřízeném článkem 18 dohody zastupováno Komisí, jíž jsou nápomocny členské státy.V Lucemburku dne 26. října 1992.Za RadupředsedaJ. Gummer[1] Úř. věst. C 284, 2. 11. 1992.[2] Úř. věst. L 343, 25.11.1992, s. 10.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 1987, kterým se přijímá jménem Společenství příloha E.5 Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů

text:
Důležité právní upozornění

|

31987D0593

Úřední věstník L 362 , 22/12/1987 S. 0001 - 0007 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 13 S. 0095  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 13 S. 0095

		Rozhodnutí Radyze dne 30. listopadu 1987,kterým se přijímá jménem Společenství příloha E.5 Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů(87/593/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 28, 43 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že Společenství rozhodnutím 75/199/EHS [2] uzavřelo Mezinárodní úmluvu o zjednodušení a sladění celních režimů;vzhledem k tomu, že přijetí příloh Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů účinně přispívá k usnadnění a rozvoji mezinárodního obchodu;vzhledem k tomu, že příloha E.5 o dočasném použití se zpětným vývozem v nezměněném stavu může být Společenstvím přijata;vzhledem k tomu, že takové přijetí by však mělo být spojeno s určitými výhradami, aby byly vzaty v úvahu specifické požadavky celní unie a současného stavu dosaženého v procesu harmonizace celních předpisů,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Jménem Společenství se přijímá příloha E.5 Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů týkající se dočasného použití se zpětným vývozem v nezměněném stavu, s obecnou výhradou a s výhradou k normám 14 a 23 a k doporučené praxi 33, 37 a 38.Znění uvedené přílohy spolu s výhradami se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou oznámit generálnímu tajemníkovi Rady pro celní spolupráci přijetí přílohy uvedené v článku 1 Společenstvím s výhradami uvedenými v článku 1.V Bruselu dne 30. listopadu 1987.Za RadupředsedaN. Wilhjelm[1] Úř. věst. C 318, 30.11.1987.[2] Úř. věst. L 100, 21.4.1975, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPŘÍLOHA E.5PŘÍLOHA O DOČASNÉM POUŽITÍ SE ZPĚTNÝM VÝVOZEM V NEZMĚNĚNÉM STAVUÚVODExistuje mnoho hospodářských, sociálních a kulturních důvodů, které mohou vést určitý stát k podpoře dočasného použití zboží.Jestliže má zboží zůstat na celním území státu pouze dočasně, bylo by zpravidla neoprávněné požadovat definitivní úhradu příslušných dovozních cel a daní, protože by tak například totéž zboží podléhalo dovozním clům a daním při každém dočasném použití v různých zemích.Vnitrostátní právní předpisy většiny zemí proto obsahují ustanovení, která umožňují podmíněné osvobození od cel a daní pro určité kategorie dočasně dováženého zboží.Celní režim, ve kterém může být uděleno podmíněné osvobození od dovozních cel a daní pro zboží dovážené za určitým konkrétním účelem a určené pro zpětný vývoz v nezměněném stavu, se nazývá režim pro dočasné použití.Dočasné použití zpravidla znamená úplné podmíněné osvobození od dovozních cel a daní. V některých zvláštních případech, například když se zboží používá pro účely výroby, provádění prací nebo vnitřní přepravu, může však být podmíněné osvobození pouze částečné.Tato příloha se nevztahuje na předměty dočasně dovážené cestujícími pro jejich osobní potřebu a na soukromá vozidla.DEFINICEPro účely této přílohy se rozumí:a) "dočasným použitím" celní režim, ve kterém může být určité zboží dovezeno na celní území s podmíněným osvobozením od dovozních cel a daní; takové zboží musí být dovezeno za určitým konkrétním účelem a musí být určeno pro zpětný vývoz určité lhůtě a v nezměněném stavu, nehledě na obvyklé opotřebení způsobené používáním zboží;b) "dovozními cly a daněmi" cla a všechny další poplatky, daně nebo náklady, které jsou vybírány při dovozu zboží nebo ve spojitosti s ním, nicméně nezahrnují poplatky, které jsou omezeny co do výše na přibližné náklady poskytovaných služeb;c) "celní kontrolou" opatření prováděná celním orgánem k zajištění souladu se správními a právními předpisy;d) "jistotou" opatření, které celnímu orgánu zajistí, že závazek vůči němu bude splněn. Jistota je popsána jako "souborná", pokud zajišťuje, že budou splněny závazky vyplývající z různých operací;e) "osobou" fyzická i právnická osoba, pokud ze souvislostí nevyplývá jinak.ZÁSADA1. NormaDočasné použití se řídí ustanoveními této přílohy.OBLAST PŮSOBNOSTI2. NormaVnitrostátní právní předpisy vyjmenují případy, v nichž lze umožnit dočasné použití, a stanoví podmínky, které musí být splněny.3. NormaDočasně dovezené zboží je podmíněně úplně osvobozeno od dovozních cel a daní. Podmíněné osvobození od dovozních cel a daní však může být pouze částečné v případech uvedených v doporučené praxi 38.4. NormaDočasné použití není omezeno pouze na zboží přímo dovezené ze zahraničí, nýbrž je povoleno i pro zboží z celního tranzitu, z celního skladu nebo ze svobodného přístavu nebo svobodného celního pásma.5. Doporučená praxeDočasné použití by mělo být umožněno bez ohledu na zemi původu zboží, zemi dovozu nebo zemi určení.POVOLENÍ K DOČASNÉMU POUŽITÍa) Formality před udělením povolení k dočasnému použití6. NormaVnitrostátní právní předpisy určí případy, kdy je pro dočasné použití nutné předchozí povolení, a které orgány jsou oprávněny takové povolení udělit.7. Doporučená praxePřípadů, kdy je pro dočasné použití nutné předchozí povolení, by mělo být co nejméně.b) Prohlášení k dočasnému použití8. NormaVnitrostátní právní předpisy stanoví podmínky pro předložení zboží určeného k dočasnému použití příslušnému celnímu úřadu a pro podání celního prohlášení.9. Doporučená praxeVnitrostátní formuláře používané pro dočasné použití by měly být harmonizovány s formuláři používanými pro celní prohlášení pro volný oběh.c) Jistota10 NormaFormy, ve kterých má být jistota poskytována pro dočasné použití, vymezí vnitrostátní právní předpisy nebo celní orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy.11. Doporučená praxeDeklarantovi by měla být ponechána možnost volby mezi různými přípustnými formami jistoty.12. NormaCelní orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy stanoví částku, která má být poskytnuta jako jistota při dočasném použití.13. Doporučená praxeVýše částky, která má být poskytnuta jako jistota při dočasném použití, by neměla přesahovat částku dovozních cel a daní, od nichž je zboží podmíněně osvobozeno.PoznámkaTato doporučená praxe nebrání tomu, aby výše jistoty byla stanovena na základě jednotné sazby v případě, že zboží spadá do mnoha různých čísel celního sazebníku.14. NormaOsoby, které pravidelně využívají režimu pro dočasné použití u jednoho nebo více celních úřadů na daném celním území, jsou oprávněny poskytovat soubornou jistotu.15. Doporučená praxeCelní orgány by měly upustit od požadavku jistoty, pokud jsou přesvědčeny, že úhrada jakýchkoli případně splatných částek může být zajištěna jiným způsobem.d) Karnety ATA16. Doporučená praxeSmluvní strany by měly pečlivě zvážit možnost přistoupit k Celní úmluvě o karnetu ATA pro dočasný dovoz zboží uzavřené v Bruselu dne 6. prosince 1961, čímž by uznaly karnety ATA namísto vnitrostátních celních dokladů a jako jistotu za částky dovozních cel a daní u zboží, pro které bylo povoleno dočasné použití s úplným podmíněným osvobozením od dovozních cel a daní.e) Prohlídka zboží17. Doporučená praxeNa žádost dovozce a z důvodů, které se považují za oprávněné, by měly celní orgány pokud možno umožnit prohlídku zboží určeného k dočasnému použití v soukromých prostorách, přičemž výdaje na takovou prohlídku nese dovozce.f) Opatření pro zajištění totožnosti18. Doporučená praxeCelní orgány by měly mít pro účely zajištění totožnosti dočasně dovezeného zboží možnost připojit celní značky (pečetě, razítka, perforace atd.) pouze v případě, kdy zboží nelze snadno identifikovat pomocí zahraničních pečetí, značek, čísel nebo jiných trvale připojených identifikačních znaků, pomocí popisu nebo vzorku.DOBA POBYTU ZBOŽÍ NA CELNÍM ÚZEMÍ19. NormaLhůta pro dočasné použití se stanovuje pro každou skupinu případů s ohledem na dobu nezbytnou pro dočasné použití a případně s maximální lhůtou stanovenou vnitrostátními právními předpisy.20. Doporučená praxeNa žádost dotčené osoby a z důvodů, které se považují za oprávněné, by měly celní orgány prodloužit původně stanovenou lhůtu.UKONČENÍ DOČASNÉHO POUŽITÍ21. NormaVnitrostátní právní předpisy stanoví podmínky pro předložení zboží určeného k dočasnému použití příslušnému celnímu úřadu a pro podání celního prohlášení.a) Zpětný vývoz22. NormaDočasně dovezené zboží musí být možné zpětně vyvézt v jedné nebo více zásilkách.23. NormaDočasné použití musí být možné vyřídit umístěním zboží do svobodného přístavu nebo svobodného celního pásma.24. NormaDočasně dovezené zboží musí být možné zpětně vyvézt přes jiný celní úřad, než přes který bylo dovezeno.25. Doporučená praxeNa žádost vývozce a z důvodů, které se považují za oprávněné, by měly celní orgány pokud možno umožnit prohlídku zboží určeného k zpětnému vývozu v soukromých prostorách, přičemž výdaje na takovou prohlídku nese vývozce.b) Jiné způsoby vyřízení26. NormaDočasné použití musí být možné vyřídit celním propuštěním zboží pro domácí spotřebu, za předpokladu, že budou dodrženy podmínky a formality platné pro takový postup.27. NormaVnitrostátní právní předpisy určí okamžik, který se bere v úvahu pro účely zjištění hodnoty a množství zboží deklarovaného pro volný oběh a sazby příslušných dovozních cel a daní.28. Doporučená praxeDočasné použití by mělo být možné vyřídit umístěním zboží do celního skladu za účelem jeho následného vývozu nebo jiného přípustného použití.29. Doporučená praxeDočasné použití by mělo být možné vyřídit propuštěním zboží do tranzitního režimu za účelem jeho následného vývozu.30. NormaDočasné použití musí být možné vyřídit způsobem, kdy na žádost dotčené osoby je podle rozhodnutí celních orgánů zboží buď přenecháno ve prospěch státu, nebo pod dohledem celních orgánů zničeno, nebo obchodně znehodnoceno. Takovým přenecháním nebo zničením nesmí vzniknout státu žádné náklady.Jakýkoli odpad nebo šrot vzniklý po zničení podléhá v případě uvedení do volného oběhu dovozním clům a daním, které by se vztahovaly na dovoz takového odpadu nebo šrotu do příslušného státu.31. NormaDočasně dovezené zboží, které je zničeno nebo nenávratně ztraceno v důsledku nehody nebo působením vyšší moci, nepodléhá dovozním clům a daním, za předpokladu, že je takové zničení nebo ztráta podle mínění celních orgánů řádně doloženo.Jakýkoli odpad nebo šrot vzniklý po zničení podléhá v případě uvedení do volného oběhu dovozním clům a daním, které by se vztahovaly na dovoz takového odpadu nebo šrotu do příslušného státu.PoznámkaV případě částečného podmíněného osvobození od dovozních cel a daní se normy 30 a 31 použijí s výhradou, že je zaplacena část dovozních cel a daní splatná v době přenechání, zničení nebo ztráty zboží.UVOLNĚNÍ JISTOTY32. NormaJakákoli poskytnutá jistota musí být uvolněna co nejdříve po úplném vyřízení dočasného použití.33. Doporučená praxeJestliže byla jistota poskytnuta formou složení hotovosti, mělo by být možné její vrácení v celním úřadě, kde se uskutečňuje zpětný vývoz, a to i v případě, že zboží nebylo přes tento celní úřad dovezeno.INFORMACE O DOČASNÉM POUŽITÍ34. NormaCelní orgány jsou povinny zajistit, aby každému zájemci byly snadno dostupné veškeré relevantní informace týkající se dočasného použití.ROZSAH POUŽITÍa) Dočasné použití s úplným podmíněným osvobozením od dovozních cel a daní35. Doporučená praxeDočasné použití by mělo být umožněno pro toto zboží:1. "Obaly" uvedené v článku 2 Celní úmluvy o dočasném dovozu obalů (Brusel, dne 6. října 1960).2. "Zboží určené pro vystavení nebo použití na výstavách, veletrzích, kongresech nebo podobných akcích" uvedené v čl. 2 odst. 1 Celní úmluvy o usnadnění dovozu zboží určeného pro vystavení nebo použití na výstavách, veletrzích, kongresech nebo podobných akcích (Brusel, dne 8. června 1961).3. "Zařízení potřebné k výkonu povolání" uvedené v přílohách A až C Celní úmluvy o dočasném dovozu zařízení potřebného k výkonu povolání (Brusel, dne 8. června 1961).4. "Materiál pro zabezpečení námořníků" uvedený v čl. 1 písm. a) Celní úmluvy o materiálu pro zabezpečení námořníků (Brusel, dne 1. prosince 1964).5. "Vědecké přístroje" uvedené v čl. 1 písm. a) Celní úmluvy o dočasném dovozu vědeckých přístrojů (Brusel, dne 11. června 1968).6. "Pedagogické materiály" uvedené v čl. 1 písm. a) Celní úmluvy o dočasném dovozu pedagogických materiálů (Brusel, dne 8. června 1970).7. "Vzorky" a "reklamní filmy" uvedené v čl. III a V Mezinárodní úmluvy o usnadnění dovozu obchodních vzorků a reklamních materiálů (Ženeva, dne 7. listopadu 1952).8. "Turistické propagační materiály" uvedené v článku 3 Dodatkového protokolu k Úmluvě o celním usnadnění cestovního ruchu, který se týká dovozu turistických propagačních dokumentů a materiálů (New York, dne 4. června 1954).9. "Kontejnery" uvedené v čl. 1 písm. c) Celní úmluvy o kontejnerech (Ženeva, dne 2. prosince 1972).10. "Palety" uvedené v článku 1 Evropské úmluvy o celním režimu pro palety používané v mezinárodní přepravě (Ženeva, dne 9. prosince 1960).11. "Užitková silniční vozidla" uvedená v článku 1 Celní úmluvy o dočasném dovozu užitkových silničních vozidel (Ženeva, dne 18. května 1956).Smluvní strany se vyzývají, aby zvážily možnost přistoupit k výše uvedeným mezinárodním dohodám.36. Doporučená praxeCelní orgány by měly ustoupit od požadavku písemného prohlášení a jistoty v případech dočasného použití podle bodů 1, 9, 10 a 11 doporučené praxe 35.37. Doporučená praxeDočasné použití by mělo být umožněno pro toto zboží, pokud podle vnitrostátních právních předpisů nepřichází v úvahu bezcelní dovoz:1. Použité movité věci náležející osobě, která má dočasný pobyt v zemi dovozu.2. Předměty (včetně vozidel), které se svou povahou nedají použít pro jiný účel než propagaci určitých výrobků nebo pro určitou konkrétní reklamu.3. Nosiče dat používané při automatizovaném zpracování dat.4. Výkresy, plány a modely určené k použití při výrobě zboží.5. Matrice, štočky, desky a podobné předměty, zapůjčené nebo pronajaté pro tisk ilustrací v periodických publikacích nebo knihách.6. Matrice, štočky, desky, formy a podobné předměty, zapůjčené nebo pronajaté pro výrobu předmětů, které mají být dodány do zahraničí.7. Nástroje, přístroje a stroje, které mají být zkoušeny nebo kontrolovány.8. Nástroje, přístroje a stroje, které jsou poskytovány zákazníkovi zdarma dodavatelem nebo opravářem nebo jejich prostřednictvím na dobu do dodání opraveného nebo obdobného zboží.9. Kostýmy a divadelní scénické předměty, zapůjčené nebo pronajaté divadelním společnostem nebo divadlům.10. Zboží, které musí být před dodáním do zahraničí zabaleno do nového obalu.11. Zboží jako je výstroj, šperky a koberce, zasílané k prodeji s právem vrácení osobám, které takovým zbožím neobchodují.12. Zvířata, sportovní potřeby a další předměty náležející osobě se sídlem v zahraničí, určené k použití touto osobou při sportovních soutěžích nebo produkcích.13. Umělecká díla, sběratelské předměty a starožitnosti určené pro vystavení na výstavách, včetně výstav organizovaných samotnými umělci.14. Knihy zapůjčené osobám se sídlem v zemi dovozu.15. Fotografie, fólie a filmy určené pro použití na výstavě nebo soutěži fotografií nebo filmů.16. Tažná zvířata a zařízení pro obdělávání příhraniční půdy osobami se sídlem v zahraničí.17. Zvířata přeháněná na pastvu na příhraniční pozemky obdělávané osobami se sídlem v zahraničí.18. Koně a další zvířata dovážená pro okování nebo vážení nebo pro léčbu nebo jiné veterinářské účely.19. Specializované zařízení přepravované lodí a používané na břehu v přístavu pro nakládání, překládání a manipulaci s nákladem.b) Dočasné použití s částečným podmíněným osvobozením od dovozních cel a daní38. Doporučená praxePro zboží neuvedené v doporučené praxi 35 a 37, které je dočasně určeno k používání pro účely výroby, provádění prací nebo vnitřní přepravy by mělo být povoleno dočasné použití s částečným podmíněným osvobozením od dovozních cel a daní.PoznámkaVnitrostátní právní předpisy mohou stanovit, že pro účely výpočtu částky případných cel a daní připadajících na takové zboží se bere v úvahu doba jejich setrvání na celním území, opotřebení v důsledku jejich používání nebo zaplacené nájemné.--------------------------------------------------Výhrady Společenství k příloze E.5 Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů1. Obecná výhrada (obecná poznámka)"Na ustanovení této přílohy se vztahuje právo Společenství jen částečně. V oblastech, na které se nevztahuje právo Společenství, členské státy případně uvedou své vlastní výhrady."2. Norma 14"Tato norma se nepoužije, pokud se tento postup týká celních úřadů v různých členských státech."3. Norma 23"V členských státech, ve kterých existují svobodná celní pásma, se tato norma použije pouze v případě, že dotčené zboží je umístěno do svobodného celního pásma za účelem následného vývozu z celního území Společenství."4. Doporučená praxe 33"Tato doporučená praxe se nepoužije ve všech případech, zejména ne v případech, kdy se tento postup týká celních úřadů v různých členských státech, s výjimkou některých případů týkajících se Hospodářské unie Beneluxu."5. Doporučená praxe 37"Pro zboží uvedené v bodě 3 se povoluje režim dočasného použití, jestliže je zaregistrováno a dává se k dispozici bezplatně určité osobě, bez ohledu na to, zda je její sídlo na celním území Společenství.U zboží uvedeného v bodech 4 a 5 této doporučené praxe povolují právní předpisy Společenství dočasné použití s úplným osvobozením od dovozních cel v případě, že alespoň 75 % výrobků vzniklých jejich používáním se vyveze z celního území Společenství.Zkoušky nebo kontroly uvedené v bodě 7 nesmí představovat výdělečnou činnost.Právní předpisy Společenství pro režim dočasného použití se nevztahují na operaci uvedenou v bodě 10. Ta se však může provádět (například) jako obvyklá manipulace v celním skladu nebo ve svobodném celním pásmu, nebo v rámci režimu aktivního zušlechťování.Právní předpisy Společenství se nevztahují na operaci uvedenou v bodě 19."6. Doporučená praxe 38"Částečné osvobození se nepoužije pro účely daně z přidané hodnoty. Dočasné použití s částečným osvobozením od dovozních cel se nepoužije u zboží, jehož užívání by mohlo poškodit hospodářství Společenství, zejména s ohledem na poměr mezi jeho ekonomickou životností a předpokládanou dobou setrvání."--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

2013/358/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 21. června 2013 , kterým se mění rozhodnutí ECB/2010/29 o vydávání eurobankovek (ECB/2013/16)

Úřední věstník L 187 , 06/07/2013 S. 0013 - 0014

		Rozhodnutí Evropské centrální bankyze dne 21. června 2013,kterým se mění rozhodnutí ECB/2010/29 o vydávání eurobankovek(ECB/2013/16)(2013/358/EU)RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 1 této smlouvy,s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 16 tohoto statutu,vzhledem k těmto důvodům:(1) Vzhledem k tomu, že dne 1. července 2013 přistoupí Chorvatsko k Evropské unii a jeho národní centrální banka, Hrvatska narodna banka, se stane součástí Evropského systému centrálních bank, rozhodnutí ECB/2013/17 ze dne 21. června 2013 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky [1] upravuje rozšíření klíče pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (dále jen "klíč pro upisování základního kapitálu") a s účinkem od 1. července 2013 stanoví nové vážené podíly přidělené jednotlivým národním centrálním bankám v rozšířeném klíči pro upisování základního kapitálu (dále jen "vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu").(2) Čl. 1 písm. d) rozhodnutí ECB/2010/29 ze dne 13. prosince 2010 o vydávání eurobankovek [2] definuje "klíč pro přidělování bankovek" a odkazuje na přílohu I uvedeného rozhodnutí, která stanoví klíč pro přidělování bankovek platný od 1. ledna 2011. Vzhledem k tomu, že od 1. července 2013 budou platit nové vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu, je třeba rozhodnutí ECB/2010/29 změnit, aby se stanovil klíč pro přidělování bankovek platný od 1. července 2013,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Změna1. V čl. 1 písm. d) rozhodnutí ECB/2010/29 se poslední věta nahrazuje tímto: "Příloha I tohoto rozhodnutí stanoví klíč pro přidělování bankovek platný od 1. července 2013."2. Příloha I rozhodnutí ECB/2010/29 se nahrazuje textem uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.Článek 2Vstup v platnostToto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. července 2013.Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 21. června 2013.Prezident ECBMario Draghi[1] Viz strana 15 v tomto čísle Úředního věstníku.[2] Úř. věst. L 35, 9.2.2011, s. 26.--------------------------------------------------PŘÍLOHAKLÍČ PRO PŘIDĚLOVÁNÍ BANKOVEK OD 1. ČERVENCE 2013Evropská centrální banka | 8,0000 % |Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique | 3,1975 % |Deutsche Bundesbank | 24,8130 % |Eesti Pank | 0,2355 % |Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland | 1,4695 % |Bank of Greece | 2,5770 % |Banco de España | 10,916 % |Banque de France | 18,6945 % |Banca d’Italia | 16,4760 % |Central Bank of Cyprus | 0,1765 % |Banque centrale du Luxembourg | 0,2300 % |Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta | 0,0840 % |De Nederlandsche Bank | 5,2460 % |Oesterreichische Nationalbank | 2,5620 % |Banco de Portugal | 2,3325 % |Banka Slovenije | 0,4325 % |Národná banka Slovenska | 0,9100 % |Suomen Pankki | 1,6475 % |CELKEM | 100,0000 % |--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 25. května 2010 o jmenování prezidenta a viceprezidenta Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory), prezidenta odvolacích senátů a tří předsedů jednotlivých odvolacích senátů tohoto úřadu

text:
               11.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 25. května 2010
   o jmenování prezidenta a viceprezidenta Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory), prezidenta odvolacích senátů a tří předsedů jednotlivých odvolacích senátů tohoto úřadu
   2010/C 152/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26.února 2009 o ochranné známce Společenství (1), a zejména na články 125 a 136 uvedeného nařízení,
   s ohledem na kandidatury předložené dne 12. dubna 2010 správní radou Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory),
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   António-Serge DE PINHO CAMPINOS, narozený v Poitiers (Francie) dne 24. října 1968, je jmenován prezidentem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) na období pěti let.
   Christian L.L.G. ARCHAMBEAU, narozený ve Vielsalmu (Belgie) dne 11. dubna 1960, je jmenován viceprezidentem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) na období pěti let.
   Paul Alexandre MAIER, narozený ve Štrasburku (Francie) dne 4. května 1958, je jmenován prezidentem odvolacích senátů Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) na období pěti let.
   Théophilos MARGELLOS, narozený v Athénách (Řecko) dne 21. listopadu 1953, je jmenován předsedou jednoho z odvolacích senátů Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) na období pěti let.
   Tomás DE LAS HERAS LORENZO, narozený v Zamoře (Španělsko) dne 22. července 1951, je jmenován předsedou jednoho z odvolacích senátů Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) na období pěti let.
   Detlef Michael SCHENNEN, narozený v Münsteru (Německo) dne 10. září 1956, je jmenován předsedou jednoho z odvolacích senátů Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) na období pěti let.
   Článek 2
   Začátek pětiletého období uvedeného v článku 1 stanoví správní rada Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory).
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 25. května 2010.

            Za Radu

            předseda

         M. SEBASTIÁN

      (1)  Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1.


title: 2013/13/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne 12. prosince 2012 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2011/011 AT/Soziale Dienstleistungen, Rakousko)

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 8/12

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
   ze dne 12. prosince 2012
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2011/011 AT/Soziale Dienstleistungen, Rakousko)
   (2013/13/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (1), a zejména na bod 28 uvedené dohody,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2), a zejména na čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) byl zřízen za účelem poskytování dodatečné podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, a za účelem pomoci těmto pracovníkům při jejich opětovném začlenění na trh práce.

               (2)

               Působnost EFG byla u žádostí podaných v období od 1. května 2009 do 30. prosince 2011 rozšířena na podporu pracovníků, kteří byli propuštěni v přímé souvislosti s celosvětovou finanční a hospodářskou krizí.

               (3)

               Interinstitucionální dohoda ze dne 17. května 2006 umožňuje uvolnění prostředků z EFG v rámci ročního stropu 500 milionů EUR.

               (4)

               Rakousko podalo dne 21. prosince 2011 žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním ve 105 podnicích působících v rámci oddílu 88 („Mimoústavní sociální péče“) v rámci klasifikace NACE Revize 2 v regionu NUTS II Steiermark (AT22) a do 25. června 2012 tuto žádost doplňovalo o další informace. Tato žádost splňuje požadavky pro stanovení výše finančních příspěvků podle článku 10 nařízení (ES) č. 1927/2006. Komise proto navrhuje uvolnit částku 5 200 650 EUR.

               (5)

               V souvislosti s uvedenou žádostí Rakouska by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na finanční příspěvek,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2012 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 5 200 650 EUR v prostředcích na závazky a platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/468 ze dne 11. března 2015 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco-NLMK) předložená Belgií)

text:
               20.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 76/52

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/468
   ze dne 11. března 2015
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco-NLMK) předložená Belgií)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (1), a zejména na čl. 12 odst. 3 tohoto nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 13 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) byl zřízen za účelem poskytování dodatečné podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, a za účelem pomoci těmto pracovníkům při jejich opětovném začleňování na trh práce.

               (2)

               EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (3).

               (3)

               Dne 27. září 2013 předložila Belgie žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním ve společnostech Duferco Belgium SA a NLMK La Louvière SA a do 4. července 2014 ji doplňovala o dodatečné informace. Tato žádost splňuje požadavky na stanovení finančních příspěvků podle článku 10 nařízení (ES) č. 1927/2006.

               (4)

               V souvislosti s uvedenou žádostí Belgie by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na finanční příspěvek ve výši 981 956 EUR,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015 se z Fondu EU pro přizpůsobení se globalizaci uvolní celkem 981 956 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí se vyhlašuje v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 11. března 2015.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předsedkyně

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.


title: 2011/483/CFSP: Rozhodnutí Rady 2011/483/SZBP ze dne 28. července 2011 , kterým se mění a prodlužuje platnost rozhodnutí 2010/96/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia)

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 198/37

         ROZHODNUTÍ RADY 2011/483/SZBP
   ze dne 28. července 2011,
   kterým se mění a prodlužuje platnost rozhodnutí 2010/96/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia)

      RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 15. února 2010 přijala Rada rozhodnutí Rady 2010/96/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (1).

               (2)

               Dne 31. března 2010 přijala Rada rozhodnutí Rady 2010/197/SZBP o zahájení vojenské mise Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia) (2).

               (3)

               Dne 20. července 2011 schválila Rada revidovanou koncepci řešení krize pro misi EUTM Somalia.

               (4)

               Dne 28. dubna 2011 uvedl generální tajemník OSN ve své zprávě S/2011/277 určené Radě bezpečnosti OSN, že byla posílena kontrola nad územím a bylo dosaženo pokroku v bezpečnostní oblasti, a zmínil výcvik poskytovaný Evropskou unií. Generální tajemník OSN doporučuje zaměřit se na další rozvoj institucí somálského bezpečnostního sektoru, a zejména doporučuje zlepšit velitelské a řídicí struktury národních bezpečnostních sil.

               (5)

               Dne 21. dubna 2011 předložil předseda Komise Africké unie (dále jen „AU“) Radě pro mír a bezpečnost svou zprávu o situaci v Somálsku. Zdůraznil výsledky v bezpečnostní oblasti a požádal o pokračování výcvikové podpory.

               (6)

               V dopise ze dne 4. května 2011 určeném vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku ocenil somálský premiér jménem prozatímní federální vlády podporu EU a znovu potvrdil plné odhodlání somálské prozatímní federální vlády vybudovat velitelskou a řídicí strukturu národních bezpečnostních sil, chránit civilní obyvatelstvo a začlenit do národních bezpečnostních sil různé milice a ozbrojené skupiny.

               (7)

               Ocenění ze strany prozatímní federální vlády bylo znovu zopakováno na zasedání Společného bezpečnostního výboru dne 23. června 2011 v Kampale.

               (8)

               Na společném poradním zasedání Politického a bezpečnostního výboru EU a Politického a bezpečnostního výboru AU konaném dne 10. května 2011 v Addis Abebě vyjádřila AU uspokojení nad podporou, kterou mise EUTM Somalia poskytuje při budování profesionálních a sjednocených somálských bezpečnostních sil.

               (9)

               Ugandské politické a vojenské orgány vyjádřily uspokojení nad partnerstvím s EU (a Spojenými státy americkými) a svou ochotu pokračovat ve výcviku.

               (10)

               V souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se neúčastní provádění tohoto rozhodnutí, a proto se nepodílí na financování této operace.

               (11)

               Mise EUTM Somalia by měla být prodloužena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí Rady 2010/96/SZBP se mění takto:

               1)

               V článku 1 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
               1.   S cílem i nadále přispívat k posílení somálské prozatímní federální vlády jakožto fungující vlády, která slouží všem somálským občanům, přispívá vojenská výcviková mise EU (EUTM Somalia) k rozvoji somálského bezpečnostního sektoru poskytováním vojenského výcviku národním bezpečnostním silám. Výcvik se zaměří na rozvoj velení a řízení a specializovaných schopností a na schopnosti somálských národních bezpečnostních sil zajišťovat vlastní výcvik, přičemž cílem je předat znalosti EU v oblasti výcviku místním aktérům. Mise EUTM Somalia i nadále působí v úzké spolupráci a koordinaci s dalšími aktéry mezinárodního společenství, zejména s OSN, misí AMISOM a Spojenými státy americkými a Ugandou, jak bylo dohodnuto s prozatímní federální vládou.
               2.   Vojenský výcvik ze strany EU se za tímto účelem i nadále uskutečňuje převážně v Ugandě, v souladu s politickým cílem mise EU, kterým je přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil a který je stanoven v revidované koncepci řešení krize, jak ji schválila Rada dne 20. července 2011. Složky mise EUTM Somalia mají také základnu v Nairobi a Bruselu.“

               2)

               V článku 2 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               1.   Velitelem mise EU je s účinkem ode dne 9. srpna 2011 jmenován plukovník Michael BEARY.“

               3)

               Článek 10 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                           2.   Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské mise EU na období do 9. srpna 2011 se stanoví na 4,8 milionu EUR. Procentní sazba referenční částky podle čl. 32 odst. 3 rozhodnutí 2008/975/SZBP se stanoví na 60 %.“;

                           b)

                           doplňuje se nový odstavec, který zní:
                           3.   Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské mise EU na období od 9. srpna 2011 stanoví na 4,8 milionu EUR. Procentní sazba referenční částky podle čl. 32 odst. 3 rozhodnutí 2008/975/SZBP se stanoví na 30 %.“

               4)

               V článku 12 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               2.   Vojenská mise EU končí v roce 2012 po dvou po sobě jdoucích šestiměsíčních výcvikových cyklech a po přesunu jednotek a personálu EU do Evropy.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 28. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  Úř. věst. L 44, 19.2.2010, s. 16.

      (2)  Úř. věst. L 87, 7.4.2010, s. 33.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/684 ze dne 5. dubna 2017, kterým se zavádí mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách a nezávazných nástrojích mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 994/2012/EU (Text s významem pro EHP. )

text:
               12.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 99/1

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2017/684
   ze dne 5. dubna 2017,
   kterým se zavádí mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách a nezávazných nástrojích mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 994/2012/EU
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 194 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pro řádné fungování vnitřního trhu s energií je nezbytné, aby se dovoz energie do Unie plně řídil pravidly pro vytvoření vnitřního trhu s energií. Transparentnost a soulad s právem Unie jsou důležitým prvkem pro zajištění energetické stability Unie. Vnitřní trh s energií, který nefunguje řádně, vede ke zranitelnosti Unie z hlediska zabezpečení dodávek energie a v tomto ohledu ji znevýhodňuje, přičemž je narušen jeho potenciální přínos pro evropské spotřebitele a průmysl.

               (2)

               Pro zachování dodávek energie do Unie je nezbytné diverzifikovat zdroje energie a vybudovat mezi členskými státy nová energetická propojení. Současně je klíčové posílit spolupráci v oblasti energetické bezpečnosti se zeměmi sousedícími s Unií a se strategickými partnery.

               (3)

               Cílem strategie energetické unie přijaté Komisí dne 25. února 2015 je poskytnout spotřebitelům bezpečnou, udržitelnou, konkurenceschopnou a cenově dostupnou energii. Soudržné a konzistentní provádění politik v oblasti energetiky, obchodu a vnějších vztahů výrazně napomůže dosažení tohoto cíle. Strategie energetické unie na základě analýzy provedené v rámci evropské strategie energetické bezpečnosti ze dne 28. května 2014 konkrétně zdůrazňuje, že důležitým prvkem při zajištění energetické bezpečnosti je dosažení plného souladu dohod o nákupu energie ze třetích zemí s právem Unie. Ve stejném duchu Evropská rada ve svých závěrech ze dne 19. března 2015 vyzvala k zajištění plného souladu veškerých dohod souvisejících s nákupem plynu od vnějších dodavatelů s právem Unie, a to zejména posílením transparentnosti těchto dohod a slučitelnosti s předpisy Unie v oblasti energetické bezpečnosti.

               (4)

               Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2015 nazvaném „Směrem k evropské energetické unii“ zdůraznil, že je třeba posílit soudržnost vnějších politik Unie v oblasti energetické bezpečnosti a zvýšit transparentnost dohod v oblasti energetiky.

               (5)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 994/2012/EU (3) bylo užitečné pro získání informací o stávajících mezivládních dohodách a pro identifikaci problémů, které tyto dohody představují z hlediska slučitelnosti s právem Unie.

               (6)

               Rozhodnutí č. 994/2012/EU se však ukázalo být z hlediska zajištění souladu mezivládních dohod s právem Unie neúčinné. Uvedené rozhodnutí spoléhalo zejména na posuzování mezivládních dohod Komisí poté, co je členské státy se třetí zemí uzavřely. Zkušenosti získané při provádění rozhodnutí č. 994/2012/EU ukázaly, že takové posouzení ex post plně nevyužívá potenciálu pro zajištění souladu mezivládních dohod s právem Unie. Mezivládní dohody především často neobsahují vhodná ustanovení o ukončení nebo přizpůsobení, která by členským státům umožňovala v přiměřené lhůtě odstranit případný nesoulad. Kromě toho je pozice signatářů již upevněna, což vytváří politický tlak neměnit žádný aspekt dohody.

               (7)

               Vysoká úroveň transparentnosti dohod mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky bude prospěšná jak pro dosažení užší spolupráce uvnitř Unie na poli vnějších vztahů v oblasti energetiky, tak i pro splnění dlouhodobých politických cílů Unie, jež se týkají energetiky, klimatu a zabezpečení dodávek energie.

               (8)

               Aby se zabránilo nesouladu s právem Unie a zvýšila se transparentnost, měly by členské státy Komisi co nejdříve informovat o svém záměru zahájit jednání týkající se nových mezivládních dohod nebo změn mezivládních dohod. Komise by měla být pravidelně informována o pokroku v jednáních. Členské státy by měly mít možnost Komisi vyzvat, aby se jednání účastnila jakožto pozorovatel. Komise by měla mít možnost požádat o to, aby se jednání účastnila jakožto pozorovatel.

               (9)

               Během sjednávání mezivládní dohody by měla mít Komise možnost poskytnout dotčenému členskému státu poradenství ohledně toho, jak zabránit nesouladu dané dohody s právem Unie. Komise by v tomto rámci měla mít také možnost upozornit dotyčný členský stát na relevantní cíle energetické politiky Unie, na solidaritu mezi členskými státy a na politické postoje Unie přijaté v závěrech Rady nebo Evropské rady. Toto by však nemělo být součástí právního posouzení návrhu mezivládní dohody či změny Komisí.

               (10)

               Aby byl zajištěn soulad s právem Unie, a s náležitým ohledem na to, že mezivládní dohody nebo změny v oblasti plynu a ropy mají v současnosti poměrně největší dopady na řádné fungování vnitřního trhu s energií a zabezpečení dodávek energie v Unii, měly by členské státy Komisi oznámit ex ante návrh mezivládních dohod v oblasti plynu a ropy předtím, než se pro strany stane právně závazným. V duchu spolupráce by Komise měla členskému státu pomoci určit problémy týkající se souladu návrhu mezivládní dohody nebo změny. Dotyčný členský stát by tak byl lépe připraven uzavřít dohodu, která je v souladu s právem Unie.

               (11)

               V zájmu zajištění co nejvyšší možné právní jistoty by Komise měla mít na posouzení dostatek času, zároveň by se však měla vyhnout nepřiměřeným prodlevám. Ve vhodných případech by měla Komise zvážit zkrácení lhůt stanovených pro její posouzení, zejména pokud o to členský stát požádá nebo pokud členský stát Komisi během fáze jednání dostatečně podrobně informuje, přičemž se zohlední, do jaké míry návrh mezivládní dohody nebo změny vychází ze vzorových ustanovení. Aby mohly členské státy z podpory Komise plně těžit, měly by se zdržet uzavření mezivládní dohody v oblasti plynu a ropy nebo mezivládní dohody v oblasti elektřiny v případě, kdy členský stát požádal Komisi o posouzení ex ante, dokud Komise členský stát neinformuje o svém posouzení. Členské státy by měly učinit všechny nezbytné kroky k dosažení vhodného řešení, které jakoukoli zjištěnou neslučitelnost odstraní.

               (12)

               S ohledem na strategii energetické unie je transparentnost u minulých i budoucích mezivládních dohod i nadále nanejvýš důležitá a představuje významný prvek při zajišťování energetické stability Unie. Členské státy by proto Komisi měly i nadále oznamovat stávající a budoucí mezivládní dohody, ať již vstoupily v platnost, nebo se provádějí prozatímně ve smyslu článku 25 Vídeňské úmluvy o smluvním právu, a dále nové mezivládní dohody.

               (13)

               Komise by měla provést posouzení slučitelnosti mezivládních dohod, které jsou v platnosti nebo jsou prozatímně prováděny ke dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, s právem Unie a informovat o tom členské státy. V případě zjištěné neslučitelnosti by měly členské státy učinit všechny nezbytné kroky k dosažení vhodného řešení, které tuto neslučitelnost odstraní.

               (14)

               Toto rozhodnutí by se mělo vztahovat na mezivládní dohody. Mezivládní dohody, bez ohledu na své formální označení, vyjadřují zejména svým obsahem záměr stran, že by dohoda měla být zcela nebo zčásti závazná. Oznamovat by se měly pouze mezivládní dohody, jež se týkají nákupu, obchodu, prodeje, tranzitu, skladování nebo dodávek energie alespoň v jednom nebo do jednoho členského státu nebo výstavby či provozování energetické infrastruktury s fyzickým propojením s nejméně jedním členským státem. V případě pochybností by členské státy měly neprodleně konzultovat Komisi. Toto rozhodnutí by se v zásadě nemělo vztahovat na dohody, které již nejsou v platnosti nebo které se již neuplatňují.

               (15)

               Nástroj nebo jeho části pro účely tohoto rozhodnutí kvalifikuje jako mezivládní dohodu jeho právně závazná síla, nikoli jeho formální označení; pokud takovou právně závaznou sílu nemá, kvalifikuje se pro účely tohoto rozhodnutí jako nezávazný nástroj.

               (16)

               Členské státy navazují vztahy s třetími zeměmi nejen uzavíráním mezivládních dohod, ale rovněž formou nezávazných nástrojů, které jsou často formálně označeny jako memoranda o porozumění, společná prohlášení, společná prohlášení ministrů, společné akce, společné kodexy chování či obdobně. Jelikož nejsou tyto nástroje právně závazné, členské státy nemohou být právně donuceny k jejich provádění, a to ani v případech, kdy by takové provádění bylo neslučitelné s právem Unie. Ačkoli nejsou tyto nástroje právně závazné, mohou být užívány ke stanovení podrobného rámce pro energetickou infrastrukturu a dodávky energie. V zájmu větší transparentnosti by měly mít členské státy možnost předložit Komisi nezávazné nástroje, totiž ujednání mezi jedním či více členskými státy a jednou či více třetími zeměmi, která nejsou právně závazná a která stanoví podmínky pro dodávky energie nebo rozvoj energetických infrastruktur, včetně výkladu práva Unie v tomto ohledu, nebo změny takových nezávazných nástrojů včetně jejich případných příloh. Jestliže nezávazný nástroj nebo změna výslovně odkazují na další texty, členské státy by měly mít možnost předložit rovněž tyto další texty.

               (17)

               Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na mezivládní dohody a nezávazné nástroje, které musí být Komisi oznámeny v celém svém rozsahu na základě jiných aktů Unie, nebo které se týkají záležitostí, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii.

               (18)

               Toto rozhodnutí by nemělo vytvářet závazky týkající se dohod mezi podniky. Členské státy by však měly mít možnost tyto dohody, na něž se v mezivládních dohodách nebo nezávazných nástrojích výslovně odkazuje, dobrovolně oznamovat Komisi.

               (19)

               Komise by měla obdržené informace o mezivládních dohodách zpřístupnit všem ostatním členským státům v zabezpečené elektronické podobě, aby se mezi členskými státy zlepšila koordinace a transparentnost, a tím se posílila jejich vyjednávací pozice vůči třetím zemím. Požádá-li členský stát o důvěrné zacházení s informacemi, které předložil, měla by Komise této žádosti vyhovět. Žádosti o zachování důvěrnosti by však neměly omezit přístup Komise k důvěrným informacím, jelikož Komise potřebuje mít komplexní informace pro vlastní posouzení. Komise by měla odpovídat za to, že bude zaručeno uplatňování ustanovení o zachování důvěrnosti. Žádostmi o zachování důvěrnosti není dotčeno právo na přístup k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (4).

               (20)

               Považuje-li členský stát některou mezivládní dohodu za důvěrnou, měl by Komisi poskytnout shrnutí, které bude obsahovat předmět, cíl, oblast působnosti, dobu trvání a strany dohody a informace o jejích klíčových prvcích, které bude moci být postoupeno ostatním členským státům.

               (21)

               Stálá výměna informací o mezivládních dohodách na úrovni Unie by měla umožnit rozvoj osvědčených postupů. Komise by ve spolupráci s členskými státy – případně také ve spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost, pokud jde o vnější politiky Unie – na základě těchto osvědčených postupů měla vypracovat dobrovolná vzorová ustanovení, která lze používat v mezivládních dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi, jakož i pokyny včetně seznamu příkladů ustanovení, která nejsou v souladu s právem Unie, a neměla by se proto používat. Používání těchto vzorových ustanovení by mělo mít za cíl zabránit konfliktům mezivládních dohod s právem Unie, zejména s pravidly pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže, a konfliktům s mezinárodními dohodami, které Unie uzavřela. Tato vzorová ustanovení nebo pokyny by měly příslušným orgánům sloužit jako referenční nástroj, a tím posílí transparentnost a slučitelnost s právem Unie. Používání těchto vzorových ustanovení by mělo být dobrovolné a jejich obsah by mělo být možné přizpůsobit konkrétním okolnostem.

               (22)

               Lepší vzájemná znalost stávajících a nových mezivládních dohod by měla přispět k posílení transparentnosti a k lepší koordinaci v oblasti energetiky mezi jednotlivými členskými státy a mezi členskými státy a Komisí. Tato zdokonalená koordinace by měla členským státům umožnit plně těžit z politické a ekonomické síly Unie a Komisi by měla umožnit navrhovat řešení problémů, které byly v oblasti mezivládních dohod zjištěny.

               (23)

               Komise by měla usnadňovat a podporovat koordinaci mezi členskými státy s cílem posílit celkovou strategickou úlohu Unie v oblasti energetiky prostřednictvím řádně vymezeného a účinného koordinovaného přístupu k producentským, tranzitním i spotřebitelským zemím.

               (24)

               Jelikož cíle tohoto rozhodnutí, totiž zajištění výměny informací o mezivládních dohodách v oblasti energetiky mezi členskými státy a Komisí, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu účinků tohoto rozhodnutí použitelného ve všech členských státech, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (25)

               Ustanoveními tohoto rozhodnutí by nemělo být dotčeno uplatňování pravidel Unie týkajících se porušení předpisů, státní podpory a hospodářské soutěže. Komise zejména má v souladu s článkem 258 Smlouvy o fungování Evropské unie právo zahájit řízení o porušení Smlouvy, má-li za to, že členský stát nesplnil povinnosti, které pro něj ze Smlouvy o fungování EU vyplývají.

               (26)

               Komise by měla posoudit, zda toto rozhodnutí dostatečně a účinně zajišťuje soulad mezivládních dohod s právem Unie a vysokou míru koordinace mezi členskými státy, pokud jde o mezivládní dohody v oblasti energetiky.

               (27)

               Rozhodnutí č. 994/2012/EU by proto mělo být zrušeno,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   1.   Tímto rozhodnutím se s cílem zajistit fungování vnitřního trhu s energií a posílit bezpečnost dodávek energie v Unii zavádí mechanismus výměny informací mezi členskými státy a Komisí o mezivládních dohodách v oblasti energetiky ve smyslu článku 2.
   2.   Toto rozhodnutí se nevztahuje na mezivládní dohody, na které se v celém jejich rozsahu již vztahují jiné zvláštní oznamovací postupy podle práva Unie.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               1)

               „mezivládní dohodou“ bez ohledu na své formální označení jakákoli právně závazná dohoda mezi jedním či více členskými státy a jednou či více třetími zeměmi nebo mezi jedním či více členskými státy a mezinárodní organizací, která se týká:

                           a)

                           nákupu, obchodu, prodeje, tranzitu, skladování nebo dodávek energie alespoň v jednom nebo do jednoho členského státu nebo

                           b)

                           výstavby nebo provozování energetické infrastruktury s fyzickým propojením alespoň s jedním členským státem;

                     upravuje-li však takováto právně závazná dohoda rovněž jiné otázky, než ty uvedené v písmenech a) a b), jsou za „mezivládní dohodu“ považována pouze ustanovení upravující záležitosti uvedené ve zmíněných písmenech a obecná ustanovení použitelná na tato ustanovení související s energetikou;

               2)

               „stávající mezivládní dohodou“ mezivládní dohoda, která je v platnosti nebo je prozatímně prováděna ke dni 2. května 2017;

               3)

               „nezávazným nástrojem“ ujednání mezi jedním či více členskými státy a jednou či více třetími zeměmi, které není právně závazné, jako je například memorandum o porozumění, společné prohlášení, společné prohlášení ministrů, společná akce nebo společný kodex chování, a které stanoví podmínky pro dodávky energie, například objemy a ceny, či pro rozvoj energetických infrastruktur;

               4)

               „stávajícím nezávazným nástrojem“ nezávazný nástroj podepsaný nebo jinak dohodnutý před 2. květnem 2017.

         Článek 3
   Oznamovací povinnosti související s mezivládními dohodami
   1.   Pokud členský stát hodlá zahájit jednání se třetí zemí nebo s mezinárodní organizací s cílem změnit mezivládní dohodu nebo uzavřít novou mezivládní dohodu, informuje o svém záměru Komisi písemně co nejdříve před předpokládaným zahájením jednání.
   Dotyčný členský stát by měl Komisi pravidelně informovat o pokroku v jednáních. Informace poskytované Komisi zahrnují v souladu s článkem 8 údaje o tom, jakými ustanoveními se mají jednání zabývat a jaké jsou cíle jednání.
   2.   Jakmile strany dosáhnou dohody o všech klíčových prvcích návrhu mezivládní dohody v oblasti plynu a ropy nebo změny mezivládní dohody v oblasti plynu a ropy, oznámí dotčený členský stát ještě před formálním uzavřením jednání návrh dohody nebo změny, včetně jejich případných příloh, Komisi pro účely posouzení ex ante v souladu s článkem 5.
   Jestliže uvedený návrh dohody nebo změny výslovně odkazuje na další texty, předloží dotčený členský stát rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které se týkají nákupu, obchodu, prodeje, tranzitu, skladování nebo dodávek plynu či ropy alespoň v jednom nebo do jednoho členského státu nebo výstavby nebo provozování plynárenské či ropné infrastruktury s fyzickým propojením alespoň s jedním členským státem.
   3.   V případě, že členský stát jedná o mezivládní dohodě nebo změně v oblasti elektřiny a není na základě vlastního posouzení s to dospět k jednoznačným závěrům ohledně slučitelnosti sjednávané mezivládní dohody nebo změny s právem Unie, oznámí dotyčný stát, jakmile strany dosáhnou dohody o všech klíčových prvcích tohoto návrhu, avšak ještě před formálním uzavřením jednání, návrh dohody nebo změny, včetně jejich případných příloh, Komisi pro účely posouzení ex ante v souladu s článkem 5, ale vždy předtím, než jsou formální jednání uzavřena.
   4.   Členské státy mohou použít ustanovení odstavce 2 prvního a druhého pododstavce v případě mezivládních dohod nebo změn v oblasti elektřiny.
   5.   Po ratifikaci mezivládní dohody nebo změny mezivládní dohody oznámí dotčený členský stát mezivládní dohodu nebo změnu, včetně jejich případných příloh, Komisi. Pokud Komise vydala stanovisko podle čl. 5 odst. 2 a dotčený členský stát se od tohoto stanoviska odchýlil, měl by tento členský stát bez zbytečného odkladu Komisi písemně vysvětlit důvody, na nichž se jeho rozhodnutí zakládá.
   Jestliže ratifikovaná mezivládní dohoda nebo změna mezivládní dohody výslovně odkazuje na další texty, předloží dotčený členský stát rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které se týkají nákupu, obchodu, prodeje, tranzitu, skladování nebo dodávek energie alespoň v jednom nebo do jednoho členského státu nebo výstavby nebo provozování energetické infrastruktury s fyzickým propojením alespoň s jedním členským státem.
   6.   Oznamovací povinnost vůči Komisi podle odstavců 2, 3 a 5 se nevztahuje na dohody mezi podniky.
   Má-li členský stát pochybnosti, zda dohoda představuje mezivládní dohodu, a zda je tedy třeba oznámit ji v souladu s tímto článkem a článkem 6, neprodleně konzultuje Komisi.
   7.   Veškerá oznámení podle odstavců 1 až 5 tohoto článku a čl. 6 odst. 1 a 2 se provádějí prostřednictvím internetové aplikace poskytnuté Komisí. Lhůty uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 a čl. 6 odst. 3 začínají běžet ode dne, kdy byla úplná dokumentace oznámení zaregistrována v aplikaci.
   Článek 4
   Pomoc Komise
   1.   Pokud členský stát informuje Komisi o jednáních podle čl. 3 odst. 1, mohou mu útvary Komise poskytnout poradenství ohledně toho, jak zabránit neslučitelnosti sjednávané mezivládní dohody nebo změny mezivládní dohody s právem Unie. Toto poradenství může zahrnovat příslušná dobrovolná vzorová ustanovení a pokyny, které Komise vypracuje v konzultaci s členskými státy v souladu s čl. 9 odst. 2.
   Útvary Komise rovněž mohou dotčený členský stát upozornit na příslušné cíle Unie v oblasti energetické politiky, včetně cílů spojených s energetickou unií.
   Členský stát rovněž může Komisi požádat o pomoc v těchto jednáních.
   2.   Na žádost dotčeného členského státu se Komise může zúčastnit jednání jakožto pozorovatel. Považuje-li to za nezbytné, může Komise požádat o to, aby se mohla zúčastnit jednání jakožto pozorovatel. Účast Komise je podmíněna písemným souhlasem dotčeného členského státu.
   3.   Pokud se Komise účastní jednání jakožto pozorovatel, může dotčenému členskému státu poskytnout poradenství ohledně toho, jak zabránit neslučitelnosti sjednávané mezivládní dohody nebo změny s právem Unie.
   Článek 5
   Posouzení Komisí
   1.   Komise do pěti týdnů ode dne oznámení úplného návrhu mezivládní dohody nebo změny, včetně jejich případných příloh, podle čl. 3 odst. 2 dotčený členský stát informuje o jakýchkoli pochybnostech, jež má ohledně slučitelnosti návrhu mezivládní dohody nebo změny s právem Unie. Pokud během této lhůty Komise neodpoví, má se za to, že žádné takové pochybnosti nemá.
   2.   Pokud Komise informuje dotčený členský stát o svých pochybnostech podle odstavce 1, sdělí dotčenému členskému státu své stanovisko ohledně slučitelnosti návrhu mezivládní dohody nebo změny s právem Unie, zejména s pravidly pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže, do dvanácti týdnů ode dne oznámení uvedeného v odstavci 1. Pokud během této lhůty Komise nevydá žádné stanovisko, má se za to, že nevznesla žádné námitky.
   3.   Lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 mohou být se souhlasem dotčeného členského státu prodlouženy. Vyžadují-li to okolnosti, lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 se po dohodě s Komisí zkrátí s cílem zajistit, aby byla jednání uzavřena včas.
   4.   Členský stát nepodepíše, neratifikuje ani neschválí návrh mezivládní dohody nebo změny, dokud Komise členský stát v souladu s odstavcem 1 neinformuje o jakýchkoli pochybnostech nebo případně v souladu s odstavcem 2 nevydá své stanovisko, nebo neodpoví-li Komise či nevydá-li stanovisko, dokud neuplyne lhůta uvedená v odstavci 1 nebo případně v odstavci 2.
   Před podpisem, ratifikací nebo schválením mezivládní dohody nebo změny dotyčný členský stát v co nejvyšší míře zohlední stanovisko Komise uvedené v odstavci 2.
   Článek 6
   Oznamovací povinnost a posouzení Komisí týkající se stávajících mezivládních dohod a nových mezivládních dohod v oblasti elektřiny
   1.   Do 3. srpna 2017 oznámí členské státy Komisi veškeré stávající mezivládní dohody včetně jejich příloh a změn.
   Jestliže stávající mezivládní dohoda výslovně odkazuje na další texty, předloží dotčený členský stát rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které se týkají nákupu, obchodu, prodeje, tranzitu, skladování nebo dodávek energie alespoň v jednom nebo do jednoho členského státu nebo výstavby nebo provozování energetické infrastruktury s fyzickým propojením alespoň s jedním členským státem.
   Oznamovací povinnost vůči Komisi podle tohoto odstavce se nevztahuje na dohody mezi podniky.
   2.   Stávající mezivládní dohody, které již byly Komisi oznámeny podle čl. 3 odst. 1 nebo 5 rozhodnutí č. 994/2012/EU nebo čl. 13 odst. 6 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 (5) ke dni 2. května 2017, se pro účely odstavce 1 tohoto článku považují za oznámené, pokud oznámení splňuje požadavky uvedeného odstavce.
   3.   Komise posoudí mezivládní dohody oznámené v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku, jakož i mezivládní dohody v oblasti elektřiny oznámené v souladu s čl. 3 odst. 5. Má-li Komise na základě svého prvního posouzení pochybnosti ohledně slučitelnosti těchto dohod s právem Unie, zejména s pravidly pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže, informuje o tom dotčené členské státy do devíti měsíců od oznámení uvedených dohod.
   Článek 7
   Oznamování nezávazných nástrojů
   1.   Členské státy mohou oznámit nezávazný nástroj nebo změnu nezávazného nástroje, včetně jejich případných příloh, Komisi, a to před přijetím tohoto nástroje či změny, nebo po něm.
   2.   Členské státy mohou rovněž oznámit Komisi stávající nezávazné nástroje včetně jejich případných příloh a změn.
   3.   Jestliže nezávazný nástroj nebo změna nezávazného nástroje výslovně odkazují na další texty, může dotčený členský stát předložit rovněž tyto další texty, pokud obsahují prvky, které stanoví podmínky pro dodávky energie, například objemy a ceny, či pro rozvoj energetických infrastruktur.
   Článek 8
   Transparentnost a důvěrnost
   1.   Členský stát může při poskytnutí informací Komisi podle čl. 3 odst. 1 až 5, čl. 6 odst. 1 a článku 7 uvést, zda některé z informací obchodní či jiné povahy, jejichž zveřejnění by mohlo poškodit činnost příslušných stran, mají být považovány za důvěrné a zda mohou být poskytnuté informace postoupeny dalším členským státům.
   Členský stát sdělí takové pokyny týkající se stávajících dohod uvedených v čl. 6 odst. 2 do 3. srpna 2017.
   2.   Pokud členský stát v souladu s odstavcem 1 neoznačí informace jako důvěrné, Komise tyto informace zpřístupní všem ostatním členským státům v zabezpečené elektronické podobě.
   3.   Pokud členský stát v souladu s odstavcem 1 označí stávající mezivládní dohodu, její změnu nebo novou mezivládní dohodu jako důvěrné, dá tento členský stát k dispozici shrnutí předložených informací.
   Toto shrnutí obsahuje alespoň následující informace týkající se mezivládní dohody nebo změny:

               a)

               její předmět;

               b)

               její cíl a oblast působnosti;

               c)

               její dobu trvání;

               d)

               její strany;

               e)

               informace o jejích klíčových prvcích.

         Tento odstavec se nevztahuje na informace poskytnuté v souladu s čl. 3 odst. 1 až 4.
   4.   Komise shrnutí uvedená v odstavci 3 zpřístupní všem ostatním členským státům v elektronické podobě.
   5.   Přístup Komise k důvěrným informacím není žádostmi o zachování důvěrnosti podle tohoto článku omezen. Komise zajistí, aby byl přístup k důvěrným informacím přísně omezen na útvary Komise, pro které je přístup k těmto informacím zcela nezbytný. Zástupci Komise zacházejí s citlivými údaji týkajícími se jednání o mezivládních dohodách, které získali během těchto jednání v souladu s články 3 a 4, s náležitou důvěrností.
   Článek 9
   Koordinace mezi členskými státy
   1.   Komise usnadňuje a podporuje koordinaci mezi členskými státy s cílem:

               a)

               přezkoumat vývoj v souvislosti s mezivládními dohodami a usilovat o soulad a soudržnost ve vnějších vztazích Unie v oblasti energetiky s producentskými, tranzitními a spotřebitelskými zeměmi;

               b)

               určit společné problémy v souvislosti s mezivládními dohodami a zvážit vhodnou reakci na tyto problémy, a případně navrhnout pokyny a řešení;

               c)

               v příslušných případech podporovat utváření vícestranných mezivládních dohod za účasti několika členských států nebo Unie jako celku.

         2.   Komise do 3. května 2018 na základě osvědčených postupů a po konzultaci s členskými státy vypracuje dobrovolná vzorová ustanovení a pokyny, včetně seznamu příkladů ustanovení, která nejsou v souladu s právem Unie, a neměla by se proto používat. Správné používání těchto dobrovolných vzorových ustanovení a pokynů významně zlepší soulad budoucích mezivládních dohod s právem Unie.
   Článek 10
   Podávání zpráv a přezkum
   1.   Do 1. ledna 2020 předloží Komise zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
   2.   Ve zprávě Komise zejména posoudí míru, v níž toto rozhodnutí napomáhá souladu mezivládních dohod s právem Unie, a to i v oblasti elektřiny, a vysoké úrovni koordinace mezi členskými státy v souvislosti s mezivládními dohodami. Dále posoudí dopad tohoto rozhodnutí na jednání členských států s třetími zeměmi a přiměřenost oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a postupů v něm stanovených. Ke zprávě případně připojí návrh na revizi tohoto rozhodnutí.
   Článek 11
   Zrušení
   Rozhodnutí č. 994/2012/EU se zrušuje s účinkem ode dne 2. května 2017.
   Článek 12
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 13
   Určení
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      Ve Štrasburku dne 5. dubna 2017.

            Za Evropský parlament

            předseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            předseda

         I. BORG

      (1)  Úř. věst. C 487, 28.12.2016, s. 81.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 2. března 2017 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 21. března 2017.

      (3)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 994/2012/EU ze dne 25. října 2012, kterým se zavádí mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky (Úř. věst. L 299, 27.10.2012, s. 13).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 ze dne 20. října 2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení směrnice Rady 2004/67/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2010. s. 1).