title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1954 ze dne 18. listopadu 2019 o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, pokud jde o přijetí jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců

text:
                  27.11.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 306/5

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/1954
         ze dne 18. listopadu 2019
         o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, pokud jde o přijetí jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Prozatímní dohoda o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) byla podepsána jménem Unie rozhodnutím Rady 2009/152/ES (2). Prozatímně se provádí od 4. srpna 2014.

                     (2)

                     V souladu s čl. 80 odst. 1 dohody musíVýbor dohody o hospodářském partnerství přijmout jednací řád a kodex chování, kterými se řídí postupy řešení sporů.

                     (3)

                     V souladu s článkem 88 dohody může Výbor dohody o hospodářském partnerství rozhodnout o změně hlavy VI dohody a jejích příloh.

                     (4)

                     Výbor dohody o hospodářském partnerství má na svém příštím výročním zasedání přijmout rozhodnutí, kterým se stanoví jednací řád pro zprostředkování, jednací řád pro rozhodčí řízení a kodex chování rozhodců.

                     (5)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství k přijetí navrhovaného rozhodnutí, neboť uvedené rozhodnutí bude pro Unii závazné.

                     (6)

                     Postoj Unie ve Výboru dohody o hospodářském partnerství by proto měl vycházet z připojeného návhu rozhodnutí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru dohody o hospodářském partnerství zřízeném prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, vychází z návrhu rozhodnutí Výboru dohody o hospodářském partnerství o přijetí jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců, připojeného k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. listopadu 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               J. LEPPÄ

            (1)  Úř. věst. L 57, 28.2.2009, s. 2.

            (2)  Rozhodnutí Rady 2009/152/ES ze dne 20. listopadu 2008 o podpisu a prozatímním provádění Prozatímní dohody o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (Úř. věst. L 57, 28.2.2009, s. 1).

            NÁVRH
            ROZHODNUTÍ VÝBORU DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ,

            zřízeného Prozatímní dohodou o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé, č. …./2019
            ze dne ….
            o přijetí jednacího řádu pro zprostředkování, jednacího řádu pro rozhodčí řízení a kodexu chování rozhodců
            VÝBOR DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ,
            s ohledem na prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“), podepsanou v Bruselu dne 22. ledna 2009 a prozatímně prováděnou ode dne 4. srpna 2014, a zejména na čl. 80 odst. 1 a článek 88 této dohody,
            vzhledem k těmto důvodům:

                        (1)

                        Podle dohody a tohoto rozhodnutí je smluvní strana střední Afrika tvořena Kamerunskou republikou.

                        (2)

                        V čl. 80 odst. 1 dohody se stanoví, že postupy řešení sporů stanovené v kapitole 3 (Postupy řešení sporů) hlavy VI (Předcházení sporům a jejich řešení) dohody se řídí jednacím řádem a kodexem chování rozhodců, které přijme Výbor dohody o hospodářském partnerství.

                        (3)

                        Článek 88 dohody stanoví, že Výbor dohody o hospodářském partnerství může rozhodnout o změně hlavy VI (Předcházení sporům a jejich řešení) a jejích příloh,

                  PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1

                  1.   Jednací řád pro zprostředkování je stanoven v příloze IV dohody ve znění uvedeném v příloze II tohoto rozhodnutí.

                  2.   Jednací řád pro rozhodčí řízení je stanoven v příloze V dohody ve znění uvedeném v příloze II tohoto rozhodnutí.

                  3.   Kodex chování rozhodců je stanoven v příloze VI dohody ve znění uvedeném v příloze III tohoto rozhodnutí.

                  4.   Jednacími řády a kodexem chování uvedenými v odstavcích 1 až 3 tohoto článku nejsou dotčena žádná zvláštní pravidla stanovená v dohodě ani pravidla, o kterých případně rozhodne Výbor dohody o hospodářském partnerství.

               Článek 2
               Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem podpisu.

               V …dne …

                     Za Kamerunskou republiku

                     …

                     Za Evropskou unii

                     …

            PŘÍLOHA I
            JEDNACÍ ŘÁD PRO ZPROSTŘEDKOVÁNÍ

               Článek 1
               Oblast působnosti

                  1.   Ustanovení tohoto jednacího řádu doplňují a upřesňují prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“), zejména článek 69 uvedené dohody, týkající se zprostředkování.

                  2.   Tento jednací řád má smluvním stranám umožnit řešit spory, které mezi nimi mohou vzniknout, nalezením vzájemně uspokojivého řešení díky ucelenému a rychlému zprostředkovacímu řízení.

                  3.   Ve smyslu tohoto jednacího řádu se „zprostředkováním“ rozumí jakýkoli postup, bez ohledu na jeho označení, v němž smluvní strany požádají prostředníka, aby jim pomohl dosáhnout smírného řešení jejich sporu.

               Článek 2
               Zahájení řízení

                  1.   Kterákoli smluvní strana může kdykoli písemně požádat, aby smluvní strany zahájily zprostředkovací řízení. Žádost musí být dostatečně podrobná, aby z ní vyplýval obsah stížnosti žádající smluvní strany. Musí rovněž:

                              a)

                              uvádět konkrétní sporné opatření;

                              b)

                              obsahovat prohlášení o údajných nepříznivých účincích, které podle žádající smluvní strany toto opatření má nebo bude mít na obchod mezi smluvními stranami;

                              c)

                              objasňovat spojitost, která podle žádající smluvní strany existuje mezi uvedenými účinky a příslušným opatřením.

                  2.   Zprostředkovací řízení lze zahájit pouze na základě vzájemné dohody mezi smluvními stranami. V případě, kdy jedna smluvní strana požádá podle odstavce 1 o zprostředkování, zváží druhá smluvní strana tuto žádost a odpoví na ni písemně do pěti dnů od jejího doručení. V opačném případě je žádost považována za zamítnutou.

               Článek 3
               Výběr prostředníka

                  1.   Smluvní strany vyberou prostředníka po vzájemné dohodě hned na počátku zprostředkovacího řízení, a to nejpozději do patnácti dnů od doručení odpovědi na žádost o zprostředkování.

                  2.   Prostředník není občanem žádné ze smluvních stran, nedohodnou-li se smluvní strany jinak.

                  3.   Prostředník potvrdí v písemném prohlášení svou nezávislost a nestrannost, jakož i to, že je k dispozici pro zajištění zprostředkovacího řízení.

                  4.   Prostředník plní požadavky kodexu chování rozhodců s nezbytnými úpravami.

               Článek 4
               Průběh zprostředkovacího řízení

                  1.   Prostředník smluvním stranám nestranným a transparentním způsobem pomáhá objasnit dotčené opatření a jeho možné účinky na obchod mezi smluvními stranami a dospět k vzájemně uspokojivému řešení.

                  2.   Prostředník může rozhodnout o nejvhodnějším způsobu objasnění dotčeného opatření a jeho možných účinků na obchod mezi smluvními stranami. Může zejména organizovat setkání smluvních stran, konzultovat je společně nebo jednotlivě, konzultovat příslušné odborníky a zúčastněné strany či požádat o jejich pomoc a poskytovat jakoukoli další pomoc, o kterou smluvní strany požádají. Předtím, než požádá o pomoc či konzultaci příslušné odborníky a zúčastněné strany, se však prostředník poradí se smluvními stranami. Pokud si prostředník přeje setkat se s některou ze smluvních stran a/nebo jejím poradcem nebo s ní/ním komunikovat odděleně, uvědomí o tom druhou smluvní stranu předem nebo co nejdříve po svém setkání nebo jednostranné komunikaci s první smluvní stranou.

                  3.   Prostředník může poskytnout rady a navrhnout řešení, které předloží smluvním stranám, které je mohou přijmout nebo odmítnout nebo se mohou dohodnout na jiném řešení. Prostředník však nesmí v žádném případě poskytovat rady nebo se vyjadřovat ohledně souladu předmětného opatření s dohodou.

                  4.   Řízení probíhá na území smluvní strany, jíž byla adresována žádost, nebo po vzájemné dohodě smluvních stran na jakémkoli jiném místě či jiným způsobem.

                  5.   Smluvní strany se pokusí o dosažení vzájemně přijatelného řešení do 60 dnů od jmenování prostředníka. Než bude dosaženo konečné dohody, mohou smluvní strany zvážit případná prozatímní řešení, zejména týká-li se opatření zboží podléhajícího rychlé zkáze.

                  6.   Takové řešení lze přijmout rozhodnutím Výboru dohody o hospodářském partnerství. Vzájemně dohodnutá řešení se zpřístupní veřejnosti, pokud smluvní strany nerozhodnou jinak. Zveřejněná verze však nesmí obsahovat informace, které jedna ze smluvních stran považuje za důvěrné.

                  7.   Na žádost smluvních stran předloží prostředník smluvním stranám písemný návrh věcné zprávy, v níž shrne sporné opatření, jehož se týká daný postup, a jakékoli vzájemně přijatelné řešení, které představuje konečný výsledek řízení, včetně případných prozatímních řešení. Prostředník smluvním stranám poskytne lhůtu 15 dnů, aby se k návrhu zprávy vyjádřily. Po posouzení připomínek, které smluvní strany během této lhůty učiní, předloží prostředník smluvním stranám do 15 dnů písemně konečnou věcnou zprávu. Věcná zpráva nesmí obsahovat žádný výklad dohody.

               Článek 5
               Ukončení zprostředkovacího řízení
               Řízení je ukončeno:

                           a)

                           přijetím vzájemně přijatelného řešení smluvními stranami ke dnijeho přijetí;

                           b)

                           písemným prohlášením prostředníka po konzultaci se smluvními stranami, že další pokračování ve zprostředkování by již nevedlo k žádnému výsledku, ke dni uvedeného prohlášení;

                           c)

                           písemným prohlášením jedné ze smluvních stran po posouzení vzájemně přijatelných řešení v rámci zprostředkovacího řízení a po zvážení veškerých rad a návrhů řešení od prostředníka, ke dni uvedeného prohlášení. Toto prohlášení není možné předložit před uplynutím lhůty stanovené v čl. 4 odst. 5 tohoto jednacího řádu;

                           d)

                           vzájemnou dohodou smluvních stran v kterékoli fázi řízení, ke dni uvedené dohody.

                  Článek 6

               Provedení vzájemně přijatelného řešení

                  1.   Pokud se smluvní strany dohodnou na vzájemně přijatelném řešení, přijme každá smluvní strana opatření nezbytná k jeho provedení ve stanovené lhůtě.

                  2.   Provádějící smluvní strana ve stanovené lhůtě písemně informuje druhou smluvní stranu o veškerých krocích nebo opatřeních, jež učinila, aby vzájemně přijatelné řešení provedla.

                  Článek 7

               Důvěrnost a vztah k postupu řešení sporů

                  1.   Veškeré informace týkající se zprostředkovacího řízení musejí zůstat důvěrné, pokud jejich zveřejnění nevyžadují právní předpisy nebo pokud jejich zveřejnění není nezbytné pro provedení či uplatňování dohody mezi smluvními stranami vzešlé ze zprostředkování.

                  2.   Nedohodnou-li se smluvní strany jinak a aniž je dotčen čl. 4 odst. 6 tohoto jednacího řádu, jsou všechny fáze řízení, včetně všech rad či navržených řešení, důvěrné. Kterákoli smluvní strana však může zveřejnit informaci o tom, že zprostředkování probíhá. Povinnost zachovávat důvěrnost se nevztahuje na informace o skutečnost, které již jsou veřejné.

                  3.   Zprostředkovacím řízením nejsou dotčena práva ani povinnosti smluvních stran vyplývající z ustanovení dohody o řešení sporů nebo kterékoli jiné relevantní dohody.

                  4.   Smluvní strany nejsou povinny vést před zahájením zprostředkovacího řízení jakékoli konzultace. Smluvní strana by však před zahájením zprostředkovacího řízení měla v zásadě použít dalších relevantních ustanovení této dohody týkajících se spolupráce nebo konzultací.

                  5.   Smluvní strany nemohou opírat své nároky o následující skutečnosti, ani nemohou uvedené skutečnosti předkládat jako důkaz v rámci jiných postupů pro řešení sporů stanovených touto dohodou či v jakékoli jiné relevantní dohodě, a rozhodčí třibunál k nim nepřihlíží:

                              a)

                              stanoviska, jež během zprostředkovacího řízení zaujala druhá strana, nebo informace získané na základětíe čl. 4 odst. 1 a 2 tohoto jednacího řádu;

                              b)

                              skutečnost, že druhá strana vyjádřila ochotu přijmout řešení týkající se opatření, jež je předmětem zprostředkování;

                              c)

                              rady nebo návrhy prostředníka.

                  6.   Nedohodnou-li se strany jinak, nesmí být prostředník členem rozhodčího tribunálu v postupu řešení sporu, který je zahájen na základě této dohody nebo Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO) a který se týká téže záležitosti, v níž působí jako prostředník.

               Článek 8
               Použití jednacího řádu pro rozhodčí řízení
               Článek 3 (Oznamování), aniž je dotčen čl. 4 odst. 2 tohoto jednacího řádu, článek 15 (Náklady), článek 16 (Jazyk řízení, překlad a tlumočení) a článek 17 (Výpočet lhůt) jednacího řádu pro rozhodčí řízení se použijí obdobně.

               Článek 9
               Přezkum
               Pět let po dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost se smluvní strany poradí ohledně případné potřeby změnit mechanismus zprostředkování s ohledem na získané zkušenosti a na vývoj příslušných mechanismů WTO.

            PŘÍLOHA II
            JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ

               Článek 1
               Definice
               Pro účely tohoto jednacího řádu se rozumí:

                           —

                           „poradcem“ osoba, kterou si smluvní strana najala, aby jí radila nebo pomáhala v souvislosti s rozhodčím řízením;

                           —

                           „rozhodčím tribunálem“ tribunál ustavený podle článku 71 dohody;

                           —

                           „rozhodcem“ člen rozhodčího tribunálu ustaveného podle článku 71 dohody;

                           —

                           „asistentem“: fyzická osoba, která za podmínek jmenování rozhodce provádí pro tohoto rozhodce šetření nebo mu poskytuje pomoc při plnění jeho úkolů;

                           —

                           „dnem“ kalendářní den, není-li uvedeno jinak;

                           —

                           „zástupcem smluvní strany“ zaměstnanec nebo jakákoli fyzická osoba jmenovaná ministerstvem nebo vládním orgánem nebo jakýmkoli jiným veřejným subjektem smluvní strany, která zastupuje tuto smluvní stranu ve sporu, jež souvisí s touto dohodou;

                           —

                           „žalovanou stranou“ smluvní strana, vůči níž je vznášeno údajné porušení ustanovení uvedených v článku 67 dohody;

                           —

                           „žalující stranou“: smluvní strana, která požaduje ustavení rozhodčího tribunálu podle článku 70 dohody.

               Článek 2
               Oblast působnosti

                  1.   Tento jednací řád doplňuje a upřesňuje prozatímní dohodu o hospodářském partnerství mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a smluvní stranou střední Afrika na straně druhé (dále jen „dohoda“), zejména článek 70 a následující články uvedené dohody týkající se rozhodčího řízení.

                  2.   Cílem tohoto jednacího řádu je umožnit smluvním stranám řešit spory, které mezi nimi mohou vzniknout, nalezením vzájemně přijatelného řešení prostřednictvím mechanismu rozhodčího řízení.

               Článek 3
               Oznamování

                  1.   Podle tohoto jednacího řádu se „oznámením“ rozumí jakákoliv žádost, oznámení, písemné podání nebo jiný dokument, jež se týkají rozhodčího řízení a které splňují následující požadavky:

                              a)

                              veškerá oznámení od rozhodčího tribunálu se zasílají současně oběma smluvním stranám;

                              b)

                              veškerá oznámení od smluvní strany, která jsou určena rozhodčímu tribunálu, se zasílají v kopii současně druhé smluvní straně a

                              c)

                              veškerá oznámení od smluvní strany, která jsou určena druhé smluvní straně, se zasílají v kopii současně rozhodčímu tribunálu, je-li to relevantní.

                  2.   Veškerá oznámení se zasílají e-mailem nebo případně jinými telekomunikačními prostředky, které umožňují prokázat zaslání dokumentu. Není-li prokázáno jinak, takové oznámení se považuje za doručené v den odeslání.

                  3.   Veškerá oznámení se zasílají Generálnímu ředitelství pro obchod Evropské komise a ministerstvu Kamerunu odpovědnému za provádění dohody.

                  4.   Drobné chyby, jako jsou překlepy v oznámeních, mohou být opraveny doručením nového dokumentu s jasně označenými změnami, které byly učiněny.

                  5.   Pokud poslední den pro doručení oznámení připadne na den pracovního klidu nebo den pracovního klidu ve smluvní straně střední Afrika nebo v Evropské unii, může být oznámení doručeno následující pracovní den. Žádné oznámení bez ohledu na jejich povahu nelze považovat za doručené v den pracovního klidu.

                  6.   V závislosti na povaze otázek, které jsou předmětem sporu, se kopie všech oznámení adresovaných Výboru dohody o hospodářském partnerství podle tohoto jednacího řádu zasílají také ostatním příslušným institucionálním orgánům.

               Článek 4
               Jmenování rozhodců

                  1.   Pokud je podle článku 71 dohody rozhodce vybírán losem, předseda Výboru dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce neprodleně smluvní strany informuje o datu, času a místě losování.

                  2.   Smluvní strany jsou losování přítomny.

                  3.   Předseda Výboru dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce písemně informuje každou vybranou osobu o jejím jmenování jakožto rozhodce. Každá osoba oběma smluvním stranám do pěti dnů následujících po dni, kdy byla o svém jmenování informována, potvrdí, že funkci rozhodce může zastávat.

                  4.   Pokud v době podání žádosti podle čl. 71 odst. 2 dohody nebude sestaven žádný seznam rozhodců uvedený v článku 85 dohody nebo nebude obsahovat dostatečný počet jmen, budou rozhodci vybráni losem předsedou Výboru dohody o hospodářském partnerství z osob, které byly formálně navrženy jednou či oběma smluvními stranami a které splňují podmínky stanovené v čl. 85 odst. 2 dohody.

               Článek 5
               Konzultace mezi smluvními stranami a rozhodčím tribunálem

                  1.   Nedohodnou-li se smluvní strany jinak, setkají se s rozhodčím tribunálem do sedmi dnů od jeho zřízení, aby rozhodly o otázkách, které smluvní strany nebo rozhodčí tribunál považují na vhodné, včetně:

                              a)

                              odměn a výdajů, které budou vyplaceny rozhodcům, a to v souladu s pravidly WTO;

                              b)

                              odměn, které budou vyplaceny každému asistentovi rozhodce, jejichž celková částka nesmí překročit 50 % celkových odměn vyplácených danému rozhodci;

                              c)

                              harmonogramu řízení.

                        Rozhodci a zástupci smluvních stran se tohoto jednání mohou zúčastnit prostřednictvím telefonu nebo videokonference.

                  2.   Pokud se smluvní strany do pěti dnů ode dne zřízení rozhodčího tribunálu nedohodnou jinak, je jeho mandátem:

                        „S ohledem na příslušná ustanovení dohody přezkoumat záležitost uvedenou v žádosti o ustavení rozhodčího tribunálu, rozhodovat o slučitelnosti dotčeného opatření s ustanoveními článku 67 dohody a přijmout rozhodnutí v souladu s články 73, 83 a 84 dohody.“

                  3.   Smluvní strany rozhodčímu tribunálu oznámí dohodnutý mandát do tří dnů následujících po dni, kdy se na mandátu dohodly.

               Článek 6
               Písemná podání
               Žalující strana učiní své úvodní písemné podání nejpozději dvacet dnů ode dne zřízení rozhodčího tribunálu. Žalovaná strana učiní písemné protipodání nejpozději dvacet dnů ode dne úvodního písemného podání.

               Článek 7
               Práce rozhodčích tribunálů

                  1.   Předseda rozhodčího tribunálu předsedá všem jeho jednáním. Rozhodčí tribunál může svého předsedu zmocnit k přijímání správních a procesních rozhodnutí v dané oblasti.

                  2.   V souladu s článkem 9 tohoto jednacího řádu se ústního jednání účastní rozhodci a předvolané osoby. Není-li v dohodě ani v tomto jednacím řádu stanoveno jinak, může rozhodčí tribunál své činnosti provádět libovolnými prostředky, například telefonem, faxem nebo jakýmikoli prostředky informačních technologií.

                  3.   Porad rozhodčího tribunálu se smí účastnit pouze rozhodci, rozhodčí tribunál však může povolit svým asistentům, aby byli na těchto poradách přítomni.

                  4.   Vypracovávání veškerých rozhodnutí přísluší výlučně rozhodčímu tribunálu a tuto příslušnost nelze delegovat.

                  5.   Pokud vyvstane procesní otázka, na kterou se nevztahují ustanovení hlavy VI dohody (Předcházení sporům a jejich řešení), může rozhodčí tribunál po konzultaci se smluvními stranami přijmout odpovídající postup, který je slučitelný s uvedenou hlavou a který smluvním stranám zaručuje rovné zacházení.

                  6.   Pokud má rozhodčí tribunál za to, že je nezbytné změnit některou z procesních lhůt, s výjimkou lhůt stanovených v hlavě VI (Předcházení sporům a jejich řešení) dohody, nebo učinit jakoukoli jinou změnu procesního pořádku nebo správní úpravu, informuje písemně smluvní strany o důvodech provedení změny nebo úpravy a uvede, jaká lhůta nebo jaká úprava jsou nutné. Rozhodčí tribunál může tyto změny nebo úpravy přijmout až po jejich konzultaci se smluvními stranami .

                  7.   Na žádost jedné ze smluvních stran může rozhodčí tribunál změnit lhůty použitelné v řízení, přičemž dbá na to, aby bylo zachováno rovné zacházení se smluvními stranami.

                  8.   Na společnou žádost smluvních stran tribunál kdykoli řízení přeruší na dobu, na které se smluvní strany dohodnou a která nepřesáhne dvanáct po sobě následujících měsíců. Tribunál může v řízení pokračovat buď kdykoli na základě společného písemného návrhu smluvních stran, nebo na konci dohodnuté doby přerušení řízení, a to na písemný návrh jedné ze smluvních stran. Návrh se oznámí předsedovi rozhodčího tribunálu a případně druhé smluvní straně. Pokud bylo řízení tribunálu přerušeno na více než dvanáct po sobě následujících měsíců, nárok na zřízení tribunálu zanikne a jeho řízení se ukončí. Smluvní strany se mohou kdykoli dohodnout, že řízení před tribunálem ukončí. Tuto dohodu strany společně oznámí předsedovi tribunálu. V případě přerušení se příslušné lhůty prodlouží o dobu, která odpovídá době přerušení řízení před tribunálem.

                  9.   Ukončením činnosti rozhodčího tribunálu nejsou dotčena práva smluvních stran v jiném řízení podle hlavy VI (Předcházení sporům a jejich řešení) dohody týkajícím se téže otázky.

               Článek 8
               Nahrazení rozhodce

                  1.   Pokud se rozhodce nemůže účastnit řízení, odstoupí nebo musí být nahrazen, vybere se náhradník v souladu s článkem 71 dohody.

                  2.   Pokud se některá ze smluvních stran domnívá, že rozhodce neplní požadavky kodexu chování rozhodců, a měl by být proto nahrazen, oznámí tato smluvní strana tuto skutečnost druhé smluvní straně do patnácti dnů od okamžiku, kdy se dozvěděla o okolnostech zakládajících údajné porušení kodexu chování rozhodcem.

                  3.   Smluvní strany se konzultují do patnácti dnů ode dne učinění oznámení uvedeného v odstavci 2 tohoto článku. Smluvní strany vyrozumí rozhodce o jeho údajném neplnění požadavků a mohou ho požádat, aby přijal opatření nezbytná k nápravě situace. Na základě vzájemné dohody mohou smluvní strany rovněž rozhodce odvolat a vybrat nového rozhodce postupem stanoveným v čl. 71 odst. 2 dohody.

                  4.   Pokud se smluvní strany neshodnou na nutnosti nahradit rozhodce, s výjimkou předsedy rozhodčího tribunálu, může kterákoli smluvní strana požádat, aby byla záležitost postoupena předsedovi rozhodčího tribunálu, proti jehož rozhodnutí nelze podat opravný prostředek.
                  Pokud v souladu s žádostí předseda konstatuje, že rozhodce neplní požadavky kodexu chování, vybere se nový rozhodce v souladu s čl. 71 odst. 3 dohody.

                  5.   Pokud se smluvní strany neshodnou na nutnosti nahradit předsedu, může kterákoli smluvní strana požádat, aby byla záležitost postoupena jedné z osob, které jsou uvedeny na seznamu osob vybraných pro funkci předsedy rozhodčího tribunálu. Její jméno vylosuje předseda Výboru dohody o hospodářském partnerství. Takto vybraná osoba rozhoduje o tom, zda předseda splňuje požadavky stanovené v kodexu chování, či nikoli. Proti jejímu rozhodnutí nelze podat opravný prostředek.
                  Je-li rozhodnuto o tom, že předseda nesplňuje požadavky stanovené v kodexu chování, vybere se nový předseda postupem stanoveným v čl. 71 odst. 3 dohody.

               Článek 9
               Slyšení

                  1.   Na základě časového rozvrhu určeného podle čl. 5 odst. 1 a po konzultacích se smluvními stranami a dalšími rozhodci oznámí předseda rozhodčího tribunálu smluvním stranám datum, čas a místo slyšení. Tyto informace smluvní strana odpovědná za logistické zabezpečení řízení zpřístupní veřejnosti s výhradou dodržení článku 11.

                  2.   Nedohodnou-li se smluvní strany jinak, koná se slyšení v Bruselu, je-li žalující stranou smluvní strana střední Afrika, a v Yaoundé, je-li žalující stranou Evropská unie.

                  3.   Pokud s tím smluvní strany souhlasí, může rozhodčí tribunál svolat další slyšení.

                  4.   Všichni rozhodci jsou přítomni po celou dobu slyšení.

                  5.   Nezávisle na tom, zda je řízení přístupné veřejnosti, mohou mu být přítomny tyto osoby:

                              a)

                              zástupci smluvních stran;

                              b)

                              poradci smluvních stran;

                              c)

                              administrativní pracovníci, tlumočníci, překladatelé a soudní zapisovatelé;

                              d)

                              asistenti rozhodců;

                              e)

                              znalci, v případě rozhodnutí rozhodčího tribunálu podle článku 81 dohody.

                  6.   Nejpozději pět dnů před datem slyšení doručí každá smluvní strana rozhodčímu tribunálu a druhé smluvní straně jmenný seznam fyzických osob, které jejím jménem přednesou při slyšení argumenty nebo prezentace, a dalších zástupců nebo poradců, kteří se slyšení zúčastní.

                  7.   Rozhodčí tribunál dbá o to, aby žalující i žalovaná strana měly stejnou dobu k argumentaci. Slyšení vede následujícím způsobem:

                              Argumenty

                                          a)

                                          argumentace žalující strany;

                                          b)

                                          argumentace žalované strany.

                              Protiargument

                                          a)

                                          replika žalující strany;

                                          b)

                                          duplika žalované strany.

                  8.   Rozhodčí tribunál může kdykoli během slyšení klást otázky kterékoli straně.

                  9.   Rozhodčí tribunál zajistí pořízení protokolu z každého slyšení a jeho doručení smluvním stranám v přiměřené době po slyšení. Smluvní strany se mohou k protokolu vyjádřit a rozhodčí tribunál může toto vyjádření zohlednit.

                  10.   Každá smluvní strana může do deseti dnů ode dne slyšení předložit rozhodcům a druhé smluvní straně doplňující písemné podání ohledně jakékoli otázky vznesené během slyšení.

               Článek 10
               Písemné otázky

                  1.   Rozhodčí tribunál může kdykoli během řízení položit písemné otázky jedné nebo oběma smluvním stranám. Obě smluvní strany obdrží kopie všech otázek rozhodčího tribunálu.

                  2.   Každá smluvní strana rovněž poskytne druhé smluvní straně kopii svých písemných odpovědí na otázky rozhodčího tribunálu. Každá strana dostane příležitost předložit písemné vyjádření k odpovědi druhé smluvní strany do pěti dnů ode dne doručení uvedené odpovědi.

               Článek 11
               Transparentnost a důvěrnost

                  1.   Každá smluvní strana a rozhodčí tribunál dbají na to, aby zaručily důvěrnost všech informací, které druhá smluvní strana předložila rozhodčímu tribunálu a označila za důvěrné. Pokud podání, které smluvní strana předloží rozhodčímu tribunálu, obsahuje důvěrné informace, poskytne tato smluvní strana do patnácti dnů od doručení tohoto oznámení také nedůvěrnou verzi podání, která může být zveřejněna.

                  2.   Tento jednací řád nijak nebrání smluvní straně zveřejnit prohlášení o svých vlastních postojích, pokud při odkazování na informace podané druhou stranou nezveřejní žádné informace, které druhá strana označila za důvěrné.

                  3.   Rozhodčí tribunál jedná na uzavřeném zasedání v případech, kdy podání a argumenty jedné ze smluvních stran obsahují důvěrné obchodní informace. Smluvní strany jsou povinny zachovat důvěrnost slyšení rozhodčího tribunálu, probíhá-li slyšení na uzavřeném zasedání.

               Článek 12
               Jednostranné kontakty

                  1.   Rozhodčí tribunál se nesejde s jednou smluvní stranou ani ji nekontaktuje v nepřítomnosti druhé smluvní strany.

                  2.   Rozhodci nesmí hovořit o žádných aspektech záležitosti, která je předmětem řízení, se smluvní stranou nebo s oběma smluvními stranami v nepřítomnosti ostatních rozhodců.

               Článek 13
               Podání amicus curiae

                  1.   Nevládní subjekty usazené na území některé ze smluvních stran jsou oprávněny v souladu s odstavci 2 až 5 předkládat rozhodčímu tribunálu podání amicus curiae.

                  2.   Pokud se smluvní strany do pěti dnů ode dne zřízení rozhodčího tribunálu nedohodnou jinak, smí rozhodčí tribunál přijímat nevyžádaná písemná podání za předpokladu, že jsou předložena do deseti dnů ode dne zřízení rozhodčího tribunálu, že přímo souvisejí s otázkou, kterou se rozhodčí tribunál zabývá a že v žádném případě nepřesahují patnáct stran strojopisu.

                  3.   V každém podání musí být uvedena fyzická či právnická osoba, která jej předkládá, včetně povahy její činnosti a zdroje jejího financování, a musí specifikovat povahu zájmu, který tato osoba má na rozhodčím řízení. Podání musí být vyhotoveno v jazycích vybraných stranami v souladu s čl. 16 odst. 1 a 2 tohoto jednacího řádu.

                  4.   Taková podání oznámí rozhodčí tribunál smluvním stranám k vyjádření. Smluvní strany mohou rozhodčímu tribunálu předložit své připomínky do deseti dnů od doručení podání.

                  5.   Rozhodčí tribunál uvede ve svém rozhodnutí seznam všech podání, která obdržel a která splňují náležitosti podle tohoto jednacího řádu. Rozhodčí tribunál není povinen zabývat se ve svém rozhodnutí argumenty uvedenými v těchto podáních. Rozhodčí tribunál předloží veškerá podání, která obdrží, smluvním stranám k vyjádření připomínek.

               Článek 14
               Naléhavé případy
               V naléhavých případech uvedených v čl. 73. odst. 2 dohody rozhodčí tribunál po konzultaci se smluvními stranami podle svého uvážení upraví lhůty stanovené v tomto jednacím řádu a tyto úpravy smluvním stranám oznámí.

               Článek 15
               Náklady

                  1.   Každá smluvní strana nese své náklady spojené s účastí na rozhodčím řízení.

                  2.   Žalovaná strana je odpovědná za logistické zabezpečení rozhodčího řízení, zejména za organizaci slyšení, není-li dohodnuto jinak, a nese veškeré náklady vyplývající z logistického zabezpečení tohoto slyšení. Smluvní strany však společně a rovným dílem nesou ostatní správní náklady rozhodčího řízení, jakož i odměny a výdaje rozhodců a jejich asistentů.

               Článek 16
               Pracovní jazyk řízení, překlady a tlumočení

                  1.   Během konzultací uvedených v čl. 71 odst. 2 dohody a nejpozději na schůzi uvedené v čl. 5 odst. 1 tohoto jednacího řádu se smluvní strany snaží dohodnout na společném pracovním jazyce pro řízení rozhodčího tribunálu.

                  2.   Pokud se strany nedokážou dohodnout na společném pracovním jazyce, každá strana zajistí překlad svých písemných podání do jazyka, který si zvolí druhá strana, nejsou-li tato podání vyhotovena v jednom z úředních jazyků společných smluvním stranám dohody. Co se týče tlumočení řečí do jazyků, které si smluvní strany zvolily, toto tlumočení musí zajistit žalovaná strana za předpokladu, že si zvolily jeden z úředních jazyků jim společných. Pokud si jedna ze smluvních stran zvolí jiný jazyk než jeden ze společných úředních jazyků, musí tlumočení řečí plně zajistit tato strana.

                  3.   Zprávy a rozhodnutí rozhodčího tribunálu se vyhotovují v jazyce nebo jazycích, které si smluvní strany zvolily. Pokud se strany nedohodnou na společném pracovním jazyce, předloží se průběžná zpráva, závěrečná zpráva a rozhodnutí rozhodčího tribunálu v jednom z úředních jazyků společných smluvním stranám.

                  4.   Veškeré náklady na překlad rozhodnutí rozhodčího tribunálu do jazyka nebo jazyků zvolených smluvními stranami ponesou obě smluvní strany rovným dílem.

                  5.   Kterákoli smluvní strana může předložit připomínky k přesnosti překladu dokumentu, který byl vyhotoven podle tohoto jednacího řádu.

                  6.   Každá smluvní strana nese náklady na překlad svých písemných podání.

               Článek 17
               Výpočet lhůt
               Všechny lhůty uvedené v hlavě VI (Předcházení sporům a jejich řešení) dohody a v tomto jednacím řádu, včetně lhůt pro oznamovaní rozhodnutí rozhodčích tribunálů, mohou být změněny po vzájemné dohodě smluvních stran a počítají se v kalendářních dnech ode dne následujícího po úkonu nebo skutečnosti, na kterou odkazují, není-li stanoveno jinak.

               Článek 18
               Jiné postupy
               Lhůty uvedené v tomto jednacím řádu se upraví v souladu se zvláštními lhůtami stanovenými pro přijetí rozhodnutí rozhodčího tribunálu v řízeních podle článků 74 až 78 dohody.

            PŘÍLOHA III
            KODEX CHOVÁNÍ ROZHODCŮ

               Článek 1
               Definice
               Pro účely tohoto kodexu chování se rozumí:

                           —

                           „rozhodcem“ člen rozhodčího tribunálu ustaveného podle článku 71 dohody;

                           —

                           „asistentem“ fyzická osoba, která za podmínek jmenování rozhodce provádí pro tohoto rozhodce šetření nebo rozhodci pomáhá při plnění jeho úkolů;

                           —

                           „kandidátem“ osoba, jejíž jméno je na seznamu rozhodců podle článku 85 dohody a která připadá v úvahu pro výběr rozhodce podle článku 71 dohody;

                           —

                           „prostředníkem“ fyzická osoba, která vede zprostředkování v souladu s článkem 69 dohody;

                           —

                           „pracovníky“ ve vztahu k rozhodci fyzické osoby, které tento rozhodce řídí a kontroluje, s výjimkou asistentů.

               Článek 2
               Hlavní zásady

                  1.   Za účelem zachování nedotknutelnosti a nestrannosti mechanismu pro řešení sporů musí být každý kandidát na rozhodce obeznámen s tímto kodexem chování. Jeho povinností je:

                              a)

                              být nezávislý a nestranný;

                              b)

                              vyvarovat se přímého i nepřímého střetu zájmů;

                              c)

                              vyvarovat se nevhodného chování a jakéhokoli jednání, které by mohlo vyvolávat dojem nevhodného chování nebo podjatosti;

                              d)

                              dodržovat přísné normy chování;

                              e)

                              nenechat se ovlivnit vlastními zájmy, vnějším tlakem, politickými zřeteli, požadavky veřejnosti, loajalitou vůči některé smluvní straně ani obavami z kritiky.

                  2.   Rozhodce se přímo ani nepřímo nezaváže ani nepřijme žádné výhody, které by jakkoli narušovaly řádný výkon jeho povinností nebo by vyvolávaly dojem narušení řádného výkonu jeho povinností.

                  3.   Rozhodce nevyužije své funkce v rozhodčím tribunálu k prosazování jakýchkoli osobních nebo soukromých zájmů. Rozhodce se vyvaruje veškerého jednání, které by mohlo vyvolat domněnku, že jiné osoby jsou ve zvláštním postavení, ve kterém ho mohou ovlivnit.

                  4.   Rozhodce nesmí umožnit, aby jeho jednání nebo úsudek ovlivňovaly dřívější či současné finanční, obchodní, profesionální, osobní nebo sociální vztahy nebo odpovědnost.

                  5.   Rozhodce se musí vyvarovat toho, aby vstupoval do jakýchkoli vztahů nebo aby mu vznikl jakýkoli finanční zájem, u nichž je pravděpodobné, že by ovlivňovaly jeho nestrannost, nebo které by mohly vyvolat domněnku nevhodného jednání nebo podjatosti.

               Článek 3
               Oznamovací povinnosti

                  1.   Než je potvrzen výběr kandidáta za rozhodce podle článku 71 dohody, poskytne tento kandidát informace o veškerých zájmech, vztazích nebo záležitostech, které mohou mít vliv na jeho nezávislost či nestrannost nebo které by mohly vyvolávat domněku nevhodného jednání nebo podjatosti během řízení. Za tímto účelem kandidát vyvine veškeré možné úsilí, aby si byl všech takových zájmů, vztahů nebo záležitostí, včetně finančních, profesních, pracovních či rodinných, vědom.

                  2.   Vzhledem k tomu, že oznamovací povinnost, která je stanovena v odstavci 1 tohoto článku, je trvalou povinností, vyžaduje, aby rozhodce poskytoval informace o všech takových zájmech, vztazích nebo záležitostech, které mohou vzniknout v průběhu kterékoli fáze řízení.

                  3.   Kandidát nebo rozhodce sdělí veškeré záležitosti týkající se skutečného nebo možného porušení tohoto kodexu chování Výboru dohody o hospodářském partnerství, aby je mohly smluvní strany zvážit, a to co nejdříve poté, co se o nich dozví.

               Článek 4
               Povinnosti rozhodců

                  1.   Poté, co rozhodce přijme své jmenování, musí být k dispozici pro plnění svých povinností, které plní po celou dobu řízení důsledně, efektivně, poctivě a pečlivě.

                  2.   Rozhodce se zabývá pouze otázkami, které byly vzneseny v rámci řízení a jsou nezbytné pro přijetí rozhodnutí a tuto povinnost nesmí delegovat na žádnou jinou osobu.

                  3.   Rozhodce podnikne všechny kroky nezbytné k tomu, aby zajistil, že jeho asistenti a pracovníci znají články 2, 3 a 6 tohoto kodexu chování a že tyto články dodržují.

               Článek 5
               Povinnosti bývalých rozhodců
               Všichni bývalí rozhodci se musí zdržet jednání, které by mohlo vyvolávat domněnku, že byli při vykonávání svých povinností podjatí nebo že z rozhodnutí rozhodčího tribunálu získali výhody.

               Článek 6
               Důvěrnost informací

                  1.   Rozhodce ani bývalý rozhodce nikdy nezpřístupní ani nevyužije žádné neveřejné informace týkající se řízení nebo získané v průběhu řízení s výjimkou případů, kdy je to pro účely tohoto řízení, a v žádném případě takové informace nezpřístupní ani nevyužije k získání osobních výhod nebo výhod pro jiné osoby ani k poškození zájmů jiných osob.

                  2.   Rozhodce nezpřístupní rozhodnutí ani část rozhodnutí rozhodčího tribunálu před jeho zveřejněním v souladu s čl. 84 odst. 2 dohody.

                  3.   Rozhodce nebo bývalý rozhodce nikdy nezpřístupní informace o poradách rozhodčího tribunálu ani o názorech kteréhokoli rozhodce.

               Článek 7
               Výdaje
               Každý rozhodce zaznamenává čas, který věnoval řízení, a své výdaje, jakož i vynaložený čas a výdaje svého asistenta a předkládá konečný výkaz.

               Článek 8
               Prostředníci
               Tento kodex chování se použije obdobně pro prostředníky.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1955 ze dne 21. listopadu 2019 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Generální radě Světové obchodní organizace k přijetí rozhodnutí o přezkumu Ujednání o pravidlech správy celních kvót pro zemědělské produkty

text:
                  27.11.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 306/20

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/1955
         ze dne 21. listopadu 2019
         o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Generální radě Světové obchodní organizace k přijetí rozhodnutí o přezkumu Ujednání o pravidlech správy celních kvót pro zemědělské produkty
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutím Rady 94/800/ES (1) uzavřela Unie dne 22. prosince 1994 Dohodu o zřízení Světové obchodní organizace (dále jen „Dohoda o WTO“), která vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995.

                     (2)

                     Podle čl. IV odst. 1 Dohody o WTO je Konference ministrů Světové obchodní organizace (WTO) oprávněna přijímat rozhodnutí ve všech otázkách, vztahujících se ke všem mnohostranným obchodním dohodám.

                     (3)

                     Podle čl. IV odst. 2 Dohody o WTO jsou v období mezi zasedáními Konference ministrů její funkce vykonávány Generální radou WTO.

                     (4)

                     Podle čl. IX odst. 1 Dohody o WTO orgány WTO obvykle přijímají rozhodnutí cestou konsensu.

                     (5)

                     Na devátém zasedání Konference ministrů WTO v prosinci 2013 bylo přijato ministerské rozhodnutí o Ujednání o pravidlech správy celních kvót pro zemědělské produkty definované v článku 2 Dohody o zemědělství (WT/MIN(13)/39) (dále jen „ujednání o celních kvótách“), které upravuje správu celních kvót pro zemědělské produkty.

                     (6)

                     Podle odstavce 13 ujednání o celních kvótách má být nejpozději čtyři roky po přijetí ujednání zahájen přezkum jeho uplatňování s přihlédnutím k dosavadním nabytým zkušenostem. Cílem tohoto přezkumu je nadále zlepšovat používání celních kvót.

                     (7)

                     V souladu s odstavcem 13 ujednání o celních kvótách zahájil Výbor pro zemědělství v roce 2018 přezkum ujednání o celních kvótách. Závěry přezkumu budou předloženy na zasedání Generální rady WTO v prosinci 2019 v podobě zprávy vydané Výborem pro zemědělství (zpráva č. G/AG/29 „Přezkum uplatňování Balijského rozhodnutí o správě celních kvót“ ze dne 31. října 2019).

                     (8)

                     Vzhledem k tomu, že se členové WTO neshodli na věcných změnách ujednání o celních kvótách, se ve zprávě doporučuje prodloužit období přezkumu do konce roku 2021, aby mohlo být ohledně věcných změn dosaženo shody. Zpráva dále obsahuje doporučení se záměrem zvýšit transparentnost správy celních kvót.

                     (9)

                     Na svém zasedání v prosinci 2019 by měla být Generální rada WTO vyzvána, aby zvážila přijetí doporučení obsažených v příloze 2 zprávy č. G/AG/29 formou rozhodnutí o přezkumu ujednání o celních kvótách.

                     (10)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Generální radě WTO, neboť rozhodnutí, které má být přijato, bude pro Unii závazné.

                     (11)

                     V Generální radě WTO zastupuje Unii Komise v souladu s čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedání Generální rady Světové obchodní organizace (WTO) v prosinci 2019, vychází z návrhu rozhodnutí Generální rady WTO, jímž se přijímají doporučení, která předložil Výbor pro zemědělství Generální radě WTO v příloze 2 své zprávy č. G/AG/29 ze dne 31. října 2019, připojené k tomuto rozhodnutí.
            Zástupci Unie v Generální radě WTO mohou odsouhlasit drobné změny uvedeného návrhu rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 21. listopadu 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               V. SKINNARI

            (1)  Rozhodnutí Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) (Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 1).

            Výbor pro zemědělství
            G/AG/29
            31. října 2019
            PŘEZKUM UPLATŇOVÁNÍ BALIJSKÉ ROZHODNUTÍ O SPRÁVĚ CELNÍCH KVÓT
            ZPRÁVA GENERÁLNÍ RADĚ

               1.1.

                  Na devátém zasedání Konference ministrů přijali ministři rozhodnutí o „Ujednání o pravidlech správy celních kvót pro zemědělské produkty definované v článku 2 Dohody o zemědělství“ (WT/MIN(13)/39) (dále jen „Balijské rozhodnutí o celních kvótách“). Ministři pověřili Výbor, aby nejpozději od roku 2017 začal přezkoumávat a monitorovat plnění povinností členů stanovených v Balijském rozhodnutí o celních kvótách s cílem podpořit průběžné zlepšování využívání celních kvót s přihlédnutím k dosavadním nabytým zkušenostem (1). Diskuse o přezkumu byly zahájeny na zasedání Výboru v říjnu 2017 (2). Na zasedání v únoru 2018 Výbor souhlasil s postupem a lhůtami pro provedení přezkumu v dokumentu G/AG/W/171 (3). Na základě dohodnutého postupu byl přezkum prováděn na otevřených neformálních setkáních Výboru, která se konala v souvislosti s pravidelnými zasedáními Výboru (4).

               1.2.

                  Členové projednali přezkum na čtyřech neformálních setkáních Výboru 20. února, 11. června, 25. září a 26. listopadu 2018. Na listopadovém neformálním setkání, jehož se účastnili i zástupci odvětví, proběhla tematická diskuse o správě celních kvót a nevyčerpaných kvótách. Diskuse o přezkumu se opíraly i o řadu písemných příspěvků členů. Kromě toho připravil sekretariát k usnadnění přezkumu na žádost členů a v souladu s dohodnutým postupem a lhůtami pro provedení přezkumu podkladový dokument (5) o správě celních kvót a mírách čerpání. Příloha 1 obsahuje seznam všech písemných dokumentů, které byly v rámci přezkumu dosud vzaty v úvahu.

               1.3.

                  Členové určili v diskusích o přezkumu tato témata: 1) účinné uplatňování hmotněprávních povinností vyplývajících z Balijského rozhodnutí o celních kvótách a navazující opatření; 2) požadavky na transparentnost celních kvót; 3) mechanismus nevyčerpaných kvót. Některé prvky (6), které byly nadneseny v rámci každého z těchto tří témat, a to i během tematických diskusí v listopadu, jsou uvedeny níže.

               ÚČINNÉ UPLATŇOVÁNÍ A NAVAZUJÍCÍ OPATŘENÍ

                        i.

                        Přerozdělení nevyužitých licencí v rámci celní kvóty

                        ii.

                        Procesy přerozdělování, a to i mezi příděly pro jednotlivé země (7)

                        iii.

                        Sdílení zkušeností a osvědčených postupů ke zlepšení čerpání celních kvót, včetně přerozdělování kvót v rámci regionálních obchodních dohod

               POŽADAVKY NA TRANSPARENTNOST CELNÍCH KVÓT

                        i.

                        Včasná a úplná oznámení o celních kvótách

                        ii.

                        Rychlé podávání zpráv o změnách ve správě celních kvót

                        iii.

                        Konzistentní podávání zpráv o mírách čerpání kvót všemi členy se závazky v oblasti celních kvót

                        iv.

                        Harmonizované postupy oznamování (např. v případě neotevřených celních kvót nebo plánovaných celních kvót bez celního zvýhodnění)

                        v.

                        Sdělování důvodů nevyčerpání kvót

                        vi.

                        Sdílení vnitrostátních zkušeností a osvědčených postupů v oblasti správy celních kvót

                        vii.

                        Zvláštní a rozdílné zacházení (náročnost požadavků na oznamování)

                        viii.

                        Propojení s požadavky na oznamování v oblasti dovozních licenčních řízení

                        ix.

                        Technická pomoc poskytovaná sekretariátem s cílem zlepšit dodržování oznamovací povinnosti členy

               MECHANISMUS NEVYČERPANÝCH KVÓT

                        i.

                        Různé povinnosti členů (bod 4 přílohy A);

                        ii.

                        Zvláštní a rozdílné zacházení

                        iii.

                        Možná neuniverzální použitelnost v budoucnu

                        iv.

                        Propojení mezi přílohou B a bodem 4 přílohy A

                        v.

                        Zkoumání příčin nevyčerpání kvót

                        vi.

                        Cílené posouzení nevyčerpaných kvót v některých specifických odvětvích

                        vii.

                        Praktická použitelnost mechanismu nevyčerpaných kvót (zkoumání důvodů včetně případné složitosti, proč dosud nebyl využit, sdílení zkušeností, zjednodušení procesních požadavků)

                        viii.

                        Vedení seznamu nevyčerpaných kvót sekretariátem

                        1.4.

                        Pokud jde o otázku budoucího uplatňování odstavce 4 mechanismu nevyčerpaných kvót a souvisejícího ustanovení o zvláštním a rozdílném zacházení, postoje členů se různily. Někteří členové z řad rozvojových zemí tvrdili, že ustanovení o zvláštním a rozdílném zacházení v Balijském rozhodnutí o celních kvótách by neměla být oslabována; jiní členové argumentovali, že zvláštní a rozdílné zacházení v případě rozvojových zemí by nemělo vést k osvobození od povinností a že by rozvojové země těžící z tohoto zacházení měly místo toho přijmout závazky týkající se správy celních kvót s ohledem na stupeň svého rozvoje.

                        1.5.

                        Několik členů bylo toho názoru, že rozsah tohoto přezkumu se omezuje na snahu zlepšit správu celních kvót, aby jej bylo možné odlišit od jednání o přístupu na trh. Další členové zmiňovali možnost zahrnout otázky týkající se celních kvót do jednání o přístupu na trh.

                  Podle odstavců 13 až 15 Balijského rozhodnutí o celních kvótách (WT/MIN (13)/39) souhlasí Výbor na svém zasedání konaném dne 31. října 2019 s následujícími doporučeními, která jsou předložena v příloze 2 této zprávy ke zvážení Generální radě.

               (1)  Odstavec 13 WT/MIN (13)/39. Dosud nebyly hlášeny žádné zkušenosti, pokud jde o využití mechanismu nevyčerpaných kvót.

               (2)  Oddíl 2.2.1 G/AG/R/86.

               (3)  Oddíl 2.5.1 G/AG/R/87.

               (4)  Na zasedání v červnu 2019 Výbor souhlasil s prodloužením lhůty pro dokončení zprávy o přezkumu do zasedání konaného v říjnu 2019.

               (5)  G/AG/W/183.

               (6)  Mezi členy nepanuje shoda ohledně těchto prvků ani o způsobu jejich řešení v doporučeních.

               (7)  Proces přerozdělování je uveden v odstavci 9 Balijského ministerského rozhodnutí o celních kvótách. Kromě toho se poznámky pod čarou 3 a 5 v příloze A Balijského rozhodnutí týkají práv členů, kteří disponují přídělem pro konkrétní zemi zvláště v souvislosti s mechanismem nevyčerpaných kvót.

            PŘÍLOHA 1

                        Seznam dokumentů

                        G/AG/W/169
                        ze dne 10. října 2017

                        Monitorování a přezkum povinností členů stanovených Balijským rozhodnutím o celních kvótách.
                        Sdělení sekretariátu

                        G/AG/W/171
                        ze dne 9. února 2018

                        Navrhovaný proces přezkumu uplatňování Balijského rozhodnutí o celních kvótách.
                        Sdělení sekretariátu

                        G/AG/W/175
                        ze dne 18. května 2018
                        a
                        G/AG/W/175/Add.1
                        ze dne 7. května 2019

                                    —

                                    Předložení návrhu Evropské unie Výboru pro zemědělství o procesu přezkumu uplatňování Balijského rozhodnutí o celních kvótách (1).

                              Sdělení Evropské unie

                        G/AG/W/179
                        ze dne 6. června 2018

                                    —

                                    Přezkum uplatňování Balijského ministerského rozhodnutí o „Ujednání o pravidlech správy celních kvót pro zemědělské produkty...“ (2).

                              Podání Cairnské skupiny

                        G/AG/W/183
                        ze dne 31. července 2018

                        Metody správy celních kvót a míry čerpání 2007–2016.
                        Podkladový dokument sekretariátu

                        G/AG/W/186
                        ze dne 19. září 2018

                        Přezkum Balijského rozhodnutí o celních kvótách.
                        Podání Austrálie

                        G/AG/W/197
                        ze dne 24. května 2019

                        Mechanismus nevyčerpaných kvót v Balijském rozhodnutí o celních kvótách.
                        Podání jménem Cairnské skupiny

               (1)  Dokument G/AG/W/171 ze dne 9. února 2018.

               (2)  WT/MIN (13)/39 a WT/L/914 ze dne 11. prosince 2013.

            PŘÍLOHA 2

               1.

                  Časový rámec uvedený v odstavci 14 a poznámce pod čarou 2 Balijského rozhodnutí o celních kvótách pro přijetí rozhodnutí týkajícího se bodu 4 přílohy A se prodlužuje do konce roku 2021. Všechny odkazy na „12. Konferenci ministrů“ a „31. prosinec 2019“ v odstavcích 13-14 a v poznámce pod čarou 2 Balijského rozhodnutí o celních kvótách se rozumějí jako odkazy na „13. Konferenci ministrů“ a „31. prosinec 2021“. Ve všech ostatních hlediscích zůstávají podmínky Balijského rozhodnutí o celních kvótách nezměněny. V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že členové uvedení v příloze B Balijského rozhodnutí o celních kvótách si ponechávají právo nepokračovat v uplatňování bodu 4 přílohy A 31. prosince 2021 nebo později, pokud se Konference ministrů ani Generální rada před uvedeným datem nerozhodnou prodloužit použitelnost bodu 4 přílohy A.

               2.
               Uvědomuje si důležitost větší transparentnosti správy celních kvót a měr jejich čerpání, jakož i včasného předkládání oznámení ze strany členů a uznávaje, že systém elektronického oznamování v odvětví zemědělství by měl vést k lepší harmonizaci, dohodl se Výbor takto:

                           a)

                           Sekretariát vypracuje seznam stávajících postupů členů pro oznamování celních kvót, a to i v případech, kdy plánovaná celní kvóta nebyla otevřena.

                           b)

                           Výbor zahájí diskuse o harmonizaci postupů členů pro oznamování celních kvót, včetně měr jejich čerpání.

                           c)

                           Výbor vyzývá členy, aby ve své tabulce oznámení MA:2 uvedli vysvětlení v případech, kdy plánované celní kvóty nejsou otevřeny.

                           d)

                           Sekretariát bude pravidelně aktualizovat informace o správě celních kvót a mírách jejich čerpání, jak jsou uvedeny v dokumentu G/AG/W/183 (1), jakož i informace o tom, kteří členové oznámili míry čerpání a jaké otázky týkající se měr čerpání byly ve Výboru vzneseny.

               3.

                  Výbor se dohodl, že po ukončení tohoto přezkumu bude pravidelně každé tři roky přezkoumávat uplatňování Balijského rozhodnutí o celních kvótách. Tyto pravidelné přezkumy budou mimo jiné zahrnovat posouzení využívání mechanismu nevyčerpaných kvót na základě podání členů.

               (1)  Informativní sdělení sekretariátu může konkrétně obsahovat seznam celních kvót, u nichž nebyla předložena žádná tabulka oznámení MA:2 nebo jejichž míra čerpání je nižší než 65 %.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1967 ze dne 25. listopadu 2019 o jmenování jednoho náhradníka Výboru regionů, navrženého Italskou republikou

text:
                  28.11.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 307/27

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/1967
         ze dne 25. listopadu 2019
         o jmenování jednoho náhradníka Výboru regionů, navrženého Italskou republikou
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh italské vlády,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období pana Vita SANTARSIERA se uvolnilo místo náhradníka Výboru regionů,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován jako náhradník:

                        —

                        pan Vito BARDI, Presidente della Regione Basilicata.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 25. listopadu 2019.

                  Za Radu

                  Předseda

               F. MOGHERINI

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).