title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1780 ze dne 29. září 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz k přijetí společných pokynů pro provádění uvedené dohody

text:
               7.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 272/72

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/1780
   ze dne 29. září 2016
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz k přijetí společných pokynů pro provádění uvedené dohody
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článkem 12 Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz (1) (dále též „dohoda“) se stanoví zřízení smíšeného výboru. Tento článek stanoví, že smíšený výbor má zejména sledovat provádění dohody.

               (2)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (2) stanoví postupy a podmínky udělování víz pro průjezd přes území členských států nebo předpokládané pobyty na tomto území nepřesahující 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

               (3)

               Společné pokyny jsou nezbytné, aby se zajistilo plně harmonizované provádění dohody diplomatickými misemi a konzulárními úřady členských států a aby se vyjasnil vztah mezi ustanoveními dohody a ustanoveními právních předpisů smluvních stran, která se nadále použijí na vízové záležitosti, jež dohoda neupravuje.

               (4)

               Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru k přijetí společných pokynů pro provádění dohody.

               (5)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (3). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (4). Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle článku 12 Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz k přijetí společných pokynů k provádění uvedené dohody, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 29. září 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. ŽIGA

      (1)  Úř. věst. L 52, 25.2.2011, s. 34.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

      NÁVRH:
      ROZHODNUTÍ č. …/… SMÍŠENÉHO VÝBORUu ZŘÍZENÉHO PODLE DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A GRUZIÍ O USNADNĚNÍ UDĚLOVÁNÍ VÍZ
      ze dne …
      o přijetí společných pokynů pro provádění uvedené dohody
      SMÍŠENÝ VÝBOR,
      s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz (1) (dále též „dohoda“), a zejména na článek 12 této dohody,
      vzhledem k tomu, že dohoda vstoupila v platnost dne 1. března 2011,
      PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Společné pokyny pro provádění Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

         V … dne …

               Za Evropskou unii

               Za Gruzii

         (1)  Úř. věst. L 52, 25.2.2011, s. 34.

         PŘÍLOHA
         SPOLEČNÉ POKYNY PRO PROVÁDĚNÍ DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A GRUZIÍ O USNADNĚNÍ UDĚLOVÁNÍ VÍZ
         Účelem dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o usnadnění udělování víz (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. března 2011, je usnadnit na základě vzájemnosti postupy pro udělování víz občanům Gruzie k zamýšlenému pobytu v délce nejvýše 90 dnů během období 180 dnů.
         Dohoda stanoví na základě vzájemnosti právně závazná práva a povinnosti pro účely zjednodušení postupů při vydávání víz občanům Gruzie.
         Účelem těchto pokynů přijatých smíšeným výborem zřízeným podle článku 12 dohody (dále jen „smíšený výbor“) je zajistit harmonizované provádění dohody diplomatickými misemi a konzulárními úřady členských států Unie (dále jen „členské státy“). Tyto pokyny nejsou součástí dohody, a proto nejsou právně závazné. Velmi se však doporučuje, aby se jimi pracovníci diplomatických misí a konzulárních úřadů při provádění dohody důsledně řídili.
         Pokyny by měly být pod vedením smíšeného výboru aktualizovány na základě zkušeností s prováděním dohody.
         S cílem zajistit nepřerušené a harmonizované provádění dohody a v souladu s jednacím řádem smíšeného výboru pro usnadnění udělování víz se strany dohodly, že mezi formálními zasedáními smíšeného výboru budou udržovat neformální kontakty, jejichž prostřednictvím budou řešit naléhavé otázky. Podrobné zprávy o těchto otázkách a neformálních kontaktech budou předloženy na příštím zasedání smíšeného výboru pro usnadnění udělování víz.
         I.   OBECNÉ OTÁZKY
         1.1.   Účel a oblast působnosti
         V čl. 1 odst. 1 dohody se stanoví:

            „1.   Účelem této dohody je usnadnit udělování víz občanům Gruzie pro zamýšlený pobyt, který během 180 dní nepřekračuje 90 dní.“

         Dohoda se vztahuje na všechny občany Gruzie, kteří žádají o krátkodobá víza, bez ohledu na zemi, v níž mají bydliště.
         Dohoda se nevztahuje na osoby bez státní příslušnosti, které jsou držiteli povolení k pobytu vydaného Gruzií. Na tuto kategorii osob se vztahují běžná pravidla acquis Unie v oblasti víz.
         V čl. 1 odst. 2 dohody se stanoví:

            „2.   Pokud by Gruzie znovu zavedla pro občany všech členských států nebo určité kategorie těchto občanů všech členských států vízovou povinnost, vztahovala by se na příslušné občany Unie na základě vzájemnosti automaticky stejná usnadnění, která se podle této dohody vztahují na občany Gruzie.“

         Od 1. června 2006 jsou všichni občané Unie nebo osoby bez státní příslušnosti, které jsou držiteli povolení k pobytu vydaného členským státem, zproštěni vízové povinnosti při cestách do Gruzie, které během 180 dní nepřekračují 90 dní, nebo při přejezdu přes území Gruzie.
         S cílem zamezit tomu, aby Gruzie diskriminačně zacházela s občany jednoho nebo vícero členských států nebo s určitými kategoriemi těchto občanů, Unie v prohlášení připojeném k dohodě oznámila svůj úmysl pozastavit provádění dohody, pokud Gruzie znovu zavede vázovou povinnost pro občany jednoho nebo více členských států nebo určité kategorie těchto občanů.
         1.2.   Oblast působnosti dohody
         V článku 2 dohody se stanoví:

            „1.   Zjednodušený vízový režim, který stanoví tato dohoda, se použije na občany Gruzie pouze tehdy, pokud nebyli osvobozeni od vízové povinnosti na základě právních předpisů Unie nebo členských států, této dohody či jiných mezinárodních smluv.
            2.   Vnitrostátní právní předpisy Gruzie nebo členských států nebo právo Unie se použijí na záležitosti neupravené touto dohodou, jako je zamítnutí udělení víz, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu a opatření týkající se vyhoštění.“

         Aniž je dotčen článek 10 dohody, neovlivňuje dohoda stávající pravidla týkající se vízové povinnosti či osvobození od vízové povinnosti. Například článek 4 nařízení Rady (ES) č. 539/2001 (1) umožňuje členským státům osvobodit od vízové povinnosti civilní letecké a námořní posádky a další kategorie osob. Od nabytí účinkut přidružení Švýcarska k schengenskému prostoru dne 13. prosince 2008 a Lichtenštejnska 7. března 2011 jsou povolení k pobytu vydaná Švýcarskem a Lichtenštejnskem uznána za rovnocenná schengenským vízům pro průjezd i krátkodobý pobyt.
         Na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, například určení členského státu schengenského prostoru příslušného pro vyřízení žádosti o víza, odůvodnění zamítnutí víza, právo na odvolání proti zamítavému rozhodnutí nebo obecné pravidlo osobního pohovoru se žadatelem, se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (vízový kodex) (2). Kromě toho se schengenská pravidla a případně vnitrostátní právní předpisy nadále také použijí na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jako je uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu na území členských států a opatření týkající se vyhoštění. V tomto ohledu je nezbytné poskytovat přesné informace o těchto záležitostech (3).
         Dokonce i v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v dohodě, například pokud žadatel o vízum předložil doklad dosvědčující účel cesty pro kategorie osob uvedené v jejím článku 4, může mu být udělení víza přesto odmítnuto, pokud nejsou splněny podmínky stanovené v článku 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 (4) (dále jen „Schengenský hraniční kodex“), tj. pokud dotyčná osoba není držitelem platného cestovního dokladu, má záznam v Schengenském informačním systému (dále jen „SIS“) nebo pokud je daná osoba považována za hrozbu pro veřejný pořádek, vnitřní bezpečnost atd.
         Nadále se použijí další možnosti pružného postupu při udělování víz stanovené ve vízovém kodexu. Například vícenásobné vízum s dlouhou dobou platnosti – až do pěti let – lze udělit kategoriím osob, které nejsou uvedeny v článku 5 dohody, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 24 vízového kodexu. Stejně tak se nadále použijí ustanovení obsažená v čl. 16 odst. 5 a 6 vízového kodexu umožňující upustit od vízového poplatku nebo jej snížit.
         1.3.   Druhy víz, které spadají do oblasti působnosti dohody
         V čl. 3 písm. d) dohody je „vízum“ vymezeno jako „povolení vydané členským státem za účelem průjezdu přes území členských států nebo zamýšleného pobytu na tomto území, který nepřesáhne 90 dnů v období 180 dnů od prvního dne vstupu na území příslušných členských států“.
         Zjednodušení podle dohody platí pro jednotná víza, víza s omezenou územní platností udělená pro účely průjezdu nebo krátkodobého pobytu.
         1.4.   Výpočet délky pobytu stanovené ve vízu a zejména otázka, jak určit dobu šesti měsíců
         Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 (5) nově vymezila pojem krátkodobého pobytu. Podle aktuální definice jde o: „90 dní během jakéhokoli období 180 dnů, kterým se rozumí období 180 dnů bezprostředně předcházející každému dni pobytu“. Tato definice vstoupila v platnost dne 18. října 2013 a je obsažena v Schengenském hraničním kodexu.
         Jako den vstupu se započítává první den pobytu na území členských států a jako den výstupu poslední den pobytu na území členských států. Slovo „jakéhokoli“ znamená, že se uplatní „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a počítá se zpětně každý den pobytu v období posledních 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v období 180 dnů. To znamená, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.
         Příklad výpočtu délky pobytu na základě stávající definice:
         Osoba, která je držitelem vícenásobného víza s dobou platnosti 1 rok (18.4.2010 – 18.4.2011) uskuteční první vstup dne 19.4.2010 s délkou pobytu 3 dny. Následně tato osoba uskuteční další vstup dne 18.6.2010 s délkou pobytu 86 dnů. Jaká je situace k příslušným datům? Kdy bude moci tato osoba uskutečnit další vstup?
         Ke dni 11.9.2010: Během posledních 180 dnů (16.3.2010 – 11.9.2010) osoba pobývala 3 dny (19.4.2010 – 21.4.2010) plus 86 dní (18.6.2010 – 11.9.2010) = 89 dnů = povolená délka pobytu nebyla překročena. Osoba může ještě uskutečnit pobyt v délce 1 dne.
         Ke dni 16.10.2010: Osoba může vstoupit k pobytu na 3 další dny (dne 16.10.2010 se pobyt ze dne 19.4.2010 nepočítá, neboť je už mimo období 180 dnů); dne 17.10.2010 se nepočítá pobyt ze dne 20.4.2010 (je už mimo období 180 dnů atd.).
         Ke dni 15.12.2010: Osoba může vstoupit k pobytu na dalších 86 dnů (dne 15.12.2010 se nepočítá pobyt ze dne 18.6.2010, neboť je už mimo období 180 dnů; dne 16.12.2010 se nepočítá pobyt ze dne 19.6.2010 atd.).
         1.5.   Situace týkající se členských států, které vstoupily do Unie v roce 2004 a v roce 2007 a ještě nejsou plně začleněny do schengenského prostoru, členských států, které se neúčastní společné vízové politiky Unie, a přidružených zemí
         Schengenské acquis dosud plně neprovádějí pouze Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko. Tyto státy budou nadále vydávat vnitrostátní víza s platností omezenou na jejich vlastní území. Jakmile tyto členské státy plně provedou schengenské acquis, budou uplatňovat tuto dohodu.
         Až do dne úplného provedení schengenského acquis těmito členskými státy platí pro všechny záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jejich vnitrostátní právní předpisy. Od uvedeného data se na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, použijí schengenská pravidla nebo vnitrostátní právní předpisy.
         Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko mohou uznávat povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza vydaná členskými státy schengenského prostoru a přidruženými zeměmi pro krátkodobé pobyty na jejich území (6).
         V souladu s článkem 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (7) musí všechny členské státy schengenského prostoru uznávat dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná navzájem jako platná pro krátkodobé pobyty na jejich území. Členské státy schengenského prostoru uznávají povolení k pobytu, víza typu D, krátkodobá víza přidružených zemí pro vstup a krátkodobý pobyt a naopak.
         Dohoda se nevztahuje na Dánsko, Irsko a Spojené království, ale zahrnuje společná prohlášení, že je žádoucí, aby tyto členské státy uzavřely s Gruzií dvoustranné dohody o usnadnění udělování víz.
         I když jsou Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko přidruženými zeměmi schengenského prostoru, dohoda se na ně nevztahuje.
         1.6.   Dohoda a dvoustranné dohody
         V článku 13 dohody se stanoví:

            „Po vstupu této dohody v platnost má tato dohoda přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné nebo mnohostranné dohody či ujednání uzavřených mezi členskými státy a Gruzií, pokud ustanovení těchto dohod či ujednání upravují záležitosti, na které se vztahuje tato dohoda.“

         Ke dni vstupu dohody v platnost skončila použitelnost ustanovení platných dvoustranných dohod mezi členskými státy a Gruzií týkajících se záležitostí, které jsou upraveny dohodou. V souladu s právem Unie musí členské státy přijmout nezbytná opatření k odstranění nesrovnalostí mezi svými dvoustrannými dohodami a dohodou.
         Pokud členský stát uzavřel dvoustrannou dohodu nebo ujednání s Gruzií ohledně záležitostí, které dohoda neupravuje, například osvobození od vízové povinnosti pro držitele služebních pasů, zůstává toto osvobození v platnosti i po vstupu dohodyv platnost.
         Dvoustrannou dohodu s Gruzií, která stanoví osvobození držitelů služebních pasů od vízové povinnosti, uzavřely tyto členské státy: Bulharsko, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko Rumunsko a Slovensko.
         Osvobození držitelů služebních pasů od vízové povinnosti přiznané členským státem platí pouze pro cestu na území tohoto členského státu, nikoli pro cestu do jiných členských států schengenského prostoru.
         1.7.   Společné prohlášení o sladění informací o postupech při vydávání krátkodobých pobytových víz a dokladů, které se předkládají k žádostem o krátkodobá pobytová víza
         K dohodě je připojeno společné prohlášení, v němž je zmínka o závazku stran poskytovat občanům Gruzie ucelené a jednotné informace o přístupu do diplomatických misí a konzulárních úřadů členských států, o postupech a podmínkách pro podávání žádostí o víza a o platnosti udělených víz. Tyto informace jsou k dispozici na internetové adrese delegace Evropské unie v Gruzii: http://www.eeas.europa.eu/delegations/georgia/travel_eu/visa/index_en.htm.
         V článku 47 vízového kodexu se stanoví povinnost ústředních orgánů členských států a konzulátů poskytovat široké veřejnosti veškeré příslušné informace týkající se žádosti o udělení víza.
         Diplomatické mise a konzulární úřady členských států byly požádány, aby tyto informace šířily (na informačních tabulích konzulátů, formou letáků, na internetových stránkách atd.) a také aby šířily přesné informace o podmínkách pro udělování víz, zastoupeních členských států v Gruzii a jejich seznamu požadovaných dokladů.
         1.8.   Informace poskytované gruzínskými úřady o Dohodě
         Aby byli občané Gruzie správně informováni o výhodách dohody a diplomatických misích a konzulárních úřadech členských států, kde mohou podávat žádosti u udělení víza, ministerstvo zahraničních věcí Gruzie vytvořilo speciální internetové stránky, kde jsou uvedené informace k dispozici. Adresa internetových stránek:
         http://mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=95&info_id=13448
         II.   ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
         2.1.   Pravidla platná pro všechny žadatele o víza
         Je třeba připomenout, že níže uvedené zjednodušení týkající se vízového poplatku, lhůty pro vyřízení žádostí o víza a prodloužení víz za mimořádných okolností se vztahují na všechny žadatele o víza, včetně turistů.
         2.1.1.   Vízový poplatek
         V čl. 6 odst. 1 prvním pododstavci dohody se stanoví:

            „1.   Za vyřízení žádosti o víza se pro občany Gruzie stanoví poplatek ve výši 35 EUR.“

         V souladu s čl. 6 odst. 1 dohody činí poplatek za vyřízení žádosti o vízum 35 EUR. Tento poplatek se vztahuje na všechny gruzínské žadatele o víza (včetně turistů) a týká se krátkodobých víz, bez ohledu na počet vstupů.
         V čl. 6 odst. 2 dohody se stanoví:

            „2.   Pokud členský stát spolupracuje s externím poskytovatelem služeb, lze účtovat poplatek za dodatečné služby. Poplatek za služby je přiměřený nákladům, které externímu poskytovateli služeb vznikly při provádění jeho úkolů a nepřekročí 30 EUR. Příslušný členský stát nebo příslušné členské státy musí všem žadatelům i nadále umožňovat podávání žádostí přímo na svých konzulátech.“

         Pokud jde o způsoby spolupráce s externími poskytovateli služeb, článek 43 vízového kodexu uvádí podrobné informace o jejich úkolech.
         V čl. 6 odst. 3 dohody se stanoví:

            „3.   Od poplatků za vyřízení žádostí o víza jsou osvobozeny tyto osoby:

                        a)

                        důchodci; (Pozn.: Aby mohli využít osvobození od poplatku pro tuto kategorii osob, musí žadatelé o vízum předložit doklad prokazující jejich postavení důchodce. Výjimka není odůvodněná v případech, kdy je účelem cesty výdělečná činnost.)

                        b)

                        děti mladší 12 let; (Pozn.: Aby mohli využít osvobození od poplatku pro tuto kategorii osob, musí žadatelé o vízum předložit doklad prokazující jejich věk.)

                        c)

                        členové vlád na celostátní a regionální úrovni a členové ústavních a nejvyšších soudů, pokud nejsou od vízové povinnosti osvobozeni podle této dohody;“ (Pozn.: Aby mohli využít osvobození od poplatku pro tuto kategorii osob, musí žadatelé o vízum předložit doklad vydaný gruzínskými orgány prokazující jejich postavení.)

                        „d)

                        zdravotně postižené osoby a jejich doprovod, pokud je nutný;“ (Pozn.: Aby mohli využít osvobození od poplatku pro tuto kategorii osob, musí oba žadatelé o vízum prokázat, že spadají do této kategorie.)
                        Aby mohli využít osvobození od poplatku pro tuto kategorii, musí žadatelé o vízum předložit „gruzínské potvrzení o zdravotním postižení“ (prvního nebo druhého stupně) vydané gruzínským ministerstvem zdravotnictví, práce a sociálních věcí nebo potvrzení vydané veřejnou nebo soukromou nemocnicí či klinikou. V případech, kdy je zdravotní postižení zřejmé (slepci, osoby bez jedné nohy), je postačuje vizuální uznání na konzulárním úřadě. V zásadě nejsou od doprovodu požadovány žádné další doklady.
                        V odůvodněných případech může žádost o vízum podat zástupce nebo opatrovník zdravotně postižené osoby.

                        „e)

                        blízcí příbuzní – manželé, děti (včetně osvojených), rodiče (včetně opatrovníků), prarodiče a vnuci – navštěvující občany Gruzie oprávněně pobývající na území členského státu;“
                        Čl. 6 odst. 3 písm. e) dohody upravuje situaci gruzínských blízkých příbuzných, kteří cestují do členských států za účelem návštěvy občanů Gruzie oprávněně pobývajících na území členského státu.

                        „f)

                        členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Gruzii účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu EU;

                        g)

                        žáci, studenti, postgraduální studenti a doprovázející učitelé, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kursů, včetně výměnných programů a jiných školských činností;

                        h)

                        novináři a akreditované osoby, které je doprovázejí v rámci profesní činnosti;“ (Pozn.: Aby mohli využít osvobození této kategorie od poplatku, musí žadatelé o vízum předložit důkaz prokazující, že jsou členy profesních organizací novinářů nebo sdělovacích prostředků.)

                        „i)

                        účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich odborný doprovod;“ (Pozn.: Fanoušci se nepovažují za doprovod.)

                        „j)

                        zástupci organizací občanské společnosti, kteří cestují za účelem vzdělávacích kursů, seminářů, konferencí, včetně těch, které jsou organizovány v rámci výměnných programů;

                        k)

                        účastníci vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů;

                        l)

                        osoby, které předložily doklady dosvědčující, že jejich cesta je nutná z humanitárních důvodů, včetně naléhavého léčení, a jejich doprovod, nebo osoby cestující na pohřeb blízkého příbuzného nebo na návštěvu vážně nemocného blízkého příbuzného.“

         Výše uvedené kategorie osob jsou od poplatku osvobozeny. Kromě toho se od poplatku upustí v souladu s čl. 16 odst. 4 vízového kodexu.
         Jak je uvedeno v čl. 16 odst. 6 vízového kodexu, „v jednotlivých případech lze od vybírání vízového poplatku upustit nebo jej snížit, pokud to pomůže podpoře kulturních či sportovních zájmů, zájmů v oblasti zahraniční politiky, rozvojové politiky, jiných důležitých veřejných zájmů nebo z humanitárních důvodů“.
         V čl. 16 odst. 7 vízového kodexu se stanoví, že vízový poplatek se hradí v eurech, v národní měně třetí země nebo v měně běžně užívané ve třetí zemi, kde se žádost podává, a je nevratný, kromě případů, kdy je žádost nepřípustná nebo kdy je konzulát nepříslušný.
         Hradí-li se poplatek v jiné měně, než je euro, výše poplatku hrazená v této měně se stanoví a pravidelně přezkoumává za použití referenčního směnného kursu eura stanoveného Evropskou centrální bankou. Hrazená částka může být zaokrouhlena a konzuláty v rámci místní schengenské spolupráce zajistí, aby byly účtovány podobné poplatky.
         Aby se předešlo nesrovnalostem, které by mohly vést k spekulativnímu podávání žádostí o víza, měly by diplomatické mise a konzulární úřady členských států v Gruzii zajistit podobné poplatky za víza pro všechny gruzínské žadatele o víza, jsou-li hrazeny v cizích měnách.
         Gruzínští žadatelé o vízum obdrží potvrzení o zaplacení vízového poplatku v souladu s čl. 16 odst. 8 vízového kodexu.
         2.1.2.   Lhůty pro vyřízení žádostí o vízum
         V článku 7 dohody se stanoví:

            „1.   Diplomatické mise a konzuláty členských států rozhodnou o žádosti o udělení víz do deseti kalendářních dnů po obdržení žádosti a dokladů potřebných k udělení víza.
            2.   Lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum lze v jednotlivých případech prodloužit na 30 kalendářních dnů, zejména když je potřebné další prozkoumání žádosti.
            3.   V naléhavých případech lze lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum zkrátit na dva pracovní dny i méně.“

         O žádosti o vízum se v zásadě rozhodne do 10 kalendářních dnů ode dne podání žádosti o vízum, která je přípustná.
         V případě nutnosti dalšího zkoumání lze tuto lhůtu prodloužit až na 30 kalendářních dnů, například kvůli konzultaci s ústředními orgány.
         Všechny tyto lhůty začínají běžet, až když je spis se žádostí o vízum úplný, tj. od data přijetí žádosti o vízum a podkladů.
         V případě diplomatických misí a konzulárních úřadů členských států, které mají systém pro sjednávání schůzek, se do doby vyřizování nezapočítává doba před sjednaným termínem schůzky. Pokud jde o tuto otázku, jakož i další praktické postupy pro podávání žádostí o víza, použijí se obecná pravidla stanovená v článku 9 vízového kodexu. Zejména je-li pro podání žádosti o vízum vyžadována schůzka, uskuteční se zpravidla do dvou týdnů ode dne, kdy o ni bylo požádáno.
         Při sjednávání termínu schůzky by měla být zohledněna případná naléhavost, na kterou upozornil žadatel o vízum. Rozhodnutí o zkrácené lhůtě pro rozhodnutí o žádosti o vízum ve smyslu čl. 7 odst. 3 dohody přijímá konzulární úředník.
         V souladu s příručkou pro zpracování žádostí o víza a provádění změn v udělených vízech (část 2 bod 3.2.2) by kapacita konzulátů členských států v Gruzii pro zpracovávání žádostí o víza měla být upravena tak, aby byla dodržena lhůta dvou týdnů pro uskutečnění schůzky stanovená vízovým kodexem, a to i během hlavních sezón.
         V odůvodněných naléhavých případech (kdy žádost o vízum nebylo možné podat dříve z důvodů, které žadatel nemohl předvídat), by se schůzka (v soualdu s čl. 9 odst. 3 vízového kodexu) měla uskutečnit neprodleně nebo by žadateli mělo být umožněno podat žádost přímo.
         Kromě toho konzulát může rozhodnout, že pro určité kategorie žadatelů zavede zrychlený postup pro podávání žádostí.
         2.1.3.   Prodloužení víza za mimořádných okolností
         V článku 9 dohody se stanoví:

            „Doba platnosti nebo doba trvání povoleného pobytu v rámci víza uděleného občanu Gruzie se prodlouží, pokud má příslušný orgán členského státu za to, že držitel víza poskytl důkaz o vyšší moci nebo humanitárních důvodech bránících mu opustit území členského státu před skončením doby platnosti víza nebo doby trvání pobytu povoleného vízem. Takové prodloužení se provede bezplatně.“

         Pokud jde o možnost prodloužit platnost víza v případech oprávněných osobních důvodů, jestliže držitel víza nemá možnost opustit území členského státu ve lhůtě uvedené na vízovém štítku, použijí se ustanovení článku 33 vízového kodexu, jsou-li slučitelná s dohodou. Podle dohody se však vízum v případě vyšší moci nebo humanitárních důvodů prodlužuje bezplatně.
         2.2.   Pravidla platná pro určité kategorie žadatelů o víza
         2.2.1.   Doklady potvrzující účel cesty
         Kategorie osob uvedené v čl. 4 odst. 1 dohody musí účel cesty prokazovat jen určenými doklady. Jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3 dohody, nebude se vyžadovat další zdůvodnění, pozvání či jiné potvrzení účelu cesty. Neznamená to však upuštění od obecného požadavku osobní přítomnosti při podávání žádosti o vízum a podpůrných dokladů týkajících se prostředků na obživu, který zůstává nedotčen.
         Pokud v jednotlivých případech přetrvávají pochybnosti o pravosti dokladu prokazujícího účel cesty, může být žadatel o vízum předvolán k dalšímu důkladnému pohovoru na velvyslanectví či konzulátu, kde může být vyslechnut ohledně skutečného účelu návštěvy nebo svého záměru vrátit se– (v souladu čl. 21 odst. 8 vízového kodexu). V těchto individuálních případech může žadatel o vízum předložit další dokumenty nebo o ně může výjimečně požádat konzulární úředník. Smíšený výbor bude tuto záležitost pečlivě sledovat.
         Pro kategorie osob, které nejsou uvedeny v čl. 4 odst. 1 dohody (například turisty), zůstávají v platnosti obecná pravidla týkající se dokumentů prokazujících účel cesty. Totéž platí pro dokumenty týkající se souhlasu rodičů s cestou dětí mladších 18 let.
         Schengenská pravidla nebo vnitrostátní právní předpisy se použijí na záležitosti, jež tato dohoda neupravuje, jako jsou uznávání cestovních dokladů a záruky týkající se návratu a dostatečných prostředků na obživu.
         V zásadě se spolu s žádostí o vízum předkládá originál žádosti, osvědčení, doklad nebo dopisu, vyžadovaných podle čl. 4 odst. 1 dohody. Konzulát však může začít vyřizovat žádost o vízum s použitím faksimile nebo kopií žádosti, osvědčení, dokladu či dopisu. Konzulát ovšem může požadovat originál dokladu v případě první žádosti o vízum a vyžádá si ho v individuálních případech, kdy má pochybnosti.
         V čl. 4 odst. 1 dohody se stanoví:

            „1.   U níže uvedených kategorií občanů Gruzie postačují níže uvedené dokumenty pro doložení účelu cesty na území druhé smluvní strany:

                        a)

                        u blízkých příbuzných – manželů, dětí (včetně osvojených), rodičů (včetně opatrovníků), prarodičů a vnuků – navštěvujících občany Gruzie oprávněně pobývající na území členského státu:

                                    —

                                    písemná žádost od hostitelské osoby;“

                              Čl. 4 odst. 1 písm. a) dohody upravuje situaci gruzínských blízkých příbuzných, kteří cestují do členských států za účelem návštěvy občanů Gruzie oprávněně pobývajících na území členského státu. Toto zjednodušení se nevztahuje na občany Unie žijící v Unii, kteří zvou gruzínské příbuzné.
                        Pravost podpisu zvoucí osoby musí být potvrzena příslušným orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy země pobytu.
                        Je rovněž nutné prokazovat legální pobyt zvoucí osoby a rodinnou vazbu; například předložením, spolu s písemnou žádostí od hostitelské osoby, kopií dokumentů, které objasňují její status, jako například fotokopie povolení k pobytu a dokladu potvrzujícího rodinné vazby.
                        Toto ustanovení se vztahuje rovněž pro příbuzné personálu diplomatických misí a konzulátů cestující za účelem rodinné návštěvy v délce do 90 dnů na území členských států, kromě nutnosti prokazovat legální pobyt a rodinné vazby.

                        „b)

                        u členů oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání určené Gruzii účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území členských států:

                                    —

                                    dopis od gruzínského orgánu potvrzující, že žadatel je členem delegace, která cestuje na území členských států za účelem účasti na výše uvedených akcích s přiloženou kopií oficiálního pozvání;“

                              Jméno žadatele o vízum musí být uvedeno v dopise příslušného orgánu, v němž se potvrzuje, že daná osoba je součástí delegace, která cestuje na území druhé strany za účelem účasti na oficiálním zasedání. Jméno žadatele o vízum nemusí být uvedeno v oficiálním pozvání k účasti na zasedání, ledaže je oficiální pozvání adresováno konkrétní osobě, pak by tam její jméno být uvedeno mělo.
                        Toto ustanovení platí pro členy oficiálních delegací bez ohledu na typ jejich pasu (služební nebo běžný cestovní pas).

                        „c)

                        u žáků, studentů, postgraduálních studentů a doprovázejících učitelů, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kursů, včetně těch, které jsou organizovány v rámci výměnných programů a jiných školských činností:

                                    —

                                    písemná žádost nebo osvědčení o přijetí vydané hostitelskou univerzitou, vysokou školou nebo školou, anebo studentský průkaz či osvědčení o zapsaných předmětech;“

                              Studentský průkaz se přijímá jako zdůvodnění účelu cesty, byl-li vydán hostitelskou univerzitou, vysokou školou nebo školou, kde se má studium či vzdělávací kurs uskutečnit.

                        „d)

                        u osob cestujících ze zdravotních důvodů a u osob, jež poskytují nezbytný doprovod:

                                    —

                                    úřední dokument zdravotnického zařízení potvrzující nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření;“

                              Předloží se dokument zdravotnického zařízení potvrzující tři prvky (nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření).

                        „e)

                        u novinářů a akreditovaných osob, které je doprovázejí v rámci profesní činnosti:

                                    —

                                    osvědčení či jiný doklad vydaný profesní organizací prokazující, že dotyčná osoba je kvalifikovaným novinářem nebo odborným doprovodem, a doklad vydaný jeho zaměstnavatelem, v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce nebo odborná podpora při této práci;“

                              Do této kategorie nepatří novináři na volné noze a jejich asistenti.
                        Předloženo musí být osvědčení či jiný doklad prokazující, že žadatel je profesionálním novinářem nebo osobou, která jej doprovází v rámci profesní činnosti, a originál dokladu vydaného jeho zaměstnavatelem, v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce nebo odborná podpora při této práci.
                        V současné době v Gruzii neexistují profesní sdružení, střediska, instituce, odbory nebo jiné podobné organizace sdělovacích prostředků, které by zastupovaly zájem skupiny novinářů nebo osob, které je doprovází v rámci profesní činnosti, a mohly by vydávat osvědčení prokazující, že dotyčná osoba je profesionálním novinářem nebo akreditovanou osobou, která je doprovází v rámci profesní činnosti v určité oblasti. Než budou takové organizace založeny, mohou konzuláty přijímat osvědčení zaměstnavatele a novinářskou akreditaci vydanou profesní organizací v některém z členských států.

                        „f)

                        u účastníků mezinárodních sportovních akcí a jejich odborného doprovodu:

                                    —

                                    písemná žádost hostitelské organizace, příslušných orgánů, národních sportovních federací a národních olympijských výborů členských států;“

                              Seznam doprovodu v případě mezinárodních sportovních akcí bude omezen na osoby, které doprovázejí sportovce v rámci profesní činnosti: trenéry, maséry, manažera, zdravotnický personál a předsedu sportovního klubu. Za doprovod se tedy nepovažují fanoušci.

                        „g)

                        u podnikatelů a zástupců obchodních organizací:

                                    —

                                    písemná žádost hostitelské právnické osoby nebo společnosti, organizace nebo jejich kanceláře či poboček, státního či místního orgánu členských států nebo organizačních výborů nebo obchodních a průmyslových výstav, konferencí a sympózií pořádaných na území členských států, podepsaná Státní komorou Gruzie pro registraci;“

                              Národní agentura pro veřejný rejstřík vydá doklad potvrzující existenci dotčené obchodní organizace.

                        „h)

                        u členů svobodných povolání účastnících se mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů nebo jiných podobných akcí konaných na území členských států EU:

                                    —

                                    písemná žádost hostitelské organizace potvrzující, že se dotyčná osoba účastní dané akce;

                        i)

                        u zástupců organizací občanské společnosti, kteří cestují za účelem vzdělávacích kursů, seminářů, konferencí, včetně těch, které jsou organizovány v rámci výměnných programů:

                                    —

                                    písemná žádost hostitelské organizace, potvrzení, že dotyčná osoba zastupuje organizaci občanské společnosti, a zakládající listina této organizace z příslušného rejstříku vydaná státním orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy;“

                              Musí být předložen doklad od organizace občanské společnosti potvrzující, že žadatel tuto organizaci zastupuje.
                        Příslušným gruzínským státním orgánem vydávajícím zakládající listinu organizace občanské společnosti je Národní agentura pro veřejný rejstřík.
                        Rejstříkem, v němž jsou zakládající listiny organizací občanské společnosti registrovány, je Národní agentura pro veřejný rejstřík. Ministerstvo spravedlnosti a Národní agentura pro veřejný rejstřík spolupracují s místními orgány na vývoji elektronické databáze nevládních organizací, který bude po dokončení k dispozici na internetových stránkách Ministerstva spravedlnosti https://enreg.reestri.gov.ge/main.php.
                        Na členy těchto organizací občanské společnosti se dohoda nevztahuje.

                        „j)

                        u účastníků vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů:

                                    —

                                    písemná žádost hostitelské organizace o účast na těchto akcích;

                        k)

                        u řidičů vozidel registrovaných v Gruzii a používaných v mezinárodní nákladní a osobní dopravě mezi územím Gruzie a členských států:

                                    —

                                    písemná žádost národní společnosti či sdružení (svazu) dopravců Gruzie zajišťujících mezinárodní silniční dopravu s uvedením účelu, trvání a četnosti cest;“

                              V současnosti v Gruzii existují dvě národní sdružení dopravců Gruzie příslušná k poskytování písemných žádostí profesionálním řidičům: Gruzínské sdružení mezinárodních silničních dopravců (GIRCA) a Gruzínské sdružení dopravců přepravujících cestující po silnici (GACPR). Dopravci, kteří nejsou členy těchto sdružení, mohou předložit žádost vydanou Agenturou pro pozemní dopravu, Ministerstvem hospodářství a udržitelného rozvoje Gruzie nebo, v případě známých dopravců, mohou konzuláty uznat písemnou žádost gruzínského dopravce/dopravní společnosti zaměstnávající řidiče. V žádosti se uvede účel, trvání a četnost cest.

                        „l)

                        u účastníků oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy:

                                    —

                                    písemná žádost nejvyššího správního úředníka/starosty těchto měst nebo obcí;“

                              Nejvyšším správním úředníkem/starostou města nebo obce, který je oprávněn vydávat písemné žádosti, je nejvyšší správní úředník/starosta hostitelského města nebo obce, kde se mají partnerské činnosti uskutečnit. Tato kategorie zahrnuje pouze oficiální partnerské činnosti.

                        „m)

                        u osob navštěvujících vojenské a občanské hřbitovy:

                                    —

                                    úřední doklad potvrzující existenci a udržování hrobu, jakož i příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbeným.“

                              V dohodě není upřesněno, zda by výše zmíněný úřední doklad měly vydat orgány země, kde se nachází hřbitov, nebo orgány země, kde má bydliště osoba, jež si přeje navštívit hřbitov. Je třeba připustit, že takový úřední doklad mohou vydat příslušné orgány obou zemí.
                        Musí být předložen výše zmíněný úřední doklad potvrzující existenci a udržování hrobu, jakož i příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbeným.
                        Dohoda nevytváří žádná nová pravidla týkající se odpovědnosti fyzických nebo právnických osob vydávajících písemné žádosti. V případě vydání nepravdivé žádosti se použijí příslušné unijní nebo vnitrostátní právní předpisy.

         2.2.2.   Udělování vícenásobných víz
         V případech, kdy žadatel o vízum musí cestovat často na území členských států, se mohou udělovat krátkodobá víza pro několik návštěv za předpokladu, že jejich celková délka nepřekročí 90 dnů během období 180 dnů.
         V článku 5 dohody se stanoví:

            „1.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí vícenásobná vstupní víza s platností až do pěti let těmto kategoriím občanů:

                        a)

                        manželé a děti (včetně osvojených), které nedosáhly věku 21 let nebo jsou nezaopatřené, navštěvující gruzínské občany oprávněně pobývající na území členského státu s platností omezenou na dobu platnosti jejich povolení k pobytu;

                        b)

                        členové národních a regionálních vlád, ústavního soudu a nejvyššího soudu, jestliže je tato dohoda neosvobozuje od vízové povinnosti, při výkonu jejich povinností s platností omezenou na jejich funkční období, pokud je kratší pěti let;

                        c)

                        stálí členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Gruzii pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu.“

         S přihlédnutím k profesnímu postavení těchto kategorií osob nebo jejich rodinným vztahům s občanem Gruzie, který oprávněně pobývá na území členských států, je oprávněné udělit jim vícenásobné vízum s platností až do pěti let, nebo s platností omezenou na dobu jejich funkčního období nebo na dobu jejich oprávněného pobytu, pokud je tato doba kratší než pět let.
         U osob, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. a) dohody, musí být předložen doklad o oprávněném pobytu zvoucí osoby.
         Osoby, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. b) dohody, by měly předložit potvrzení o svém profesním postavení a délce funkčního období.
         Toto ustanovení se nevztahuje na osoby, které jsou vymezeny v čl. 5 odst. 1 písm. b), pokud jsou podle dohody od vízové povinnosti osvobozeny, tj. pokud jsou držiteli diplomatického pasu.
         Osoby, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. c), musí předložit doklad o svém postavení stálého člena oficiální delegace a o své potřebě pravidelně se účastnit setkání, konzultací, jednání či výměnných programů.

            „2.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí vícenásobná vstupní víza s platností až do jednoho roku těmto kategoriím občanů za podmínky, že v průběhu předchozího roku získali nejméně jedno vízum, využili ho v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného členského státu a mají důvody k žádosti o vícenásobná vstupní víza:

                        a)

                        členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území členských států;

                        b)

                        zástupci organizací občanské společnosti, pokud cestují pravidelně do členských států za účelem odborného vzdělávání, seminářů, konferencí, včetně cest v rámci výměnných programů;

                        c)

                        příslušníci svobodných povolání účastnící se mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů nebo obdobných akcí, kteří pravidelně cestují do členských států;

                        d)

                        účastníci vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů, kteří pravidelně cestují do členských států;

                        e)

                        studenti a postgraduální studenti, kteří pravidelně cestují za účelem studia nebo odborného vzdělávání, včetně výměnných programů;

                        f)

                        účastníci oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy nebo obcemi;

                        g)

                        osoby cestující ze zdravotních důvodů a nutný doprovod;

                        h)

                        novináři a akreditované osoby, které je doprovázejí v rámci profesní činnosti;

                        i)

                        podnikatelé a zástupci obchodních organizací, kteří pravidelně cestují do členských států;

                        j)

                        účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich odborný doprovod;

                        k)

                        řidiči vozidel registrovaných v Gruzii a používaných v mezinárodní nákladní a osobní dopravě mezi územím Gruzie a členských států.

                  3.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí vícenásobná vstupní víza s platností minimálně dva roky a maximálně pět let kategoriím osob uvedeným v odstavci 2 tohoto článku za předpokladu, že v průběhu předchozích dvou let využili jednoroční vícenásobná vstupní víza v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného členského státu a důvody k žádosti o vícenásobná vstupní víza přetrvávají.
            4.   Celková doba pobytu osob uvedených v odstavcích 1 až 3 tohoto článku na území členských států nepřekročí 90 dnů během období 180 dnů.“

         Vícenásobná víza s platností jednoho roku se v zásadě udělují výše uvedeným kategoriím žadatelů o vízum, pokud během předchozího roku (12 měsíců) žadatel o vízum získal alespoň jedno vízum, využil ho v souladu s právními předpisy pro vstup a pobyt na území navštíveného členského státu (navštívených členských států) (například osoba nepřekročila povolenou délku pobytu) a pokud existují důvody pro žádost o vícenásobné vízum. V případech, kdy není odůvodněné udělit vízum s platností jednoho roku, například když je výměnný program kratší než jeden rok nebo když osoba nemusí cestovat celý rok, platnost víza bude kratší než jeden rok pod podmínkou, že jsou splněny ostatní požadavky pro udělení víza.
         Vícenásobná víza s platností od dvou do pěti let se udělí pro kategorie žadatelů o vízum uvedené v čl. 5 odst. 2 dohody za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let (24 měsíců) využily vícenásobná víza s platností jednoho roku v souladu s právními předpisy pro vstup a pobyt na území navštíveného členského státu (navštívených členských států) a důvody pro žádost o vícenásobné vízum přetrvávají. Je třeba poznamenat, že vízum s platností od dvou do pěti let se udělí pouze tehdy, jestliže žadateli o vízum byla během předchozích dvou let vydána dvě víza s platností na jeden rok – nikoli však méně – a pokud tato víza tento žadatel využil v souladu s právními předpisy pro vstup a pobyt na území navštíveného členského státu (navštívených členských států). Po posouzení každé žádosti o vízum diplomatické mise nebo konzulární úřady členských států rozhodnou o době platnosti těchto víz, tj. od dvou do pěti let.
         Pokud jde o vymezení kritérií v čl. 5 odst. 2 dohody: „za podmínky, že … mají důvody k žádosti o vícenásobná vstupní víza“ a v čl. 5 odst. 3 dohody: „za předpokladu, že … důvody k žádosti o vícenásobná vstupní víza přetrvávají“, použijí se kritéria stanovená vízovým kodexem pro vydávání vícenásobných vstupních víz., Daná osoba musí rovněž prokázat potřebu cestovat často do jednoho nebo několika členských států, například pracovně.
         Neexistuje povinnost udělit vícenásobné vízum, pokud žadatel nevyužil dříve udělené vízum.
         2.2.3.   Držitelé diplomatických pasů
         V článku 10 dohody se stanoví:

            „1.   Občané Gruzie, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů, smějí vstupovat na území členských států, projíždět jím a opouštět jej bez víz.
            2.   Osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku smějí na území členských států pobývat nejdéle 90 dnů v období 180 dnů.“

         Dohodou nejsou upraveny postupy pro vysílání diplomatů do členských států. Pro tyto případy se použije obvyklý akreditační postup.
         III.   SPOLUPRÁCE V OBLASTI ZABEZPEČENÍ DOKLADŮ
         Ve společném prohlášení připojeném k dohodě se smluvní strany dohodly, že smíšený výbor posoudí dopad úrovně zabezpečení příslušných cestovních dokladů na fungování dohody. Proto se smluvní strany dohodly, že se budou pravidelně vzájemně informovat o opatřeních, která byla přijata s cílem vyhnout se vydávání mnoha různých cestovních dokladů a rozvíjet technické aspekty zabezpečení cestovních dokladů, jakož i o procesu personalizace při vydávání cestovních dokladů.
         IV.   STATISTIKY
         Aby smíšený výbor mohl účinně sledovat provádění dohody, měly by diplomatické mise a konzulární úřady členských států předkládat Komisi každých šest měsíců statistiky za každý měsíc týkající se zejména, pokud je to možnéa:

                     —

                     počtu udělených vícenásobných víz,

                     —

                     počtu víz udělených bezplatně.

               V.   PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉ UNIE O ZJEDNODUŠENÍ PRO RODINNÉ PŘÍSLUŠNÍKY
         Ačkoli dohoda neobsahuje právně závazná práva a povinnosti pro usnadnění pohybu většího počtu občanů Gruzie, kteří jsou rodinnými příslušníky občanů Gruzie oprávněně pobývajících na území členských států, Unie bere na vědomí návrh Gruzie podat širší definici pojmu rodinného příslušníka, kterého by se mělo týkat zjednodušení vydávání víz, i důležitost, kterou Gruzie přikládá usnadnění pohybu této kategorie osob.
         1Proto, s cílem usnadnit mobilitu vyššího počtu osob, které mají rodinné vztahy (především sourozenci a jejich potomci) s občany Gruzie oprávněně pobývajícími na území členských států, se v prohlášení uvedeném v příloze dohody konzulární úřady členských států vyzývají, aby plně využívaly stávajících možností acquis pro zjednodušení vydávání víz pro tuto kategorii osob, především zjednodušením listinných důkazů vyžadovaných od žadatelů a osvobození od poplatků za vyřízení žádosti, a aby ve vhodných případech vydávaly vícenásobná víza.

            (1)  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1).

            (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1).

            (3)  Viz též bod 1.7.

            (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 77, 23.3.2016, s. 1).

            (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úmluva k provedení Schengenské dohody, nařízení Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1).

            (6)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 565/2014/EU ze dne 15. května 2014, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Chorvatskem, Kyprem a Rumunskem za rovnocenné jejich národním vízům za účelem průjezdu přes jejich území nebo zamýšlených pobytů na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů, a kterým se zrušují rozhodnutí č. 895/2006/ES a č. 582/2008/ES (Úř. věst. L 157, 27.5.2014, s. 23).

            (7)  Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 6. prosince 2001 o vydávání eurobankovek (ECB/2001/15)

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0913

Úřední věstník L 337 , 20/12/2001 S. 0052 - 0054

		Rozhodnutí Evropské centrální bankyze dne 6. prosince 2001o vydávání eurobankovek(ECB/2001/15)(2001/913/ES)RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství (dále jen "smlouva"), a zejména na čl. 106 odst. 1 této smlouvy, a na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen "statut"), a zejména na článek 16 tohoto statutu,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle čl. 106 odst. 1 smlouvy a článku 16 statutu má Rada guvernérů Evropské centrální banky (ECB) výlučné právo povolovat vydávání bankovek ve Společenství; na základě těchto ustanovení mohou ECB a národní centrální banky vydávat bankovky, které jsou jedinými bankovkami, které mají v zúčastněných členských státech status zákonného platidla. Právo Společenství předvídá systém plurality emitentů bankovek. Eurobankovky vydává ECB a národní centrální banky(2) Podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura [1] uvede ECB a národní centrální banky (dále jen "Eurosystém") počínaje 1. lednem 2002 do oběhu bankovky znějící na euro. Eurobankovky jsou vyjádřením stejné a jednotné měny a podléhají jednotnému právnímu režimu.(3) Vydávání eurobankovek nesmí podléhat množstevním nebo jiným omezením, protože uvádění bankovek do oběhu je proces řízený poptávkou.(4) Rozhodnutí ECB/2001/7 ze dne 30. srpna 2001 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek [2], ve znění rozhodnutí ECB/2001/14 [3], obsahuje obecná pravidla pro eurobankovky. ECB stanovila obecné technické specifikace pro eurobankovky a opatření pro kontrolu jakosti, aby bylo zajištěno, že eurobankovky budou tyto specifikace splňovat. V důsledku toho mají všechny eurobankovky stejný vzhled a úroveň jakosti a mezi bankovkami stejné nominální hodnoty není rozdíl.(5) Všechny eurobankovky by měly podléhat shodným požadavkům členů Eurosystému na přijímání a zpracování bez ohledu na to, který z nich je uvedl do oběhu. Stávající praxe repatriace bankovek znějících na národní měnové jednotky zpět vydávající centrální bance se proto na eurobankovky nebude vztahovat. Režim vydávání eurobankovek je založen na zásadě nerepatriace eurobankovek.(6) Podle článku 29.1 statutu je každému z členů Evropského systému centrálních bank přidělen vážený podíl v klíči pro upisování základního kapitálu ECB, jak je stanoven v rozhodnutí ECB/1998/13 ze dne 1. prosince 1998 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro základní kapitál Evropské centrální banky [4]; tento vážený podíl je založen na počtu obyvatel a hrubém domácím produktu každého členského státu a určuje příspěvky do základního kapitálu ECB, převody devizových rezerv národních centrálních bank na ECB, přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank a rozdělování zisků a sdílení ztrát ECB.(7) Eurobankovky jsou zákonným platidlem ve všech zúčastněných členských státech, budou volně obíhat v rámci eurozóny, budou opětovně vydávány členy Eurosystému a také mohou být ukládány nebo užívány mimo eurozónu. Pasiva vyplývající z emise celkové hodnoty eurobankovek v oběhu by měla být proto rozdělena mezi členy Eurosystému podle objektivního kritéria. Vhodným kritériem je podíl každé národní centrální banky na splaceném základním kapitálu ECB. Tento podíl vychází z poměrného použití kapitálového klíče uvedeného v článku 29.1 statutu na jednotlivé národní centrální banky. Jelikož se toto kritérium nevztahuje na ECB, určí procentní podíl eurobankovek, které mají být vydány ECB, Rada guvernérů.(8) Podle článků 9.2 a 12.1 statutu, kterými se stanovuje zásada decentralizace pro operace Eurosystému, budou národní centrální banky pověřeny uváděním do oběhu a stahováním z oběhu všech eurobankovek, a to včetně eurobankovek vydaných ECB. V souladu s touto zásadou decentralizace bude rovněž fyzická manipulace s eurobankovkami probíhat prostřednictvím národních centrálních bank.(9) Rozdíl mezi hodnotou eurobankovek přidělených každé národní centrální bance v souladu s klíčem pro přidělování bankovek a hodnotou eurobankovek, které každá z těchto národních centrálních bank uvede do oběhu, povede k zůstatkům uvnitř Eurosystému. Jelikož ECB neuvádí eurobankovky do oběhu, měla by mít pohledávky uvnitř Eurosystému vůči národním centrálním bankám odpovídající hodnotě podílu eurobankovek, které vydává. Úročení těchto zůstatků uvnitř Eurosystému má dopad na stav příjmů národních centrálních bank a podléhá proto rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002 [5], které je založeno na článku 32 statutu,ROZHODLA TAKTO:Článek 1DefinicePro účely tohoto rozhodnutí se:a) "národními centrálními bankami" rozumějí národní centrální banky členských států, které přijaly jednotnou měnu v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství;b) "eurobankovkami" rozumějí bankovky, které splňují požadavky rozhodnutí ECB/2001/7 a technické specifikace stanovené Radou guvernérů;c) "klíčem k upisování základního kapitálu" rozumí procentní podíly, které pro národní centrální banky vyplývají z jejich váhy v klíči podle článku 29.1 statutu, stanovené v rozhodnutí ECB/1998/13;d) "klíčem pro přidělování bankovek" rozumí procentní podíly, které vyplývají ze zohlednění podílu ECB na celkové emisi eurobankovek a z použití klíče k upisování základního kapitálu (se zaokrouhlením na nejbližší násobek 0,0005 %) na podíl národních centrálních bank na této celkové emisi. V příloze k tomuto rozhodnutí je uveden klíč pro přidělování bankovek platný od 1. ledna 2002.Článek 2Vydávání eurobankovekEurobankovky vydává ECB a národní centrální banky.Článek 3Povinnosti emitentů1. Národní centrální banky uvádějí eurobankovky do oběhu a stahují je z oběhu a provádějí veškerou fyzickou manipulaci související se všemi eurobankovkami včetně těch, které vydala ECB.2. Národní centrální banky na žádost držitele přijímají všechny eurobankovky k výměně za eurobankovky stejné hodnoty nebo, v případě majitelů účtů, k připsání na účty vedené v přijímající národní centrální bance.3. Národní centrální banky nakládají se všemi jimi přijatými eurobankovkami jako s pasivy a stejným způsobem je zpracovávají.4. Národní centrální banky nepředávají jimi přijaté eurobankovky jiným národním centrálním bankám a ponechávají si tyto eurobankovky k dispozici pro opětovné vydání. Výjimečně a v souladu s pravidly stanovenými Radou guvernérů ECB:a) mohou být poškozené, opotřebené nebo z oběhu stažené eurobankovky přijímající národní centrální bankou zničeny;b) mohou být eurobankovky držené národními centrálními bankami z logistických důvodů ve velkém redistribuovány v rámci Eurosystému.Článek 4Přidělení eurobankovek v rámci Eurosystému1. Celková hodnota eurobankovek v oběhu se přidělí členům Eurosystému za použití klíče pro přidělování bankovek.2. Rozdíl mezi hodnotou eurobankovek přidělených každé národní centrální bance v souladu s klíčem pro přidělování bankovek a hodnotou eurobankovek, které tato národní centrální banka uvede do oběhu, vede k zůstatkům uvnitř Eurosystému. ECB má pohledávky uvnitř Eurosystému vůči národním centrálním bankám v hodnotě odpovídající hodnotě jí vydaných eurobankovek, a to poměrně k podílům národních centrálních bank v klíči k upisování základního kapitálu.Článek 5Závěrečná ustanovení1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2002.2. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 6. prosince 2001.Za Radu guvernérů ECBWillem F. Duisenberg[1] Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 1.[2] Úř. věst. L 233, 31.8.2001, s. 55.[3] Dosud nezveřejněno v Úředním věstníku.[4] Úř. věst. L 125, 19.5.1999, s. 33.[5] Úř. věst. L 337, 20.12.2001, s. 55.--------------------------------------------------PŘÍLOHAKLÍČ PRO PŘIDĚLOVÁNÍ BANKOVEK K 1. LEDNU 2002Evropská centrální banka | 8 % |Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique | 3,2550 % |Deutsche Bundesbank | 27,8215 % |Trapeza tis Ellados | 2,3360 % |Banco de España | 10,1020 % |Banque de France | 19,1210 % |Central Bank of Ireland | 0,9650 % |Banca d'Italia | 16,9190 % |Banque centrale du Luxembourg | 0,1695 % |De Nederlansche Bank | 4,8595 % |Österreichische Nationalbank | 2,6800 % |Banco de Portugal | 2,1845 % |Suomen Pankki | 1,5870 % |Celkem | 100,000 % |--------------------------------------------------


title: 2014/267/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 6. května 2014 o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody

text:
               13.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 138/98

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 6. května 2014
   o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody

      (2014/267/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 173 odst. 3 a čl. 182 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (2) (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)

               Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně protokolu 31 k Dohodě o EHP.

               (3)

               Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje zvláštní ustanovení a ujednání týkající se spolupráce v některých oblastech mimo čtyři svobody.

               (4)

               Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (3).

               (5)

               Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1292/2013 (4).

               (6)

               Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2014.

               (7)

               Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který je třeba jménem Evropské unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody, vychází z předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojené k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 6. května 2014.

            Za Radu

            předseda

         G. STOURNARAS

      (1)  Úř. věst.: L 305, 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Úř. věst.: L 1, 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se zavádí Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020) a zrušuje rozhodnutí č. 1982/2006/ES (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 104).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1292/2013 ze dne 11. prosince 2013 o změně nařízení (ES) č. 294/2008, kterým se zřizuje Evropský inovační a technologický institut (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 174).

         NÁVRH

      ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2014
      ze dne …,
      kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
      SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
      s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se zavádí Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020) a zrušuje rozhodnutí č. 1982/2006/ES (1).

                  (2)

                  Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1292/2013 ze dne 11. prosince 2013 o změně nařízení (ES) č. 294/2008, kterým se zřizuje Evropský inovační a technologický institut (2).

                  (3)

                  Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2014,

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1

         Článek 1 protokolu 31 k Dohodě o EHP se mění takto:

                  1)

                  V odstavci 5 se doplňuje nová odrážka, která zní:

                              „—

                                 32013 R 1291: Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se zavádí Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020) a zrušuje rozhodnutí č. 1982/2006/ES (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 104).
                              Výjimka se uděluje Lichtenštejnsku, jež se tak programu neúčastní, ani na něj finančně nepřispívá.“

                  2)

                  V odst. 11 písm. a) se doplňují nová slova, která znějí:
                  „ve znění:

                              —

                                 32013 R 1292: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1292/2013 ze dne 11. prosince 2013, o změně nařízení (ES) č. 294/2008, kterým se zřizuje Evropský inovační a technologický institut (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 174).“

                  3)

                  Znění odst. 11 písm. b) se zrušuje.

            Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po učinění posledního oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3).
      Použije se ode dne 1. ledna 2014.
      Článek 3
      Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

         V Bruselu dne

               Za Smíšený výbor EHP

               předseda nebopředsedkyně

               tajemníci

               Smíšeného výboru EHP

         (1)  Úř. věst.: L 347, 20.12.2013, s. 104.

         (2)  Úř. věst.: L 347, 20.12.2013, s. 174.

         (3)  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


title: 2013/600/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 17. dubna 2013 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Zásobovací agentury Euratomu na rozpočtový rok 2011

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 308/299

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

   ze dne 17. dubna 2013
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Zásobovací agentury Euratomu na rozpočtový rok 2011
   (2013/600/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2011,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2011, spolu s odpověďmi agentury (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/114/ES, Euratom ze dne 12. února 2008, kterým se stanoví stanovy Zásobovací agentury Euratomu (4), a zejména na článek 8 tohoto rozhodnutí,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0104/2013),

               1.

               uděluje řediteli Zásobovací agentury Euratomu absolutorium za plnění rozpočtu agentury za rozpočtový rok 2011;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Zásobovací agentury Euratomu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 388, 15.12.2012, s. 171.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 41, 15.2.2008, s. 15.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

      ze dne 17. dubna 2013
      obsahující připomínky, které jsou nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Zásobovací agentury Euratomu na rozpočtový rok 2011
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2011,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2011, spolu s odpověďmi agentury (1),

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na články 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/114/ES, Euratom ze dne 12. února 2008, kterým se stanoví stanovy Zásobovací agentury Euratomu (4), a zejména na článek 8 tohoto rozhodnutí,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0104/2013),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že Zásobovací agentura Euratomu (dále jen „agentura“) byla založena v roce 1958 v Lucemburku; vzhledem k tomu, že rozhodnutí 2008/114/ES stanovilo nové stanovy agentury, a ta se tak stala jednou z evropských agentur;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlásil, že získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka agentury za rozpočtový rok 2011 je spolehlivá a uskutečněné operace jsou legální a správné;

                  1.

                  konstatuje, že agentura neobdržela v roce 2011 na svou činnost žádnou dotaci a že Komise hradila veškeré výdaje agentury v rámci plnění rozpočtu na rok 2011; konstatuje, že tato situace trvá od založení agentury v roce 2008;

                  2.

                  konstatuje, že agentura nemá samostatný rozpočet, a stala se tedy de facto součástí Komise, což je v rozporu s jejími stanovami;

                  3.

                  bere nicméně na vědomí, že Komise v roce 2011 přijala návrh na opětovné vytvoření zvláštní rozpočtové položky (konkrétně rozpočtové položky 32 01 06) pro agenturu, a v důsledku toho Komise poskytla agentuře na rok 2012 dotaci ve výši 98 000 EUR v rámci celkového rozpočtu na rok 2012 ve výši 104 000 EUR (včetně finančních příjmů), což znamená velký úspěch při řešení současných problémů;

                  4.

                  pokud jde o další připomínky horizontální povahy, které doprovázejí rozhodnutí o udělení absolutoria, odkazuje na své usnesení ze dne 17. dubna 2013 (6) o výkonnosti, finančním řízení a kontrole evropských agentur.

         (1)  Úř. věst. C 388, 15.12.2012, s. 171.

         (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 41, 15.2.2008, s. 15.

         (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (6)  Přijaté texty, P7_TA(2013)0134 (viz strana 374 v tomto čísle Úředního věstníku).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/409 ze dne 14. března 2016 o jmenování jednoho člena a jednoho náhradníka Výboru regionů, navržených Španělským královstvím

text:
               19.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 74/38

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/409
   ze dne 14. března 2016
   o jmenování jednoho člena a jednoho náhradníka Výboru regionů, navržených Španělským královstvím
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna, dne 5. února a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

               (2)

               Po skončení funkčního období paní Luisy Fernandy RUDÍ ÚBEDOVÉ se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů.

               (3)

               Po skončení funkčního období pana Roberta Pabla BERMÚDEZE DE CASTRO Y MUR se uvolnilo jedno místo náhradníka Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenováni:

               a)

               jako člen:

                           —

                           pan D. Francisco Javier LAMBÁN MONTAÑÉS, Presidente de Aragón,

                     a

               b)

               jako náhradník:

                           —

                           pan D. Vicente GUILLÉN IZQUIERDO, Consejero de Presidencia del Gobierno de Aragón.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 14. března 2016.

            Za Radu

            předseda

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: 2009/106/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 6. února 2009 , kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozů některých máčením za horka pokovených plochých válcových výrobků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 38/34

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 6. února 2009,
   kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozů některých máčením za horka pokovených plochých válcových výrobků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky
   (2009/106/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   POSTUP
   1.1   Zahájení řízení

               (1)

               Komise zahájila dne 14. prosince 2007 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) antidumpingové řízení týkající se dovozů do Společenství některých máčením za horka pokovených plochých válcových výrobků ze železa nebo oceli, tj.:

                           —

                           plochých válcových výrobků ze železa nebo nelegované oceli pokovených nebo potažených zinkem a/nebo hliníkem (vyjma těch elektrolyticky pokovených nebo potažených zinkem), které se obvykle deklarují dle kódů KN 7210 41 00, 7210 49 00, 7210 61 00, 7210 69 00, 7212 30 00, 7212 50 61 a 7212 50 69,

                           —

                           plochých válcových výrobků z legované oceli o šířce 600 mm a více, pokovených nebo potažených zinkem a/nebo hliníkem (vyjma nerezové oceli, křemíkové elektrooceli, výrobků dále již neupravených, pouze válcovaných za tepla nebo válcovaných za studena (úběrem za studena), a výrobků elektrolyticky pokovených nebo potažených zinkem), které se obvykle deklarují dle kódů KN 7225 92 00 a ex 7225 99 00, a

                           —

                           plochých válcových výrobků z legované oceli o šířce méně než 600 mm, pokovených nebo potažených zinkem a/nebo hliníkem (vyjma nerezové oceli, křemíkové elektrooceli, rychlořezné oceli, výrobků dále již neupravených, pouze válcovaných za tepla nebo válcovaných za studena (úběrem za studena), a výrobků elektrolyticky pokovených nebo potažených zinkem), které se obvykle deklarují dle kódů KN 7226 99 30 a ex 7226 99 70,

                     pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).

               (2)

               Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 30. října 2007 společností EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby některých máčením za horka pokovených plochých válcových výrobků ze železa nebo oceli ve Společenství.

         1.2   Dotčené strany a inspekce na místě

               (3)

               Komise o zahájení řízení oficiálně vyrozuměla vyvážející výrobce v Čínské lidové republice (dále jen „ČLR“) a jejich sdružení, dovozce/uživatele, o nichž je známo, že se jich řízení týká, zástupce dotčené vyvážející země, výrobce v potenciálních srovnatelných zemích a veškeré známé výrobce ve Společenství. Zúčastněným stranám byla dána možnost, aby své názory sdělily písemně a aby požádaly o slyšení v termínech uvedených v oznámení o zahájení řízení.

               (4)

               Vzhledem k vysokému počtu čínských vyvážejících výrobců, výrobců a dovozců ve Společenství, počítalo se v oznámení o zahájení řízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu v souladu s článkem 17 základního nařízení.

               (5)

               Aby bylo vyvážejícím výrobcům v ČLR, pokud by si to přáli, umožněno předložit žádost o status tržního hospodářství a/nebo o individuální zacházení, zaslala Komise formuláře žádosti vyvážejícím výrobcům, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a orgánům ČLR.

               (6)

               Komise zaslala všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, dotazník a obdržela odpovědi od sedmi čínských vyvážejících výrobců ze vzorku, od šesti výrobců ve Společenství, od tří dovozců, od sedmi uživatelů ve Společenství a od jednoho brazilského výrobce (Brazílie sloužila jako srovnatelná země). Rovněž sedm sdružení uživatelů ve Společenství dalo své názory písemně najevo. Všechny strany, které požádaly ve stanovené lhůtě o slyšení a uvedly, že existují zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslyšeny.

               (7)

               Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné kvůli statusu tržního hospodářství a pro určení dumpingu, výsledné újmě a zájmu Společenství. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:

                           a)

                           výrobci výrobního odvětví Společenství

                                       —

                                       Hellenic Steel Co., Thessaloniki, Řecko,

                                       —

                                       Ilva S.p.A., Milano, Itálie,

                                       —

                                       Salzgitter AG, Salzgitter, Německo,

                                       —

                                       ThyssenKrupp Steel AG, Duisburg, Německo;

                           b)

                           další výrobci ve Společenství

                                       —

                                       Corus UK Ltd, Newport, Spojené království,

                                       —

                                       ArcelorMittal Piombino S.p.A., Piombino, Itálie;

                           c)

                           vyvážející výrobci v ČLR

                                       —

                                       Changshu Xingdao Advanced Building Material Co., Changshu,

                                       —

                                       Changshu Everbright Material Technology Co., Changshu,

                                       —

                                       Bengang Steel Plates Co, Benxi,

                                       —

                                       BX Steel Posco Cold Rolled Sheet Co. Ltd, Benxi,

                                       —

                                       Angang Group International Trade Corporation, Anshan a její společnost ve spojení Angang Group Hong Kong Co., Ltd v Hong Kongu,

                                       —

                                       ANSC-TKS Galvanizing Co., Dallian,

                                       —

                                       International Economics & Trading Corporation WISCO, Wuhan a její společnost ve spojení Wugang Trading Co. Ltd v Hong Kongu;

                           d)

                           dovozci, jež nejsou ve spojení

                                       —

                                       Duferco SA, Lugano, Švýcarsko

               (8)

               Protože bylo potřeba stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, kterým nebude případně přiznán status tržního hospodářství, bylo u následující společnosti provedeno ověření za účelem stanovení běžné hodnoty na základě údajů ze srovnatelné země, v tomto případě z Brazílie:

                           e)

                           výrobce ve srovnatelné zemi

                                       —

                                       ArcelorMittal Vega, São Francisco do Sul, Brazílie.

         1.3   Období šetření

               (9)

               Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. prosince 2006 do 30. listopadu 2007 (dále jen „období šetření“). Kontrola trendů významných pro posouzení újmy se týkala období od 1. ledna 2004 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).

         1.4   Prozatímní zpráva a následný postup

               (10)

               Dne 15. září 2008 Komise zpřístupnila zúčastněným stranám prozatímní zprávu, kde jsou uvedena její prozatímní zjištění vzhledem k tomuto řízení, tj. fakt, že šetření předběžně zjistilo existenci dumpingu, ale nezjistilo podstatnou újmu a zdůraznilo potřebu dále prošetřit aspekt možného ohrožení újmou. Na základě prozatímních zjištění se považovalo za správné neuložit žádné prozatímní antidumpingové clo, ale pokračovat v šetření. Všem stranám byla poskytnuta příležitost předložit příslušné důkazy a připomínky k prozatímním zjištěním. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost ústního slyšení. Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním.

         2.   STAŽENÍ PODNĚTU A ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ

               (11)

               Dopisem ze dne 11. prosince 2008 určeným Komisi žadatel oficiálně stáhl svůj podnět. Podle žadatele ho ke stažení podnětu vedl nedávný bouřlivý vývoj na trhu. S ohledem na uvedené podmínky žadatel nechce v prosazování svého případu dále pokračovat na základě hrozící újmy založené na objemech, která vyplývala z analýzy zastaralých údajů, které již neodrážejí současnou situaci na trhu. Podle žadatele je za těchto okolností lepší reagovat na případné nekalé obchodní praktiky působící újmu vedením nového případu namísto tohoto případu, který nemůže zcela zahrnout celek všech problémů, jimž nyní musí výrobní odvětví Společenství čelit.

               (12)

               Žadatel rovněž argumentoval tím, že vzhledem k nedávným změnám v plánu Číny na exportní pobídky čínské vývozy opět vzrostou. S ohledem na výše zmíněné nebezpečí žadatel požádal, aby Komise aktivně sledovala dovozy dotčeného výrobku a byla připravena zahájit v krátké době na požádání nové řízení. Žadatel dále zdůraznil, že by bylo v zájmu Číny bedlivě sledovat budoucí vývozy dotčeného výrobku a zajistit odpovědné jednání čínských vývozců na mezinárodním trhu s ocelí.

               (13)

               Je třeba poznamenat, že stávající situace vzhledem k dotčenému výrobku v EU i Číně je charakterizována bezprecedentní změnou základních ekonomických rozvah. Je-li za těchto okolností obtížné rozumně odhadnout vývoj na trhu v krátkodobém a střednědobém horizontu, zdá se rovněž, že ekonomická situace je nestabilní a že nelze zcela vyloučit, že se objeví dumping působící újmu. Považuje se tudíž za vhodné, sledovat v blízké budoucnosti dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR do Evropského společenství. Období sledování by nemělo překročit 24 měsíců od zveřejnění zastavení stávajícího řízení. Komise nevylučuje zahájení nového šetření ohledně stejného výrobku, pokud jí budou poskytnuty důkazy poukazující na dumping působící újmu, v souladu s požadavky stanovenými v příslušných ustanoveních článku 5 základního nařízení.

               (14)

               Podle čl. 9 odst. 1 základního nařízení platí, že pokud je podnět stažen, může být řízení zastaveno, s výjimkou případu, kdy to není v zájmu Společenství.

               (15)

               V tomto ohledu je třeba upozornit, že výše uvedená analýza stávající situace vzhledem k dotčenému výrobku a žádné případné nové šetření v budoucnosti nijak nezpochybňují žadatelovo stažení podnětu. Komise proto dospěla k závěru, že stávající řízení by mělo být zastaveno, neboť šetření neodhalilo žádné skutečnosti, které by naznačovaly, že zastavení není v zájmu Společenství. Zúčastněné strany o tom byly informovány a dostaly příležitost se vyjádřit. Žádné připomínky, které by mohly změnit toto rozhodnutí, však nebyly obdrženy.

               (16)

               Komise proto dospěla k závěru, že antidumpingové řízení týkající se dovozů některých máčením za horka pokovených plochých válcových výrobků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky by mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Antidumpingové řízení týkající se dovozů některých máčením za horka pokovených plochých válcových výrobků ze železa nebo oceli, tj.:

               —

               plochých válcových výrobků ze železa nebo nelegované oceli pokovených nebo potažených zinkem a/nebo hliníkem (vyjma těch elektrolyticky pokovených nebo potažených zinkem), které se obvykle deklarují dle kódů KN 7210 41 00, 7210 49 00, 7210 61 00, 7210 69 00, 7212 30 00, 7212 50 61 a 7212 50 69,

               —

               plochých válcových výrobků z legované oceli o šířce 600 mm a více, pokovených nebo potažených zinkem a/nebo hliníkem (vyjma nerezové oceli, křemíkové elektrooceli, výrobků dále již neupravených, pouze válcovaných za tepla nebo válcovaných za studena (úběrem za studena), a výrobků elektrolyticky pokovených nebo potažených zinkem), které se obvykle deklarují dle kódů KN 7225 92 00 a ex 7225 99 00, a

               —

               plochých válcových výrobků z legované oceli o šířce méně než 600 mm, pokovených nebo potažených zinkem a/nebo hliníkem (vyjma nerezové oceli, křemíkové elektrooceli, rychlořezné oceli, výrobků dále již neupravených, pouze válcovaných za tepla nebo válcovaných za studena (úběrem za studena), a výrobků elektrolyticky pokovených nebo potažených zinkem), které se obvykle deklarují dle kódů KN 7226 99 30 a ex 7226 99 70,

         pocházejících z Čínské lidové republiky se tímto zastavuje.

      V Bruselu dne 6. února 2009.

            Za Komisi

         Catherine ASHTON

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 302, 14.12.2007, s. 24.


Důležité právní upozornění

|

52007BP0117(02)

2. Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o uzavření účtů Evropské agentury pro životní prostředí na rozpočtový rok 2005 (C6-0391/2006 - 2006/2158(DEC))

Úřední věstník 074 E , 20/03/2008 S. 0209 - 0210

		2.Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o uzavření účtů Evropské agentury pro životní prostředí na rozpočtový rok 2005 (C6-0391/2006 — 2006/2158(DEC))Evropský parlament,- s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro životní prostředí v rozpočtovém roce 2005 [1],- s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2005, spolu s odpověďmi agentury [2],- s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),- s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,- s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [3], a zejména na článek 185 tohoto nařízení,- s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1210/90 ze dne 7. května 1990, kterým se zřizuje Evropská agentura pro životní prostředí a evropská informační a pozorovací síť pro životní prostředí [4], a zejména na článek 13 tohoto nařízení,- s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro instituce podle článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 [5], a zejména na článek 94 tohoto nařízení,- s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,- s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a na stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A6-0103/2007),1. konstatuje, že konečná účetní závěrka Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtové roky 2004 a 2005 má tuto podobu:Pozn.: K odchylkám v celkové částce dochází v důsledku zaokrouhlování.Zdroj: Informace poskytnuté agenturou. Tabulka shrnuje údaje, které agentura poskytla ve své výroční zprávě.[6](v tis. EUR) |Výkaz příjmů a výdajů za rozpočtové roky 2004 a 2005 || 2005 | 2004 |PříjmyDotace ES | 34970 | 29658 |Ostatní dotace | 745 | 1998 |Bankovní úroky | 153 | 126 |Příjmy celkem (a) | 35868 | 31782 |VýdajeVýdaje celkem v hlavě I— Platby | 13958 | 12447 |— Platby - účelově vázané příjmy | 207 | 2 |— Přenesené prostředky | 510 | 435 |— Přenesené prostředky - účelově vázané příjmy | 343 | 66 |Výdaje celkem v hlavě II— Platby | 2960 | 3451 [6] |— Platby - účelově vázané příjmy | 16 | |— Přenesené prostředky | 896 | 394 |— Přenesené prostředky - účelově vázané příjmy | 63 | 0 |Výdaje celkem v hlavě III— Platby | 8942 | 9543 |— Platby - účelově vázané příjmy | 841 | 14 |— Přenesené prostředky | 4075 | 4845 |— Přenesené prostředky - účelově vázané příjmy | 1891 | 2419 |Výdaje celkem (b) | 34702 | 33616 |Čistý výsledek v daném roce (a-b) | 1164 | -2822 |Přenesené a zrušené prostředky | 373 | 507 |Přenesené a zrušené náhrady | | 0 |Úpravy v důsledku přenosu prostředků z účelově vázaných příjmů dostupných k 31. 12. z předchozího roku | 2997 | 0 |Zůstatek přenesený z předchozího roku | -6360 | -4190 |Zrušené účelově vázané příjmy | | 98 |Rozdíly směnných kurzů | -7 | 3 |Narovnání s ohledem na předchozí roky | 0 | 43 |Přenesený zůstatek | -1832 | -6360 |2. schvaluje uzavření účtů Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2005;3. pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli Evropské agentury pro životní prostředí, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).[1] Úř. věst. C 266, 31.10.2006, s. 1.[2] Úř. věst. C 312, 19.12.2006, s. 36.[3] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).[4] Úř. věst. L 120, 11.5.1990, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) No 1641/2003 (Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 1).[5] Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.[6] Zahrnuje daň z nemovitosti ve výši 905823 EUR vyplacenou dánské vládě. Agentura se domnívá, že tato částka by měla být vrácena.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2017/1690 ze dne 27. dubna 2017 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2015

text:
               29.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/267

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2017/1690
   ze dne 27. dubna 2017
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2015
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2015,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2015 spolu s odpověďmi agentury (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2015 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2017 o udělení absolutoria agentuře za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2015 (05873/2017 – C8-0062/2017),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 526/2013 ze dne 21. května 2013 o Agentuře Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA) a o zrušení nařízení (ES) č. 460/2004 (4), a zejména na článek 21 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0115/2017),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2015;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Antonio TAJANI

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 449, 1.12.2016, s. 138.

      (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 165, 18.6.2013, s. 41.

      (5)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.