title: 2006/326/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  27. dubna 2006  o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních

text:
               5.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 120/23

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 27. dubna 2006
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních
   (2006/326/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c) ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, není nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 ze dne 29. května 2000 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech (2) pro Dánsko závazné ani použitelné.

               (2)

               Komise sjednala dohodu mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím rozšiřující na Dánsko působnost nařízení (ES) č. 1348/2000.

               (3)

               Dohoda byla jménem Evropského společenství podepsána dne 19. října 2005 na základě rozhodnutí Rady 2005/794/ES ze dne 20. září 2005 (3) s výhradou možného pozdějšího uzavření.

               (4)

               V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Spojené království a Irsko účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (5)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska se Dánsko nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí a není pro ně závazné ani použitelné.

               (6)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních se schvaluje jménem Společenství.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou provést oznámení stanovené v čl. 10 odst. 2 dohody.

      V Lucemburku dne 27. dubna 2006.

            Za Radu

            předsedkyně

         L. PROKOP

      (1)  Stanovisko ze dne 23. března 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 160, 30.6.2000, s. 37.

      (3)  Úř. věst. L 300, 17.11.2005, s. 53.


title: Rozhodnutí Rady 2003/170/SVV ze dne 27. února 2003 o společném využívání styčných důstojníků vyslaných do zahraničí donucovacími orgány členských států

text:
Avis juridique important

|

32003D0170

Official Journal L 067 , 12/03/2003 P. 0027 - 0030

ROZHODNUTÍ RADY 2003/170/SVVze dne 27. února 2003o společném využívání styčných důstojníků vyslaných do zahraničí donucovacími orgány členských státůRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 30 odst. 1 písm. a), b) a c), čl. 30 odst. 2 písm. c) a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,s ohledem na podnět Dánského království[1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rada ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci na zasedání dne 3. prosince 1998 přijala akční plán Rady a Komise o nejlepších způsobech provádění ustanovení Amsterodamské smlouvy o vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva[3], jehož bod 48 uvádí, že do pěti let od vstupu uvedené smlouvy v platnost je třeba přijmout opatření na podporu spolupráce a společných podnětů v oblasti odborné přípravy, výměny styčných důstojníků, přidělování, používání vybavení a forenzního výzkumu.(2) Evropská rada na zasedání ve Vídni ve dnech 11. a 12. prosince 1998 potvrdila v bodě 83 svých závěrů akční plán Rady a Komise týkající se nejlepších způsobů provádění ustanovení Amsterodamské smlouvy o vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva a v bodě 89 těchto závěrů vyzvala k posílení boje proti organizované trestné činnosti s ohledem na nové možnosti otevřené prostřednictvím Smlouvy.(3) Evropská rada na zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 vyzvala Radu a Komisi v úzké spolupráci s Evropským parlamentem k podpoře úplného a okamžitého provedení Amsterodamské smlouvy na základě akčního plánu přijatého dne 3. prosince 1998 Radou ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci a potvrzeného na zasedání Evropské rady ve Vídni ve dnech 11. a 12. prosince 1998 a na základě hlavních politických směrů a konkrétních cílů dohodnutých v Tampere a zahrnujících prohloubení policejní spolupráce za účelem boje proti přeshraniční trestné činnosti.(4) Evropská rada na zasedání v Helsinkách ve dnech 10. a 11. prosince 1999 vyzvala Evropskou unii k zintenzivnění mezinárodního úsilí posílením spolupráce se třetími zeměmi při snižování poptávky a nabídky v oblasti drog a spolupráce v soudnictví a vnitřních věcech. Evropská rada rovněž upozornila, že bude třeba společného úsilí všech příslušných orgánů, se zvláštní úlohou pro Europol.(5) Evropská rada na zasedání v Laekenu ve dnech 14. a 15. prosince 2001 potvrdila v bodě 37 svých závěrů hlavní zásady a cíle vymezené v Tampere a rovněž upozornila na potřebu nových podnětů a hlavních zásad pro dohnání zpoždění v některých oblastech.(6) Dne 14. října 1996 Rada přijala společnou akci 96/602/SVV, kterou se stanoví společný rámec pro podněty členských států týkající se styčných důstojníků[4].(7) S ohledem na zkušenosti s uplatňováním společné akce a s ohledem na ustanovení Amsterodamské smlouvy o boji proti přeshraniční trestné činnosti je třeba posilovat a rozvíjet spolupráci mezi členskými státy, pokud jde o úkoly přidělované styčným důstojníkům a o vysílání těchto důstojníků do třetích zemí a mezinárodních organizací.(8) Pokud je to vhodné pro plnění úkolů vymezených v úmluvě o Europolu[5], Europol navazuje a udržuje spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.(9) Europol navázal a bude i nadále navazovat a udržovat spolupráci s řadou třetích zemí a mezinárodních organizací.(10) Europol potřebuje nezbytnou podporu a prostředky na to, aby účinně fungoval jako stěžejní bod evropské policejní spolupráce. Evropská rada zdůraznila, že Europol hraje hlavní úlohu ve spolupráci mezi orgány členských států při vyšetřování přeshraniční trestné činnosti podporou předcházení, analýzy a vyšetřování trestné činnosti na úrovni Unie.(11) Europol potřebuje příležitost, aby do určité míry využil styčné důstojníky členských států ve třetích zemích za účelem posílení funkce operativní podpory Europolu vnitrostátním policejním orgánům.(12) Členské státy uznávají, že již probíhá rozsáhlá spolupráce mezi styčnými důstojníky vysílanými členskými státy pro jejich vnitrostátní potřeby do třetích zemí a mezinárodních organizací. Je však potřeba posílit některé aspekty spolupráce mezi výše uvedenými styčnými důstojníky, aby byly co nejlepším způsobem využity zdroje členských států.(13) Spolupráci mezi členskými státy v této oblasti je třeba posílit, aby se usnadnila výměna informací za účelem boje proti závažné přeshraniční trestné činnosti.(14) Členské státy přikládají zvláštní význam spolupráci při boji proti přeshraniční trestné činnosti, protože věří, že posílení spolupráce týkající se výměny informací zvýší schopnost vnitrostátních orgánů účinně bojovat proti trestné činnosti. Členské státy věří, že Europol by v tomto měl hrát hlavní úlohu.(15) Cílem tohoto rozhodnutí je úprava otázek týkajících se boje proti závažné přeshraniční trestné činnosti.(16) Ustanovení Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkovou republikou Německo a Francouzskou republikou o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích[6] (dále jen "úmluva k provedení Schengenské dohody") vztahující se ke společnému využívání styčných důstojníků by měla být dále rozvíjena za účelem posílení spolupráce mezi členskými státy v boji proti přeshraniční trestné činnosti.(17) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí s výjimkou článku 8 ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis[7], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu H rozhodnutí Rady 1999/437/ES[8] o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.(18) Spojené království se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis[9].(19) Irsko se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis[10].(20) Proto je třeba zrušit společnou akci Rady 96/602/SVV a čl. 47 odst. 4 úmluvy k provedení Schengenské dohody,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Definice1. Pro účely tohoto rozhodnutí se "styčným důstojníkem" rozumí zástupce některého z členských států vyslaný donucovacím orgánem do jedné nebo více třetích zemí nebo do mezinárodních organizací za účelem navázání a udržování kontaktů s orgány v těchto zemích nebo organizacích s cílem přispět k předcházení trestné činností nebo jejímu vyšetřování.2. Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny úkoly styčných důstojníků členských států v rámci jejich působnosti a v souladu s vnitrostátními právními předpisy, potřebami a případnými výhodnějšími dohodami uzavřenými s hostitelským státem nebo mezinárodní organizací.Článek 2Úkoly styčných důstojníků1. Každý členský stát zajistí, aby jeho styční důstojníci navázali a udržovali přímé kontakty s příslušnými orgány v hostitelském státě nebo mezinárodní organizaci za účelem usnadnění a urychlení shromažďování a výměny informací.2. Styční důstojníci z každého členského státu rovněž přispívají ke shromažďování a výměně informací, jež mohou být využity v boji proti závažné přeshraniční trestné činnosti, včetně informací poskytujících lepší poznatky o právních systémech a operativních metodách dostupných v dotyčných zemích nebo mezinárodních organizacích.3. Styční důstojníci vykonávají své úkoly v rámci své působnosti a v souladu s ustanoveními obsaženými v jejich vnitrostátních právních předpisech a v případných dohodách uzavřených s hostitelskými státy nebo mezinárodními organizacemi včetně ustanovení na ochranu osobních údajů.Článek 3Oznámení o vyslání styčných důstojníků1. Členské státy se navzájem informují o svých záměrech, pokud jde o vysílání styčných důstojníků do třetích zemí a mezinárodních organizací, a každoročně informují generální sekretariát Rady Evropské unie (dále jen "generální sekretariát") o vysílání styčných důstojníků, přičemž uvedou jejich působnost a případná opatření týkající se spolupráce mezi členskými státy při vysílání styčných důstojníků.2. Generální sekretariát vypracuje každoroční přehled týkající se vysílání styčných důstojníků členskými státy, včetně jejich působnosti a všech dohod o spolupráci mezi členskými státy při vysílání styčných důstojníků; tento přehled je zasílán členským státům a Europolu.Článek 4Sítě styčných důstojníků ve třetích zemích1. Členské státy zajistí, aby se styční důstojníci členských států vyslaní do stejné třetí země nebo mezinárodní organizace setkávali pravidelně, nebo kdykoli je to nezbytné pro výměnu vhodných informací. Členský stát předsedající Radě Evropské unie zajistí, aby jeho styční důstojníci dávali podnět k takovým setkáním. Pokud není předsedající členský stát v dotyčné třetí zemi nebo mezinárodní organizaci zastoupen, dává k setkání podnět zástupce nadcházejícího předsedajícího členského státu nebo členského státu následujícího po něm. Ve vhodných případech je na taková setkání pozvána Komise a Europol.2. Členské státy zajistí, aby si jejich styční důstojníci vyslaní do stejné třetí země nebo mezinárodní organizace poskytovali navzájem pomoc při kontaktech s orgány hostitelského státu. Ve vhodných případech se mohou členské státy dohodnout, že si jejich styční důstojníci rozdělí úkoly mezi sebou.3. Členské státy se mohou dvoustranně nebo mnohostranně dohodnout, že styční důstojníci vyslaní členským státem do třetí země nebo mezinárodní organizace budou rovněž dbát zájmů jednoho nebo více jiných členských států.Článek 5Spolupráce mezi členskými státy při výměně informací prostřednictvím styčných důstojníků ve třetích zemích1. Členské státy zajistí, aby styční důstojníci ve třetích zemích a mezinárodních organizacích v souladu s vnitrostátními právními předpisy a odpovídajícími mezinárodními akty a při dodržení platných předpisů upravujících ochranu osobních údajů poskytovali vlastním vnitrostátním orgánům informace týkající se závažné trestné činnosti hrozící jiným členským státům nezastoupeným vlastním styčným důstojníkem v dotyčné třetí zemi nebo mezinárodní organizaci. Vnitrostátní orgány zhodnotí v souladu s vnitrostátními právními předpisy a podle závažnosti hrozby potřebu dotyčný členský stát informovat.2. Styční důstojníci členských států ve třetích zemích nebo mezinárodních organizacích mohou v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy a odpovídajícími mezinárodními akty při dodržení platných předpisů upravujících ochranu osobních údajů poskytovat informace týkající se závažné trestné činnosti hrozící jiným členským státům přímo styčným důstojníkům příslušného členského státu, jestliže je tento členský stát zastoupen v dotyčné třetí zemi nebo mezinárodní organizaci.3. V souladu s vnitrostátními právními předpisy a příslušnými mezinárodními akty mohou členské státy, které nemají ve třetí zemi nebo mezinárodní organizaci styčné důstojníky, požádat o výměnu významných informací jiný členský stát, který má v dotyčné třetí zemi nebo mezinárodní organizaci styčné důstojníky.4. Členské státy se musí zabývat jakoukoliv žádostí uvedenou v odstavci 3 v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a odpovídajícími mezinárodními akty a musí co nejdříve uvést, zda jí lze vyhovět.5. Členské státy mohou souhlasit s výměnou informací přímo mezi styčnými důstojníky ve třetích zemích a mezinárodních organizacích a orgány jiných členských států při dodržení platných právních předpisů upravujících ochranu osobních údajů.6. Plnění úkolů popsaných v odstavcích 1 a 2 nesmí bránit styčným důstojníkům při plnění jejich původních povinností.Článek 6Společné semináře pro styčné důstojníky1. Na podporu spolupráce mezi styčnými důstojníky v jedné nebo více třetích zemích a mezinárodních organizacích, pokud je zvláštní potřeba informací o třetích zemích nebo mezinárodních organizacích a intervence v dotyčných třetích zemích a mezinárodních organizacích, mohou členské státy pořádat společné semináře týkající se vývoje trestné činnosti a nejúčinnějších metod boje proti přeshraniční trestné činnosti s náležitým zřetelem na acquis communautaire. Na tyto semináře je pozvána Komise a Europol.2. Účast na seminářích popsaných v odstavci 1 nesmí bránit styčným důstojníkům při plnění jejich původních povinností.Článek 7Příslušné vnitrostátní orgány1. Členské státy určí v rámci svých příslušných orgánů kontaktní místa pro usnadnění úkolů uvedených v tomto rozhodnutí a zajistí, aby vnitrostátní kontaktní místa byla schopna plnit své povinnosti účinně a rychle.2. Členské státy písemně informují generální sekretariát o kontaktních místech v rámci svých příslušných orgánů a o veškerých následných změnách podle tohoto rozhodnutí. Generální sekretariát zveřejní tyto informace v Úředním věstníku Evropské unie.3. Toto rozhodnutí se použije, aniž jsou dotčeny stávající vnitrostátní právní předpisy, zejména s ohledem na rozdělení pravomocí mezi různé orgány a útvary v dotyčných členských státech.Článek 8Europol1. Členské státy usnadní v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a úmluvou o Europolu vyřizování žádostí Europolu o získání informací od styčných důstojníků členských států ve třetích zemích nebo mezinárodních organizacích, ve kterých není Europol zastoupen. Žádosti Europolu musí být určeny vnitrostáním jednotkám členských států, které v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a úmluvou o Europolu o uvedené žádosti rozhodnou. Informace od styčných důstojníků členských států ve třetích zemích nebo mezinárodních organizacích jsou předávány Europolu v souladu s vnitrostátními právními předpisy a úmluvou o Europolu.2. Členské státy při určování povinností svých styčných důstojníků ve vhodných případech věnují pozornost úkolům, jež má podle úmluvy o Europolu provádět Europol.Článek 9Použitelnost na GibraltarToto rozhodnutí se vztahuje na Gibraltar.Článek 10HodnoceníRada vyhodnotí provádění tohoto rozhodnutí do dvou let od jeho přijetí.Článek 11Zrušení1. Zrušuje se společná akce 96/602/SVV.2. Zrušuje se čl. 47 odst. 4 úmluvy k provedení Schengenské dohody.Článek 12Vstup v platnostToto rozhodnutí vstupuje v platnost čtrnáctým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 27. února 2003.Za RadupředsedaM. CHRISOCHODIS[1] Úř. věst. C 176, 24.7.2002, s. 8.[2] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 20. listopadu 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 19, 23.1.1999, s. 1.[4] Úř. věst. L 268, 19.10.1996, s. 2.[5] Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 2.[6] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.[7] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.[8] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.[9] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.[10] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.


title: 2004/490/ES, Euratom:Rozhodnutí zástupců vlád členských států Evropské unie ze dne 1. května 2004 o jmenování členů Soudu prvního stupně Evropských společenství

text:
               1.5.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 169/23

      ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE

   ze dne 1. května 2004
   o jmenování členů Soudu prvního stupně Evropských společenství
   (2004/490/ES, Euratom)
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 224 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 140 této smlouvy,
   s ohledem na Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, a zejména na čl. 46 odst. 1 a odst. 2 písm. b) tohoto aktu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Čl. 46 odst. 1 a odst. 2 písm. b) výše uvedeného aktu o přistoupení stanoví jmenování deseti soudců Soudu prvního stupně. Funkční období pěti soudců končí dnem 31. srpna 2004. Tito soudci budou vybráni losem. Funkční období ostatních soudců končí dnem 31. srpna 2007.

               (2)

               V souladu s tímto článkem a po losování, jež tento článek stanoví, by mělo být jmenováno deset dalších soudců Soudu prvního stupně.

               (3)

               Desátého soudce lze jmenovat až později,

         ROZHODLI TAKTO:
   Článek 1
   Na dobu od 1. května 2004 do 31. srpna 2004 jsou jmenováni členy Soudu prvního stupně:

               paní Küllike JÜRIMÄE

               pan Savvas S. PAPASAVVAS

               pan Ottó CZÚCZ

               paní Irena WISZNIEWSKA-BIAŁECKA

               pan Daniel ŠVÁBY.

         Článek 2
   Na dobu od 1. května 2004 do 31. srpna 2007 jsou jmenováni členy Soudu prvního stupně:

               paní Irena PELIKÁNOVÁ

               paní Ingrīda LABUCKA

               pan Vilenas VADAPALAS

               paní Ena CREMONA.

         Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. května 2004.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 1. května 2004.

         A. ANDERSON

            Předseda


title: Rozhodnutí Rady ze dne 2. dubna 1963, kterým se stanoví obecné zásady pro provádění společné politiky odborného vzdělávání

text:
Důležité právní upozornění

|

31963D0266

Úřední věstník 063 , 20/04/1963 S. 1338 - 1341 Finské zvláštní vydání: Kapitola 16 Svazek 1 S. 0003  Dánské zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1963-1964 S. 0022  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 16 Svazek 1 S. 0003  Anglické zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1963-1964 S. 0025  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 05 Svazek 1 S. 0012  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 05 Svazek 1 S. 0030  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 05 Svazek 1 S. 0030

		Rozhodnutí Radyze dne 2. dubna 1963,kterým se stanoví obecné zásady pro provádění společné politiky odborného vzdělávání(63/266/EHS)RADA EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 128 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že pro splnění závazku uloženého členským státům Smlouvou uskutečňovat hospodářskou politiku, která zajistí zejména zachování vysoké úrovně zaměstnanosti, by členské státy měly přijmout odpovídající opatření k přizpůsobení odborné dovednosti pracovních sil změnám v celkové hospodářské situaci a změnám výrobních technologií;vzhledem k tomu, že se zřetelem na rychlé zavádění společného trhu a ve spojitosti s koordinací regionálních politik a postupným naplňováním společné zemědělské politiky jsou strukturální změny, které v současnosti probíhají v určitých hospodářských odvětvích, příčinou naléhavých problémů v oblasti odborného vzdělávání a rekvalifikace;vzhledem k tomu, že společná politika odborného vzdělávání, která může v souladu s článkem 128 Smlouvy přispět k harmonickému rozvoji národních hospodářství i společného trhu, by měla být vymezena na základě obecných cílů Smlouvy, a zejména preambule a článku 2 této smlouvy;vzhledem k tomu, že zavedení účinné společné politiky odborného vzdělávání napomůže uskutečňování volného pohybu pracovníků;vzhledem k tomu, že musí být dbáno základního práva každého člověka na svobodnou volbu povolání, podnikání a místa vzdělání a místa výkonu zaměstnání;vzhledem k tomu, že by každý člověk měl mít možnost získat odpovídající základní i další vzdělání a veškerou nezbytnou odbornou rekvalifikaci v různých obdobích svého produktivního věku;vzhledem k tomu, že obecné zásady pro provádění společné politiky odborného vzdělávání by se měly vztahovat na veškeré odborné vzdělávání mladých lidí a dospělých, kteří by mohli být anebo již jsou zaměstnáni na různých pozicích až po úroveň vedoucích zaměstnanců, a že by vzdělávání a dalšímu vzdělávání učitelů a instruktorů měl být přikládán zvláštní význam;vzhledem k tomu, že pro dosažení cílů stanovených v níže uvedených obecných zásadách je nutné nejen učinit opatření na vnitrostátní úrovni, ale i umožnit Komisi navrhovat příslušná opatření, v souladu se Smlouvou, a předkládat je Radě nebo členským státům; že tento proces vyžaduje těsnou spolupráci mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a příslušnými orgány Společenství;vzhledem k tomu, že je žádoucí zajistit spolupráci mezi těmi veřejnoprávními a soukromoprávními subjekty v rámci členských států, které se problematikou odborného vzdělávání zvláště zabývají, a to především ustavením poradního výboru při Komisi;vzhledem k tomu, že níže uvedené obecné zásady odpovídají současným hospodářským a sociálním podmínkám ve Společenství; že mohou být později postupně rozváděny v souvislosti s měnícími se potřebami Společenství,ROZHODLA TAKTO:Tímto se stanoví obecné zásady pro provádění společné politiky odborného vzdělávání:První zásadaSpolečnou politikou odborného vzdělávání se rozumí soudržná a postupná společná akce, která vyžaduje, aby každý členský stát navrhl programy a zajistil, aby jejich uskutečňování bylo v souladu s obecnými zásadami obsaženými v tomto rozhodnutí a v souladu s výslednými opatřeními přijatými k jejich provedení.Obecné zásady musí každému člověku umožnit získání odpovídajícího vzdělání, s náležitým ohledem na svobodnou volbu povolání, podnikání a místa vzdělání a zaměstnání.Tyto obecné zásady musí zahrnovat vzdělávání mladých lidí a dospělých, kteří mohou být nebo již jsou zaměstnáni na různých místech až po úroveň vedoucích zaměstnanců.Za používání těchto obecných zásad v rámci Smlouvy ponesou odpovědnost členské státy a příslušné orgány Společenství.Druhá zásadaSpolečná politika odborného vzdělávání stanoví tyto základní cíle:a) vytvořit podmínky, které zaručí všem právo získat odpovídající odborné vzdělání;b) včasné zřízení vhodných vzdělávacích zařízení, která zajistí pracovní síly potřebné v různých odvětvích hospodářské činnosti;c) rozšířit odborné vzdělávání na základě všeobecného vzdělávání, v dostatečné míře pro podporu harmonického rozvoje osobnosti a splnění požadavků daných technickým pokrokem, novými výrobními metodami a společenským a hospodářským vývojem;d) umožnit každému, aby si osvojil technické znalosti a dovednosti nezbytné pro výkon daného povolání a aby dosáhl nejvyšší možné úrovně vzdělání, a současně podporovat, zejména u mladých lidí, duševní a mravní vývoj, občanské vědomí a tělesný rozvoj;e) zabránit jakémukoli škodlivému přerušení mezi ukončením všeobecného vzdělávání a zahájením odborného vzdělávání nebo přerušení v průběhu odborného vzdělávání;f) podporovat počáteční a další odborné vzdělávání a tam, kde je to vhodné, i rekvalifikaci v průběhu různých období produktivního věku;g) nabídnout každému člověku v souladu s jeho zálibami a schopnostmi, pracovními poznatky a zkušenostmi pomocí stálých zařízení určených pro rozvíjení odbornosti zlepšení přístupu k získání vyššího postavení v zaměstnání či přípravu pro novou činnost na vyšší úrovni;h) úzce provázat různé formy odborného vzdělávání s různými odvětvími hospodářství tak, aby odborné vzdělávání na jedné straně co nejlépe uspokojilo potřeby ekonomiky i zájmy školených a aby na straně druhé podnikatelské a odborné kruhy ve všech státech věnovaly problematice odborného vzdělávání pozornost, kterou zasluhuje.Třetí zásadaPři provádění společné politiky odborného vzdělávání je třeba věnovat zvláštní pozornost- předpovědím a odhadům požadavků na množství a kvalitu pracovní síly potřebné pro zajištění různých výrobních činností, a to na vnitrostátní úrovni i úrovni Společenství;- zřizování stálých informačních středisek a poraden pro volbu povolání pro mládež a dospělé založených na znalostech individuálních schopností, školících zařízení a pracovních příležitostí a úzce spolupracujících s výrobními a distribučními odvětvími ekonomiky, službami zajišťujícími odborné vzdělávání a školami;- vytváření podmínek umožňujících každé osobě kdykoliv se obrátit na výše uvedená místa před volbou povolání, v průběhu odborného vzdělávání a v průběhu celého produktivního věku.Čtvrtá zásadaV souladu s těmito obecnými zásadami a pro dosažení cílů, které jsou vymezeny v tomto rozhodnutí, může Komise navrhnout Radě nebo členským státům v souladu se Smlouvou vhodná opatření, která se mohou ukázat nezbytnými.Kromě toho Komise v těsné spolupráci s členskými státy provádí studie a výzkum v oblasti odborného vzdělávání, které zajistí dosažení společné politiky, a to zejména s cílem podpořit možnost získání zaměstnání a geografickou a oborovou mobilitu pracovníků v rámci Společenství.Komise mimoto sestaví seznam vzdělávacích zařízení v členských státech a porovná je se stávajícími požadavky, aby mohla rozhodnout, jaká opatření by měla členským státům doporučit, přičemž tam, kde je to nutné, uvede pořadí jejich důležitosti; popřípadě Komise doporučí uzavření dvoustranných nebo vícestranných dohod.Komise sleduje provádění těchto opatření, porovnává jejich výsledky a uvědomuje o nich členské státy.Při plnění úkolů, kterými byla v oblasti odborného vzdělávání pověřena, je Komisi nápomocen tripartitní poradní výbor, jehož složení a jednací řád stanoví Rada po obdržení stanoviska Komise.Pátá zásadaKomise učiní veškerá vhodná opatření ke shromažďování, rozšiřování a výměně užitečných informací, literatury a učebních pomůcek mezi členskými státy, aby tak podpořila širší informovanost o všech skutečnostech a publikacích týkajících se stavu a rozvoje odborného vzdělávání v rámci Společenství a napomohla modernizaci používaných metod výuky. Zejména zajistí systematické rozšiřování literatury týkající se již užívaných nových postupů nebo zaváděných nových postupů. Členské státy ze své strany poskytnou Komisi veškerou pomoc a podporu nezbytnou pro splnění těchto úkolů a zejména poskytnou všechny potřebné informace o současném stavu a rozvoji vnitrostátních systémů odborného vzdělávání.Šestá zásadaVe spolupráci s členskými státy podpoří Komise přímé výměny zkušeností v oblasti odborného vzdělávání, které mohou institucím odpovědným za odborné vzdělávání a odborníkům působícím v tomto oboru umožnit, aby se seznámili s výsledky a nejnovějším vývojem dosaženým v ostatních zemích Společenství v oblasti odborného vzdělávání a tyto výsledky a vývoj studovali.Takovéto výměny jsou uskutečňovány zejména prostřednictvím studijních seminářů a programů návštěv a pobytů na institucích odborného vzdělávání.Sedmá zásadaOdpovídající vzdělání učitelů a instruktorů, jejichž počet by se měl zvýšit a jejichž technické a pedagogické schopnosti a dovednosti by se měly rozvíjet, představuje jeden ze základních prvků každé účinné politiky odborného vzdělávání.Členské státy podporují, ve vhodných případech s pomocí Komise, všechna opatření, která mohou přispět ke zlepšení a rozvoji tohoto vzdělávání, zejména opatření k zajištění soustavného přizpůsobování pokroku dosahovanému v hospodářské a technické oblasti.Je třeba podporovat vzdělávání instruktorů získaných mezi pracovníky s odbornou kvalifikací. Je třeba usilovat o sbližování vzdělávání instruktorů; k dosažení tohoto sblížení je možno využít všechny výměny zkušeností a další podobné vhodné prostředky, a zejména ty zmíněné v šesté zásadě.V členských státech Společenství musí být přijata zvláštní opatření na podporu vzdělávání a dalšího vzdělávání učitelů a instruktorů, kteří pracují v nejméně vyspělých regionech Společenství a v rozvíjejících se státech a územích, zejména těch, které jsou přidruženy ke Společenství.Osmá zásadaSpolečná politika odborného vzdělávání musí být především zaměřena tak, aby umožnila postupné sbližování jednotlivých úrovní vzdělávání.Komise vypracuje ve spolupráci s členskými státy, podle potřeby, s ohledem na různá povolání vyžadující stanovené vzdělání harmonizovaný popis základních kvalifikačních předpokladů, které jsou vyžadovány na různých úrovních vzdělávání.Na tomto základě by se mělo usilovat o sblížení objektivních podmínek vyžadovaných pro úspěšné složení závěrečných zkoušek, s cílem dosáhnout vzájemného uznávání osvědčení a obdobných dokladů potvrzujících ukončení odborného vzdělání.Členské státy a Komise podpoří konání evropských soutěží a zkoušek.Devátá zásadaČlenské státy a Komise mohou spolupracovat při přijímání vhodných opatření, zejména při vypracovávání studijních programů, aby přispěly k dosažení celkové rovnováhy mezi poptávkou a nabídkou pracovní síly v rámci Společenství, s přihlédnutím k předpovědím vypracovaným za tímto účelem.Tato opatření a programy musí směřovat k zajištění rychlého vzdělávání dospělých a odborné rekvalifikace, s přihlédnutím k podmínkám vyplývajícím z hospodářského růstu nebo poklesu, technologických a strukturálních změn a ze zvláštních požadavků určitých povolání, kategorií povolání či určitých regionů.Desátá zásadaPři používání obecných zásad společné politiky odborného vzdělávání je věnována mimořádná pozornost zvláštním problémům souvisejícím s určitými oblastmi činnosti nebo určenými kategoriemi osob; v tomto ohledu je možno přijmout zvláštní opatření.Opatření přijatá k dosažení cílů společné politiky odborného vzdělávání mohou být předmětem společného financování.V Bruselu dne 2. dubna 1963.Za RadupředsedaEugène Schaus[1] Úř. věst. 31, 26.4.1962, s. 1034/62.--------------------------------------------------


title: 2006/837/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 27. dubna 2006 o účetní závěrce Evropské agentury pro léčivé přípravky za rozpočtový rok 2004

text:
               6.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 340/108

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 27. dubna 2006
   o účetní závěrce Evropské agentury pro léčivé přípravky za rozpočtový rok 2004
   (2006/837/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropské agentury pro léčivé přípravky v rozpočtovém roce 2004 (1),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro léčivé přípravky za rozpočtový rok 2004, spolu s odpověďmi agentury (2),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 14. března 2006 (5972/2006 – C6-0093/2006),

               —

               s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství za schvalování léčivých přípravků pro humánní a veterinární použití a dohled nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (4), a zejména na článek 68 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro instituce podle článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a na stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A6-0101/2006),

               1.

               bere na vědomí následující údaje jako účetní závěrku Evropské agentury pro léčivé přípravky za rozpočtové roky 2004 a 2003:
               Výkaz příjmů a výdajů za rozpočtové roky 2004 a 2003

                           (1000 EUR)

                           2004

                           2003

                           Příjmy

                           Poplatky za rozhodnutí o registraci.

                           68 412

                           58 657

                           Dotace Komise včetně dotací poskytnutých EHP.

                           20 529

                           19 786

                           Dotace Společenství na léčivé přípravky pro vzácná onemocnění

                           4 026

                           2 814

                           Příspěvky na programy Společenství

                           0

                           1 208

                           Příspěvky na programy Společenství

                           1 973

                           1 703

                           Různé příjmy

                           1 473

                           1 788

                              Celkem (a)

                              96 413

                              85 956

                           Výdaje  (6)

                           Náklady na zaměstnance

                           34 333

                           29 663

                           Správní výdaje

                           11 224

                           10 835

                           Provozní výdaje

                           38 573

                           32 838

                           Odpisy

                           3 650

                           2 364

                           Ostatní faktory

                           280

                           0

                              Celkem (b)

                              88 060

                              75 700

                              Výsledek (c = a – b)

                              8 353

                              10 256

                              Výsledek (e)

                              1 160

                              676

                              Zůstatek za rozpočtový rok (f = c + e)

                              9 513

                              10 932

               2.

               schvaluje účetní závěrku Evropské agentury pro léčivé přípravky za rozpočtový rok 2004;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli Evropské agentury pro léčivé přípravky, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

         Josep BORRELL FONTELLES

            předseda

         Julian PRIESTLEY

            generální tajemník

      (1)  Úř. věst. C 269, 28.10.2005, s. 17.

      (2)  Úř. věst. C 332, 28.12.2005, s. 8.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 136, 30.4.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1261/2005 (Úř. věst. L 201, 2.8.2005, s. 3).

      (6)  Ta část přenesených finančních prostředků, která se pro rozpočtový rok považuje za výdaje, byla hodnocena spíše na všeobecném základě, nikoliv na základě zkoumání jednotlivých operací.
    ---documentbreak---

               6.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 340/110

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   o připomínkách, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro léčivé přípravky v rozpočtovém roce 2004
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropské agentury pro léčivé přípravky v rozpočtovém roce 2004 (1),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro léčivé přípravky za rozpočtový rok 2004, spolu s odpověďmi agentury (2),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 14. března 2006 (5972/2006 – C6-0093/2006),

               —

               s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství za schvalování léčivých přípravků pro humánní a veterinární použití a dohled nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (4), a zejména na článek 68 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro instituce podle článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a na stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A6-0101/2006),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlásil, že získal přiměřenou jistotu o tom, že účetní závěrka za rozpočtový rok, který skončil dne 31. prosince 2004, je spolehlivá a že uskutečněné operace jsou ve svém souhrnu zákonné a správné,

               B.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlašuje, že obdržel od všech agentur dostatečné záruky, kromě výslovných výhrad týkajících se rozpočtového roku 2004, které vyjádřil ohledně Evropské agentury pro obnovu, Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, Evropské nadace odborného vzdělávání, Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie a Evropského úřadu pro bezpečnost potravin,

               1.

               připomíná, že v souladu s článkem 185 finančního nařízení Parlament uděluje absolutorium za plnění rozpočtu subjektům zřízeným Společenstvím, které mají právní subjektivitu a skutečně dostávají subvence z rozpočtu; nicméně připomíná, že ne všechny tyto subjekty jsou zcela nebo částečně financovány prostřednictvím subvencí z rozpočtu; podotýká, že rozhodnutí o udělení absolutoria se tedy vztahuje jak na rozpočtové, tak na mimorozpočtové financování těchto subjektů; domnívá se, že je nepřijatelné, že některé ze subjektů zřízených Unií musí doložit využití prostředků pocházejících z jiných zdrojů, než je rozpočet, zatímco jiné subjekty, které nedostávají subvence z rozpočtu, tuto povinnost nemají; potvrzuje zásadu, podle níž všechny agentury Společenství, ať již dostávají subvence nebo ne, předkládají žádost o udělení absolutoria Parlamentu, a to i v těch případech, kdy je na základě jejich zřizovacího aktu příslušný pro udělení absolutoria jiný orgán, a vyvozuje z toho závěr, že je nutno revidovat veškeré texty, které jsou v rozporu s touto zásadou;

               2.

               vysoce hodnotí přínos tabulky č. 1 obsažené ve zprávě Účetního dvora, která byla poprvé zavedena při postupu udělování absolutoria v roce 2003 a která shrnuje pravomoci a odpovědnosti agentury, jeho řízení, zdroje, činnosti a služby, které poskytuje; poznamenává, že informace obsažené v tabulce č. 1 poskytla agentura; žádá Účetní dvůr, aby ověřil obsah tabulky č. 1;

               3.

               trvá na tom, že agentury by měly jednak vydávat peníze řádně a jednak by měly usilovat o to, aby je vydávaly co nejúčinněji a nejúčelněji; vyzývá Účetní dvůr, aby zvážil možnost rozšířit své zvláštní výroční zprávy o agenturách tak, aby rovněž zkoumaly výkon a dosahování cílů; v tomto ohledu a ve smyslu svých usnesení o schválení provádění rozpočtu na rok 2003 trvá na tom, aby byly zohledněny tyto aspekty: aby se jednotlivé agentury v rámci svých možností vyhýbaly překrývání pracovní činnosti a aby byla upřesněna opatření zaměřená na dokonalejší uplatňování zásady transparentnosti ve styku s veřejností a opatření Společenství zaměřená na afirmativní akce prosazující rovné postavení žen a mužů na všech úrovních přijímání pracovníků, odborného vzdělávání a rozdělování odpovědnosti;

               4.

               konstatuje, že agentury Společenství nemají vždy nejlepší pověst, ani nejsou příznivě hodnoceny v tisku, že řada z nich si toto negativní hodnocení nezaslouží a že je záhodno o tom občany Evropské unie informovat a v nutných případech a přiměřenými prostředky vysvětlit důvody existence těchto agentur a výsledky, kterých dosáhly; žádá Komisi, aby v tomto směru učinila kroky v rozsahu, který bude považovat za potřebný;

               5.

               konstatuje, že rozšíření Evropské unie v roce 2004 mělo řadu dopadů na vnitřní uspořádání a způsob fungování agentur Společenství; některé se o tom zmínily ve svých zprávách o činnosti, zejména pokud jde o zvýšení počtu svých administrátorů; žádá Komisi, aby provedla analýzu potíží, s nimiž se agentury reálně či domněle setkaly, a aby doporučila potřebnou úpravu předpisů;

               6.

               konstatuje, že se Komise zavázala ke sladění způsobu, jakým jsou předkládány zprávy o činnosti jejích generálních ředitelství; vyzývá, aby byl obdobný přístup uplatněn na zprávy o činnosti, které předkládají agentury Společenství, neboť ty se svým obsahem značně liší; žádá Komisi, aby agenturám Společenství upřesnila kategorie informací a ukazatelů činnosti, které musí povinně poskytovat;

               7.

               bere na vědomí zjištění Účetního dvora, že smlouvy uzavřené s bankami byly platné více než pět let, tedy v rozporu s prováděcími pravidly agentury, která vyžadují, aby došlo k výzvě k předkládání nabídek nejméně každých pět let; bere na vědomí odpověď Evropské agentury pro léčivé přípravky, v níž vysvětluje důvody pro zpoždění ve vydání výzvy k předkládání nabídek a uvádí přínos dosažený díky přímému jednání s bankou, a zohlední ji při posuzování revize finančního nařízení;

               8.

               konstatuje, že plnění provozního i administrativního rozpočtu bylo v roce 2004 nižší než v roce 2003; je velmi potěšen komplexním plněním rozpočtové položky pro léky na vzácná onemocnění (tzv. orphan drugs);

               9.

               poukazuje na to, že nové předpisy v oblasti léčivých přípravků přijaté v roce 2004 měly významný dopad na práci a manažerské struktury agentury; blahopřeje Evropské agentuře pro léčivé přípravky, že se úspěšné přizpůsobila novému regulačnímu prostředí;

               10.

               podotýká, že členské státy zavedly celoevropský systém hlášení v oblasti farmakovigilance (databázi EudraVigilance) pomaleji, než se čekalo; s uspokojením však bere na vědomí nedávné prohlášení výkonného ředitele Evropské agentury pro léčivé přípravky, že se situace v průběhu roku 2005 podstatně zlepšila;

               11.

               vyzývá Evropskou agenturu pro léčivé přípravky, aby zlepšila smlouvy s organizacemi na ochranu spotřebitelů s cílem zvýšit povědomí o toxických a potenciálně škodlivých výrobcích obsažených v léčivých přípravcích; zdůrazňuje povinnost agentury jednat v zájmu veřejnosti;

               12.

               vyzývá Komisi, aby agenturám pomohla co nejdůsledněji dodržovat pracovní plán dohodnutý pro následující rok, který umožňuje, aby činnosti byly řádně naplánovány a uskutečňovány a zejména aby se zamezilo výrazným změnám v pracovním zatížení na poslední chvíli;

               13.

               žádá Komisi, aby zkvalitnila synergie mezi agenturami účinnější spoluprací a zabráněním zdvojování činnosti a řešením nedostatků zejména ve společných oblastech, jako je odborné vzdělávání, průřezové uplatňování politik Společenství, integrace nejnovějších systémů řízení a řešení problémů souvisejících s řádnou správou rozpočtu.

      (1)  Úř. věst. C 269, 28.10.2005, s. 17.

      (2)  Úř. věst. C 332, 28.12.2005, s. 8.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 136, 30.4.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1261/2005 (Úř. věst. L 201, 2.8.2005, s. 3).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 7. dubna 1998 o uzavření Rámcové dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Kartagenskou úmluvou a jejími členskými zeměmi, Bolivijskou republikou, Kolumbijskou republikou, Ekvádorskou republikou, Peruánskou republikou a Venezuelskou republikou

text:
Důležité právní upozornění

|

31998D0278

Úřední věstník L 127 , 29/04/1998 S. 0010 - 0010

		Rozhodnutí Radyze dne 7. dubna 1998o uzavření Rámcové dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Kartagenskou úmluvou a jejími členskými zeměmi, Bolivijskou republikou, Kolumbijskou republikou, Ekvádorskou republikou, Peruánskou republikou a Venezuelskou republikou(98/278/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvou o založení Evropského společenství, a zejména na články 113 a 130y ve spojení s čl. 228 odst. 2 první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že Společenství by mělo pro dosažení svých cílů v oblasti vnějších hospodářských vztahů schválit Rámcovou dohodu o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Kartagenskou úmluvou a jejími členskými zeměmi, Bolivijskou republikou, Kolumbijskou republikou, Ekvádorskou republikou, Peruánskou republikou a Venezuelskou republikou,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Rámcová dohoda o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Kartagenskou úmluvou a jejími členskými zeměmi, Bolivijskou republikou, Kolumbijskou republikou, Ekvádorskou republikou, Peruánskou republikou a Venezuelskou republikou se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady provede oznámení stanovené v článku 37 dohody.Článek 3Komise, jíž jsou nápomocni zástupci členských států, zastupuje Společenství ve smíšeném výboru podle článku 32 dohody.Článek 4Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Lucemburku dne 7. dubna 1998.Za RadupředsedaD. Blunkett[1] Úř. věst. C 25, 28.1.1993, s. 31.[2] Úř. věst. C 234, 30.8.1993 a Úř. věst. C 80, 16.3.1998.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2014/800/SZBP ze dne 17. listopadu 2014 , kterým se zahajuje poradní mise Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) a mění rozhodnutí 2014/486/SZBP

text:
               18.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 331/24

         ROZHODNUTÍ RADY 2014/800/SZBP
   ze dne 17. listopadu 2014,
   kterým se zahajuje poradní mise Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) a mění rozhodnutí 2014/486/SZBP
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst.4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/486/SZBP ze dne 22. července 2014 o poradní misi Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (1), a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. července 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/486/SZBP.

               (2)

               Dne 20. října 2014 Rada schválila operační plán pro misi EUAM Ukraine.

               (3)

               V návaznosti na doporučení civilního velitele operace a poté, co mise EUAM Ukraine dosáhla počáteční operační schopnosti, by tato mise měla být zahájena dne 1. prosince 2014.

               (4)

               Rozhodnutí 2014/486/SZBP stanovilo pro období do 30. listopadu 2014 finanční referenční částku ve výši 2 680 000 EUR. Je třeba stanovit novou finanční referenční částku na období v délce dvanácti měsíců, které začíná 1. prosince 2014. Rozhodnutí 2014/486/SZBP by proto mělo být změněno.

               (5)

               Mise EUAM Ukraine bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Poradní mise Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) se zahajuje dne 1. prosince 2014.
   Článek 2
   Civilní velitel operace pro misi EUAM Ukraine se zmocňuje zahájit provádění operace s okamžitým účinkem.
   Článek 3
   V článku 14 rozhodnutí 2014/486/SZBP se odstavec 1 nahrazuje tímto:

      „1.   Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUAM Ukraine do dne 30. listopadu 2014 činí 2 680 000 EUR. Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUAM Ukraine na období od 1. prosince 2014 do 30. listopadu 2015 činí 13 100 000 EUR. Finanční referenční částku na následující období stanoví Rada.“

   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 17. listopadu 2014.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Úř. věst. L 217, 23.7.2014, s. 42.


title: 2004/769/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 26. července 2004 o jmenování německého člena a německého náhradníka Výboru regionů

text:
               17.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 341/24

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 26. července 2004
   o jmenování německého člena a německého náhradníka Výboru regionů
   (2004/769/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh německé vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. ledna 2002 Rada přijala rozhodnutí 2002/60/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů (1).

               (2)

               Uvolnilo se místo člena Výboru regionů po odstoupení Axela ENDLEINA, které bylo Radě oznámeno dne 7. července 2004, a uvolnilo se místo náhradníka po navržení Petera WINTERA za člena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Členy Výboru regionů jsou jmenováni

               a)

               členem:

                           Peter WINTER
                           Landrat Kreis Saarlouis
                           jako nástupce Axela ENDLEINA

               b)

               náhradníkem:

                           Helmut JAHN
                           Landrat
                           jako nástupce Petera WINTERA

         na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2006.

      V Bruselu dne 26. července 2004.

            Za Radu

         B. R. BOT

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 24, 26.1.2002, s. 38.


title: 2009/166/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 27. listopadu 2008 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Čínské lidové republiky o prekursorech drog a látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek

text:
               28.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 56/6

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 27. listopadu 2008
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Čínské lidové republiky o prekursorech drog a látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek
   (2009/166/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Společenství by mělo zesílit kontrolu zásilek prekursorů z Čínské lidové republiky vzhledem k riziku jejich zneužití k nedovolené výrobě syntetických drog ve Společenství.

               (2)

               Dne 27. června 2006 Rada zmocnila Komisi, aby s vládou Čínské lidové republiky sjednala dohodu o prekursorech drog a látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek (dále jen „dohoda“). Po jednáních bylo znění dohody přijato dne 13. března 2008.

               (3)

               Je vhodné, aby Rada zmocnila Komisi k tomu, aby po poradě se zvláštním výborem jmenovaným Radou schvalovala jménem Společenství změny, u nichž dohoda stanoví, že mají být přijímány smíšenou kontrolní skupinou. Toto zmocnění však musí být omezeno na změny příloh dohody, pokud se týkají látek, které již jsou předmětem úpravy právních předpisů Společenství o prekursorech drog a látkách.

               (4)

               Dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a vládou Čínské lidové republiky o prekursorech drog a látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   1.   Komise, jíž jsou nápomocni zástupci členských států, zastupuje Společenství ve smíšené kontrolní skupině zřízené článkem 9 dohody.
   2.   Komise je zmocněna schvalovat jménem Společenství změny příloh A a B dohody přijaté smíšenou kontrolní skupinou postupem stanoveným v článku 10 dohody.
   Komisi je při plnění tohoto úkolu nápomocen zvláštní výbor, který jmenuje Rada a který má za úkol vypracovat společný postoj.
   3.   Zmocnění uvedené v odstavci 2 je omezeno na látky, na něž se již vztahují příslušné právní předpisy Společenství o prekursorech drog.
   Článek 3
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu zavazující Společenství.
   Článek 4
   Předseda Rady provede jménem Společenství oznámení podle článku 12 dohody (1).
   Článek 5
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 27. listopadu 2008.

            Za Radu

            předseda

         L. CHATEL

      (1)  Datum vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
    ---documentbreak---

               28.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 56/8

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a vládou Čínské lidové republiky o prekursorech drog a látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
   dále jen „Společenství“,
   na straně jedné a
   VLÁDA ČÍNSKÉ LIDOVÉ REPUBLIKY,
   dále jen „čínská vláda“,
   na straně druhé,
   dále jen „strany“,
   V RÁMCI Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami, podepsané ve Vídni dne 20. prosince 1988 (dále jen „úmluva z roku 1988“), a v souladu s platnými právními předpisy Čínské lidové republiky a členských států Společenství;
   ROZHODNUTY bránit nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek a bojovat proti ní tím, že budou bránit zneužívání prekursorů drog a látek často používaných k tomuto účelu (dále jen „prekursory drog“);
   BEROUCE V ÚVAHU článek 12 úmluvy z roku 1988;
   VĚDOMY SI toho, že v mezinárodním obchodu může docházet ke zneužívání prekursorů drog a že je nutno uzavírat a provádět dohody zakládající širokou spolupráci mezi dotčenými regiony, zejména propojením dovozních a vývozních kontrol;
   UZNÁVAJÍCE, že prekursory drog jsou zároveň používány hlavně a nejčastěji k povoleným účelům a že nepřiměřené kontrolní postupy nesmějí znesnadňovat mezinárodní obchod;
   ROZHODNUVŠE SE uzavřít dohodu s cílem zabránit zneužívání prekursorů drog a látek často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Oblast působnosti dohody
   1.   Tato dohoda stanoví opatření k posílení správní spolupráce mezi stranami s cílem zabránit zneužívání prekursorů drog a látek často používaných k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek, aniž jsou dotčeny běžné obchodní činnosti a náležité uznání oprávněných zájmů průmyslu.
   2.   Za tímto účelem si strany vzájemně pomáhají, jak je stanoveno v této dohodě, zejména

               —

               sledováním vzájemného obchodu s prekursory drog uvedenými v odstavci 3 s cílem bránit jejich zneužití k nedovoleným účelům,

               —

               poskytováním vzájemné správní pomoci, která zajistí náležité používání příslušných právních předpisů upravujících sledování obchodu s prekursory drog.

         3.   Aniž jsou dotčeny případné změny, které mohou být provedeny podle článku 10, vztahuje se tato dohoda na látky uvedené v jejích přílohách.
   Článek 2
   Sledování obchodu
   1.   Strany se z vlastního podnětu vzájemně radí a informují o každém důvodném podezření na zneužití prekursorů drog k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, zejména v případě dovozních nebo vývozních zásilek dodávaných v neobvyklém množství nebo za neobvyklých okolností.
   2.   Pokud jde o prekursory drog uvedené v příloze A této dohody, zašle příslušný orgán vyvážející strany příslušnému orgánu dovážející strany předběžné oznámení o vývozu. Dovážející strana písemně odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od doručení sdělení vyvážející strany. V případě nedoručení odpovědi v této lhůtě se má za to, že proti odeslání zásilky nejsou vzneseny námitky. Námitka musí být písemně oznámena vyvážející straně v této lhůtě a odmítnutí dovozu musí být zdůvodněno.
   3.   Pokud jde o prekursory drog uvedené v příloze B této dohody, určí příslušný orgán vyvážející strany, zda provede mezinárodní kontrolu, v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy.
   4.   Strany se zavazují, že budou odpovídat písemně co nejdříve, co se týká poskytnutých informací nebo požadovaných opatření podle tohoto článku.
   Článek 3
   Pozastavení zásilek
   1.   Aniž je dotčeno případné použití technických donucovacích opatření, zásilky se pozastaví, pokud podle názoru některé strany existují dostatečné důvody se domnívat, že prekursory drog mohou být zneužity k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, nebo pokud o to v případech uvedených v čl. 2 odst. 2 písemně požádá dovážející strana a popřípadě předloží důkazy a uvede opatření, jež mají být přijata do pěti pracovních dnů.
   2.   Strany spolupracují při vzájemném poskytování informací o podezřeních na operace zneužívání látek na základě žádosti o vzájemnou správní pomoc.
   Článek 4
   Vzájemná správní pomoc
   1.   Strany si na základě žádosti o vzájemnou správní pomoc vzájemně poskytují veškeré informace, aby zabránily zneužívání prekursorů drog k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, a prošetřují případy podezření ze zneužívání. V případě potřeby přijmou příslušná preventivní opatření k zabránění zneužití.
   2.   Všechny žádosti o poskytnutí informací nebo o přijetí preventivních opatření jsou vyřizovány včas.
   3.   Žádosti o správní pomoc se vyřizují v souladu s právními nebo správními předpisy dožádané strany.
   4.   Řádně zmocnění úředníci jedné strany se mohou se souhlasem druhé strany a za podmínek jí stanovených účastnit šetření prováděného na území této druhé strany.
   5.   Strany si vzájemně pomáhají za účelem usnadnění opatřování důkazů na základě žádosti o vzájemnou správní pomoc.
   6.   Správní pomocí poskytovanou podle tohoto článku nejsou dotčena pravidla upravující vzájemnou pomoc v trestních věcech; správní pomoc se rovněž nevztahuje na informace získané na základě výkonu pravomocí na žádost soudního orgánu, ledaže tento orgán se sdělením informací souhlasí.
   7.   Jedna strana může v jednotlivém případě a prostřednictvím konzultací poskytnout na žádost druhé strany informace o látkách, jež jsou často používány k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, které však nespadají do oblasti působnosti této dohody.
   Článek 5
   Výměna informací a důvěrnost údajů
   1.   Veškeré informace sdělované v jakékoliv formě podle této dohody jsou důvěrné nebo určené pouze pro služební potřebu podle příslušných předpisů platných v jednotlivých stranách a podléhají úřednímu tajemství.
   2.   Osobní údaje lze vyměňovat pouze v případech, kdy se strana, která je má obdržet, zaváže zajistit ochranu těchto údajů způsobem alespoň rovnocenným způsobu ochrany používanému v takovém případě stranou, která tyto údaje může poskytnout. Za tímto účelem si strany navzájem sdělí informace o svých platných předpisech, včetně právních předpisů platných v členských státech Společenství.
   3.   Informace získané na základě této dohody se použijí výhradně pro účely této dohody. Pokud si jedna ze stran přeje tyto informace použít k jiným účelům, musí k tomu získat předchozí písemný souhlas orgánu, který informace poskytl. Takové použití poté podléhá jakýmkoli omezením stanoveným tímto orgánem.
   4.   Použití informací získaných na základě této dohody v řízeních zahájených z důvodu nedodržení právních předpisů o prekursorech drog uvedených v článku 3 se považuje za použití informací pro účely této dohody. Strany proto mohou v řízení použít jako důkaz informace a dokumenty získané a zpřístupněné v souladu s ustanoveními této dohody. Použití důkazů podléhá předchozímu povolení příslušného orgánu, který tyto informace poskytl nebo umožnil přístup k těmto dokumentům.
   Článek 6
   Výjimky z povinnosti poskytnout pomoc
   1.   Pomoc může být odmítnuta nebo může být podmíněna splněním určitých podmínek nebo požadavků, pokud je strana toho názoru, že by pomoc v rámci této dohody

               a)

               mohla ohrozit svrchovanost Čínské lidové republiky nebo některého členského státu Společenství, který byl požádán o poskytnutí pomoci podle této dohody, nebo

               b)

               mohla ohrozit veřejný pořádek, bezpečnost nebo jiné základní zájmy, zejména v případech uvedených v čl. 5 odst. 2, nebo

               c)

               znamenala porušení průmyslového, obchodního nebo profesního tajemství.

         2.   Dožádaný orgán může pomoc odložit z důvodu, že zasahuje do probíhajícího vyšetřování, soudního stíhání nebo řízení. V takovém případě dožádaný orgán se žádajícím orgánem konzultuje, zda lze pomoc poskytnout za podmínek, které dožádaný orgán může požadovat.
   3.   Pokud žádající orgán požádá o pomoc, kterou by sám v případě stejné žádosti nebyl schopen poskytnout, uvede tuto skutečnost ve své žádosti. Pak je na dožádaném orgánu, aby rozhodl, jakým způsobem má na takovou žádost odpovědět.
   4.   V případech uvedených v tomto článku musí být rozhodnutí dožádaného orgánu a důvody tohoto rozhodnutí sděleny žádajícímu orgánu pokud možno neprodleně.
   Článek 7
   Technická a vědecká spolupráce
   Strany spolupracují při zjišťování nových způsobů zneužívání látek a při stanovení vhodných protiopatření, včetně technické spolupráce, a zejména pořádání školení a výměnných programů pro dotyčné úředníky, s cílem posílit správní a donucovací struktury v této oblasti a podpořit spolupráci s obchodem a průmyslem.
   Článek 8
   Prováděcí opatření
   1.   Čínská strana, Evropská komise a každý členský stát Společenství určí příslušný orgán, aby koordinoval provádění této dohody. Pro účely této dohody tyto orgány komunikují přímo mezi sebou.
   2.   Strany spolu vzájemně konzultují a následně se informují o prováděcích předpisech, které přijmou v souladu s ustanoveními této dohody.
   Článek 9
   Smíšená kontrolní skupina
   1.   Zřizuje se smíšená kontrolní skupina (dále jen „smíšená kontrolní skupina“), v níž jsou zastoupeny obě strany.
   2.   Smíšená kontrolní skupina jedná vzájemnou shodou.
   3.   Smíšená kontrolní skupina se schází v případě potřeby, přičemž datum, místo a program se stanoví vzájemnou dohodou.
   Po vzájemné dohodě stran lze svolat mimořádné schůze smíšené kontrolní skupiny.
   Článek 10
   Úloha smíšené kontrolní skupiny
   1.   Smíšená kontrolní skupina je pověřena správou této dohody a zajišťuje její řádné provádění. Za tím účelem

               —

               je stranami informována o jejich zkušenostech s prováděním této dohody,

               —

               v případech stanovených v odstavci 2 přijímá rozhodnutí,

               —

               posuzuje a rozvíjí opatření technické spolupráce,

               —

               posuzuje a rozvíjí jiné možné formy spolupráce.

         2.   Smíšená kontrolní skupina přijímá po vzájemné dohodě rozhodnutí o změně příloh A a B. Strany provádějí tato rozhodnutí v souladu se svými právními předpisy.
   3.   Smíšená kontrolní skupina může stranám doporučit

               a)

               další změny této dohody;

               b)

               opatření nutná pro provádění této dohody.

         Článek 11
   Další povinnosti vyplývající z jiných dohod
   1.   S ohledem na příslušné pravomoci Společenství a jeho členských států se ustanovení této dohody

               —

               nedotýkají povinností stran vyplývajících z jiných mezinárodních dohod nebo úmluv,

               —

               nedotýkají sdělování informací, které byly získány v rámci této dohody a které by mohly být předmětem zájmu Společenství, mezi příslušnými útvary Evropské komise a příslušnými útvary členských států Společenství.

         2.   Bez ohledu na odstavec 1 mají ustanovení této dohody přednost před ustanoveními všech dvoustranných dohod o prekursorech drog a jiných látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek, které byly nebo mohou být uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Čínskou lidovou republikou, pokud jsou ustanovení těchto dvoustranných dohod neslučitelná s ustanoveními této dohody.
   3.   Pokud jde o otázky týkající se použitelnosti této dohody, strany vedou konzultace s cílem vyřešit danou záležitost v rámci smíšené kontrolní skupiny.
   4.   Strany si rovněž oznamují všechna opatření přijatá v oblasti sledovaných látek společně s jinými zeměmi.
   Článek 12
   Vstup v platnost
   Strany si navzájem písemně oznámí, že dokončily své vnitřní právní postupy nezbytné pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstupuje v platnost 60 dní po dni, kdy bylo obdrženo poslední písemné oznámení.
   Článek 13
   Doba trvání a vypovězení
   1.   Tato dohoda se uzavírá na dobu pěti let, a pokud jedna strana neoznámí písemně druhé straně svůj úmysl dohodu ukončit nejméně šest měsíců před uplynutím této lhůty, obnovuje se konkludentně vždy na období pěti let.
   2.   Tato dohoda může být pozměněna vzájemnou dohodou stran.

      Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a čínském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě rozdílů ve výkladu této dohody jsou rozhodující anglické a čínské znění.
      Съставено в Брюксел на тридесети януари две хиляди и девета година.
      Hecho en Bruselas, el treinta de enero de dos mil nueve.
      V Bruselu dne třicátého ledna dva tisíce devět.
      Udfærdiget i Bruxelles den tredivte januar to tusind og ni.
      Geschehen zu Brüssel am dreißigsten Januar zweitausendneun
      Kahe tuhande üheksanda aasta jaanuarikuu kolmekümnendal päeval Brüsselis.
      Εγινε στις Βρυξέλλες, στις τριάντα Ιανουαρίου δύο χιλιάδες εννιά.
      Done at Brussels on the thirtieth day of January in the year two thousand and nine.
      Fait à Bruxelles, le trente janvier deux mille neuf.
      Fatto a Bruxelles, addì trenta gennaio duemilanove.
      Briselē, divtūkstoš devītā gada trīsdesmitajā janvārī.
      Priimta du tūkstančiai devintų metų sausio trisdešimtą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-kilencedik év január harmincadik napján.
      Magħmul fi Brussell, fit-tletin jum ta’ Jannar tas-sena elfejn u disgħa.
      Gedaan te Brussel, de dertigste januari tweeduizend negen.
      Sporządzono w Brukseli, dnia trzydziestego stycznia roku dwa tysiące dziewiątego.
      Feito em Bruxelas, em trinta de Janeiro de dois mil e nove.
      Încheiat la Bruxelles, la treizeci ianuarie două mii nouă.
      V Bruseli tridsiateho januára dvetisícdeväť.
      V Bruslju, dne tridesetega januarja leta dva tisoč devet.
      Tehty Brysselissä kolmantenakymmenentenä päivänä tammikuuta vuonna kaksituhattayhdeksän.
      Som skedde i Bryssel den trettionde januari tjugohundranio.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunitá Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         От името на правителството на Киtайската народна република
         Por el Gobierno de la República Popular China
         Za vládu Čínské lidové republiky
         For Folkerepublikken Kinas regering
         Im Namen der Regierung der Volksrepublik China
         Hiina Rahvavabariigi valitsuse nimel
         Για την κυβέρνηση της Λαϊκής Δημοκρατίας της Κίνας
         For the Government of the People’s Republic of China
         Pour le gouvernement de la République populaire de Chine
         Per il governo della Repubblica popolare cinese
         Ķīnas Tautas Republikas vārdā
         Kinijos Liaudies Respublikos Vyriausybės vardu
         A Kínai Népköztársaság kormánya részéről
         Għall-Gvern tar-Repubblika Popolari taċ-Ċina
         Voor de Regering van de Volksrepubliek China
         W imieniu rządu Chińskiej Republiki Ludowej
         Pelo Governo da República Popular da China
         Pentru Guvernul Republicii Populare Chineze
         Za vládu Čínskej ľudovej republiky
         Za Vlado Ljudske republike Kitajske
         Kiinan kansantasavallan hallituksen puolesta
         På Folkrepubliken Kinas regering vägnar

   PŘÍLOHA A
   Látky, na které se vztahují opatření uvedená v čl. 2 odst. 2
   kyselina N-acetylanthranilová
   anhydrid kyseliny octové
   kyselina anthranilová
   efedrin
   efedra extrakt
   ergometrin
   ergotamin
   isosafrol
   kyselina lysergová
   3,4-methylendioxyfenyl-2-propanon
   norefedrin
   kyselina fenyloctová
   1-fenyl-2-propanon
   piperonal
   manganistan draselný
   pseudoefedrin
   safrol
   oleje bohaté na safrol

      Poznámka: Seznam látek musí vždy případně obsahovat odkaz na soli těchto látek.
   PŘÍLOHA B
   Látky, na které se vztahují opatření uvedená v čl. 2 odst. 3
   aceton
   ethylether
   kyselina chlorovodíková
   methylethylketon
   piperidin
   kyselina sírová
   toluen


title: 2006/817/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 27. dubna 2006 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie v rozpočtovém roce 2004, oddíl VIII B – Evropský inspektor ochrany údajů

text:
               6.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 340/49

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 27. dubna 2006
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie v rozpočtovém roce 2004, oddíl VIII B – Evropský inspektor ochrany údajů
   (2006/817/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie pro rozpočtový rok 2004 (1),

               —

               s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropských společenství za rozpočtový rok 2004, svazek III (N6–0027/2005 – C6-0365/2005),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora za rozpočtový rok 2004, spolu s odpověďmi orgánů (2),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a řádnosti podkladových operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (3),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 14. března 2006 (5971/2006 – C6-0092/2006),

               —

               s ohledem na čl. 272 odst. 10, články 275 a 276 Smlouvy o ES,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na finanční nařízení ze dne 21. prosince 1977 o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A6-0117/2006),

               1.

               uděluje Evropskému inspektorovi ochrany údajů absolutorium za plnění rozpočtu v rozpočtovém roce 2004;

               2.

               uvádí své připomínky v doprovodném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, Účetnímu dvoru, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů, Evropskému veřejnému ochránci práv a Evropskému inspektorovi ochrany údajů a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

         Josep BORRELL FONTELLES

            předseda

         Julian PRIESTLEY

            generální tajemník

      (1)  Úř. věst. L 53, 23.2.2004.

      (2)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 9.

      (4)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 356, 31.12.1977, s. 1.
    ---documentbreak---

               6.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 340/50

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   o připomínkách, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie v rozpočtovém roce 2004, oddíl VIII B – Evropský inspektor ochrany údajů
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2004 (1),

               —

               s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropských společenství za rozpočtový rok 2004, svazek III (N6-0027/2005 – C6-0365/2005),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora za rozpočtový rok 2004, spolu s odpověďmi orgánů (2),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a řádnosti podkladových operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (3),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 14. března 2006 (5971/2006 – C6-0092/2006),

               —

               s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 275 a 276 Smlouvy o ES,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na finanční nařízení ze dne 21. prosince 1977 o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A6-0117/2006),

               1.

               konstatuje, že Evropský inspektor ochrany údajů (dále jen „EIOÚ“) spravoval v roce 2004 rozpočet ve výši 1 942 279 EUR, přičemž využito bylo 54,67 %;

               2.

               poznamenává, že audit EIOÚ, který provedl Účetní dvůr, neobsahoval žádné připomínky (bod 9.24 výroční zprávy Účetního dvora);

               3.

               konstatuje, že dne 24. června 2004 generální sekretariáty Komise, Evropského parlamentu a Rady podepsaly spolu s EIOÚ dohodu o správní spolupráci za účelem pomoci EIOÚ v počáteční tříleté fázi, během které podle této dohody:

                           —

                           jsou účetní a interní auditor Komise jmenováni účetním a interním auditorem EIOÚ;

                           —

                           jsou oddělení Komise nápomocny při řešení všech úkolů v souvislosti s řízením osob ve vztahu k instituci (přijímání zaměstnanců, stanovení nároků, výplaty, úhrada lékařských výloh, úhrada nákladů spojených se služebními cestami apod.);

                           —

                           pomáhají oddělení Komise EIOÚ rovněž se sestavováním a plněním rozpočtu;

                           —

                           EIOÚ sídlí v prostorách Evropského parlamentu; oddělení Parlamentu jsou EIOÚ nápomocna v záležitostech týkajících se materiálního zabezpečení a „know-how“ v souvislosti s uvedením úřadu EIOÚ do provozu v prostorách Parlamentu (bezpečnost budov, pošta, počítače, telefony, kanceláře a kancelářské potřeby).

               4.

               domnívá se, že obnovení dohody o spolupráci by bylo žádoucí vzhledem k tomu, že sekretariát EIOÚ je malý;

               5.

               vyzývá Evropského inspektora ochrany údajů, aby při budování tohoto úřadu i nadále respektoval základní zásady legality, správnosti a řádného finančního řízení.

      (1)  Úř. věst. L 53, 23.2.2004.

      (2)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 9.

      (4)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 356, 31.12.1977, s. 1.


title: 2005/714/CFSP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru BiH/7/2005 ze dne 20. září 2005 o jmenování vedoucího velitelské složky EU v Neapoli pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině

text:
               15.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 271/41

      ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU BiH/7/2005
   ze dne 20. září 2005
   o jmenování vedoucího velitelské složky EU v Neapoli pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině
   (2005/714/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 25 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2004/570/SZBP ze dne 12. července 2004 o vojenské operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině (1), a zejména na článek 6 uvedené společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve výměně dopisů mezi generálním tajemníkem/vysokým představitelem a generálním tajemníkem NATO ze dne 28. září 2004 a ze dne 8. října 2004 souhlasila Severoatlantická rada s tím, aby náčelník štábu velitelství společných sil v Neapoli byl k dispozici jako vedoucí velitelské složky EU v Neapoli.

               (2)

               Vojenský výbor EU podpořil doporučení velitele operace EU, aby byl náčelník štábu velitelství společných sil v Neapoli generálporučík (před jmenováním do hodnosti) Giuseppe MARANI jmenován vedoucím velitelské složky EU v Neapoli pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině.

               (3)

               Podle článku 6 společné akce 2004/570/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k vykonávání politického a strategického řízení vojenské operace EU.

               (4)

               V souladu s článkem 6 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a akcí Evropské unie, které souvisejí s obranou.

               (5)

               Evropská rada na svém zasedání v Kodani ve dnech 12. a 13. prosince 2002 přijala prohlášení, které uvádí, že opatření „Berlín plus“ a jejich provádění se bude vztahovat pouze na ty členské státy EU, které jsou zároveň buď členy NATO, nebo stranami „Partnerství pro mír“, a které tudíž uzavřely dvoustranné bezpečnostní dohody s NATO,

         ROZHODL TAKTO:
   Článek 1
   Generálporučík (před jmenováním do hodnosti) Giuseppe MARANI je jmenován vedoucím velitelské složky EU v Neapoli pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 20. září 2005.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

         J. KING

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 252, 28.7.2004, s. 10.


title: Žádost o ochranu imunity a výsad Renata Brunetta Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. dubna 2009 o žádosti o ochranu imunity a výsad, kterých požívá Renato Brunetta (2008/2147(IMM))

text:
               8.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 184/135

         Středa 22. dubna 2009Žádost o ochranu imunity a výsad Renata Brunetta
   P6_TA(2009)0234
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. dubna 2009 o žádosti o ochranu imunity a výsad, kterých požívá Renato Brunetta (2008/2147(IMM))
   2010/C 184 E/29

      Evropský parlament,
   s ohledem na žádost Renata Brunetty o ochranu jeho imunity, které Renato Brunetta požívá v rámci probíhajícího trestního řízení před městským soudem ve Florencii, kterou tento poslanec předložil dne 15. května 2008 a jež byla přednesena na plenárním zasedání dne 4. června 2008,
   s ohledem na články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 a na čl. 6 odst. 2 Aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,
   s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství ze dne 12. května 1964, 10. července 1986 a 21. října 2008 (1),
   s ohledem na čl. 6 odst. 3 a článek 7 jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A6-0195/2009),

               1.

               rozhodl, že ochrání imunitu a výsady, kterých požívá Renato Brunetta;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru neprodleně předal příslušným úřadům Italské republiky.

      (1)  Věc 101/63, Wagner v. Fohrmann a Krier, Recueil 1964, s. 383 a věc 149/85, Wybot v. Faure a další, Recueil 1986, s. 2391 a spojené věci C-200/07 a C-201/07, Marra v De Gregorio a Clemente, dosud nezveřejněné ve Sb. rozhod. Evropského soudního dvora.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2017/1604 ze dne 27. dubna 2017 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015, oddíl II – Evropská rada a Rada

text:
               29.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/22

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2017/1604
   ze dne 27. dubna 2017
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015, oddíl II – Evropská rada a Rada
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2015 (1),

               —

               s ohledem na konsolidovanou roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2015 (COM(2016) 475 – C8-0271/2016) (2),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2015 spolu s odpověďmi orgánů (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (4) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2015 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na čl. 314 odst. 10 a články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na články 55, 99, 164, 165 a 166 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0131/2017),

               1.

               odkládá rozhodnutí o udělení absolutoria generálnímu tajemníkovi Rady za plnění rozpočtu Evropské rady a Rady na rozpočtový rok 2015;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Evropské radě, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie, Účetnímu dvoru, evropskému veřejnému ochránci práv, evropskému inspektorovi ochrany údajů a Evropské službě pro vnější činnost a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Antonio TAJANI

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 69, 13.3.2015.

      (2)  Úř. věst. C 380, 14.10.2016, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 375, 13.10.2016, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 380, 14.10.2016, s. 147.

      (5)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.


title: 2006/582/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 28. srpna 2006 , kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozů obuvi s ochrannou špičkou pocházející z Čínské lidové republiky a Indie

text:
               29.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 234/33

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 28. srpna 2006,
   kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozů obuvi s ochrannou špičkou pocházející z Čínské lidové republiky a Indie
   (2006/582/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   POSTUP

               (1)

               Dne 13. května 2005 obdržela Komise podnět podle článku 5 základního nařízení, ve kterém se uvádí, že dovozy obuvi s ochrannou špičkou pocházející z Čínské lidové republiky a Indie jsou dumpingové a způsobují újmu.

               (2)

               Podnět podala Evropská konfederace obuvnického průmyslu (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 30 %, celkové výroby obuvi s ochrannou špičkou ve Společenství, v souladu s čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.

               (3)

               Uvedený podnět obsahoval zjevné důkazy o existenci dumpingu a o podstatné újmě, která tím vznikla, což bylo považováno za dostatečné oprávnění pro zahájení šetření.

               (4)

               Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) Komise zahájila antidumpingové řízení týkající se dovozů některé obuvi se svrškem z pryže nebo plastů (s výjimkou nepromokavé obuvi s podešví a svrškem z pryže nebo plastů, jejíž svršek není k podešvi připevněn ani s ní spojen šitím, přinýtováním, přibitím hřebíčky, přišroubováním, přibitím dřevěnými floky nebo podobným způsobem) nebo se svrškem z přírodní usně nebo kompozitní usně, jež má ochrannou špičku, obvykle kódů KN 6402 30 00, 6403 40 00, ex 6402 19 00, ex 6402 91 00, ex 6402 99 10, ex 6402 99 31, ex 6402 99 39, ex 6402 99 50, ex 6402 99 91, ex 6402 99 93, ex 6402 99 96, ex 6402 99 98, ex 6403 19 00, ex 6403 30 00, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 50, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 50, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98, ex 6405 10 00, ex 6405 90 10 a ex 6405 90 90, pocházející z Čínské lidové republiky a Indie.

               (5)

               Komise úředně uvědomila vyvážející výrobce v Čínské lidové republice a Indii, známé dotčené dovozce/obchodníky, zástupce dotčených zemí vývozu, stěžující si výrobce ve Společenství a ostatní známé výrobce ve Společenství, dodavatele a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, a jejich sdružení o zahájení řízení. Zúčastněným stranám byla dána možnost, aby sdělily své připomínky písemně a aby požádaly o slyšení ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení.

         B.   STAŽENÍ PODNĚTU A ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ

               (6)

               Dopisem ze dne 17. července 2006 zaslaným Komisi žadatel oficiálně stáhl svůj podnět týkající se dovozů obuvi s ochrannou špičkou.

               (7)

               Podle čl. 9 odst. 1 základního nařízení platí, že pokud je podnět stažen, může být řízení zastaveno, s výjimkou případu, kdy to není v zájmu Společenství.

               (8)

               Komise dospěla k závěru, že toto řízení by mělo být zastaveno, neboť šetření neodhalilo žádné okolnosti, které by naznačovaly, že zastavení není v zájmu Společenství. Zúčastněné strany o tom byly informovány a dostaly příležitost se vyjádřit. Nebyly obdrženy žádné připomínky, jež by naznačovaly, že zastavení tohoto řízení není v zájmu Společenství.

               (9)

               Dospělo se tedy k závěru, že antidumpingové řízení týkající se dovozů dotčeného výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky a Indie do Společenství může být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Antidumpingové řízení týkající se dovozů některé obuvi se svrškem z pryže nebo plastů (s výjimkou nepromokavé obuvi s podešví a svrškem z pryže nebo plastů, jejíž svršek není k podešvi připevněn ani s ní spojen šitím, přinýtováním, přibitím hřebíčky, přišroubováním, přibitím dřevěnými floky nebo podobným způsobem) nebo se svrškem z přírodní usně nebo kompozitní usně, jež má ochrannou špičku, obvykle kódů KN 6402 30 00, 6403 40 00, ex 6402 19 00, ex 6402 91 00, ex 6402 99 10, ex 6402 99 31, ex 6402 99 39, ex 6402 99 50, ex 6402 99 91, ex 6402 99 93, ex 6402 99 96, ex 6402 99 98, ex 6403 19 00, ex 6403 30 00, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 50, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 50, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98, ex 6405 10 00, ex 6405 90 10 a ex 6405 90 90, pocházející z Čínské lidové republiky a Indie, se zastavuje.

      V Bruselu dne 28. srpna 2006.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).

      (2)  Úř. věst. C 159, 30.6.2005, s. 7.


Důležité právní upozornění

|

52005DP0264

Rozhodnutí Evropského parlamentu o žádosti o ochranu imunity a výsad pana Umberta Bossiho (2004/2203(IMM))

Úřední věstník 157 E , 06/07/2006 S. 0055 - 0056

		P6_TA(2005)0264Žádosti o ochranu imunity pana Umberta BossihoRozhodnutí Evropského parlamentu o žádosti o ochranu imunity a výsad pana Umberta Bossiho (2004/2203(IMM))Evropský parlament,- s ohledem na žádost obhájce zastupujícího pana Umberta Bossiho o ochranu jeho imunity v souvislosti s trestním stíháním, které probíhá před soudem v Padově, předloženou dne 3. srpna 2004 a oznámenou na plenárním zasedání dne 13. září 2004,- s ohledem na články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 a na čl. 6 odst. 2 Aktu o volbě zastupitelů v Evropském parlamentu ve všeobecných a přímých volbách ze dne 20. září 1976,- s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství ze dne 12. května 1964 a 10. července 1986 [1],- s ohledem na čl. 6 odst. 3 a článek 7 jednacího řadu,- s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A6-0209/2005),A. vzhledem k tomu, že Umberto Bossi byl poslancem Evropského parlamentu ve čtvrtém volebním období (zahájení mandátu dne 19. července 1994, ověření mandátu dne 15. listopadu 1994, vypršení mandátu dne 19. července 1999) a v pátém volebním období (zahájení mandátu dne 20. července 1999, ověření mandátu dne 15. prosince 1999, vypršení mandátu dne 10. června 2001 pro neslučitelnost),B. vzhledem k tomu, že poslanci Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce [2],C. vzhledem k tomu, že součástí imunity před soudním řízením trestním, kterou požívají poslanci Evropského parlamentu, je také ochrana před soudním řízením ve věcech občansko-právních,1. rozhodl, že ochrání imunitu a výsady, kterých požívá pan Umberto Bossi;2. navrhuje v souladu s článkem 9 výše uvedeného Protokolu a s ohledem na způsob projednávání věci příslušným členským státem před soudem úředně prohlásit, že zmíněné jednání by nemělo dále pokračovat; vyzývá tudíž soud, aby z toho vyvodil odpovídající závěry;3. pověřuje svého předsedu, aby neprodleně předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru soudu v Padově.[1] Věc 101/63, Wagner v. Fohrmann a Krier, Sb. soud. rozh. 1964-1966, s. 47 a věc 149/85: Wybot v. Faure a další, Sb. soud. rozh. 1986, s. 2391.[2] Článek 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství.--------------------------------------------------