title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/847 ze dne 30. května 2018 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost Belgie – EGF/2017/010 BE/Caterpillar)

text:
               8.6.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 144/5

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/847
   ze dne 30. května 2018
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost Belgie – EGF/2017/010 BE/Caterpillar)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 tohoto nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 13 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) má za cíl poskytovat podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a pomáhat těmto osobám při jejich opětovném začlenění na trh práce.

               (2)

               EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (3).

               (3)

               Dne 18. prosince 2017 podala Belgie žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním ve společnosti Caterpillar Solar Gosselies a u jejích pěti dodavatelů. Tato žádost byla doplněna o další informace poskytnuté v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z EFG podle článku 13 nařízení (EU) č. 1309/2013.

               (4)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 1309/2013 se Belgie rozhodla poskytnout individualizované služby spolufinancované z EFG také 300 mladým lidem, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo profesní přípravy (tzv. „NEET“).

               (5)

               V souvislosti s uvedenou žádostí Belgie by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 4 621 616 EUR.

               (6)

               Aby byly prostředky z EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné ode dne jeho přijetí,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2018 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 4 621 616 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 30. května 2018.

      Ve Štrasburku dne 30. května 2018

            Za Evropský parlament

            předseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            předsedkyně

         L. PAVLOVA

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


               19.6.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/299

         P8_TA(2016)0410
   Nevyslovení námitky proti aktu v přenesené pravomoci: regulační technické normy pro techniky zmírňování rizika u některých OTC derivátových smluv
   Rozhodnutí Evropského parlamentu nevyslovit námitku proti nařízení Komise v přenesené pravomoci ze dne 4. října 2016, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů, pokud jde o regulační technické normy pro techniky zmírňování rizika u OTC derivátových smluv (C(2016)06329 – 2016/2930(DEA))
   (2018/C 215/57)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (C(2016)06329),

               —

               s ohledem na dopis Komise ze dne 4. října 2016, kterým Komise žádá Parlament, aby uvedl, že nevysloví námitku proti nařízení v přenesené pravomoci,

               —

               s ohledem na dopis Hospodářského a měnového výboru předsedovi Konference předsedů ze dne 13. října 2016,

               —

               s ohledem na článek 290 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1) (nařízení o infrastruktuře evropských trhů – EMIR), a zejména jeho čl. 11 odst. 15,

               —

               s ohledem na článek 13 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), kterým se mění rozhodnutí č. 716/2009/ES a zrušuje rozhodnutí Komise 2009/78/ES (2), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), kterým se upravuje rozhodnutí č. 716/2009/ES a zrušuje rozhodnutí Komise 2009/79/ES (3), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), kterým se mění rozhodnutí č. 716/2009/ES a zrušuje rozhodnutí Komise 2009/77/ES (4),

               —

               s ohledem na návrhy regulačních technických norem, jež dne 8. března 2016 podle čl. 11 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012 předložily evropské orgány dohledu – Evropský orgán pro bankovnictví (EBA), Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA),

               —

               s ohledem na doporučení k rozhodnutí Hospodářského a měnového výboru,

               —

               s ohledem na čl. 105 odst. 6 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na to, že ve lhůtě stanovené v čl. 105 odst. 6 třetí a čtvrté odrážce jednacího řádu, která uplynula dne 25. října 2016, nebyla vyslovena žádná námitka,

               A.

               vzhledem k tomu, že nařízení EMIR stanoví požadavky na clearing a dvoustranné řízení rizik pro mimoburzovní (OTC) derivátové smlouvy, požadavky na oznamování derivátových smluv a jednotné požadavky na výkon činností ústředních protistran a registrů obchodních údajů.

               B.

               vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 15 nařízení EMIR stanoví, že evropské orgány dohledu vytvoří společný návrh regulačních technických norem upřesňujících postupy řízení rizik včetně úrovní a typu kolaterálu a způsobů jeho oddělení požadovaného ke splnění čl. 11 odst. 3 nařízení EMIR, postupy, jimiž se mají řídit smluvní strany a relevantní příslušné orgány při uplatňování osvobození podle čl. 11 odst. 6 až 10 tohoto nařízení a použitelná kritéria podle čl. 11 odst. 5 až 10 daného nařízení, zejména včetně toho, co by mělo být považováno za věcnou nebo právní překážku bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami;

               C.

               vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 15 nařízení EMIR zmocňuje Komisi k přijetí těchto regulačních technických norem v závislosti na právní povaze protistrany v souladu s články 10 až 14 jednoho z nařízení (EU) č. 1093/2010 (nařízení o EBA), nařízení (EU) č. 1094/2010 (nařízení o EIOPA) nebo nařízení (EU) č. 1095/2010 (nařízení o ESMA);

               D.

               vzhledem k tomu, že Basilejský výbor pro bankovní dohled a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) v září 2013 vydaly společný globální rámec, který stanoví maržové požadavky u derivátů, pro něž není prováděn centrální clearing, a v březnu 2015 jej přepracovaly;

               E.

               vzhledem k tomu, že evropské orgány dohledu dne 8. března 2016 předložily Komisi návrh regulačních technických norem;

               F.

               vzhledem k tomu, že Komise dne 28. července 2016 evropským orgánům dohledu oznámila svůj záměr podle čl. 10 odst. 1 nařízení o EBA, EIOPA a ESMA návrh regulačních technických norem s řadou změn schválit;

               G.

               vzhledem k tomu, že evropské orgány dohledu v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o EBA, EIOPA a ESMA předložily Komisi dne 8. září 2016 formální stanovisko a přepracovaný návrh regulačních technických norem;

               H.

               vzhledem k tomu, že Komise dne 4. října 2016 přijala nařízení v přenesené pravomoci;

               I.

               vzhledem k tomu, že toto nařízení v přenesené pravomoci může vstoupit v platnost pouze na konci období jeho přezkumu ze strany Parlamentu a Rady, nevznese-li ani jeden z těchto orgánů námitku, nebo pokud Parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví;

               J.

               vzhledem k tomu, že lhůta pro přezkum stanovená v čl. 13 odst. 1 nařízení o orgánech EBA, EIOPA a ESMA je tři měsíce ode dne oznámení regulačních technických norem; vzhledem k tomu, že lhůta pro přezkum tedy uplyne dne 4. ledna 2017;

               K.

               vzhledem k tomu, že harmonogram provedení maržových požadavků u derivátů, pro něž není prováděn centrální clearing, byl schválen na mezinárodní úrovni (v rámci Basilejského výboru pro bankovní dohled a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry); vzhledem k tomu, že ač Unie promeškala dohodnuté datum první fáze jeho provedení, 1. září 2016, stále může mít pravidla zavedená včas ke druhému termínu, 1. březnu 2017, kdy by měl značný počet finančních protistran a nefinančních skupin zahájit výměnu marží;

               L.

               vzhledem k tomu, že by tedy mělo být co nejdříve vydáno včasné prohlášení, že nebude vznesena námitka, s cílem umožnit, aby Unie dodržela svůj mezinárodní závazek a dovolila protistranám, aby se na nové požadavky připravily s dostatečným předstihem; vzhledem k tomu, že tento přístup přispěje k tomu, že subjektům na trhu v Unii i ve třetích zemích bude co nejdříve poskytnuta právní jistota;

               1.

               prohlašuje, že proti nařízení v přenesené pravomoci nevysloví námitku;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí předal Radě a Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 12.

      (3)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 48.

      (4)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84.


title: Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 11. června a 2. července 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu

text:
               17.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/2

         ROZHODNUTÍ PŘEDSEDNICTVA EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 11. června a 2. července 2018,
   kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu
   (2018/C 250/03)
   PŘEDSEDNICTVO EVROPSKÉHO PARLAMENTU,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 223 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na statut poslanců Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na článek 25 jednacího řádu Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle současného znění čl. 12 odst. 1 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (2) (dále jen „prováděcí opatření“) není možné potvrdit přítomnost poslanců elektronicky. Správa centrálního prezenčního rejstříku dále vyžaduje nasazení značných lidských zdrojů a ruční zpracování, které je nákladné a často při něm dochází k chybám.

               (2)

               Měla by být zahájena dobrovolná zkušební fáze, během níž má být centrální prezenční rejstřík doplněn počítačovým systémem využívajícím biometrickou technologii, aby se umožnilo ověřit spolehlivost a zajistit důvěrnost, které jsou nezbytné pro spolehlivé ověření přítomnosti poslanců.

               (3)

               Do prováděcích opatření by měl být vložen nový článek, který by poskytoval právní základ umožňující Parlamentu zajistit, aby v případě, že akreditovaný parlamentní asistent byl uznán za oběť obtěžování ze strany poslance, byly peněžité závazky vůči tomuto asistentovi i nadále hrazeny z výdajů na parlamentní asistenty dotčeného poslance, a to i přesto, že poslanec nebude mít nárok na služby poskytované tímto asistentem,

         PŘIJALO TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Prováděcí opatření se mění takto:

               1)

               V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Přítomnost poslanců potvrzuje jejich vlastnoruční podpis na prezenční listině, která je k dispozici v jednacím sále nebo v zasedací místnosti, nebo jejich vlastnoruční podpis v centrálním prezenčním rejstříku v jeho provozní době, kterou stanoví předsednictvo. Namísto vlastnoručního podpisu může být používáno elektronické potvrzení přítomnosti poslance.“

               2)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 34a
               Finanční důsledky v případě prokázaného obtěžování vůči akreditovanému parlamentnímu asistentovi
               Pokud předseda Parlamentu na základě vnitřního postupu ve věci obtěžování poté, co vyslechl obě strany, dojde k závěru, že se poslanec dopustil morálního nebo sexuálního obtěžování vůči akreditovanému asistentovi, Parlament odchylně od článku 33 těchto prováděcích opatření odečte veškeré peněžité závazky vůči tomuto akreditovanému asistentovi vyplývající z jeho smlouvy, zejména plat asistenta, od úhrady výdajů na parlamentní asistenty tohoto poslance a poslanec nebude mít nárok na služby poskytované tímto asistentem.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Toto rozhodnutí se použije od 1. září 2018.

      (1)  Rozhodnutí Evropského parlamentu 2005/684/ES, Euratom ze dne 28. září 2005 o přijetí statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. L 262, 7.10.2005, s. 1).

      (2)  Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 19. května a 9. července 2008, kterým se stanoví prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. C 159, 13.7.2009, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1006 ze dne 16. července 2018 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Maledivské republice

text:
               17.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 180/24

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/1006
   ze dne 16. července 2018
   o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Maledivské republice
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. února 2018 Rada přijala závěry, v nichž se znepokojením konstatovala zhoršení situace v Maledivské republice (dále jen „Maledivy“) a odsoudila politicky motivované zatýkání a veškeré zásahy do činnosti Nejvyššího soudu Malediv a kroky přijaté proti soudní moci. Rada zdůraznila, že je třeba umožnit, aby Parlament Malediv a soudní moc obnovily své běžné fungování v souladu s ústavou Malediv. Rovněž vyzvala vládu Malediv, aby s vedoucími představiteli opozice navázala skutečný dialog, který vytvoří podmínky pro důvěryhodné, transparentní a inkluzivní prezidentské volby.

               (2)

               Rada je nadále hluboce znepokojena pokračujícím zhoršováním situace v oblasti právního státu a lidských práv na Maledivách, zejména v souvislosti s nadcházejícími prezidentskými volbami.

               (3)

               S ohledem na uvedené okolnosti by měla být uložena cílená omezující opatření vůči osobám a subjektům, které jsou odpovědné za oslabování právního státu nebo brání nalezení inkluzivního politického řešení na Maledivách, jakož i vůči osobám a subjektům odpovědným za závažná porušování nebo nedodržování lidských práv na Maledivách.

               (4)

               K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby zabránily ve vstupu na svá území nebo průjezdu přes ně fyzickým osobám, které:

               a)

               oslabují právní stát nebo brání nalezení inkluzivního politického řešení na Maledivách, a to i prostřednictvím násilných činů, represí nebo podněcování k násilí;

               b)

               jsou zapojeny do plánování, řízení nebo páchání činů představujících závažná porušování nebo nedodržování lidských práv;

               c)

               jsou spojené s osobami uvedenými v písmenech a) a b),

         jež jsou uvedeny na seznamu v příloze.
   2.   Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
   3.   Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:

               a)

               jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;

               b)

               jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo pod její záštitou;

               c)

               podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo

               d)

               podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.

         4.   Odstavec 3 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
   5.   Rada je řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
   6.   Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými a humanitárními potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných nebo pořádaných Unií nebo zasedání pořádaných členským státem vykonávajícím předsednictví OBSE, na nichž je veden politický dialog, který přímo podporuje politické cíle sledované omezujícími opatřeními, včetně podpory lidských práv a právního státu na Maledivách.
   7.   Členský stát, který hodlá udělit výjimky uvedené v odstavci 6, tuto skutečnost oznámí písemně Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může přesto o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
   8.   Pokud členský stát povolí podle odstavce 3, 4, 6 nebo 7 osobám uvedeným na seznamu v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno výhradně na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, jichž se přímo týká.
   Článek 2
   1.   Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány:

               a)

               fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány, které oslabují právní stát nebo brání nalezení inkluzivního politického řešení na Maledivách, a to i prostřednictvím násilných činů, represí nebo podněcování k násilí;

               b)

               fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány, které jsou zapojeny do plánování, řízení nebo páchání činů představujících závažná porušování nebo nedodržování lidských práv;

               c)

               fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány spojenými s osobami, subjekty či orgány uvedenými v písmenech a) a b),

         jež jsou uvedeny na seznamu v příloze.
   2.   Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje se přímo ani nepřímo nezpřístupní fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům a orgánům uvedeným v příloze ani v jejich prospěch.
   3.   Příslušný orgán členského státu může povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považuje za vhodné, pokud shledá, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:

               a)

               nezbytné pro uspokojení základních potřeb fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů uvedených na seznamu v příloze a rodinných příslušníků závislých na těchto fyzických osobách, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splátek hypoték, plateb za léky a lékařskou péči a plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;

               b)

               určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;

               c)

               určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů;

               d)

               nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí nejméně dva týdny před udělením povolení příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno; nebo

               e)

               určené k platbě na účet nebo z účtu diplomatické mise, konzulárního úřadu nebo mezinárodní organizace požívající výsad podle mezinárodního práva, pokud mají být tyto platby použity pro služební účely této diplomatické mise, konzulárního úřadu nebo mezinárodní organizace.

         Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
   4.   Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:

               a)

               finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem zařazení fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu podle odstavce 1 na seznam uvedený v příloze, nebo předmětem soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě, a to před tímto dnem nebo po něm;

               b)

               finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;

               c)

               nález či rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených na seznamu v příloze a

               d)

               uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.

         Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
   5.   Odstavec 1 nebrání fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům zařazeným na seznam obsažený v příloze provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena před jejich zařazením, jestliže dotčený členský stát shledá, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán uvedené v odstavci 1.
   6.   Odstavec 2 se nepoužije, jsou-li na zmrazené účty připsány:

               a)

               úroky nebo jiné výnosy z těchto účtů;

               b)

               platby splatné podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují opatření podle odstavců 1 a 2 nebo

               c)

               platby splatné na základě soudního či správního rozhodnutí nebo rozhodčího nálezu, které byly vydány v Unii nebo které jsou v dotčeném členském státě vykonatelné,

         pokud se na veškeré takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahují opatření podle odstavce 1.
   Článek 3
   1.   Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku jednomyslně rozhoduje o sestavení nebo změně seznamu uvedeného v příloze.
   2.   Rada sdělí dotčené fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu své rozhodnutí podle odstavce 1 včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k záležitosti vyjádřit.
   3.   Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí podle odstavce 1 přezkoumá a dotčenou fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt či orgán o této skutečnosti informuje.
   Článek 4
   1.   V příloze jsou uvedeny důvody pro zařazení fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů podle čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 na seznam.
   2.   V příloze jsou dále uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčené fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu. Tyto informace mohou v případě fyzických osob zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o právnické osoby, subjekty či orgány, jedná se zejména o tyto informace: název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
   Článek 5
   Nebude uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo transakce, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto rozhodnutím, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li vznesen:

               a)

               určenými fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány uvedenými na seznamu v příloze;

               b)

               jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů nebo orgánů uvedených v písmeni a).

         Článek 6
   Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí podporuje Unie třetí státy v přijímání omezujících opatření podobných těm, která jsou stanovena v tomto rozhodnutí.
   Článek 7
   Toto rozhodnutí se použije do 17. července 2019. Toto rozhodnutí je průběžně přezkoumáváno. Pokud Rada usoudí, že jeho cílů nebylo dosaženo, bude prodlouženo nebo případně změněno.
   Článek 8
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 16. července 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      PŘÍLOHA

         Seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů podle článků 1 a 2

      […]


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1041 ze dne 13. července 2018 o uzavření jménem Evropské unie a jejích členských států Protokolu k Rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii

text:
                  25.7.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 188/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1041
         ze dne 13. července 2018
         o uzavření jménem Evropské unie a jejích členských států Protokolu k Rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 207 a 212 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) uvedené smlouvy,
         s ohledem na akt o přistoupení Chorvatské republiky, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení má být přistoupení Chorvatska k Rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (2) dohodnuto prostřednictvím protokolu k uvedené dohodě. Má se použít zjednodušený postup, podle kterého má protokol uzavřít Rada jednající jednomyslně jménem členských států a dotčená třetí země.

                     (2)

                     Dne 14. září 2012 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání s dotčenými třetími zeměmi. Jednání s Korejskou republikou byla úspěšně ukončena a protokol byl podepsán jménem Evropské unie a jejích členských států v Bruselu dne 21. června 2017 (3).

                     (3)

                     Protokol by proto měl být schválen,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Protokol k Rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii se schvaluje jménem Unie a jejích členských států. (4)

            Článek 2
            Předseda Rady učiní jménem Unie a jejích členských států oznámení stanovené v čl. 4 odst. 1 protokolu.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 13. července 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               H. LÖGER

            (1)  Souhlas Evropského parlamentu ze dne 3. května 2018.

            (2)  Úř. věst. L 20, 23.1.2013, s. 2.

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2018/902 ze dne 21. dubna 2016 o podpisu jménem Evropské unie a jejích členských států a o prozatímním provádění Protokolu k Rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (Úř. věst. L 161, 26.6.2018, s. 1).

            (4)  Protokol by vyhlášen v Úř. věst. L 161, 26.6.2018, s. 3 spolu s rozhodnutím o přijetí.


Rozhodnutí Komise ze dne 20/08/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.8969 - FSN Capital V / Saferoad Holding ASA) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 20/08/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9013 - Amey UK plc / CarillionAmey / CarillionAmey (Housing Prime)) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 22/08/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.8978 - Stena Adactum AB / AMF Pensionforsakring AB / Kommunal Landspensjonskasse gjensidig forsikringsselskap) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


               18.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/155

      P8_TA(2017)0259
      Žádost, aby byl Jean-Marie Le Pen zbaven imunity
      Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. června 2017 o žádosti, aby byl Jean-Marie Le Pen zbaven imunity (2017/2020(IMM))
      (2018/C 331/24)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na žádost, aby byl Jean-Marie Le Pen zbaven imunity, kterou dne 22. prosince 2016 předložil ministr spravedlnosti Francouzské republiky Jean-Jacques Urvoas v souvislosti s žádostí vrchního státního zástupce při odvolacím soudu v Paříži a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 16. ledna 2017,

                  —

                  poté, co Jean-Marie Le Pen dostal možnost vyjádřit se v souladu s čl. 9 odst. 6 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

                  —

                  s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

                  —

                  s ohledem na článek 26 Ústavy Francouzské republiky,

                  —

                  s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0217/2017),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že vrchní státní zástupce při odvolacím soudu v Paříži požádal o zbavení poslance Evropského parlamentu Jeana-Marieho Le Pena imunity v souvislosti s vyšetřováním trestné činnosti;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že žádost vrchního státního zástupce se týká tvrzení Jeana-Marieho Le Pena, kterých se dopustil v rozhlasovém vysílání a která měla naplnit skutkovou podstatu podněcování k diskriminaci, nenávisti nebo násilí z rasových důvodů, což je podle francouzského trestního zákoníku trestný čin;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 26 Ústavy Francouzské republiky „žádný poslanec Parlamentu nesmí být vyšetřován, zatčen, zadržen nebo odsouzen soudem pro své názory či hlasování během výkonu své funkce“ a že „žádný poslanec Parlamentu nesmí být zatčen za trestný čin ani být předmětem svobodu zbavujícího či omezujícího opatření bez předchozího svolení Parlamentu“;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie nesmějí být členové Evropského parlamentu vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že podle čl. 5 odst. 2 jednacího řádu není poslanecká imunita osobní výsadou poslanců, nýbrž zárukou nezávislosti Evropského parlamentu jako celku a jeho členů;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že ustanovení týkající se poslanecké imunity je nutné vykládat s ohledem na hodnoty, cíle a zásady zakotvené ve Smlouvách;

                  G.

                  vzhledem k tomu, že v případě poslance Evropského parlamentu se imunita týká nejen názorů vyjádřených tímto poslancem na oficiálních schůzích Parlamentu, ale také jeho názorů vyjádřených na jiných místech, například ve sdělovacích prostředcích, pokud existuje „souvislost mezi vyjádřeným názorem a parlamentní funkcí“ (2);

                  H.

                  vzhledem k tomu, že neexistuje žádná souvislost mezi inkriminovaným tvrzením a parlamentní prací Jeana-Marieho Le Pena, a že Jean-Marie Le Pen zde tudíž nejednal v rámci výkonu své funkce poslance Evropského parlamentu;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že článek 9 Protokolu č. 7 stanoví, že v průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že poslance je možné zbavit pouze imunity podle článku 9 (3);

                  K.

                  vzhledem k tomu, že účelem této imunity je chránit Parlament a jeho členy před řízením v souvislosti s aktivitami, které provádějí při výkonu parlamentní funkce a které nelze od této funkce oddělit;

                  L.

                  vzhledem k tomu, že pokud se takovéto řízení netýká výkonu funkce daného poslance, měl by být zbaven imunity, neukáže-li se, že záměrem, který se skrývá za tímto řízením, je poškodit politickou činnost poslance, a tudíž nezávislost Parlamentu (tzv. fumus persecutionis);

                  M.

                  vzhledem k tomu, že na základě informací poskytnutých v tomto případě není důvod se domnívat, že řízení týkající se Jeana-Marieho Le Pena je vedeno s cílem poškodit jeho politickou činnost poslance Evropského parlamentu;

                  1.

                  rozhodl, aby byl Jean-Marie Le Pen zbaven imunity;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru příslušnému orgánu Francouzské republiky a Jeanu-Mariemu Le Penovi.

         (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvora ze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

         (2)  Viz výše uvedený rozsudek Patriciello, bod 33.

         (3)  Viz výše uvedený rozsudek Marra, bod 45.


               18.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/157

      P8_TA(2017)0266
      Žádost, aby byla Marine Le Penová zbavena imunity
      Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 15. června 2017 o žádosti, aby byla Marine Le Penová zbavena imunity (2017/2021(IMM))
      (2018/C 331/25)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na žádost, aby byla Marine Le Penová zbavena imunity, kterou dne 9. prosince 2016 předložil státní zástupce odvolacího soudu v Aix-en-Provence Pascal Guinot a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 19. ledna 2017,

                  —

                  poté, co paní Le Penová měla v souladu s čl. 9 odst. 6 jednacího řádu dne 29. května a 12. června 2017 možnost vyjádřit se,

                  —

                  s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

                  —

                  s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010 a 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

                  —

                  s ohledem čl. 23 první pododstavec, čl. 29 první pododstavec, článek 30 a čl. 31 první pododstavec zákona ze dne 29. července 1881 a články 93-2 a 93-3 zákona ze dne 29. července 1982,

                  —

                  s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0223/2017),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že státní zástupce odvolacího soudu v Aix-en-Provence požádal, aby byla poslankyně Evropského parlamentu Marine Le Penová zbavena poslanecké imunity v souvislosti s právními kroky týkajícími se údajného trestného činu;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie nemohou být členové Evropského parlamentu vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že článek 9 Protokolu č. 7 stanoví, že v průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že čl. 26 odst. 2 francouzské ústavy stanoví, že žádný člen parlamentu nesmí být v souvislosti s trestnou činností nebo jiným deliktním jednáním zadržen, vzat do vazby, ani proti němu nesmí být použita svobodu omezující opatření bez svolení předsednictva shromáždění, jehož je členem, a že toto svolení se nepožaduje v případě trestného činu nebo v případě jiného deliktního jednání, při němž byla osoba přistižena, nebo v případě konečného odsuzujícího rozsudku;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že Marine Le Penová je obviněna ze skutku veřejné pomluvy občana vykonávajícího veřejnou volenou funkci, který je trestným činem podle francouzského práva, konkrétně podle čl. 23 prvního pododstavce, čl. 29 prvního pododstavce, článku 30 a čl. 31 prvního pododstavce zákona ze dne 29. července 1881 a článků 93-2 a 93-3 zákona ze dne 29. července 1982;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že dne 28. července 2015 předložil Christian Estrosi hlavnímu vyšetřujícímu soudci v Nice žádost o připojení se k občanskoprávnímu řízení proti Marine Le Penové z důvodu veřejné pomluvy, jíž se dopustila vůči občanovi pověřenému výkonem dočasné veřejné volené funkce; vzhledem k tomu, že dotyčný uvádí, že dne 3. května 2015 v pořadu Le Grand Rendez-vous vysílaném současně na televizním kanálu iTÉLÉ a na rozhlasové stanici Europe 1 Marine Le Penová pronesla výroky, které představují tvrzení nebo obvinění na jeho adresu, kterými pohanila jeho čest a poškodila jeho pověst:
                  „Podívejte se, já jen vím, že pan Estrosi financoval Unii islámských organizací ve Francii (UOIF); byl odsouzen správním soudem, protože jedné mešitě UOIF dal tak nízké nájemné, že ho dokonce i správní soud klepl přes prsty, což ve skutečnosti odpovídá tomu, jak tito starostové nelegálně financují mešity, čímž porušují zákon z roku 1905; takže když někoho přistihnou, jak se chce přiživit na klientelismu, na koláči náboženské komunity, tak je samozřejmě třeba křičet hodně hlasitě, říkat věci, které šokují, ale já nijak nedbám na slova, větší váhu přikládám činům …“; v odpovědi na otázku moderátora „Takže, je Estrosi komplicem džihádistů?“ měla paní Le Penová prohlásit: „Pomoc, poskytování prostředků, asistence – když někdo pomáhá islámskému fundamentalismu, aby se usadil, šířil a získával stoupence, pak je ten člověk tak nějak z morálního hlediska trochu jejich komplicem.“

                  G.

                  vzhledem k tomu, že Marine Le Penové byla v souladu s čl. 9 odst. 6 jednacího řádu dána dvakrát možnost se k této věci osobně vyjádřit; vzhledem k tomu, že však nevyužila ani možnosti předložit příslušnému výboru své písemné vyjádření;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že údajný skutek Marine Le Penové nemá přímou či zřejmou spojitost s výkonem jejího mandátu poslankyně Evropského parlamentu a její výroky nejsou vyjádřenými názory či hlasováním při výkonu mandátu poslankyně Evropského parlamentu pro účely článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že s ohledem na článek 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie daná obvinění zjevně nesouvisejí s postavením Marine Le Penové jako poslankyně Evropského parlamentu, nýbrž že se týkají činností čistě vnitrostátní nebo regionální povahy, a že se na ně tudíž článek 8 nevztahuje;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že imunity ve smyslu článku 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie lze paní poslankyni zbavit;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že s ohledem na článek 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie není důvod se domnívat, že byla žádost o zbavení imunity podána ve snaze zabránit Marine Le Penové v její práci poslankyně nebo se záměrem ji politicky poškodit (fumus persecutionis);

                  1.

                  rozhodl, aby byla Marine Le Penová zbavena imunity;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby okamžitě předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru příslušnému orgánu Francouzské republiky a Marine Le Penové.

         (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvora ze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 a C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


               18.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/151

      P8_TA(2017)0257
      Žádost, aby byl Rolandas Paksas zbaven imunity
      Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. června 2017 o žádosti, aby byl Rolandas Paksas zbaven imunity (2016/2070(IMM))
      (2018/C 331/22)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na žádost, aby byl Rolandas Paksas zbaven imunity, kterou dne 31. března 2016 předložil nejvyšší státní zástupce Litevské republiky a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 13. dubna 2016,

                  —

                  poté, co Rolandas Paksas dostal možnost vyjádřit se v souladu s čl. 9 odst. 6 jednacího řádu,

                  —

                  poté, co proběhla výměna názorů s nejvyšším státním zástupcem Litevské republiky a vrchním státním zástupcem oddělení pro vyšetřování organizované trestné činnosti a korupce, které je součástí úřadu nejvyššího státního zástupce;

                  —

                  s ohledem na článek 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

                  —

                  s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

                  —

                  s ohledem na článek 62 ústavy Litevské republiky,

                  —

                  s ohledem na článek 4 zákona o statusu a pracovních podmínkách poslanců Evropského parlamentu zvolených v Litevské republice,

                  —

                  s ohledem na článek 22 statutu parlamentu Litevské republiky,

                  —

                  s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0219/2017),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že nejvyšší státní zástupce Litevské republiky požádal, aby byl poslanec Evropského parlamentu Rolandas Paksas zbaven poslanecké imunity v souvislosti s vyšetřováním trestného činu;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že nejvyšší státní zástupce ve své žádosti uvádí, že Rolandas Paksas je podezřelý, že dne 31. srpna 2015 souhlasil s přijetím úplatku výměnou za ovlivnění orgánů veřejné správy a státních úředníků při výkonu jejich pravomocí, což by podle litevského trestního zákoníku splňovalo náležitosti trestného činu;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 9 protokolu č. 7 v průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 62 ústavy Litevské republiky poslanci parlamentu Litevské republiky nesmí být bez souhlasu parlamentu trestně stíháni, zatčeni či jinak omezeni na svobodě;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 4 zákona o statusu a pracovních podmínkách poslanců Evropského parlamentu zvolených v Litevské republice požívají poslanci Evropského parlamentu na území Litevské republiky stejné imunity jako poslanec parlamentu Litevské republiky, pokud právní normy EU nestanovují jinak;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 22 statutu parlamentu Litevské republiky nesmí být proti poslanci parlamentu zahájeno trestní řízení, nesmí být zatčen ani vystaven žádnému jinému omezení osobní svobody bez souhlasu parlamentu, s výjimkou případů, kdy je dopaden při páchání trestného činu (in flagranti), a v takovém případě musí nejvyšší státní zástupce o této skutečnosti parlament neprodleně informovat;

                  G.

                  vzhledem k tomu, že podle čl. 5 odst. 2 jednacího řádu poslanecká imunita není osobní výsadou poslanců, nýbrž zárukou nezávislosti Evropského parlamentu jako celku a jeho členů;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že účelem poslanecké imunity je chránit Parlament a jeho členy před stíháním v souvislosti s činností, kterou vykonávají jako součást svého mandátu a která nemůže být od výkonu tohoto mandátu oddělena;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že pokud se tato stíhání netýkají výkonu poslaneckého mandátu, měl by být poslanec imunity zbaven, pokud se nezjistí, že stíhání je vedeno proto, aby poškodilo politickou činnost poslance, a tudíž nezávislost Parlamentu (fumus persecutionis);

                  J.

                  vzhledem k tomu, že na základě podrobných informací poskytnutých v tomto případě není důvod domnívat se, že stíhání v případě Rolandase Paksase je motivováno úmyslem poškodit jeho politickou činnost poslance Evropského parlamentu;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že není úkolem Evropského parlamentu rozhodovat o vině nebo o nevině poslance, či o tom, zda činy přisuzované poslanci vyžadují trestní stíhání, ani vyjadřovat se ke kvalitě vnitrostátních právních a soudních systémů;

                  1.

                  rozhodl, aby byl Rolandas Paksas zbaven imunity;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru neprodleně předal příslušnému orgánu Litevské republiky a Rolandasu Paksasovi.

         (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner v. Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot v. Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote v. Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvora ze dne 21. října 2008, Marra v. De Gregorio a Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch v. Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


               18.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/153

      P8_TA(2017)0258
      Žádost, aby byla Mylène Troszczynská zbavena imunity
      Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. června 2017 o žádosti, aby byla Mylène Troszczynská zbavena imunity (2017/2019(IMM))
      (2018/C 331/23)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na žádost, aby byla Mylène Troszczynská zbavena imunity v rámci soudního vyšetřování zahájeného státním zástupcem v Bobigny z důvodu veřejného hanobení a podněcování nenávisti nebo násilí vůči jednotlivci nebo skupině osob kvůli jejich původu nebo příslušnosti či nepříslušnosti k určitému etniku, národu, rase nebo náboženskému vyznání, kterou předložil francouzský ministr spravedlnosti dne 1. prosince 2016 a která byla oznámena v plénu dne 16. ledna 2017,

                  —

                  poté, co Mylène Troszczynská dostala možnost vyjádřit se v souladu s čl. 9 odst. 6 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

                  —

                  s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

                  —

                  s ohledem na článek 26 Ústavy Francouzské republiky ve znění ústavního zákona č. 95-880 ze dne 4. srpna 1995,

                  —

                  s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0218/2017),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že státní zástupce v Bobigny požádal, aby byla poslankyně Evropského parlamentu a členka zastupitelstva regionu Pikardie Mylène Troszczynská zbavena poslanecké imunity v souvislosti s řízením týkajícím se zveřejnění na jejím twitterovém účtu dne 23. září 2015 vyobrazení žen v závoji zakrývajícím celý obličej, které zřejmě čekají ve frontě před úřadem CAF (francouzský úřad pro vyplácení rodinných přídavků), společně s komentářem: „CAF v Rosny-Sous-Bois 9. 12. 14. A to prý nošení závoje zakrývajícího celý obličej zakazuje zákon…“;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že inkriminované vyobrazení byla ve skutečnosti fotomontáž vycházející z fotografie pořízené v Londýně a bylo již dříve využito jiným uživatelem Twitteru a že šetřením se zjistilo, že tuto on-line zprávu nezveřejnila paní Troszczynská, ale její asistent, který se k činu přiznal;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že státní zástupce poukázal na to, že paní Troszczynská jakožto redaktorka svého twitterového účtu může být považována za odpovědnou za tento tweet;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že jakmile paní Troszczynská zjistila, že tato fotografie je fotomontáž, rychle ji ze svého twitterového účtu odstranila;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že tato žádost o zbavení Mylène Troszczynské imunity se vztahuje na údajné spáchání trestného činu veřejného hanobení jednotlivce nebo skupiny osob kvůli jejich původu nebo příslušnosti či nepříslušnosti k určitému etniku, národu, rase nebo náboženskému vyznání, jak je stanoví a trestá článek 23, čl. 29 odst. 1, čl. 32 odst. 2 a 3, články 42, 43 a čl. 48-6 zákona ze dne 29. července 1881, a podněcování k diskriminaci, nenávisti nebo násilí z rasových důvodů, které je předmětem probíhajícího vyšetřování a které stanoví a trestají čl. 24 odst. 8, 10, 11 a 12, čl. 23 odst. 1 a článek 42 zákona ze dne 29. července 1881 a čl. 131-26 odst. 2 a 3 trestního zákona;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie požívají poslanci Evropského parlamentu na území vlastního státu imunity přiznávané členům parlamentu tohoto státu;

                  G.

                  vzhledem k tomu, že článek 26 Ústavy Francouzské republiky stanoví, že žádný člen Parlamentu nesmí být stíhán, vyšetřován, zatčen, zadržen nebo odsouzen pro své názory či hlasování během výkonu své funkce a žádný člen Parlamentu nesmí být zadržen za trestný čin ani být předmětem svobodu omezujícího opatření bez předchozího svolení Parlamentu;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že rozsah imunity poslanců francouzského parlamentu de facto odpovídá rozsahu imunity, jíž podle článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie požívají poslanci Evropského parlamentu; vzhledem k tomu, že Soudní dvůr Evropské unie rozhodl, že aby mohl poslanec Evropského parlamentu požívat imunity, musí daný názor vyjádřit při výkonu svého mandátu, což znamená, že je vyžadována spojitost mezi vyjádřeným názorem a parlamentním mandátem; vzhledem k tomu, že tato spojitost musí být přímá a zjevná;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že příslušná obvinění nesouvisejí s postavením Mylène Troszczynské jakožto poslankyně Evropského parlamentu a týkají se činností regionální povahy, neboť dotčená fotomontáž a její komentář, které porušily francouzské právní předpisy, odkazovaly na události v Rosny-Sous-Bois;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že uvedené činy nesouvisejí s názory ani s hlasováním Mylène Troszczynské jakožto poslankyně Evropského parlamentu během výkonu její funkce ve smyslu článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že v tomto případě nepanuje žádné podezření, že by se jednalo o fumus persecutionis, tj. zjevný pokus bránit Mylène Troszczynské v parlamentní práci, ze strany orgánů činných v trestním řízení, které bylo zahájeno na základě trestního oznámení ve věci údajného spáchání trestného činu hanobení veřejného orgánu, jež podal úřad pro vyplácení rodinných přídavků v Seine-Saint-Denis prostřednictvím svého generálního ředitele;

                  1.

                  rozhodl, aby byla Mylène Troszczynská zbavena imunity;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru ministru spravedlnosti Francouzské republiky a Mylène Troszczynské.

         (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvora ze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C 200/07 a C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1268 ze dne 18. září 2018 o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Švédským královstvím

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/85

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1268
         ze dne 18. září 2018
         o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Švédským královstvím
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh švédské vlády,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období pana Martina ANDREASSONA se uvolnilo místo člena Výboru regionů.

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován jako člen:

                        —

                        pan Alexander WENDT, Ledamot i landstingsfullmäktige, Blekinge läns landsting.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1271 ze dne 18. září 2018 o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Spolkovou republikou Německo

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/88

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1271
         ze dne 18. září 2018
         o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Spolkovou republikou Německo
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh německé vlády,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období paní Dr. Beate MERKOVÉ se uvolnilo místo člena Výboru regionů,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován jako člen:

                        —

                        pan Georg EISENREICH, Staatsminister (Freistaat Bayern).

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1269 ze dne 18. září 2018, kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Banka Slovenije

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/86

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1269
         ze dne 18. září 2018,
         kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Banka Slovenije
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Protokol č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 27 odst. 1 tohoto protokolu,
         s ohledem na doporučení Evropské centrální banky ze dne 6. července 2018 Radě Evropské unie o externím auditorovi Banka Slovenije (ECB/2018/18) (1),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, má být ověřováno nezávislými externími auditory doporučenými Radou guvernérů ECB a schválenými Radou Evropské unie.

                     (2)

                     Mandát stávajícího externího auditora Banka Slovenije skončil po provedení auditu za účetní rok 2017. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2018.

                     (3)

                     Banka Slovenije vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2018 až 2020 společnost Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o.

                     (4)

                     Rada guvernérů ECB doporučila, aby společnost Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o. byla jmenována externím auditorem Banka Slovenije pro účetní roky 2018 až 2020.

                     (5)

                     Na základě doporučení Rady guvernérů ECB by mělo být rozhodnutí Rady 1999/70/ES (2) odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V článku 1 rozhodnutí 1999/70/ES se odstavec 13 nahrazuje tímto:

                  „13.   Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o. se schvaluje jako externí auditor Banka Slovenije pro účetní roky 2018 až 2020.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí je určeno ECB.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Úř. věst. C 260, 24.7.2018, s. 1.

            (2)  Rozhodnutí Rady 1999/70/ES ze dne 25. ledna 1999 o schválení externích auditorů národních centrálních bank (Úř. věst. L 22, 29.1.1999, s. 69).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1272 ze dne 18. září 2018 o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Italskou republikou

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/89

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1272
         ze dne 18. září 2018
         o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Italskou republikou
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh italské vlády,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020. Na základě různých mandátů byl pan Mauro D'ATTIS opětovně jmenován členem, a to dne 21. dubna 2016 rozhodnutím Rady (EU) 2016/643 (4), dne 17. října 2016 rozhodnutím Rady (EU) 2016/1860 (5) a dne 14. září 2017 rozhodnutím Rady (EU) 2017/1753 (6).

                     (2)

                     Po skončení funkčního období pana Maura D'ATTISE se uvolnilo místo člena Výboru regionů,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován jako člen:

                        —

                        pan Salvatore Domenico Antonio POGLIESE, Sindaco del Comune di Catania.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).

            (4)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/643 ze dne 21. dubna 2016 o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Italskou republikou (Úř. věst. L 108, 23.4.2016, s. 35).

            (5)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1860 ze dne 17. října 2016 o jmenování dvou členů a jednoho náhradníka Výboru regionů, navržených Italskou republikou (Úř. věst. L 284, 20.10.2016, s. 31).

            (6)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1753 ze dne 14. září 2017 o jmenování jednoho člena a jedné náhradnice Výboru regionů, navržených Italskou republikou (Úř. věst. L 246, 26.9.2017, s. 5).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1270 ze dne 18. září 2018 o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Litevskou republikou

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/87

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1270
         ze dne 18. září 2018
         o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Litevskou republikou
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh litevské vlády,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období pana Andriuse KUPČINSKASE se uvolnilo místo člena Výboru regionů,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován jako člen:

                        —

                        pan Vytenis TOMKUS, Member of Kaišiadorys District Municipal Council.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2018/1273 ze dne 18. září 2018 o jmenování člena Evropského hospodářského a sociálního výboru, navrženého Polskou republikou

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/90

         ROZHODNUTÍ RADY (EU, Euratom) 2018/1273
         ze dne 18. září 2018
         o jmenování člena Evropského hospodářského a sociálního výboru, navrženého Polskou republikou
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
         s ohledem na návrh polské vlády,
         s ohledem na stanovisko Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 18. září 2015 a dne 1. října 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/1600 (1) a (EU, Euratom) 2015/1790 (2) o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020.

                     (2)

                     Po úmrtí pana Franciszeka BOBROWSKIHO se uvolnilo místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Pan Dariusz Mirosław POTYRAŁA, Prezident of the Trade Unions of Miners/All-Poland Alliance of Trade Unions, je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do dne 20. září 2020.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2015/1600 ze dne 18. září 2015 o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020 (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 53).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2015/1790 ze dne 1. října 2015 o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020 (Úř. věst. L 260, 7.10.2015, s. 23).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1257 ze dne 18. září 2018 o podpisu Dohody o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu jménem Evropské unie

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1257
         ze dne 18. září 2018
         o podpisu Dohody o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu jménem Evropské unie
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Unie má v rámci společné rybářské politiky výlučnou pravomoc přijmout opatření k zachování biologických mořských zdrojů a uzavírat v tomto ohledu dohody s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.

                     (2)

                     Podle rozhodnutí Rady 98/392/ES (1) a 98/414/ES (2) je Unie smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „úmluva“) a dohody o provádění ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací (dále jen „dohoda o rybích populacích“). Úmluva i dohoda o rybích populacích vyžadují, aby státy spolupracovaly na zachování a řízení živých mořských zdrojů. Dohoda o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu (dále jen „dohoda“) tuto povinnost naplňuje.

                     (3)

                     Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (3) má Unie udržovat vnější vztahy v oblasti rybolovu v souladu se svými mezinárodními závazky a politickými cíli a s cíli a zásadami uvedenými v článcích 2 a 3 uvedeného nařízení, aby zajistila udržitelné využívání, řízení a zachování biologických mořských zdrojů a mořského prostředí. Dohoda je v souladu s těmito cíli.

                     (4)

                     Dne 31. března 2016 Rada zmocnila Komisi, aby jménem Unie zahájila jednání o mezinárodní dohodě o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu. Tato jednání byla úspěšně dokončena dne 30. listopadu 2017.

                     (5)

                     Skutečnost, že se Unie stane smluvní stranou dohody, přispěje k soudržnosti přístupu Unie k ochraně oceánů a posílí její závazek k dlouhodobému zachování a udržitelnému využívání biologických mořských zdrojů po celém světě.

                     (6)

                     Dohoda by proto měla být podepsána jménem Unie s výhradou jejího uzavření,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Podpis dohody o prevenci neregulovaného rybolovu na volném moři ve střední části Severního ledového oceánu (dále jen „dohoda“) jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření. (4)

            Článek 2
            Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Rozhodnutí Rady 98/392/ES ze dne 23. března 1998 o uzavření Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 a dohody ze dne 28. července 1994 o provádění části XI této úmluvy Evropským společenstvím (Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 1).

            (2)  Rozhodnutí Rady 98/414/ES ze dne 8. června 1998 týkající se ratifikace dohody o provádění ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací Evropským společenstvím (Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 14).

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

            (4)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jejím uzavření.


title: Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2018/1274 ze dne 18. září 2018 o jmenování člena Evropského hospodářského a sociálního výboru, navrženého Dánským královstvím

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/91

         ROZHODNUTÍ RADY (EU, Euratom) 2018/1274
         ze dne 18. září 2018
         o jmenování člena Evropského hospodářského a sociálního výboru, navrženého Dánským královstvím
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
         s ohledem na návrh dánské vlády,
         s ohledem na stanovisko Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 18. září 2015 a dne 1. října 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/1600 (1) a (EU, Euratom) 2015/1790 (2) o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období paní Dorthe ANDERSENOVÉ, se uvolnilo místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru.

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Pan Nils TRAMPE, Director Social Affairs in the Confederation of Danish Employers (DA), je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2020.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2015/1600 ze dne 18. září 2015 o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020 (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 53).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2015/1790 ze dne 1. října 2015 o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020 (Úř. věst. L 260, 7.10.2015, s. 23).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1275 ze dne 18. září 2018 o jmenování členů výběrové komise uvedené v čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939

text:
                  21.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 238/92

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1275
         ze dne 18. září 2018
         o jmenování členů výběrové komise uvedené v čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (1), a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939 má být zřízena výběrová komise za účelem vypracování užšího seznamu způsobilých kandidátů na pozici evropského nejvyššího žalobce a poskytnutí odůvodněných stanovisek ke kvalifikaci kandidátů na evropské žalobce.

                     (2)

                     Nařízení (EU) 2017/1939 stanoví, že Evropský parlament a Rada jmenují po vzájemné dohodě evropského nejvyššího žalobce z užšího seznamu způsobilých kandidátů vypracovaného výběrovou komisí.

                     (3)

                     Nařízení (EU) 2017/1939 rovněž stanoví, že Rada jmenuje každého evropského žalobce ze tří kandidátů navržených jednotlivými členskými státy poté, co od výběrové komise obdrží odůvodněné stanovisko.

                     (4)

                     Výběrová komise má posoudit přihlášky na funkci evropského nejvyššího žalobce a funkce evropských žalobců s ohledem na požadavky uvedené v čl. 14 odst. 2 a čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1939, včetně toho, zda poskytují veškeré záruky nezávislosti.

                     (5)

                     Výběrová komise má být složena z dvanácti osob vybraných mezi bývalými členy Soudního dvora a Účetního dvora, bývalými národními členy Eurojustu, členy nejvyšších vnitrostátních soudů, státními zástupci na vysoké úrovni a obecně uznávanými právníky.

                     (6)

                     Jednoho z členů výběrové komise má navrhnout Evropský parlament. Dne 31. května 2018 Evropský parlament nominoval pana Antonia MURU za člena výběrové komise, jehož má navrhnout Evropský parlament.

                     (7)

                     Komise pro členství ve výběrové komisi vzala v úvahu potřebu zeměpisné vyváženosti, vyváženosti pohlaví a náležitého zastoupení právních systémů členských států účastnících se Úřadu.

                     (8)

                     Mezi jedenácti osobami, totiž šesti muži a pěti ženami, navrženými Komisí je jeden bývalý člen Soudního dvora, jeden bývalý člen Účetního dvora, jeden bývalý národní člen Eurojustu, pět státních zástupců na vysoké úrovni, dva členové nejvyšších vnitrostátních soudů a jeden obecně uznávaný právník.

                     (9)

                     Podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939 má Rada přijmout rozhodnutí o jmenování členů výběrové komise na návrh Komise.

                     (10)

                     Členové výběrové komise by proto měli být jmenováni,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Členy výběrové komise uvedené v čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939 jsou na dobu čtyř let ode dne 9. října 2018 jmenováni:

                        pan Peter FRANK

                        paní Ulrike HABERL-SCHWARZOVÁ

                        pan Theodoros IOANNIDES

                        paní Saale LAOSOVÁ

                        pan Jean-Claude MARIN

                        pan Ján MAZÁK

                        paní María de los Ángeles GARRIDO LORENZOVÁ

                        pan Marin MRČELA

                        pan Antonio MURA

                        pan Vítor Manuel DA SILVA CALDEIRA

                        paní Martine SOLOVIEFFOVÁ

                        paní Raija TOIVIAINENOVÁ.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Úř. věst. L 283, 31.10.2017, s. 1.