title: Rozhodnutí Komise ze dne 18. července 2018 o navrhované občanské iniciativě s názvem „Zastavte hladovění 8 % obyvatel Evropy!“

text:
                  24.7.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 260/6

         ROZHODNUTÍ KOMISE
         ze dne 18. července 2018
         o navrhované občanské iniciativě s názvem „Zastavte hladovění 8 % obyvatel Evropy!“
         (Pouze anglické znění je závazné)
         (2018/C 260/07)
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 211/2011 ze dne 16. února 2011 o občanské iniciativě (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     1)

                     Předmět navrhované občanské iniciativy nazvané „Zastavte hladovění 8 % obyvatel Evropy!“ („Stop Starvation for 8 % of the European population!“) odkazuje na tento výrok: „Právo na přístup k potravinám je součástí Všeobecné deklarace lidských práv. Evropská unie měla v roce 2016 druhý největší hrubý domácí produkt na světě, přesto je hladovění součástí našeho života“.

                     2)

                     Deklarovaným cílem navrhované občanské iniciativy je: „přimět vlády, aby čelily problému hladovění, který je stále důvodem k velkým obavám. Počet evropských občanů, kteří trpí nedostatkem potravin, se odhaduje na 46 milionů, což je 8 % celkového obyvatelstva EU, a stále neklesá. Iniciativa bude klást důraz na povinnost vlád tento problém vymýtit a také upozorní na dopad nákladů souvisejících s hladověním a navrhne seznam opatření, která tento anachronismus výrazným způsobem omezí“.

                     3)

                     V příloze navrhované občanské iniciativy je pod pěti body uvedena řada konkrétních požadavků: „1. Vymýtit ‚kulturu‘ plýtvání potravinami, aby se během dvou let nashromáždilo 44 milionů tun potravin.“, „2. Zavést globální daň z finančních transakcí, která přinese 30 miliard EUR ročně.“, „3. Hlad by měly řešit orgány veřejné moci, nikoli charitativní organizace.“, „4. Spekulace s potravinami.“ a „5. Kvalitativní návrh.“ s cílem zavést „inovace v rámci jednotlivých zemí vedoucí k lepšímu přístupu k subvencovaným potravinám“.

                     4)

                     Smlouva o Evropské unii posiluje občanství Unie a zvyšuje demokratické fungování Unie tím, že mimo jiné stanoví, že každý občan má právo se podílet na demokratickém životě Unie prostřednictvím evropské občanské iniciativy.

                     5)

                     Postupy a podmínky vyžadované pro občanskou iniciativu by proto měly být jasné, jednoduché, uživatelsky vstřícné a přiměřené povaze občanské iniciativy, tak aby povzbuzovaly k účasti občanů a učinily Unii přístupnější.

                     6)

                     Pro účely provádění Smluv mohou být přijaty právní akty Unie:

                                 —

                                 k přijetí ustanovení k harmonizaci právních předpisů týkajících se daní z obratu, spotřebních daní a jiných nepřímých daní v rozsahu, v jakém je tato harmonizace nezbytná pro vytvoření a fungování vnitřního trhu a zabránění narušení hospodářské soutěže, a to na základě článku 113 SFEU,

                                 —

                                 ke sbližování ustanovení právních a správních předpisů členských států, jejichž účelem je vytvoření a fungování vnitřního trhu, a to na základě článku 114 SFEU,

                                 —

                                 v oblasti specifických činností mimo strukturální fondy a za účelem podpory harmonického vývoje Unie, přičemž Unie rozvíjí a prosazuje činnosti vedoucí k posilování hospodářské, sociální a územní soudržnosti, jak je stanoveno v článku 174 SFEU, a to na základě čl. 175 odst. 3 SFEU,

                                 —

                                 v oblastech zachování, ochrany a zlepšování kvality životního prostředí, ochrany lidského zdraví, uvážlivého a racionálního využívání přírodních zdrojů a podpory opatření na mezinárodní úrovni určených k řešení regionálních a celosvětových problémů životního prostředí, a zejména boje proti změně klimatu, a to na základě čl. 192 odst. 1 SFEU,

                                 —

                                 k přijetí ustanovení a prováděcích opatření týkajících se systému vlastních zdrojů rozpočtu Unie, včetně zřízení nových kategorií vlastních zdrojů nebo zrušení stávající kategorie, a to na na základě článku 311 SFEU,

                                 —

                                 v oblasti finančních pravidel, která stanoví zejména postup pro sestavování a plnění rozpočtu Unie, a to na základě čl. 322 odst. 1 písm. a) SFEU.

                     7)

                     Z těchto důvodů navrhovaná občanská iniciativa zjevně není mimo rámec pravomocí Komise na předložení návrhů právních aktů Unie pro účely provedení Smluv.

                     8)

                     Navíc byl ustaven výbor občanů a byly jmenovány kontaktní osoby v souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení (EU) č. 211/2011 a navrhovaná občanská iniciativa není zjevně neoprávněná, bezdůvodná nebo šikanózní, ani není zjevně v rozporu s hodnotami Unie uvedenými v článku 2 Smlouvy o EU.

                     9)

                     Navrhovaná občanská iniciativa „Zastavte hladovění 8 % obyvatel Evropy!“ by proto měla být zaregistrována,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Navrhovaná občanská iniciativa „Zastavte hladovění 8 % obyvatel Evropy!“ je tímto zaregistrována.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 19. července 2018.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí je určeno organizátorům (členům občanského výboru) navrhované občanské iniciativy s názvem „Zastavte hladovění 8 % obyvatel Evropy!“, kterou jako kontaktní osoby zastupují [osobní údaje byly po konzultaci s organizátory odstraněny].

            V Bruselu dne 18. července 2018.

                  Za Komisi

               Frans TIMMERMANS

                  první místopředseda

            (1)  Úř. věst. L 65, 11.3.2011, s. 1.


               23.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/151

      P8_TA(2017)0132
      Žádost, aby byl António Marinho e Pinto zbaven imunity
      Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 27. dubna 2017 o žádosti, aby byl António Marinho e Pinto zbaven imunity (2016/2294(IMM))
      (2018/C 298/20)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na žádost, aby byl António Marinho e Pinto zbaven imunity, kterou dne 23. září 2016 předložil Miguel Pereira da Rosa, soudce okresního soudu Lisabon západ (Oeiras) (č. j. 4759/15.2TDLSB), v souvislosti s trestním stíháním, které bylo proti tomuto poslanci zahájeno a oznámeno na plenárním zasedání dne 24. října 2016,

                  —

                  s ohledem na dopis příslušné pomocné nejvyšší státní zástupkyně ze dne 12. prosince 2016 obsahující přepis výroků, jichž se António Marinho e Pinto dopustil,

                  —

                  poté co byl António Marinho e Pinto vyslechnut dne 22. března 2017 v souladu s čl. 9 odst. 6 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

                  —

                  s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

                  —

                  s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2, 3 a 5 zákona 7/93 ze dne 1. března 1993 upravujícího statut portugalských poslanců a v souladu s oběžníkem č. 3/2011 nejvyššího státního zastupitelství ze dne 10. října 2011,

                  —

                  s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0163/2017),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že soudce okresního soudu Lisabon západ (Oeiras) požádal, aby byl poslanec Evropského parlamentu António Marinho e Pinto zbaven imunity v rámci soudního řízení z důvodu údajného trestného činu;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že žádost, aby byl António Marinho e Pinto zbaven poslanecké imunity se týká údajného trestného činu závažné pomluvy, jak je definován v čl. 180 odst. 1 a čl. 183 odst. 2 portugalského trestního zákoníku, za nějž lze uložit trest odnětí svobody v délce až dvou let, a trestného činu urážky organizace, služby nebo právnické osoby, jak je definován v čl. 187 odst. 1 a odst. 2 písm. a) portugalského trestního zákoníku, za nějž lze uložit trest odnětí svobody v délce až dvou let;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že charitativní sdružení Santa Casa de Misericórdia de Lisboa podalo na Antónia Marinha e Pinta stížnost;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že se tato stížnost týkala prohlášení, která António Marinho e Pinto učinil dne 30. května 2015 v průběhu rozhovoru ve vysílání „A Propósito“ portugalské stanice SIC Notícias, jež uváděl António José Teixeira, a vysílalo se ve 21 hodin, při němž údajně řekl toto: „Pokud jde o sociální zabezpečení, mohu vám říct, že je třeba oddělit dimenzi solidarity, která spadá do působnosti státu. Ta nesmí být placena na úkor důchodů pracujících, chápete? Musí se použít souhrnný rozpočet státu. Sociální solidarita se musí uplatňovat prostřednictvím daní a té obrovské instituce, Misericórdia de Lisboa, která nakládá s miliony a miliony a plýtvá penězi, velmi často k osobnímu prospěchu nebo v něčím osobním zájmu […] Myslím, že by pan Manuel Rebelo de Sousa byl lepší než pan Pedro Santana Lopes vzhledem ke zkušenosti pana Santany Lopese ve vládě, a bylo ostatně zajímavé vidět, jak ředitel pracuje, jak ředitel Santa Casa da Misericórdia de Lisboa pracuje na své kandidatuře, s jakými zdroji a jakými prostředky.“;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že článek 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie stanoví, že poslanci Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že Soudní dvůr Evropské unie stanovil, že aby mohl poslanec Evropského parlamentu požívat imunity, musí daný názor vyjádřit při výkonu své funkce, což znamená, že je vyžadována spojitost mezi vyjádřeným názorem a parlamentním mandátem a tato spojitost musí být přímá a zjevná (2);

                  G.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 9 téhož protokolu poslanci na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že podle čl. 11 odst. 1, 2, 3 a 5 zákona 7/93 ze dne 1. března 1993 upravujícího statut portugalských poslanců a v souladu s oběžníkem nejvyššího státního zastupitelství č. 3/2011 ze dne 10. října 2011 nemůže být António de Sousa Marinho e Pinto vyslechnut nebo obžalován bez předchozího svolení Evropského parlamentu;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že údajné činy nejsou v přímém nebo zjevném vztahu s funkcemi poslance Evropského parlamentu, které António Marinho e Pinto vykonává, a že se vztahují spíše k činnostem čistě vnitrostátního charakteru, neboť uvedené výroky zazněly ve vysílání v Portugalsku ke specificky portugalskému tématu, které souvisí s řízením sdružení podle vnitrostátního práva;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že se tudíž údajné činy netýkají názorů či hlasování během výkonu jeho funkce poslance Evropského parlamentu ve smyslu článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že podaná žaloba zcela zjevně nemá vztah k postavení, jehož António Marinho e Pinto požívá jako poslanec Evropského parlamentu;

                  L.

                  vzhledem k tomu, že není důvod se domnívat, že se jedná o fumus persecutionis, tedy o dostatečně závažné a konkrétní podezření, že se případ zakládá na záměru politicky poškodit daného poslance;

                  1.

                  rozhodl, že se António Marinho e Pinto zbavuje imunity;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby neprodleně předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru soudci okresního soudu Lisabon západ (Oeiras) a poslanci Antóniu Marinhu e Pintovi.

         (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvoraze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI:EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

         (2)  Spojené věci T-346/11 a T-347/11, Gollnisch/ Evropský parlament, výše uvedený rozsudek.


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2018/1220 ze dne 6. září 2018 o jednacím řádu výboru podle článku 143 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046

text:
                  7.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 226/7

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2018/1220
         ze dne 6. září 2018
         o jednacím řádu výboru podle článku 143 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (1), a zejména na čl. 143 odst. 4 uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 nahradilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (2), kterým byl zřízen výbor pro centralizované hodnocení určitých situací vylučování hospodářských subjektů a přijímání odpovídajících doporučení (dále jen „výbor“).

                     (2)

                     Nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 rozšiřuje pravomoc výboru na vydávání stanovisek a doporučení, pokud jde o určení existence finanční nesrovnalosti, a výkon této pravomoci by měl být upraven jeho jednacím řádem.

                     (3)

                     Článek 143 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 určuje složení výboru, postup pro jmenování jeho předsedy a řešení střetu zájmů. Stanoví, že jednací řád výboru přijímá Komise a výboru je nápomocen stálý sekretariát zřízený Komisí.

                     (4)

                     Aby byla zajištěna kontinuita a řádné fungování výboru, je vhodné upřesnit postup pro jmenování a odvolávání předsedy a určit způsob jeho zastupování v případě jeho nepřítomnosti nebo neschopnosti vykonávat svou funkci.

                     (5)

                     Aby byla zajištěna kontinuita a řádné fungování výboru, je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se jeho složení v různých situacích, zejména pravidla, jež se vztahují na jmenování dvou stálých členů, jejich zástupců a dalšího člena, který zastupuje příslušnou schvalující osobu.

                     (6)

                     Je nutné upřesnit, že jednání výboru se účastní pozorovatelé, zejména proto, aby se zajistilo, že výbor bude úplně a řádně informován.

                     (7)

                     V zájmu řádné správy je vhodné blíže upřesnit podpůrné funkce, jež výboru v rámci své činnosti poskytuje stálý sekretariát.

                     (8)

                     Musí být vysvětlen postup pro předkládání případů výboru, zejména pokud jde o minimální obsah předkládaného případu.

                     (9)

                     V zájmu hospodářských subjektů je třeba stanovit postup, který by měl zajistit, že bude respektováno jejich právo být vyslyšen.

                     (10)

                     Je vhodné upřesnit praktická opatření týkající se úzké spolupráce výboru s Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) s ohledem na administrativní ujednání o spolupráci a rychlé výměně informací mezi Komisí a úřadem OLAF.

                     (11)

                     Je vhodné objasnit pravidla pro přijímání doporučení a stanovisek výboru.

                     (12)

                     Protože výbor nahrazuje výbor uvedený v čl. 73 odst. 6 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a střídá výbor uvedený v čl. 108 odst. 4 téhož nařízení, je třeba zrušit dvě rozhodnutí Komise K(2011) 6109 v konečném znění a (EU) 2015/2463 (3) o jednacích řádech těchto výborů.

                     (13)

                     Každé zpracování osobních údajů výborem a jeho stálým sekretariátem musí probíhat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4).

                     (14)

                     Na doporučení přijatá výborem se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (5),

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
         KAPITOLA I

            OBECNÁ USTANOVENÍ

            Článek 1
            Předmět
            Toto rozhodnutí stanoví jednací řád výboru uvedeného v článku 143 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046.

            Článek 2
            Jmenování, ukončení výkonu funkce a odvolání předsedy a jeho zástupce

               1.   Předseda výboru je jmenován Komisí na funkční období pěti let, které nelze prodloužit, v návaznosti na výzvu k vyjádření zájmu. Jeho funkční období začíná dnem stanoveným v rozhodnutí o jmenování. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie – řada C.

               2.   Předseda je zaměstnán na pozici zvláštního poradce Komise ve smyslu článku 5 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Jeho smlouva zvláštního poradce plně respektuje jeho nezávislost a nemá vliv na dobu trvání jeho funkčního období.

               3.   Komise může předsedu odvolat, pokud již nesplňuje podmínky vyžadované pro výkon své funkce.

               4.   Pravidla použitelná na jmenování, ukončení výkonu funkce a odvolání předsedy se vztahují také na jeho zástupce. Ustanovení odstavců 1 až 3 tohoto článku a ustanovení obsažená v článku 143 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 se vztahují také na zástupce předsedy.

            Článek 3
            Zastupování předsedy

               1.   Pokud není předseda schopen vykonávat svou funkci, vykonává ji jeho zástupce.

               2.   V případě neobsazení funkce předsedy je jeho funkce vykonávána jeho zástupcem až do jmenování nového předsedy.

               3.   V případě, že předseda ani jeho zástupce nejsou zároveň schopni vykonávat svou funkci, je jejich funkce vykonávána služebně nejstarším stálým členem, který zastupuje Komisi.

            Článek 4
            Pravomoci předsedy

               1.   Předseda zastupuje výbor.

               2.   Předsedá jeho schůzím a organizuje jeho práci.

               3.   Za tímto účelem mu napomáhá stálý sekretariát uvedený v článku 7.

               4.   Může přenést své podpisové právo na kohokoli ze stálých členů výborů zastupujících Komisi, aby mohli podepisovat, na základě pokynů, které jim dá, jeho jménem a za něho dokumenty týkající se konkrétního případu nebo administrativních otázek.

               5.   Po konzultaci se stálými členy stanoví harmonogram schůzí výboru.

               6.   Vykonává ostatní pravomoci, které jsou mu svěřeny tímto rozhodnutím.

            Článek 5
            Jmenování dalších členů výboru a jejich zástupců

               1.   Jedním ze dvou stálých členů výboru zastupujících Komisi je na základě čl. 143 odst. 2 písm. b) nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 ředitel Ústřední finanční služby na Generálním ředitelství pro rozpočet. Generální ředitel pro rozpočet určí úředníka ve funkční skupině AD 11, nebo vyšší, aby tohoto stálého člena zastupoval.
               Generální ředitel pro rozpočet jmenuje ad personam druhého stálého člena zastupujícího Komisi z řad úředníků Komise ve funkční skupině nejméně AD 14 a jeho zástupce z řad úředníků ve funkční skupině nejméně AD 11.

               2.   Člen, který zastupuje příslušnou schvalující osobu (dále jen „předkládající orgán“) i jeho zástupce, jsou úředníky, nebo dočasnými zaměstnanci jmenovanými v souladu s jednacím řádem a vnitřními správními předpisy příslušného orgánu, instituce či subjektu uvedených v čl. 73 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046. Vykonávají funkci alespoň vedoucího oddělení, nebo vedoucího delegace.

            Článek 6
            Pozorovatelé

               1.   Pozorovatelé se účastní rokování výboru, aniž by se podíleli na přijetí doporučení.

               2.   Právní služba Komise má automaticky funkci pozorovatele u každého případu předloženého výboru a z vlastního podnětu nebo na žádost předsedy předkládá připomínky. Z tohoto důvodu se jeden z jejích členů účastní všech rokování výboru. Právní služba je informována o všech písemných postupech.

               3.   V případech, kdy žádost předkládajícího orgánu vychází především z informací poskytnutých Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF), se jeho zástupce účastní jednání výboru a podílí se na ústních a písemných postupech. Může předkládat připomínky z vlastního podnětu nebo na žádost předsedy.

               4.   V ostatních případech může být úřad OLAF na žádost předsedy vyzván, aby poskytl informace nebo stanoviska.

               5.   Vyjma předkládajícího orgánu mají ostatní schvalující osoby Komise, evropského úřadu zřízeného Komisí, výkonné agentury, jiného orgánu či jiné evropské instituce nebo subjektu, jichž se případ předložený výboru týká, funkci pozorovatelů. Tyto schvalující osoby se mohou účastnit rokování výboru, jsou informovány o písemných postupech a na žádost předsedy předkládají ústní a písemné připomínky.

               6.   Předseda může po konzultaci se stálými členy výboru vyzvat jiné pozorovatele, aby se zúčastnili rokování výboru, a vybídne je k předložení ústních a písemných připomínek.

            Článek 7
            Stálý sekretariát

               1.   Stálý sekretariát výboru zajišťují úředníci a zaměstnanci generálního ředitelství pro rozpočet, pod nějž sekretariát administrativně spadá.

               2.   Stálý sekretariát pod dohledem předsedy:

                           a)

                           ověřuje postavení předkládajících orgánů, jejich jmenovaných zástupců a pozorovatelů;

                           b)

                           ověřuje, zda jsou předložené žádosti úplné a obsahují všechny nezbytné dokumenty a informace, zejména informační dokument;

                           c)

                           zjišťuje, zda se případ týká dalších schvalujících osob, jež by mohly být navrženy jako možní pozorovatelé;

                           d)

                           organizuje jednání a nezbytné kontakty s předkládajícím orgánem, právní službou Komise a dalšími subjekty, které jsou, či mohou být spojeny s dotčeným případem, s cílem aktualizovat informace obsažené v předkládaných žádostech;

                           e)

                           stanovuje návrhy, které mají být předloženy k přezkumu výboru, a předává je předsedovi, ostatním členům a pozorovatelům, kteří jsou vyzváni, aby se podíleli na řešení případu;

                           f)

                           navrhuje předsedovi harmonogram schůzí výboru;

                           g)

                           sestavuje návrh pořadu jednání výboru a zasílá jej členům a účastníkům schůze výboru;

                           h)

                           ověřuje přítomnost osob a dokumentů, jež jsou nezbytné k zachování pravidel postupu při rokování výboru;

                           i)

                           účastní se rokování výboru a sleduje tato rokování;

                           j)

                           pořizuje u případu souhrnnou zprávu z každého jednání a předkládá ji členům;

                           k)

                           zasílá oznámení hospodářským subjektům;

                           l)

                           informuje předkládající orgán o doporučeních přijatých výborem;

                           m)

                           sleduje veškerou korespondenci zaslanou výboru nebo týkající se jeho činností;

                           n)

                           vede evidenci doporučení přijatých výborem a rozhodnutí přijatých příslušnou schvalující osobou;

                           o)

                           zajišťuje uveřejnění rozhodnutí o vyloučení a peněžitých sankcích uvedených v článku 140 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046.

            Článek 8
            Prevence a řešení případů střetu zájmů

               1.   Pokud se předseda nebo jeho zástupce, každý jiný člen nebo jeho zástupce, úřednici a zaměstnanci tvořící sekretariát výboru, jakož i kterákoli jiná osoba, která se účastní jednání výboru, nebo má povědomí o dokumentech týkajících se případu, nachází v situaci, jež by mohla vést k nebezpečí střetu zájmů, bude o tom informovat bezprostředně ostatní členy a sekretariát. Totéž platí, pokud se nachází v situaci, která by mohla být objektivně vnímána jako střet zájmů.

               2.   Žádná z osob uvedených v odstavci 1 se nezúčastní rokování nebo přijetí doporučení. Do spisu je založen přípis, v němž se dává na vědomí, jakým způsobem bylo nebezpečí střetu zájmů řešeno.

            Článek 9
            Spolupráce mezi výborem a úřadem OLAF

               1.   Na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (UE, Euratom) č. 883/2013 (6) úřad OLAF úzce spolupracuje s výborem, a to s ohledem na dodržování procesních a základních práv a na ochranu informátorů.

               2.   Pokud žádost překládajícího orgánu vychází z informací předložených úřadem OLAF, před vydáním oznámení hospodářskému subjekt výbor konzultuje s úřadem OLAF za účelem zachování důvěrnosti soudních řízení a šetření prováděných či koordinovaných úřadem OLAF, včetně ochrany informátorů, a vnitrostátních šetření či soudních řízení, s nimiž je obeznámen.

               3.   Oznámení hospodářským subjektům nebo jejich zprostředkovatelům, které vyplývá z šetření nebo které se vztahuje k šetření prováděným či koordinovaným úřadem OLAF, vyžaduje souhlas tohoto úřadu.

            Článek 10
            Předkládání případů výboru

               1.   Výboru je předložena doporučující žádost od kterékoli schvalující osoby Komise, evropského úřadu zřízeného Komisí, výkonné agentury či jakékoli jiné evropské instituce nebo subjektu.
               Pokud předkládaný případ pochází od orgánu, který není součástí Komise, stálý sekretariát okamžitě stanoví potřebné kontakty, aby byla na obou stranách zajištěna důvěrnost jednání týkajících se dotčeného případu.

               2.   Žádosti se podávají sekretariátu elektronicky, a to v důvěrné podobě, na tuto adresu: Panel-secretariat-BUDG@ec.europa.eu.

               3.   Jestliže se předkládající orgán dozví o informacích uvedených v článku 136 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046, předloží případ výboru, s výjimkou řádně odůvodněných případů, v co nejkratším čase od okamžiku, kdy se informace dozví.

               4.   Doporučující žádost obsahuje všechny informace vyžadované ustanoveními čl. 142 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046. Obsahuje rovněž ostatní relevantní informace uvedené v článku 136 výše uvedeného nařízení, a to včetně i případných zpráv úřadu OLAF. Zahrnuje řádně vyplněný informační formulář.

            Článek 11
            Svolání výboru
            Výbor svolává jeho předseda za účelem:

                        a)

                        předběžného právního posouzení dle čl. 136 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 s cílem oznámit je dotčenému hospodářskému subjektu;

                        b)

                        přijetí doporučení dle čl. 143 odst. 6 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046;

                        c)

                        projednání otázek týkajících se fungování výboru.

            Článek 12
            Písemný postup
            Z podnětu předsedy nebo na žádost jiného člena výboru lze zjistit skutkový stav, provést předběžné právní posouzení a přijmout doporučení písemným postupem. Proti použití písemného postupu může kterýkoli z členů výboru podat námitku. Do tohoto postupu jsou zapojeni i pozorovatelé.

            Článek 13
            Právo hospodářského subjektu být vyslyšen

               1.   Hospodářský subjekt má právo předložit připomínky dle čl. 143 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046, ledaže existují závažné legitimní důvody pro zachování důvěrnosti vyšetřování nebo vnitrostátních soudních řízení.

               2.   Dopis popisující skutkový stav a jeho předběžné právní posouzení, v němž výbor bere v úvahu pouze doklady, s nimiž se mohl obeznámit, je předán tomuto hospodářskému subjektu s výhradou použití ustanovení čl. 143 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046. Toto oznámení se provádí v zásadě elektronickou poštou.

               3.   Hospodářský subjekt předloží své připomínky sekretariátu písemně, a to elektronicky na tuto adresu: Panel-secretariat-BUDG@ec.europa.eu nebo na e-mailovou adresu, která je mu sdělena v oznamujícím dopise, s eventuálními přílohami ve formě standardního elektronického souboru vytvořeného pomocí běžného kancelářského softwaru.

               4.   Písemné připomínky nepřesáhnou deset stran bez příloh, s výjimkou řádně odůvodněných případů vzhledem ke složitosti právních či faktických otázek.

               5.   Hospodářskému subjektu je zpravidla udělena lhůta tří týdnů k předložení jeho připomínek. Tato lhůta začíná běžet ode dne následujícího po dni, kdy došlo k oznámení skutkového stavu a jeho předběžného právního posouzení. Pokud podle smlouvy hospodářský subjekt souhlasil s tím, že bude komunikovat s příslušnou schvalující osobou elektronicky, je oznámení zasláno dopisem touto cestou.

               6.   Na odůvodněnou žádost hospodářského subjektu je výjimečně možné prodloužit lhůtu o dobu, která nemůže přesáhnout polovinu původně udělené lhůty.

               7.   Po uplynutí stanovené lhůty, nebyla-li předložena řádně odůvodněná žádost o jejím prodloužení, nebo po uplynutí prodloužené lhůty kontradiktorní řízení skončí.

               8.   Pokud předseda zjistí, že hospodářský subjekt nepředložil připomínky ve lhůtě, která mu byla udělena, řízení pokračuje a předseda svolá výbor, aby přijal doporučení.

            Článek 14
            Přijetí dopisů a doporučení
            Předseda a ostatní členové usilují o dosažení konsensu ohledně obsahu dopisu, kterým oznámí dotyčnému hospodářskému subjektu vytýkané skutečnosti a jejich předběžné právní posouzení, a následně ohledně doporučení.
            Není-li jej dosaženo, přistoupí se k většinovému hlasování, přičemž:

                        a)

                        předseda má jeden hlas;

                        b)

                        dva stálí členové mají dohromady jeden hlas;

                        c)

                        člen, který zastupuje předkládající orgán, má jeden hlas.

            Článek 15
            Oznámení doporučení
            Výbor oznámí své doporučení předkládajícímu orgánu a pozorovatelům.

            Článek 16
            Lhůty platné pro řešení věci

               1.   Jakmile sekretariát ověřil předloženou žádost a prošetřil případ podle použitelných ustanovení z článku 7, předá jej předsedovi a členům výboru. Předseda konstatuje, že případ je připraven k rozhodování poté, co případně požádal o další ověření či doplňující šetření.

               2.   Doba trvání řízení, která začíná konstatováním, že případ je připraven k rozhodování, a končí oznámením stanoviska předkládajícímu orgánu, případně doporučením, v zásadě nepřesahuje tři měsíce. Předseda může tuto lhůtu prodloužit, zejména proto, aby bylo zajištěno respektování práva být vyslechnut.

            Článek 17
            Důvěrnost prací a rokování
            Aniž by bylo dotčeno uplatňování čl. 8 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 a článku 22a služebního řádu úředníků (7), členové výboru a jeho sekretariátu, jakož i všechny osoby, které se z kteréhokoli důvodu účastní prací nebo jednání výboru, nebo které byly zapojeny do přípravy dokumentů, stanovisek nebo postojů, jež vydává, dodržují v tomto ohledu nejpřísnější důvěrnost podle jejich případné administrativní, statutární či smluvní odpovědnosti. Totéž platí pro předsedu a jeho zástupce.

            Článek 18
            Vyřizování žádostí o přístup k dokumentům a ochrana osobních údajů
            Na práce výboru se vztahuje nařízení (ES) č. 1049/2001 a nařízení (ES) č. 45/2001.

         KAPITOLA II

            SPECIFICKÁ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE VÝKONU PORADNÍ PRAVOMOCI UVEDENÉ V ČLÁNKU 93 FINANČNÍHO NAŘÍZENÍ

            Článek 19
            Zásady

               1.   Ustanovení článků 1 až 4, 8, 12, 13, 17 a 18, která se nacházejí v kapitole I tohoto jednacího řádu, se vztahují na výkon poradní pravomoci výborem, jež mu je svěřena článkem 93 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046.

               2.   Ustanovení ostatních článků kapitoly I tohoto jednacího řádu se vztahují na výborem vykonávanou pravomoc uvedenou v odstavci 1 s výjimkou zvláštních ustanovení v této kapitole.

            Článek 20
            Další členové výboru a jejich zástupci

               1.   Pokud výbor vydává stanovisko uvedené v čl. 93 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046, tvoří jej kromě předsedy a členů uvedených v čl. 143 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 tito tři další členové:

                           a)

                           zástupce orgánu oprávněného k jmenování, který je pověřen disciplinárními záležitostmi v dotčeném orgánu nebo subjektu;

                           b)

                           člen jmenovaný výborem zaměstnanců dotčeného orgánu nebo subjektu;

                           c)

                           člen právní služby orgánu, evropského úřadu zřízeného Komisí, výkonné agentury nebo jiné evropské instituce či subjektu dotčeného zaměstnance.

               2.   Každý z těchto tří členů má zástupce, který je jmenován podle případu:

                           a)

                           dotčeným orgánem oprávněným ke jmenování;

                           b)

                           dotčeným výborem zaměstnanců;

                           c)

                           dotčenou právní službou.

            Článek 21
            Ustanovení pozorovatelů

               1.   Právní služba Komise jmenuje pozorovatele, pokud dotčený zaměstnanec nespadá pod Komisi.

               2.   Příslušná schvalující osoba, či případně vedoucí delegace Unie, který jedná dále jako pověřená schvalující osoba, nebo jejich zástupci, mají funkci pozorovatele.

               3.   Úřad OLAF jmenuje pozorovatele, pokud informace týkající se údajného porušení nařízení (EU, Euratom) 2018/1046, či kteréhokoli jiného ustanovení týkajícího se finančního řízení či kontroly operací, vychází z informace, kterou předal.

               4.   Úřad pro disciplinární opatření dotčeného orgánu nebo subjektu stanoví jednoho pozorovatele v případech, kdy je případ výboru předložen orgánem oprávněným ke jmenování. V ostatních případech může být předseda vyzván, aby jmenoval jednoho pozorovatele.

               5.   Po konzultaci se členy může předseda přizvat další pozorovatele.

            Článek 22
            Stálý sekretariát výboru

               1.   Použijí se ustanovení článku 7 kromě těch, které se nacházejí v čl. 7 odst. 2 písm. k).

               2.   Sekretariát zejména:

                           a)

                           pokud je výbor přímo informován o záležitosti zaměstnancem, zajišťuje předání případu orgánu oprávněnému ke jmenování a informuje o tom zaměstnance, který informaci předal, tak, jak je uvedeno v čl. 23 odst. 2;

                           b)

                           pokud je věc předložena výboru, ověřuje postavení předkládajícího orgánu a jeho ustanovených zástupců;

                           c)

                           určí po dohodě s předsedou další tři členy výboru a pozorovatele a ověřuje jejich postavení;

                           d)

                           ověřuje, zda je spis úplný a obsahuje všechny nezbytné dokumenty a informace, zejména informační dokument, popis skutkového stavu, údajnou nesrovnalost a podpůrné doklady, a to včetně vyšetřovací zprávy;

                           e)

                           ověřuje, zda byl dotčený zaměstnanec řádně vyslyšen orgánem oprávněným k jmenování, nebo případně příslušnou schvalující osobou;

                           f)

                           vyhotovuje návrhy, které mají být předloženy k přezkumu výboru za účelem rozhodnutí, a předává je předsedovi, ostatním členům a pozorovatelům, kteří jsou vyzváni, aby se podíleli na řešení záležitosti;

                           g)

                           předává doporučení uvedená v čl. 93 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 příslušné schvalující osobě a příslušnému internímu auditorovi;

                           h)

                           pokud má výbor za to, že případ spadá do pravomoci úřadu OLAF, předá případ orgánu oprávněnému ke jmenování a informuje o tom úřad OLAF.

            Článek 23
            Předkládání případů výboru

               1.   Podle čl. 93 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 je výbor svoláván na žádost kteréhokoli orgánu oprávněného ke jmenování, který je pověřen disciplinárními záležitostmi, nebo na žádost příslušné schvalující osoby, a to včetně vedoucího delegace Unie či jeho zástupce, kteří jednají jako pověřené schvalující osoby, dále jen „předkládající orgány“.

               2.   Pokud je výbor přímo informován zaměstnancem, předává případ příslušnému orgánu oprávněnému ke jmenování, nebo případně orgánu zmocněnému uzavírat pracovní smlouvy, a informuje o tom tohoto zaměstnance. Jestliže se příslušný orgán oprávněný ke jmenování rozhodne předložit případ výboru, informuje o tom zaměstnance. Jestliže se orgán rozhodne nepředložit případ výboru, informuje o tom výbor a zaměstnance.
               Aby byla zaručena účinná ochrana informátorů tak, jak je stanovena v čl. 22a odst. 3 služebního řádu úředníků, může výbor rozhodnout odchylně od předchozího pododstavce, a to tak, že nebude informovat orgán oprávněný ke jmenování, nýbrž informuje úřad OLAF.

            Článek 24
            Písemný postup
            Z podnětu předsedy nebo na žádost člena výboru lze předložit stanovisko písemným postupem. Proti použití písemného postupu může kterýkoliv z členů výboru, nebo případně jeho předseda podat námitku. V takovém případě předseda svolá v přiměřené lhůtě jednání výboru. Stejné pravidlo se uplatní, pokud jde o doporučení uvedené v čl. 93 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046.

            Článek 25
            Přijetí stanoviska a doporučení

               1.   Výbor usiluje o dosažení konsensu, pokud jde o určení existence finanční nesrovnalosti a pokud jde o odůvodnění, na němž se zakládá stanovisko nebo doporučení.

               2.   Není-li dosaženo konsensu, přistoupí se k hlasování, přičemž:

                           a)

                           předseda má jeden hlas;

                           b)

                           dva stálí členové zastupující Komisi mají dohromady jeden hlas;

                           c)

                           člen, který zastupuje, předkládající orgán má jeden hlas;

                           d)

                           dva další členové mají každý jeden hlas;

                     V případě rovnosti hlasů je rozhodující hlas předsedy.

               3.   Odstavce 1 a 2 se obdobně použijí na přijetí doporučení. Konsensus nebo hlasování se vztahují zejména na systémový charakter finančních nesrovnalostí.

            Článek 26
            Oznámení stanoviska a doporučení
            Výbor neprodleně oznámí stanovisko předkládajícímu orgánu, příslušné schvalující osobě a pozorovatelům.

            Článek 27
            Právo zaměstnance být vyslyšen
            Podle čl. 93 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 poskytne orgán oprávněný ke jmenování, nebo případně příslušná schvalující osoba, než je případ předložen výboru, zaměstnanci možnost, aby předložil své připomínky ke skutečnostem, jež se ho týkají. Podle čl. 22 odst. 2 písm. e) ověří stálý sekretariát po předložení případu, že dotčený byl řádně vyslyšen.

         KAPITOLA III

            ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

            Článek 29
            Přezkum
            Toto rozhodnutí se přezkoumá nejpozději k datu stanovenému Komisí podle čl. 120 odst. 2 druhého a třetího pododstavce nařízení Rady (EU, Euratom) 2017/1939 (8).

            Článek 30
            Zrušení

               1.   Rozhodnutí K(2011) 6109 v konečném znění se zrušuje.

               2.   Rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/2463 se zrušuje.

            Článek 31
            Vstup v platnost a použitelnost
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
            Použije se ode dne použitelnosti čl. 143 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046.

            V Bruselu dne 6. září 2018.

                  Za Komisi

                  předseda

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1.

            (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).

            (3)  Rozhodnutí Komise (EU) 2015/2463 ze dne 18. prosince 2015 o jednacím řádu výboru podle článku 108 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. L 342, 29.12.2015, s. 57).

            (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

            (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

            (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).

            (7)  Nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a kterým se stanoví zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise (Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1).

            (8)  Nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (Úř. věst. L 283, 31.10.2017, s. 1).


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2017/2098 ze dne 3. listopadu 2017 o procesních aspektech ukládání nápravných opatření v případě neplnění nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2017/33)

text:
               16.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 299/34

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2017/2098
   ze dne 3. listopadu 2017
   o procesních aspektech ukládání nápravných opatření v případě neplnění nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2017/33)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 795/2014 ze dne 3. července 2014 o požadavcích v oblasti dozoru nad systémově významnými platebními systémy (ECB/2014/28) (1), a zejména na čl. 22 odst. 6 tohoto nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada guvernérů vymezila požadavky v oblasti dozoru nad systémově významnými platebními systémy (systemically important payment systems – „SIPS“ nebo „systémy SIPS“) v nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28).

               (2)

               Podle čl. 22 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28) mohou příslušné orgány ukládat nápravná opatření v případě neplnění požadavků v oblasti dozoru.

               (3)

               Jelikož však nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28) nestanoví podrobná pravidla a postupy pro ukládání nápravných opatření, měla by být tato pravidla a postupy v souladu s čl. 22 odst. 6 uvedeného nařízení stanovena v tomto rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí:

               1)

               „příslušným orgánem“ se rozumí příslušný orgán ve smyslu čl. 2 bodu 5 nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28);

               2)

               „provozovatelem SIPS“ se rozumí provozovatel SIPS ve smyslu čl. 2 bodu 4 nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28);

               3)

               „nápravným opatřením“ se rozumí nápravné opatření ve smyslu čl. 2 bodu 44 nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28);

               4)

               „neplněním požadavků“ se rozumí jakékoli porušení nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28);

               5)

               „podezřením z neplnění požadavků“ se rozumí důvodné podezření, že provozovatel SIPS neplní jeden nebo více požadavků nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28), založené na informacích a dokumentaci (včetně sebehodnocení poskytnutého provozovatelem SIPS), které má příslušný orgán k dispozici;

               6)

               „přetrvávajícím neplněním požadavků“ se rozumí každé porušení nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28), které bylo potvrzeno hodnocením, avšak ze strany provozovatele SIPS nedošlo k nápravě v souladu s akčním plánem dohodnutým s příslušným orgánem ve lhůtě, kterou tento orgán stanovil;

               7)

               „návrhem hodnocení“ se rozumí zpráva, která ještě nebyla schválena rozhodovacím orgánem příslušného orgánu a která obsahuje předběžnou analýzu pravidel, postupů a operací SIPS, jakož i incidentů nebo jiných skutečností, které jsou považovány za důležité pro provoz systému SIPS, a která uvádí podezření z neplnění požadavků v oblasti dozoru stanovených nařízením (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28);

               8)

               „hodnocením“ se rozumí – v případech, kdy jako příslušný orgán vystupuje Evropská centrální banka (ECB) – zpráva, kterou schválila Rada guvernérů, nebo – v případech, kdy jako příslušný orgán vystupuje národní centrální banka – zpráva, kterou schválil příslušný rozhodovací orgán dotčené národní centrální banky a která uvádí, do jaké míry provozovatel SIPS plní požadavky v oblasti dozoru stanovené nařízením (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28).

         Článek 2
   Obecné zásady
   1.   Nápravná opatření se provozovatelům SIPS ukládají v souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28) a postupem stanoveným v tomto rozhodnutí.
   2.   Příslušné orgány mohou zahájit řízení o uložení nápravného opatření v těchto případech:

               a)

               v případě neplnění požadavků, které bylo potvrzeno hodnocením;

               b)

               v případě přetrvávajícího neplnění požadavků, pokud provozovateli SIPS dosud nebylo uloženo žádné nápravné opatření;

               c)

               má-li příslušný orgán na základě návrhu hodnocení důvod k podezření, že došlo k závažnému neplnění požadavků, které vyžaduje okamžitý zásah.

         3.   Nápravná opatření musí být dostatečně určitá, aby mohl provozovatel SIPS bez zbytečného odkladu přijmout opatření k nápravě nebo zamezení opakování neplnění požadavků.
   Článek 3
   Oznámení provozovateli SIPS
   1.   V souladu s čl. 22 odst. 1 nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28) a na základě závěrů návrhu hodnocení nebo hodnocení zašle příslušný orgán provozovateli SIPS písemné oznámení, jehož součástí může být žádost o poskytnutí dodatečných informací nebo vysvětlení.
   2.   V písemném oznámení se uvede povaha neplnění požadavků nebo podezření z neplnění požadavků, jakož i skutečnosti, informace, hodnocení nebo právní důvody, na nichž se zjištění o neplnění požadavků nebo podezření z neplnění požadavků zakládá. Příslušný orgán v tomto oznámení uvede, jaká nápravná opatření zvažuje uložit. Dále uvede, zda případ považuje za závažný a zda se vyžaduje okamžitý zásah na základě čl. 4 odst. 2.
   3.   V případech přetrvávajícího neplnění požadavků se v písemném oznámení poukáže též na chybějící nebo nedostatečný pokrok provozovatele SIPS při provádění akčního plánu dohodnutého s příslušným orgánem.
   Článek 4
   Organizace fáze slyšení
   1.   Provozovateli SIPS musí být dána možnost písemně se vyjádřit ke skutečnostem, informacím, hodnocení nebo právním důvodům, na nichž se zakládá zjištění o neplnění požadavků nebo podezření z neplnění požadavků, a k nápravným opatřením, o jejichž uložení se uvažuje, jak jsou uvedeny v písemném oznámení, a to ve lhůtě, kterou stanoví příslušný orgán a která činí nejméně 14 kalendářních dnů od doručení písemného oznámení. Provozovatel SIPS může požádat o prodloužení této lhůty a je na uvážení příslušného orgánu, zda takové žádosti vyhoví.
   2.   V případě neplnění požadavků, které se v souladu s čl. 22 odst. 3 nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28) považuje za natolik závažné, že vyžaduje okamžitý zásah, musí být provozovateli SIPS dána možnost vyjádřit se a poskytnout vysvětlení ve lhůtě, kterou stanoví příslušný orgán a která obvykle není delší než tři pracovní dny od doručení písemného oznámení.
   3.   Provozovatel SIPS může příslušný orgán požádat o poskytnutí vysvětlení nebo dokumentů, které se týkají neplnění požadavků nebo podezření z neplnění požadavků. Příslušné orgány usilují o to, aby příslušná vysvětlení nebo dokumenty poskytly provozovatelům SIPS včas.
   4.   Pokud to příslušný orgán považuje za vhodné nebo pokud o to provozovatel SIPS požádá, může být provozovateli SIPS dána možnost, aby se ke skutečnostem, informacím, hodnocení nebo právním důvodům, na nichž se zakládá zjištění o neplnění požadavků nebo podezření z neplnění požadavků, vyjádřil na jednání. Provozovatel SIPS může na jednání využít pomoci třetí osoby včetně externího právního poradce.
   5.   Příslušný orgán vypracuje písemný zápis z každého jednání s provozovatelem SIPS. Poté, co bylo provozovateli SIPS po dostatečně dlouhou dobu umožněno zápis přezkoumat a zahrnout do něj připomínky či učinit změny, které považuje za nezbytné, provozovatel SIPS zápis podepíše a příslušný orgán poskytne provozovateli SIPS kopii zápisu.
   6.   Provozovatel SIPS poskytne vyjádření, dokumentaci, vysvětlení a jakékoli jiné informace příslušnému orgánu v jazyce Unie, který si provozovatel SIPS zvolí, ledaže se s příslušným orgánem předem dohodl na jiném jazyce.
   Článek 5
   Přístup do spisu
   1.   Po zahájení řízení o uložení nápravného opatření mají provozovatelé SIPS právo na přístup do spisu vedeného příslušným orgánem s výhradou oprávněných zájmů právnických a fyzických osob, které nejsou provozovateli SIPS. Právo na přístup do spisu nezahrnuje důvěrné informace.
   2.   Žádost, která se týká přístupu do spisu, předávají provozovatelé SIPS příslušnému orgánu bez zbytečného odkladu.
   3.   Spis sestává ze všech dokumentů, které příslušný orgán obdržel, vytvořil nebo sestavil v průběhu řízení o uložení nápravného opatření.
   4.   Pro účely tohoto článku mohou důvěrné informace zahrnovat interní dokumenty příslušného orgánu a korespondenci příslušného orgánu s osobami, které jsou zapojeny do přípravy hodnocení.
   Článek 6
   Ukládání nápravných opatření
   1.   V souladu s čl. 22 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 795/2014 (ECB/2014/28) může příslušný orgán provozovateli SIPS uložit nápravná opatření po zohlednění informací, které dotčený provozovatel SIPS poskytne. Pro vyloučení pochybností se uvádí, že v případě, že řízení o uložení nápravného opatření bylo zahájeno na základě podezření z neplnění požadavků, bude nápravné opatření uloženo až poté, co příslušný rozhodovací orgán příslušného orgánu schválil zprávu, v níž je uvedeno neplnění požadavků.
   2.   V případech, kdy jako příslušný orgán vystupuje ECB, schvaluje rozhodnutí o uložení nápravných opatření Rada guvernérů. V rozhodnutí se stanoví lhůta, v níž provozovatel SIPS musí nápravná opatření provést.
   3.   V případech, kdy jako příslušný orgán vystupuje národní centrální banka, schvaluje rozhodnutí o uložení nápravných opatření rozhodovací orgán národní centrální banky. V rozhodnutí se stanoví lhůta, v níž provozovatel SIPS musí nápravná opatření provést. Národní centrální banka bez zbytečného odkladu předloží kopii rozhodnutí Radě guvernérů.
   Článek 7
   Lhůty
   Příslušný orgán může uložit nápravná opatření v souvislosti s neplněním požadavků, které bylo potvrzeno v hodnocení, do dvou let od dokončení tohoto hodnocení.
   Článek 8
   Oznámení rozhodnutí o uložení nápravných opatření
   Rozhodnutí o uložení nápravných opatření příslušný orgán písemně oznámí provozovateli SIPS, a to i elektronickou formou, do sedmi kalendářních dnů od přijetí rozhodnutí.
   Článek 9
   Neprovedení nápravných opatření
   Neprovedení nápravných opatření provozovatelem SIPS ve stanovené lhůtě může být samostatným důvodem pro uložení sankce ze strany ECB, ledaže za totéž protiprávní jednání byla již sankce uložena.
   Článek 10
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 3. listopadu 2017.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 217, 23.7.2014, s. 16.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 35/17/KOL ze dne 9. února 2017, kterým se Norsku uděluje výjimka pro čistírnu městských odpadních vod Ladehammeren v aglomeraci Trondheim a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 725/07/KOL [2017/2099]

text:
                  16.11.2017

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 299/38

            ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
      č. 35/17/KOL
      ze dne 9. února 2017,
      kterým se Norsku uděluje výjimka pro čistírnu městských odpadních vod Ladehammeren v aglomeraci Trondheim a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 725/07/KOL [2017/2099]
      KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,

         s ohledem na akt uvedený v bodě 13 přílohy XX Dohody o EHP,

            směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod
             (1),
         začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a zejména na čl. 8 odst. 5 uvedeného aktu,

      s ohledem na rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“) č. 725/07/KOL udělit výjimku v souladu s čl. 8 odst. 5 směrnice 91/271/EHS čistírně městských odpadních vod Høvringen (dokument č. 452420),
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V čl. 8 odst. 5 směrnice 91/271/EHS se stanoví, že ve výjimečných případech, kdy lze prokázat, že vyšší stupeň čištění nebude pro životní prostředí přínosem, mohou být odpadní vody vypouštěné do méně citlivých oblastí z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 150 000 PE čištěny podle mírnějších požadavků stanovených v čl. 6 odst. 2 uvedeného aktu.

                  (2)

                  Za takových okolností jsou státy ESVO povinny předložit Kontrolnímu úřadu dokumentaci, jež prokazuje, že vypouštěné odpadní vody jsou podrobovány přinejmenším primárnímu čištění a že nebudou mít nepříznivý vliv na životní prostředí.

                  (3)

                  Norsko vymezilo pobřežní oblast mezi městem Lindesnes a norsko-ruskou hranicí jako „méně citlivou oblast“ podle článku 6 směrnice 91/271/EHS.

                  (4)

                  Dne 19. prosince 2007 přijal Kontrolní úřad v rozhodnutí č. 725/07/KOL žádost Norska podle čl. 8 odst. 5 směrnice 91/271/EHS o stanovení, že v čistírně Høvringen mohou být odpadní vody čištěny podle mírnějších požadavků, než jaké jsou formulovány v článku 4 směrnice 91/271/EHS, s výhradou podmínek definovaných v uvedeném rozhodnutí.

                  (5)

                  Dne 20. února 2010 přijala rada města Trondheim jménem obce rozhodnutí požádat o výjimku podle čl. 8 odst. 5 směrnice 91/271/EHS pro čistírnu odpadních vod Ladehammeren a o možnost koordinovaného čištění pro čistírny Høvringen a Ladehammeren spočívající ve snižování celkových nerozpuštěných látek ve vstupujících odpadních vodách alespoň o 70 %, nebo v dosahování maximální koncentrace nerozpuštěných látek 60 mg/l v kombinaci se snižováním biochemické spotřeby kyslíku nejméně o 20 %.

                  (6)

                  Dne 9. února 2012 se Kontrolní úřad sešel se zástupci ministerstva životního prostředí a města Trondheim. Na této schůzce byla projednána revize podmínek výjimky pro čistírnu odpadních vod Høvringen spolu s žádostí o výjimku podle čl. 8 odst. 5 směrnice 91/271/EHS týkající se vypouštění městských odpadních vod z čistírny Ladehammeren v aglomeraci Trondheim do trondheimského fjordu.

                  (7)

                  Dopisem ze dne 25. června 2012 (dokument č. 638245) požádal Kontrolní úřad Norsko, aby mu k oběma žádostem o výjimku poskytlo podrobnější informace, jež umožní jejich posouzení.

                  (8)

                  Dne 9. listopadu 2012 (dokument č. 653035) Norsko v reakci na tuto žádost předložilo několik podkladů.

                  (9)

                  Na požádání Kontrolního úřadu pak Norsko ke své žádosti předložilo ještě další informace, a to ve dnech 28. ledna 2014 (dokument č. 697161), 29. ledna 2014 (dokument č. 697372), 29. října 2014 (dokument č. 728105), 12. ledna 2015 (dokument č. 734689), 16. ledna 2015 (dokument č. 741891), 8. dubna 2016 (dokument č. 799935) a 9. září 2016 (dokument č. 818158).

                  (10)

                  Požadavky na vypouštění odpadních vod z čistíren stanovené ve směrnici 91/271/EHS se zaměřují na spotřebu kyslíku spojenou s rozkladem organických látek, rozpuštěných nebo ve formě částic, z půdy nebo biologické produkce.

                  (11)

                  Trondheimský fjord má velkou kapacitu pro rozklad organické zátěže, neboť je značně hluboký a pojímá velký objem vody, přičemž dochází k její účinné výměně s hlubokým oceánem za ústím fjordu, čímž je zajištěn pravidelný příliv atlantických vod bohatých na kyslík z Norského moře.

                  (12)

                  Splašková stoková soustava v Trondheimu je rozdělena do dvou okrsků (Høvringen a Lade), kam je dohromady sváděno přibližně 99 % městských odpadních vod. Využívá se existujícího hydrodynamického režimu a odtok odpadních vod je v obou čistírnách konstruován tak, aby byly odpadní vody vypouštěny a rozptylovány do hloubky a po rozředění bezpečně zůstávaly pod hladinou. Tímto způsobem se předchází eutrofizačním procesům při hladině a v hlubokých vodních masách a sedimentech.

                  (13)

                  Z čistírny Høvringen se finální vyčištěné odpadní vody vypouštějí do Trondheimského zálivu na jeho západní straně a z čistírny Ladehammeren pak na jeho straně východní.

                  (14)

                  Hodnocení provedené Kontrolním úřadem prokazuje, že vzhledem ke koncepci vypouštěcího potrubí a k prováděným sledováním nedosahují zjevně vypouštěné vody biologicky produktivní vrstvy při hladině Trondheimského zálivu ani na ni nemají žádný vliv. To platí pro čistírnu Høvringen i Ladehammeren.

                  (15)

                  Z výsledků provedených studií zkoumajících jakost vody kromě toho vyplývá, že vypouštění finálních vyčištěných odpadních vod z obou čistíren nemá v Trondheimském zálivu znatelný vliv na kvalitu vody. Neexistují žádné důkazy o tom, že by vody Trondheimského zálivu trpěly eutrofizací, ani o tom, že by měly finální vyčištěné odpadní vody vypouštěné z obou čistíren dopad na faunu měkkého dna.

                  (16)

                  Odborné posouzení provedené Kontrolním úřadem také ukázalo, že výsledky studií sedimentu ze dna, ve kterých byla zjištěna přítomnost těžkých kovů a organických znečišťujících látek, patrně nesouvisejí s vypouštěním finálních vyčištěných odpadních vod ze zařízení Høvringen a Ladehammeren.

                  (17)

                  Odpadní vody vypouštěné z těchto čistíren však přesto obsahují těžké kovy a organické mikroskopické znečišťující látky rozpuštěné ve vodě nebo spojené s částicemi, které se ve vypouštěných vodách nacházejí, a používání chemického a/nebo biologického čištění by vypouštění těžkých kovů a organických mikroskopických znečišťujících látek do určité míry snížilo.

                  (18)

                  Kontrolní úřad se domnívá, že v souladu s rozhodnutím rady města Trondheim ze dne 20. února 2010 by mělo být vhodné čištění městských odpadních vod definováno jako snižování celkových nerozpuštěných látek ve vstupujících odpadních vodách alespoň o 70 %, nebo jako dosahování maximální koncentrace nerozpuštěných látek 60 mg/l v kombinaci se snižováním biochemické spotřeby kyslíku o nejméně 20 %.

                  (19)

                  Celkové odborné posouzení, které si Kontrolní úřad objednal, dospělo k závěru, že vyčištěné odpadní vody z čistíren Høvringen a Ladehammeren zjevně nemají žádné měřitelné dopady na životní prostředí. Environmentální modelování a modelovací simulace dopadů sekundárního čištění v obou zařízeních v porovnání s primárním čištěním neprokázaly, že by vyšší stupeň čištění znamenal nějaké další hmatatelné přínosy pro životní prostředí.

                  (20)

                  Ve svém rozhodnutí ze dne 19. prosince 2007, kterým byla udělena výjimka podle čl. 8 odst. 5 čistírně městských odpadních vod Høvringen, Kontrolní úřad konstatoval, že používání chemického a/nebo biologického čištění v čistírně Høvringen by do určité míry snížilo množství vypouštěných těžkých kovů a organických mikroskopických znečišťujících látek. Jednou z podmínek uvedeného rozhodnutí bylo, že čištění městských odpadních vod by v tomto zařízení mělo zajistit snížení celkových nerozpuštěných látek ve vstupujících odpadních vodách před jejich vypuštěním alespoň o 80 % a zároveň by mělo zajistit procentuální snížení biochemické spotřeby kyslíku (2) nejméně o 20 %.

                  (21)

                  Kontrolní úřad prostudoval výsledky týkající se čistírny městských odpadních vod Høvringen a shledal, že nedostačují k zajištění souladu s podmínkami, jež provázely rozhodnutí o výjimce z roku 2007. Kontrolní úřad proto vyvodil závěr, že podmínky stanovené v jeho původním rozhodnutí o výjimce z 19. prosince 2007 nejsou splněny. Z tohoto důvodu se také domnívá, že rozhodnutí o výjimce pro čistírnu odpadních vod Høvringen by mělo být zrušeno.

                  (22)

                  V souladu s postupem stanoveným v čl. 18 odst. 2 směrnice 91/271/ES, a jak je dále stanoveno v rozhodnutích Stálého výboru států ESVO č. 3/2012/SC a 4/2012/SC ze dne 26. října 2012, předložil Kontrolní úřad dopisem ze dne 8. prosince 2016 návrh tohoto rozhodnutí Výboru ESVO pro životní prostředí. V souladu s jednacím řádem výboru byl návrh rozhodnutí považován za schválený dne 26. ledna 2017.

                  (23)

                  Člen kolegia zvlášť odpovědný za otázky životního prostředí byl jménem Kontrolního úřadu a v mezích jeho pravomocí zmocněn (3) k přijetí opatření v situaci, kdy budou navrhovaná opatření, která mají být přijata, jako je tomu v tomto případě, v souladu se stanoviskem Výboru ESVO pro životní prostředí, který je Kontrolnímu úřadu nápomocen,

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

                  1.

                  Žádost Norska podle čl. 8 odst. 5 aktu uvedeného v bodě 13 přílohy XX Dohody o EHP (směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod) o povolení, aby v čistírně odpadních vod Ladehammeren v aglomeraci Trondheim mohly být odpadní vody čištěny podle mírnějších požadavků, než jaké jsou stanoveny v článku 4 uvedeného aktu, se přijímá za podmínek formulovaných v odstavcích 2 až 7.

                  2.

                  Městské odpadní vody z čistírny Ladehammeren v aglomeraci Trondheim musí být nejpozději 31. prosince 2017 před vypouštěním do recipientu podrobovány čištění popsanému v příloze tohoto rozhodnutí.

                  3.

                  Do 30. června 2017 musí být vypracována strategie, která sníží zatížení kanalizačního systému těžkými kovy a mikroskopickými znečišťujícími látkami a zabrání další kontaminaci městských odpadních vod těmito kovy a látkami. Plán, na který bude dohlížet příslušný norský orgán, musí obsahovat následující povinnosti:

                              —

                              povinnost provádět průzkumy a sledování za účelem identifikace potenciálních zdrojů kontaminace a místních znečišťovatelů,

                              —

                              povinnost vypracovávat akční plány s cílem zastavit znečišťování ze zdrojů kontaminace a ze strany místních znečišťovatelů,

                              —

                              povinnost uplatňovat protiopatření vůči identifikovaným znečišťovatelům a odstraňovat u zdroje látky znečišťující životní prostředí.

                  4.

                  Zrušuje se rozhodnutí Kontrolního úřadu ze dne 19. prosince 2007 (725/07/KOL), kterým byla přijata žádost Norska o výjimku podle čl. 8 odst. 5 směrnice 91/271/EHS.

                  5.

                  V souladu s čl. 15 odst. 3 aktu bude příslušný norský orgán sledovat a provádět veškeré další relevantní studie, aby ověřoval, že vypouštění nemá nepříznivý vliv na životní prostředí.

                  6.

                  Každé dva roky, počínaje 31. lednem 2018, předloží norská vláda Kontrolnímu úřadu zprávu s výsledky sledování prováděného v předchozím období podle ustanovení odstavců 3 a 4 výše, zejména pokud jde o opatření, která byla přijata s cílem zabránit znečišťování splaškové stokové soustavy těžkými kovy a mikroskopickými znečišťujícími látkami. Zpráva bude rovněž vysvětlovat případné neplnění požadavků tohoto rozhodnutí.

                  7.

                  Po každém období, za které se podává zpráva, zmiňovaném v odstavci 6, nebo kdykoli dojde k novému vývoji, Kontrolní úřad nově zhodnotí situaci a v případě potřeby předloží Výboru ESVO pro životní prostředí, který je mu nápomocen, návrh nového rozhodnutí.

                  8.

                  Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP Úředního věstníku Evropské unie a v dodatku EHP tohoto věstníku.

                  9.

                  Toto rozhodnutí vstupuje v platnost po oznámení Norsku.

                  10.

                  Toto rozhodnutí je závazné v anglickém znění.

                  11.

                  Toto rozhodnutí je určeno Norsku.

         V Bruselu dne 9. února 2017.

               Za Kontrolní úřad ESVO

            Helga JÓNSDÓTTIR

               členka kolegia

            Carsten ZATSCHLER

               ředitel

         (1)  Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40.

         (2)  BSK 5 při 20 °C.

         (3)  Rozhodnutí č. 17/94/KOL ze dne 23. září 1994 (dokument č. 624326).

         PŘÍLOHA

            Požadavky na vypouštění městských odpadních vod z čistírny Ladehammeren v aglomeraci Trondheim

                     Parametr

                     Varianta 1

                     Varianta 2

                     Minimální procento úbytku (*1)

                     Minimální procento úbytku (*1)

                     Maximální koncentrace na výtoku (mg/l)

                     Biochemická spotřeba kyslíku (BSK 5 při 20 °C) bez nitrifikace

                     —

                     20

                     —

                     Celkový obsah nerozpuštěných látek

                     70

                     —

                     60

            (*1)  Úbytek ve vztahu ke koncentraci v surových (nezpracovaných) vodách na vtoku


title: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2017/2106 ze dne 10. listopadu 2017 o prodloužení mandátu vedoucího poradní mise Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (EUAM UKRAINE/2/2017)

text:
               18.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 303/10

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU (SZBP) 2017/2106
   ze dne 10. listopadu 2017
   o prodloužení mandátu vedoucího poradní mise Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (EUAM UKRAINE/2/2017)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/486/SZBP ze dne 22. července 2014 o poradní misi Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle rozhodnutí 2014/486/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor v souladu s článkem 38 Smlouvy zmocněn k přijímání příslušných rozhodnutí s cílem vykonávat politickou kontrolu a strategické řízení poradní mise EUAM Ukraine, včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Dne 7. ledna 2016 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí (SZBP) 2016/49 (2), kterým vedoucím mise EUAM Ukraine na období od 1. února 2016 do 31. ledna 2017 jmenoval pana Kęstutise LANČINSKASE.

               (3)

               Dne 10. ledna 2017 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí (SZBP) 2017/113 (3), kterým mandát pana Kęstutise LANČINSKASE jako vedoucího mise EUAM Ukraine prodloužil na období od 1. února 2017 do 30. listopadu 2017.

               (4)

               Vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku navrhla, aby byl mandát pana Kęstutise LANČINSKASE jako vedoucího mise EUAM Ukraine prodloužen na období od 1. prosince 2017 do 30. listopadu 2018,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mandát pana Kęstutise LANČINSKASE jako vedoucího poradní mise EUAM Ukraine se prodlužuje do 30. listopadu 2018.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2017.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 217, 23.7.2014, s. 42.

      (2)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2016/49 ze dne 7. ledna 2016 o jmenování vedoucího poradní mise Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (EUAM UKRAINE/1/2016) (Úř. věst. L 12, 19.1.2016, s. 47).

      (3)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2017/113 ze dne 10. ledna 2017 o prodloužení mandátu vedoucího poradní mise Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (EUAM UKRAINE/1/2017) (Úř. věst. L 18, 24.1.2017, s. 48).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2104 ze dne 6. listopadu 2017 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Evropské hospodářské komise OSN v Pracovní skupině pro stanovení norem pro zemědělské produkty (PS.7 EHK OSN), pokud jde o návrhy norem jakosti pro ovoce a zeleninu

text:
               18.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 303/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2104
   ze dne 6. listopadu 2017
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Evropské hospodářské komise OSN v Pracovní skupině pro stanovení norem pro zemědělské produkty (PS.7 EHK OSN), pokud jde o návrhy norem jakosti pro ovoce a zeleninu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská hospodářská komise Organizace spojených národů (EHK OSN) – Pracovní skupina pro stanovení norem pro zemědělské produkty (dále jen „PS.7 EHK OSN“) posuzuje a přijímá návrhy nových norem jakosti EHK OSN nebo mění stávající normy jakosti EHK OSN pro ovoce a zeleninu. Návrhy se připravují ve specializovaných sekcích pro normalizaci EHK OSN. PS.7 EHK OSN přijímá návrhy na základě shody přítomných členů.

               (2)

               Normy jakosti EHK OSN pro ovoce a zeleninu přispívají k mezinárodní harmonizaci těchto norem a vytváří rámec, který zajišťuje spravedlivou hospodářskou soutěž při obchodování s ovocem a zeleninou.

               (3)

               Unie se PS.7 EHK OSN a specializované sekce pro normalizaci účastní jako pozorovatel. Členské státy jsou členy EHK OSN a účastní se PS.7 EHK OSN a specializovaných sekcí pro normalizaci. Členské státy proto mají právo podílet se na rozhodování o přijetí norem jakosti pro ovoce a zeleninu.

               (4)

               Podle čl. 75 odst. 1 a čl. 76 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (1) lze produkty odvětví ovoce a zeleniny, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, uvádět na trh, pouze pokud splňují platné obchodní normy, jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti a pokud je uvedena země původu.

               (5)

               Podle čl. 75 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se stanovují obchodní normy v odvětví ovoce a zeleniny. Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 (2) stanoví zvláštní obchodní normy pro některé produkty z ovoce a zeleniny. Tyto zvláštní obchodní normy jsou založeny na normách jakosti EHK OSN pro tyto produkty.

               (6)

               Podle čl. 3 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 ovoce a zelenina, na které se nevztahuje zvláštní obchodní norma, musí splňovat všeobecnou obchodní normu stanovenou v části A přílohy I uvedeného prováděcího nařízení. Produkty splňující příslušné obchodní normy přijaté EHK OSN se považují za produkty splňující uvedenou všeobecnou obchodní normu.

               (7)

               Vzhledem k tomu, že normy jakosti zemědělských produktů EHK OSN pro ovoce a zeleninu ovlivňují právo Unie, je nezbytné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat v PS.7 EHK OSN, pokud jde o tyto normy jakosti.

               (8)

               Návrhy norem jakosti vypracované v rámci specializované sekce pro normalizaci čerstvého ovoce a zeleniny a specializované sekce pro normalizaci suchých a sušených produktů byly široce projednány mezi vědeckými a technickými odborníky z odvětví ovoce a zeleniny. Tyto návrhy by proto měly členské státy jménem Unie podpořit, pokud jsou v zájmu Unie a nejsou v rozporu s právem Unie, zejména s nařízením (EU) č. 1308/2013.

               (9)

               Vzhledem k postupně se vyvíjejícím normám jakosti pro čerstvé ovoce a zeleninu, jejich technické povaze a z toho vyplývající nutnosti, aby postoj Unie zohledňoval nejnovější vývoj, jakož i jakékoli případné připomínky Unie, by měly být, v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvenou v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, stanoveny postupy pro každoroční aktualizaci postoje Unie.

               (10)

               Pro nezbytnou flexibilitu při jednáních před zasedáním PS.7 EHK OSN a v jeho průběhu by měly být členské státy za konzultací s Komisí zmocněny přijímat změny návrhů norem jakosti pro čerstvé ovoce a zeleninu, pokud tyto změny nemění jejich věcnou podstatu.

               (11)

               Postoj uvedený v tomto rozhodnutí by měl být přezkoumán nejpozději před výročním zasedáním PS.7 EHK OSN v roce 2020.

               (12)

               Jelikož má Unie v rámci PS.7 EHK OSN a její specializované sekce pro normalizaci pouze status pozorovatele, je vyjádření postoje na členských státech, které se PS.7 EHK OSN účastní, přičemž tyto státy jednají společně v zájmu Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být jménem Unie zaujat na výročních zasedáních pracovní skupiny PS.7 EHK OSN, pokud bude tato pracovní skupina vyzvána, aby stanovila nové normy jakosti EHK OSN pro ovoce a zeleninu nebo své stávající normy jakosti pozměnila, je uveden v příloze I.
   Článek 2
   Každoroční aktualizace postoje Unie, který má být zaujat na příslušném výročním zasedání PS.7 EHK OSN, se provádí v souladu s přílohou II.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí a jeho přílohy posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději před výročním zasedáním PS.7 EHK OSN v roce 2020.
   Článek 4
   Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy, které se účastní PS.7 EHK OSN, přičemž tyto státy jednají společně v zájmu Unie.
   Článek 5
   Členské státy, které se účastní PS.7 EHK OSN a jednají společně v zájmu Unie, mohou za konzultací s Komisí souhlasit v rámci PS.7 EHK OSN s menšími změnami návrhů norem jakosti pro ovoce a zeleninu, které nemění věcnou podstatu těchto návrhů.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 6. listopadu 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TAMM

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).

      (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 157, 15.6.2011, s. 1).

      PŘÍLOHA I

         POSTOJ UNIE NA VÝROČNÍM ZASEDÁNÍ PS.7 EHK OSN

      Členské státy, které se účastní PS.7 EHK OSN a jednají společně v zájmu Unie, schválí návrhy vypracované v rámci specializované sekce pro normalizaci čerstvého ovoce a zeleniny a specializované sekce pro normalizaci suchých a sušených produktů za účelem stanovení nových norem jakosti EHK OSN pro ovoce a zeleninu nebo změny stávajících norem jakosti EHK OSN pro ovoce a zeleninu, pokud:

                  a)

                  nové normy jakosti pro ovoce a zeleninu nebo změny stávajících norem jakosti pro ovoce a zeleninu jsou v zájmu Unie a slouží cílům, jež Unie sleduje v rámci své zemědělské politiky, a

                  b)

                  nové normy jakosti pro ovoce a zeleninu nebo změny stávajících norem jakosti pro ovoce a zeleninu nejsou v rozporu s právem Unie, zejména s nařízením (EU) č. 1308/2013, aniž je dotčeno právo Komise přizpůsobit předpisy Unie prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci, zejména pokud jde o obchodní normy pro ovoce a zeleninu uvedené v článku 75 uvedeného nařízení.

      PŘÍLOHA II

         KAŽDOROČNÍ AKTUALIZACE POSTOJE UNIE NA VÝROČNÍCH ZASEDÁNÍCH PS.7 EHK OSN

                  1.

                  Před každým výročním zasedáním PS.7 EHK OSN předá Komise Radě nebo jejím přípravným orgánům písemný pracovní dokument obsahující podrobnosti ohledně navrhovaného stanovení postoje Unie za účelem projednání a schválení postoje, který má být jménem Unie vyjádřen. Tento dokument se předá s dostatečným předstihem před zasedáním PS.7 EHK OSN, jehož se týká.

                  2.

                  Při vypracovávání písemného dokumentu uvedeného v odstavci 1 Komise posoudí, zda jsou navrhované normy jakosti v souladu s podmínkami stanovenými v příloze I, včetně toho, zda v Unii vyvolávají konkrétní obavy.

                  3.

                  Pokud po posouzení provedeném Komisí podle odstavce 2 jednání v rámci Rady nebo jejích přípravných orgánů dospějí k závěru, že návrh specializované sekce pro normalizaci čerstvého ovoce a zeleniny nebo specializované sekce pro normalizaci suchých a sušených produktů představuje pro Unii důvod ke konkrétním obavám, které nebyly projednány v jedné ze specializovaných sekcí pro normalizaci, členské státy účastnící se PS.7 EHK OSN požádají společně v zájmu Unie, aby bylo rozhodnutí týkající se tohoto návrhu odloženo, dokud se tyto obavy v rámci specializované sekce pro normalizaci řádně neprojednají.

                  4.

                  Pokud je pravděpodobné, že na návrh specializované sekce pro normalizaci čerstvého ovoce a zeleniny nebo specializované sekce pro normalizaci suchých a sušených produktů budou mít vliv nové vědecké nebo technické poznatky, které se objeví po jednáních v rámci Rady nebo jejích přípravných orgánů, ale před zasedáním PS.7 EHK OSN nebo v jeho průběhu, členské státy, které se účastní PS.7 EHK OSN, požádají společně v zájmu Unie, aby rozhodnutí týkající se tohoto návrhu v PS.7 EHK OSN bylo odloženo, dokud nebude uvedený návrh na základě uvedených nových vědeckých nebo technických poznatků projednán v rámci specializované sekce pro normalizaci.

                  5.

                  Pokud se proti návrhu nových norem jakosti EHK OSN pro ovoce a zeleninu nebo proti změně stávajících norem jakosti vysloví určitý počet členských států dostačující pro vytvoření blokační menšiny podle čl. 238 odst. 3 písm. a) druhého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie, požádají členské státy účastnící se PS.7 EHK OSN, aby bylo rozhodnutí o navrhované normě odloženo a aby jednání pokračovala v rámci specializované sekce pro normalizaci čerstvého ovoce a zeleniny nebo specializované sekce pro normalizaci suchých a sušených produktů nebo pracovní skupiny EHK OSN zřízené za tímto účelem.

                  6.

                  V případě nutnosti, a to i přímo na místě, mohou být v rámci Rady nebo jejích přípravných orgánů svolána další zasedání s cílem zohlednit nejnovější vývoj, k němuž dojde v období mezi jednáními v rámci Rady nebo jejích přípravných orgánů a ukončením zasedání PS.7 EHK OSN., pokud nejde o vývoj uvedený v článku 5 tohoto rozhodnutí.

                  7.

                  Pokud není během těchto zasedání, včetně zasedání přímo na místě, a s ohledem na odstavce 3, 4 a 6 této přílohy možné dosáhnout dohody o aktualizaci postoje Unie, předloží se daná záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2105 ze dne 10. listopadu 2017 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro obchod, pokud jde o změnu přílohy XII Obchodní dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé, jež v souladu s ustanoveními hlavy VI („Veřejné zakázky“) stanoví seznam kolumbijských zadavatelů

text:
               18.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 303/6

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2105
   ze dne 10. listopadu 2017
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro obchod, pokud jde o změnu přílohy XII Obchodní dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé, jež v souladu s ustanoveními hlavy VI („Veřejné zakázky“) stanoví seznam kolumbijských zadavatelů
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Obchodní dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé (dále jen „obchodní dohoda“) je prozatímně prováděna s Kolumbií ode dne 1. srpna 2013 (1).

               (2)

               Podle čl. 14 odst. 1 a 3 obchodní dohody může Výbor pro obchod přijmout rozhodnutí na základě konsenzu týkající se pouze strany Unie a dotčené signatářské andské země (tj. Kolumbie), pokud tato rozhodnutí nemají vliv na práva a povinnosti jiné signatářské andské země.

               (3)

               Výbor pro obchod má během svého čtvrtého zasedání dne 24. listopadu 2017 přijmout rozhodnutí o schválení změny pododdílu 2 oddílu A dodatku 1 přílohy XII („Veřejné zakázky“). Tato změna spočívá ve vyjasnění oblasti působnosti veřejných zadavatelů na nižší než ústřední úrovni v Kolumbii. Změna spočívá v doplnění poznámky k pododdílu 2, jenž se týká oblasti působnosti veřejných zakázek v Kolumbii, která upřesní, že pojem „zadavatelé“ zahrnuje všechny veřejné zadavatele na nižší než ústřední úrovni, kteří nemají průmyslovou nebo obchodní povahu. Unie a Kolumbie se shodují na tom, že tato změna nebude nevyžadovat vyrovnávací úpravu.

               (4)

               Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro obchod, neboť rozhodnutí bude pro Unii závazné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru pro obchod, vychází z návrhu rozhodnutí Výboru pro obchod připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2017.

            Za Radu

            předsedkyně

         U. PALO

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/735/EU ze dne 31. května 2012 o podpisu jménem Unie a prozatímním provádění Obchodní dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé (Úř. věst. L 354, 21.12.2012, s. 1).

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO OBCHOD EU-KOLUMBIE-PERU č. […]/2017
      ze dne […] 2017,
      kterým se mění dodatek 1 přílohy XII („Veřejné zakázky“) Obchodní dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé
      VÝBOR PRO OBCHOD,
      s ohledem na Obchodní dohodu mezi Evropskou unií („Unie“) a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé („obchodní dohoda“), a zejména na článek 191 uvedené dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Článek 191 obchodní dohody stanoví postupy, podle nichž může strana pozměnit nebo opravit svou oblast působnosti zakázek, na které se vztahuje hlava VI obchodní dohody.

                  (2)

                  Pododdíl 2 oddílu A dodatku 1 přílohy XII („Veřejné zakázky“) obchodní dohody stanoví kolumbijské orgány státní správy na nižší než ústřední úrovni, na jejichž zakázky se vztahuje hlava VI.

                  (3)

                  V návaznosti na výměny mezi Unií a Kolumbií o provádění obchodní dohody oznámila Kolumbie Unii svůj záměr doplnit poznámku k pododdílu 2, která upřesní, že pojem „zadavatelé“ zahrnuje všechny veřejné zadavatele na nižší než ústřední úrovni, kteří nemají průmyslovou nebo obchodní povahu. Unie a Kolumbie souhlasí s touto změnou a s tím, že tato změna nebude vyžadovat vyrovnávací úpravu.

                  (4)

                  Za účelem doplnění této poznámky musí být pododdíl 2 oddílu A dodatku 1 přílohy XII obchodní dohody změněn. V souladu s čl. 14 odst. 3 obchodní dohody může být rozhodnutí o změně přílohy v rámci Výboru pro obchod zřízeném podle obchodní dohody přijato Unií a Kolumbií (dále jen „dotčená signatářská andská země“), neboť se týká výhradně dvoustranného vztahu mezi nimi,

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Poznámky k pododdílu 2 oddílu A dodatku 1 přílohy XII („Veřejné zakázky“) obchodní dohody se nahrazují tímto:

         „Poznámky k tomuto pododdílu

                     1.

                     Pro účely tohoto pododdílu zahrnuje pojem „zadavatelé“ všechny veřejné zadavatele na nižší než ústřední úrovni, kteří nemají průmyslovou nebo obchodní povahu.

                     2.

                     Hlava VI této dohody se nevztahuje na zakázky:

                                 a)

                                 na potraviny, zemědělské suroviny a vstupy a živá zvířata, které souvisí s programy na podporu zemědělství a potravinovou pomocí; a

                                 b)

                                 na zboží, které je zařazeno zařazeno do oddílu 2 (potravinářské výrobky, nápoje a tabák; textilní, oděvní a kožené výrobky) CPC, verze 1.0, v souvislosti s programy sociální podpory.“

      Článek 2
      Změna stanovená v článku 1 nevyžaduje vyrovnávací úpravu, neboť nevede ke zmenšení oblasti působnosti.
      Článek 3
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

         V […] dne […] 2017.

               Za Výbor pro obchod


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2152 ze dne 15. listopadu 2017, kterým se mění rozhodnutí č. 189/2014/EU, kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu některých nepřímých daní na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu

text:
               21.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 304/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2152
   ze dne 15. listopadu 2017,
   kterým se mění rozhodnutí č. 189/2014/EU, kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu některých nepřímých daní na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   v souladu se zvláštním legislativním postupem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 1 rozhodnutí Rady č. 189/2014/EU (2) opravňuje Francii na svém metropolitním území rozšířit ve vztahu k „tradičnímu“ rumu vyrobenému na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu uplatňování sazby spotřební daně na alkohol, jež je nižší než plná sazba daně stanovená v článku 3 směrnice Rady 92/84/EHS (3), a uplatňovat na tento „tradiční“ rum daňovou sazbu s názvem „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), jež je nižší než plná sazba použitelná na základě francouzských vnitrostátních právních předpisů.

               (2)

               Podle čl. 3 odst. 1 rozhodnutí č. 189/2014/EU jsou snížené sazby spotřební daně a VSS uplatňované na tento „tradiční“ rum omezeny na roční kvótu ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu.

               (3)

               Dne 22. září 2016 požádaly francouzské orgány Komisi, aby předložila návrh technické úpravy zvyšující roční kvótu z 120 000 hektolitrů čistého alkoholu na 144 000 hektolitrů čistého alkoholu. K této žádosti byla přiložena zpráva s informacemi odůvodňujícími požadovanou úpravu. Výrobci „tradičního“ rumu neměli v roce 2016 dostatečný přístup na trh metropolitního území Francie. Pro předpokládané míry růstu bylo nezbytné stanovit kvótu ve výši 144 400 hektolitrů čistého alkoholu a tohoto objemu bylo dosaženo na konci roku 2016. Roční kvóta ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu by tedy měla být zvýšena na 144 000 hektolitrů čistého alkoholu.

               (4)

               Opatření schválená na základě rozhodnutí č. 189/2014/EU mají být podrobena analýze a hlubšímu přezkumu celého systému. Tato analýza má zohlednit zprávu Francie uvedenou v článku 4 rozhodnutí č. 189/2014/EU.

               (5)

               Kvóta ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu na rok 2016 byla vyčerpána ještě před koncem roku 2016. Bez zpětného zvýšení této kvóty od 1. ledna 2016 by výrobci „tradičního“ rumu utrpěli značné a pravděpodobněnenapravitelné ztráty. Vztahy mezi výrobci „tradičního“ rumu a velkými maloobchodními řetězci ve Francii se řídí ročními smlouvami, v nichž je stanoven závazek týkající se dodávaných objemů, kupních cen, jakož i případných slev a akcí. Z překročení kvóty vyplynulo nepředvídatelné zpětné zvýšení daně za množství přesahující tuto kvótu, ačkoli výrobci „tradičního“ rumu nemohli na začátku roku, kdy se uzavírají smlouvy, předpokládat ani pravděpodobnost tohoto překročení, ani jeho výši. Bez zpětného zvýšení této kvóty utrpí výrobci „tradičního“ rumu značné ztráty v souvislosti s množstvím přesahujícím tuto kvótu. Je proto nezbytné umožnit zpětné zvýšení této kvóty od 1. ledna 2016.

               (6)

               Ostatní parametry rozhodnutí č. 189/2014/EU zůstávají beze změny a nezávislá ekonomická analýza provedená útvary Komise a dokončená v červenci 2016 potvrdila, že dovozy tradičního rumu z Guadeloupu, Francouzské Guyany, Martiniku a Réunionu do Francie se týkají pouze malé části celkové spotřeby alkoholu ve Francii. Z tohoto důvodu není pravděpodobné, že by existence snížené sazby vedla k narušení hospodářské soutěže na trhu s rumem ve Francii, a tím méně v rámci jednotného trhu.

               (7)

               Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 107 a 108 Smlouvy.

               (8)

               Rozhodnutí č. 189/2014/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí č. 189/2014/EU se mění takto:

               1)

               V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Snížené sazby spotřební daně a snížené sazby příspěvku VSS, které jsou uvedeny v článku 1 a jež se uplatňují na rum podle článku 2, jsou omezeny na:

                           a)

                           roční kvótu ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2015 a

                           b)

                           roční kvótu ve výši 144 000 hektolitrů čistého alkoholu v období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2020.“

               2)

               Článek 5 se nahrazuje tímto:
               „Článek 5
               Toto rozhodnutí se použije od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 s výjimkou:

                           a)

                           článku 1, čl. 3 odst. 1 písm. a) a čl. 3 odst. 2, které se použijí od 1. ledna 2012, a

                           b)

                           čl. 3 odst. 1 písm. b), které se použije od 1. ledna 2016.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 15. listopadu 2017.

            Za Radu

            předseda

         J. AAB

      (1)  Stanovisko ze dne 24. října 2017 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Rozhodnutí Rady č. 189/2014/EU ze dne 20. února 2014, kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu některých nepřímých daní na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/659/ES (Úř. věst. L 59, 28.2.2014, s. 1).

      (3)  Směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů (Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 29).