title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2015/2213 ze dne 27. října 2015 o uzavření účtů společného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2013

text:
               1.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 314/46

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2015/2213
   ze dne 27. října 2015
   o uzavření účtů společného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2013
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku společného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2013,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky společného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2013, spolu s odpověďmi společného podniku (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví (2) a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2013 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 17. února 2015 o udělení absolutoria společnému podniku za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2013 (05306/2015 – C8-0049/2015),

               —

               s ohledem na své rozhodnutí ze dne 29. dubna 2015 (3) o odložení rozhodnutí o udělení absolutoria za rozpočtový rok 2013 a na odpovědi výkonného ředitele společného podniku ECSEL (dříve společného podniku ENIAC),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4),

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 209 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 72/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení společného podniku ENIAC (6),

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 561/2014 ze dne 6. května 2014 o založení společného podniku ECSEL (7), a zejména na čl. 1 odst. 2 a článek 12 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 110/2014 ze dne 30. září 2013 o vzorovém finančním nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru uvedené v článku 209 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (9),

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na druhou zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0285/2015),

               1.

               schvaluje uzavření účtů společného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2013;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli společného podniku ECSEL, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 452, 16.12.2014, s. 26.

      (2)  Úř. věst. C 452, 16.12.2014, s. 27.

      (3)  Úř. věst. L 255, 30.9.2015, s. 424.

      (4)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 30, 4.2.2008, s. 21.

      (7)  Úř. věst. L 169, 7.6.2014, s. 152.

      (8)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (9)  Úř. věst. L 38, 7.2.2014, s. 2.


title: Rozhodnutí Komise, kterým se prohlašuje, že opatření oznámená Slovenskou republikou v rámci přechodného mechanismu podle přílohy IV.3 aktu o přistoupení se nepoužijí po přistoupení — Státní podpora   (Text s významem pro EHP)

text:
               4.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/16

         Rozhodnutí Komise, kterým se prohlašuje, že opatření oznámená Slovenskou republikou v rámci přechodného mechanismu podle přílohy IV.3 aktu o přistoupení se nepoužijí po přistoupení — Státní podpora
   (2006/C 239/05)
   (Text s významem pro EHP)
   Datum přijetí rozhodnutí:
   Členský stát: Slovenská republika
   Podpora č.: SK 1/2004
   Název: Všeobecná úverová banka, a.s.
   Cíl: podpora bankovnictví
   Další informace: Rozhodnutí Komise, kterým se prohlašuje, že opatření ve prospěch Všeobecné úverové banky, a.s., oznámená Slovenskou republikou v rámci přechodného mechanismu podle přílohy IV.3 aktu o přistoupení, se nepoužijí po přistoupení
   Rozhodnutí v autentickém znění po odstranění všech informací, jež jsou předmětem obchodního tajemství, je zveřejněno na:
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2016/1848 ze dne 4. července 2016 o opatření SA.40018 (2015/C) (ex 2015/NN), které provedlo Maďarsko v souvislosti se změnou z roku 2014 týkající se poplatku za inspekci v maďarském potravinovém řetězci (oznámeno pod číslem C(2016) 4056) (Text s významem pro EHP )

text:
               19.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 282/63

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/1848
   ze dne 4. července 2016
   o opatření SA.40018 (2015/C) (ex 2015/NN), které provedlo Maďarsko v souvislosti se změnou z roku 2014 týkající se poplatku za inspekci v maďarském potravinovém řetězci

         (oznámeno pod číslem C(2016) 4056)

   (Pouze maďarské znění je závazné)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
   poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   ŘÍZENÍ

               (1)

               Komise se z článků v tisku, které byly zveřejněny v prosinci 2014, dověděla o změně z roku 2014 týkající se maďarského zákona z roku 2008 o potravinových řetězcích, která upravuje poplatek za inspekci v potravinovém řetězci. Dopisem ze dne 17. března 2015 zaslala Komise maďarským orgánům žádost o informace, na kterou maďarské orgány odpověděly dopisem ze dne 16. dubna 2015.

               (2)

               Dopisem ze dne 15. července 2015 Komise Maďarsku sdělila, že se s ohledem na opatření podpory rozhodla zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). V rozhodnutí o zahájení řízení nařídila Komise rovněž okamžité pozastavení opatření v souladu s čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 (2).

               (3)

               Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie
                   (3). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k opatření podpory.

               (4)

               Komise obdržela připomínky od jedné zúčastněné strany. Dopisem ze dne 13. října 2015 předala Komise tyto připomínky Maďarsku, které mělo možnost se k nim vyjádřit. Maďarsko se k připomínkám nevyjádřilo.

         2.   PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ

   2.1.   Zákon z roku 2008 o potravinových řetězcích, kterým se stanoví poplatek za inspekci v potravinovém řetězci

               (5)

               Předpisy vztahující se na poplatek za inspekci v potravinovém řetězci jsou obsaženy v zákonu XLVI z roku 2008 o potravinových řetězcích a úředním dohledu nad těmito řetězci (dále jen „zákon o potravinových řetězcích“) a v nařízení ministra pro rozvoj venkova č. 40 ze dne 27. dubna 2012 o pravidlech pro podávání poplatkového přiznání a hrazení poplatku za inspekci v potravinovém řetězci. Podniky, které se podle zákona o potravinových řetězcích pokládají za subjekty v potravinovém řetězci, musí hradit poplatek na základě svého obratu z určitých činností. Zákon stanoví seznam činností (4), s ohledem na něž musí společnosti poplatek za inspekci hradit.

               (6)

               Povinnosti hradit poplatek za inspekci v potravinovém řetězci podléhají všechny podniky (společnosti a jiné právnické osoby, avšak rovněž soukromé osoby, které vykonávají činnost jako osoby samostatně výdělečně činné nebo prvovýrobci) působící v Maďarsku, které v roce předcházejícím podání poplatkového přiznání dosáhly obratu z činností uvedených v seznamu. Cílem poplatku za inspekci v potravinovém řetězci je pokrýt náklady na plnění úkolů Národního úřadu pro bezpečnost potravinového řetězce (státního orgánu) v souvislosti s některými činnostmi v oblasti regulace potravinových řetězců a dohledu nad nimi. Poplatek za dohled se vypočítává ročně a osoba podléhající poplatku je povinna podat poplatkové přiznání a uhradit poplatek bez ohledu na to, zda byly provedeny konkrétní úřední kontroly na místě.

               (7)

               Do 31. prosince 2014 platilo podle zákona o potravinových řetězcích pravidlo, že všechny subjekty v potravinovém řetězci musí s ohledem na příslušný obrat hradit poplatek na základě paušální sazby ve výši 0,1 %.

               (8)

               Vybrané poplatky za inspekci v potravinovém řetězci lze použít pouze na úkoly stanovené ve strategii bezpečnosti potravinového řetězce a na činnosti vykonávané úřadem pro bezpečnost potravinového řetězce.

         2.2.   Změna zákona o potravinových řetězcích z roku 2014

               (9)

               Podle změny článku 47/B zákona o potravinových řetězcích zákonem LXXIV z roku 2014 (5), který vstoupil v platnost dne 1. ledna 2015 (dále jen „změna z roku 2014“), byla zavedena zvláštní pravidla pro výpočet poplatku za inspekci vztahujícího se na obrat dosažený prodejnami nabízejícími rychloobrátkové spotřební zboží (6) na maďarském trhu.

               (10)

               Změna zákona o potravinových řetězcích z roku 2014 zavádí pro provozovatele prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží (7) progresivní strukturu poplatků, která sestává ze sazeb v rozmezí od 0 % do 6 %. Na obrat podléhající poplatku za inspekci v potravinovém řetězci se konkrétně uplatňovaly tyto sazby:

                           —

                           0 % na část obratu nepřesahující 500 milionů HUF (přibližně 1,6 milionu EUR),

                           —

                           0,1 % na část obratu přesahující 500 milionů HUF, avšak nepřekračující 50 miliard HUF (přibližně 160,6 milionu EUR),

                           —

                           1 % na část obratu přesahující 50 miliard HUF, avšak nepřekračující 100 miliard HUF (přibližně 321,2 milionu EUR),

                           —

                           2 % na část obratu přesahující 100 miliard HUF, avšak nepřekračující 150 miliard HUF (přibližně 481,8 milionu EUR),

                           —

                           3 % na část obratu přesahující 150 miliard HUF, avšak nepřekračující 200 miliard HUF (přibližně 642,4 milionu EUR),

                           —

                           4 % na část obratu přesahující 200 miliard HUF, avšak nepřekračující 250 miliard HUF (přibližně 803 milionů EUR),

                           —

                           5 % na část obratu přesahující 250 miliard HUF, avšak nepřekračující 300 miliard HUF (přibližně 963,5 milionu EUR),

                           —

                           6 % na část obratu přesahující 300 miliard HUF.

               (11)

               Podle změny zákona o potravinových řetězcích z roku 2014 podléhaly všechny ostatní subjekty v potravinovém řetězci i nadále poplatku vypočítanému na základě příslušného obratu s paušální sazbou ve výši 0,1 %.

               (12)

               Pozměněná ustanovení maďarského zákona o potravinových řetězcích ani důvodová zpráva neuvádějí důvody zavedení zvláštních pravidel týkajících se sazby poplatku pro prodejny nabízející rychloobrátkové spotřební zboží. Nebylo předloženo žádné vysvětlení ohledně způsobu stanovení jednotlivých rozmezí obratů a odpovídajících sazeb poplatků.

               (13)

               Subjekty v potravinovém řetězci musejí podávat poplatkové přiznání. Poplatek je splatný každý rok ve dvou stejně vysokých splátkách, a to do 31. července a do 31. ledna. Zákon stanoví rovněž zjednodušené postupy v případech, je-li poplatek nižší než 1 000 HUF (přibližně 3,20 EUR). V tomto případě je třeba podat poplatkové přiznání, poplatek se však nehradí.

               (14)

               Za jakýkoli poplatek za inspekci, který nebyl uhrazen včas, vzniká pokuta z prodlení. Pokutu z prodlení lze uložit v případě, že osoby nebo subjekty podléhající poplatku za inspekci v potravinovém řetězci nesplní svou povinnost podat přiznání, nebo ji splní pozdě, neúplně či s uvedením nepravdivých údajů.

         3.   FORMÁLNÍ VYŠETŘOVACÍ ŘÍZENÍ

   3.1.   Důvody pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení

               (15)

               Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, jelikož se v této fázi domnívala, že progresivní struktura poplatků (sazby a rozmezí obratů) zavedená změnou z roku 2014 představuje protiprávní a neslučitelnou státní podporu.

               (16)

               Komise měla zejména za to, že progresivní sazby zavedené změnou z roku 2014 rozlišují mezi podniky na základě jejich obratu, a tudíž jejich velikosti, přičemž poskytují selektivní výhodu podnikům s nízkým obratem, a tedy menším podnikům. Maďarsko nepředložilo žádný důkaz, že progresivní struktura poplatků vztahující se na prodejny nabízející rychloobrátkové spotřební zboží, jako jsou supermarkety, odpovídá podobnému progresivnímu vzoru, který byl zjištěn Národním úřadem pro bezpečnost potravinového řetězce u vynaložených nákladů na inspekci příslušných prodejen. Maďarsko proto neprokázalo, že opatření bylo odůvodněné povahou nebo obecnou strukturou daňového systému. Komise se tudíž domnívala, že opatření představuje státní podporu, jelikož se zdály být splněny všechny ostatní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.

               (17)

               Komise vyjádřila rovněž pochybnosti ohledně slučitelnosti opatření s vnitřním trhem. Komise zejména připomenula, že za slučitelné opatření nelze prohlásit opatření státní podpory, které porušuje ostatní pravidla práva Unie, jako jsou základní svobody stanovené Smlouvou nebo ustanovení nařízení a směrnic Unie. Komise nemohla v této fázi vyloučit, že se opatření zaměřovalo převážně na podniky zahraničních vlastníků, což může představovat porušení článku 49 Smlouvy, který stanoví základní svobodu usazování, a vyslovila rovněž pochybnosti ohledně toho, zda je rozdílné daňové zacházení v důsledku opatření nezbytné a přiměřené cíli spočívajícímu v plnění povinností stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (8).

         3.2.   Změny právního základu poplatku za inspekce po zahájení formálního vyšetřovacího řízení

               (18)

               Dne 27. října 2015 předložila maďarská vláda maďarskému parlamentu návrh zákona, kterým se mění zákon XLVI z roku 2008 o potravinových řetězcích a úředním dohledu nad těmito řetězci. Dne 17. listopadu 2015 přijal maďarský parlament zákon CLXXXII z roku 2015, kterým se mění zákon XLVI z roku 2008 o potravinových řetězcích a úředním dohledu nad nimi, a dne 26. listopadu 2015 byl nový zákon vyhlášen v maďarské sbírce zákonů (Magyar Közlöny) č. 182/2015. Nový zákon vstoupil v platnost 31. dnem po svém vyhlášení, tj. dne 27. prosince 2015.

               (19)

               Změna z listopadu 2015 ruší progresivní strukturu poplatků, která byla zavedena změnou z roku 2014, a pro všechny subjekty v potravinovém řetězci znovu zavádí paušální sazbu poplatku za inspekci ve výši 0,1 %, jak tomu bylo před změnou zákona z roku 2014.

         3.3.   Připomínky Maďarska

               (20)

               V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení nepodalo Maďarsko Komisi žádné připomínky.

               (21)

               Dopisem ze dne 16. září 2015 určeném komisařce pro hospodářskou soutěž zaslalo Maďarsko Komisi místo toho návrh na změnu poplatku za inspekci v potravinovém řetězci. V tomto návrhu byla zrušena sazba 0 % a místo progresivní struktury poplatků s osmi sazbami (v rozmezí od 0 % do 6 %) by byl zaveden systém dvou sazeb (0,1 % pro hospodářské subjekty v maloobchodním odvětví s nízkým obratem a 0,3 % pro hospodářské subjekty v maloobchodním odvětví s vyšším obratem).

               (22)

               Dopisem ze dne 7. října 2015 útvary Komise Maďarsku sdělily, že ačkoli se podle nového návrhu rozdíl mezi sazbami poplatku snížil, vykazuje navrhovaný nový poplatek i nadále progresivní strukturu poplatků, což je z hlediska státní podpory problematické, není-li to odůvodněno hlavními zásadami systému poplatků za inspekci.

               (23)

               Dopisem ze dne 7. října 2015 zaslalo Maďarsko doplňkové informace a údaje s cílem odůvodnit progresivní strukturu poplatků s dvojí sazbou na základě nákladů na dohled nad významnými účastníky trhu a ostatními obchodními jednotkami. Maďarsko konkrétně tvrdilo, že významní účastníci mají složitou strukturu, což od orgánu provádějícího tyto kontroly vyžaduje složitější kontrolu a mnohem více zdrojů.

               (24)

               Na základě žádosti Maďarska o zpětnou vazbu k návrhu předloženému v dopise ze dne 16. září 2015 a doplňkových informací, které byly poskytnuty v jeho dopise ze dne 7. října 2015, útvary Komise dopisem ze dne 17. března 2016 Maďarsku sdělily, že předložené údaje neprokazují, že se náklady na kontroly zvyšují v poměru k obratu stejně jako sazby poplatku. Útvary Komise zejména potvrdily svůj názor, že poskytnuté číselné údaje neprokazují, že náklady na inspekce u společností, na něž se vztahuje sazba ve výši 0,3 %, jsou třikrát vyšší (u každého forintu obratu, který je předmětem kontroly) než náklady u společností podléhajících sazbě ve výši 0,1 %. Proto by se usuzovalo, že progresivní struktura dvou sazeb poplatků poskytuje selektivní výhodu podnikům, které spadají do nižšího rozmezí.

               (25)

               Maďarská vláda nakonec tento legislativní návrh na změnu zákona XLVI z roku 2008 o potravinových řetězcích a úředním dohledu nad nimi maďarskému parlamentu nepředložila.

         3.4.   Připomínky zúčastněných stran

               (26)

               Komise obdržela připomínky od jedné zúčastněné strany. Tato zúčastněná strana působí na maďarském trhu a souhlasí s hodnocením Komise, které bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení. Dotyčná zúčastněná strana uvedla, že opatření bylo navrženo tak, aby se zaměřovalo výslovně na zahraniční společnosti, což je (jak tvrdila) možné vzhledem ke struktuře maďarského maloobchodního trhu. Podle této strany provozují zahraniční společnosti působící v maloobchodním odvětví v Maďarsku pobočky nebo dceřiné společnosti, což zvyšuje úroveň jejich (konsolidovaného) obratu. Maďarské podniky jsou naopak organizovány v rámci franšízového systému a jednotlivé prodejny (nebo jejich omezený počet) jsou provozovány různými právními subjekty, které nejsou součástí podniku nebo skupiny franšízora. Podle odhadů, které předložila zúčastněná strana, mají zahraniční maloobchodníci (skupiny podniků) společně podíl na trhu v Maďarsku ve výši přibližně 50 %, hradí však zhruba 95 % objemu poplatků za inspekci, zatímco maďarští maloobchodníci podléhají podle článku 47/B zákona o potravinových řetězcích obvykle sazbě poplatku ve výši 0 % nebo 0,1 %.

               (27)

               Jinými slovy, maďarští maloobchodníci s potravinářskými výrobky spadají kvůli své organizaci v rámci franšízového systému automaticky do nižších rozmezí poplatku (se sazbami ve výši 0 % nebo 0,1 %), zatímco pobočky/dceřiné společnosti zahraničních mateřských společností z EU, které nejsou organizovány v rámci franšízového systému, obvykle podléhají vyšším sazbám poplatku. Podle zúčastněné strany proto poplatek za inspekci v potravinovém řetězci poskytuje selektivní výhodu menším podnikům a podnikům působícím v maloobchodním odvětví, které nejsou organizovány v rámci systému poboček, tj. maďarským podnikům v porovnání s podniky zahraničních vlastníků.

         3.5.   Vyjádření Maďarska k připomínkám zúčastněných stran

               (28)

               Komise neobdržela od Maďarska žádnou reakci na připomínky jediné zúčastněné strany, které mu byly předány dopisem ze dne 13. října 2015.

         4.   POSOUZENÍ PODPORY

               (29)

               Komise omezí v tomto rozhodnutí své posouzení na ustanovení zavedená změnou zákona o potravinových řetězcích z roku 2014, konkrétně pozměněné ustanovení, kterým se stanoví progresivní struktura poplatků (sazby a rozmezí obratů) pro prodejny nabízející rychloobrátkové spotřební zboží v Maďarsku, jak je objasněno v 10. bodě odůvodnění.

         4.1.   Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy

               (30)

               V čl. 107 odst. 1 SFEU je stanoveno, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.

               (31)

               Aby se určité opatření považovalo za podporu ve smyslu zmíněného ustanovení, musí být splněny tyto kumulativní podmínky: i) opatření musí být přičitatelné státu a musí být financováno ze státních prostředků; ii) musí příjemci poskytovat výhodu; iii) tato výhoda musí být selektivní a iv) musí narušovat či hrozit narušením hospodářské soutěže a ovlivňovat obchod mezi členskými státy.

         4.1.1.   Státní prostředky a přičitatelnost státu

               (32)

               Aby opatření představovalo státní podporu, musí být financováno ze státních prostředků a musí být přičitatelné státu.

               (33)

               Jelikož opatření vyplývá ze zákona maďarského parlamentu, lze je jednoznačně přičíst maďarskému státu. Tvrzení Maďarska, že jelikož je právním základem poplatku nařízení (ES) č. 882/2004, nelze poplatek přičíst maďarskému státu, nelze přijmout.

               (34)

               Soudy Unie již dříve rozhodly, že osvobození od daně přijaté členským státem, který v souladu se svými povinnostmi podle Smlouvy provádí směrnici Unie, nelze přičíst tomuto členskému státu, nýbrž že vyplývá z aktů zákonodárců Unie, a nepředstavuje tudíž státní podporu (9). Nařízení (ES) č. 882/2004 však stanoví obecné povinnosti členských států a neukládá jim povinnost zavést v souvislosti s prováděním kontrol progresivní poplatky založené na obratu, takže nelze říci, že změna z roku 2014 vyplývá z aktů zákonodárců Unie. Článek 26 nařízení (ES) č. 882/2004 stanoví, že „členské státy zajistí, aby byly k dispozici přiměřené finanční zdroje pro zajištění nezbytných pracovníků a jiné zdroje pro úřední kontroly, a to jakýmkoli způsobem, který uznají za vhodný, včetně všeobecného zdanění nebo zavedení poplatků“. Podle čl. 27 odst. 1 „členské státy mohou vybírat poplatky, které mají pokrýt náklady vzniklé v souvislosti s úředními kontrolami“. Jednotlivé členské státy proto odpovídají za určení výše poplatků v mezích stanovených zmíněným právním předpisem, a zejména v souladu s jeho článkem 27. Jakékoli rozhodnutí přijaté v této souvislosti lze proto přičíst maďarskému státu.

               (35)

               Co se týká financování opatření ze státních prostředků, tato podmínka je splněna rovněž tehdy, vzdá-li se stát příjmů, které by za normálních okolností musel jinak od podniku vybrat (10). V daném případě se maďarský stát vzdává prostředků, které by jinak musel vybrat od provozovatelů prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží s nižší úrovní obratu (a tudíž menších podniků), pokud by tyto podléhaly stejnému poplatku za inspekci jako provozovatelé prodejen nabízejících rychoobrátkové spotřební zboží s vyšší úrovní obratu.

         4.1.2.   Výhoda

               (36)

               Podle judikatury soudů Unie zahrnuje pojem podpora nejen pozitivní plnění, nýbrž rovněž opatření, která v různých formách snižují náklady, jež obvykle zatěžují rozpočet podniku (11). Ačkoli opatření, které znamená snížení daně nebo poplatku, nezahrnuje pozitivní převod prostředků státu, poskytuje výhodu, jelikož staví podniky, na něž se vztahuje, do výhodnější finanční situace oproti ostatním daňovým poplatníkům a pro stát má za následek ztrátu příjmů (12). Výhoda může být poskytnuta prostřednictvím různých typů snížení daňové zátěže společnosti, zejména snížením použitelné sazby daně, základu daně nebo výše dlužné daně (13).

               (37)

               Změna zákona o potravinových řetězcích z roku 2014 stanoví progresivní strukturu poplatků, která se vztahuje na provozovatele prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží, a to v závislosti na rozmezí, do něhož spadá obrat podniků. Progresivní povaha těchto poplatků má za následek, že se průměrný procentní podíl poplatku uloženého z obratu prodejny zvýší, pokud její obrat vzroste a dosáhne dalšího rozmezí. To znamená, že podniky s nízkým obratem (menší podniky) podléhají poplatku s podstatně nižšími průměrnými sazbami než podniky s vysokým obratem (větší podniky). Skutečnost, že určitý podnik podléhá poplatku s podstatně nižší průměrnou sazbou, snižuje náklady, které musí nést podniky s nízkým obratem v porovnání s podniky s vysokým obratem, a pro účely čl. 107 odst. 1 Smlouvy představuje proto výhodu ve prospěch menších podniků oproti větším podnikům.

         4.1.3.   Selektivita

               (38)

               Opatření je selektivní, pokud zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.

               (39)

               V případě daňových režimů Soudní dvůr konstatoval, že se selektivita určitého opatření musí v zásadě posoudit prostřednictvím analýzy sestávající ze tří kroků (14). Nejprve je třeba určit obecný nebo obvyklý daňový režim, který se v dotčeném členském státě používá: „referenční systém“. Za druhé je třeba zjistit, zda dané opatření představuje odchylku od tohoto systému, jelikož rozlišuje mezi hospodářskými subjekty, které jsou vzhledem k cílům systému ve srovnatelné skutkové a právní situaci. Jestliže se dotyčné opatření neodchyluje od referenčního systému, není selektivní. Pokud se od něj odchyluje (a je tudíž prima facie selektivní), je třeba ve třetím kroku analýzy zjistit, zda je odchylka odůvodněna povahou nebo obecnou strukturou (referenčního) daňového systému (15). Je-li prima facie selektivní opatření odůvodněno povahou nebo obecnou strukturou systému, nebude se považovat za selektivní, a nebude tudíž spadat do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 Smlouvy.

         a)   Referenční systém

               (40)

               V daném případě Komise usuzuje, že referenčním systémem je poplatek za inspekci uložený podnikům v potravinovém řetězci, které působí v Maďarsku (16). Komise se nedomnívá, že součástí tohoto referenčního systému může být progresivní struktura poplatků zavedená změnou z roku 2014.

               (41)

               Jak upřesnil Soudní dvůr (17), ne vždy postačuje omezit analýzu selektivity na to, zda se dané opatření odchyluje od referenčního systému, jak jej vymezil dotyčný členský stát. Je třeba rovněž posoudit, zda je referenční systém vymezen důsledně, nebo zda byl naopak vymezen jednoznačně svévolným nebo předpojatým způsobem, aby zvýhodňoval určité podniky oproti ostatním. V opačném případě by členský stát mohl namísto stanovení obecných pravidel použitelných na všechny podniky, ze kterých je provedena odchylka ve prospěch některých podniků, dosáhnout totožného výsledku (opomíjeje pravidla státní podpory) tím, že přizpůsobuje a kombinuje daňová pravidla takovým způsobem, že samotné jejich použití vede k různému daňovému zatížení pro různé podniky (18). V této souvislosti je obzvláště důležité připomenout, že podle ustálené judikatury Soudního dvora ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy nerozlišuje podle důvodů nebo cílů státních zásahů, ale definuje je podle jejich účinků, a tedy nezávisle na použitých prostředcích (19).

               (42)

               Ačkoliv uplatnění paušálního poplatku na obrat subjektů v potravinovém řetězci představuje vhodný způsob pokrytí nákladů, které stát vynaloží na inspekční činnosti v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004, progresivní struktura poplatků zavedená změnou zákona o potravinových řetězcích z roku 2014 se jeví jako změna, kterou Maďarsko navrhlo záměrně s cílem zvýhodnit určité podniky v porovnání s jinými. Před změnou z roku 2014 musely všechny subjekty v potravinovém řetězci, včetně prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží, s ohledem na svůj obrat hradit poplatek s paušální sazbou ve výši 0,1 %. Na základě progresivní struktury poplatků, která byla zavedena změnou z roku 2014, podléhají provozovatelé prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží potenciálně osmi různým sazbám poplatků, a to od 0 % s postupným navyšováním až na 6 %, a to v závislosti na rozmezí, do něhož spadá jejich obrat. V důsledku změny z roku 2014 se proto na podniky podléhající poplatku vztahují různé průměrné sazby daně podle povahy jejich činnosti (provozují-li prodejny nabízející rychloobrátkové spotřební zboží) a výše jejich obratu (překračuje-li prahové hodnoty stanovené zmíněnou změnou).

               (43)

               Jelikož je každá společnost zdaněna jinou sazbou, nemůže Komise určit pro poplatky, které byly v roce 2014 pozměněny, jednu referenční sazbu. Ani Maďarsko neuvedlo konkrétní sazbu jako referenční sazbu nebo „obvyklou“ sazbu a nevysvětlilo, proč zvláštní situace provozovatelů prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží s vyšší úrovní obratu odůvodňuje vyšší sazbu nebo proč by se na určité kategorie hospodářských subjektů nebo provozovatelů prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží s nižšími úrovněmi obratu měly vztahovat nižší sazby.

               (44)

               Změna z roku 2014 má proto za následek to, že jednotlivé podniky odvádějí daň v různé výši (jako procentní podíl svého celkového ročního obratu) v závislosti na své činnosti, a jelikož se výše obratu dosaženého daným podnikem do jisté míry shoduje s velikostí tohoto podniku, i podle své velikosti. Cílem poplatku za inspekci v potravinovém řetězci je však financování kontrol potravin procházejících potravinovým řetězcem z hlediska zdraví a bezpečnosti a progresivní struktura poplatků se sazbami od 0 % do 6 % neodráží vztah mezi náklady na inspekce v prostorách podniků, na něž se opatření vztahuje, a jejich obratem.

               (45)

               Vzhledem k tomuto cíli se Komise domnívá, že se všechny subjekty v potravinovém řetězci obecně, a konkrétně všichni provozovatelé prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží bez ohledu na svou činnost nebo výši obratu nacházejí ve srovnatelné právní a skutkové situaci, a Maďarsko nepředložilo přesvědčivé důvody pro rozlišování mezi těmito typy podniků, pokud jde o výběr poplatku za inspekci v potravinovém řetězci. Komise v této souvislosti odkazuje na 52. až 57. bod odůvodnění. Maďarsko proto záměrně navrhlo poplatek za inspekci v potravinovém řetězci tak, aby svévolně zvýhodňoval určité podniky, konkrétně provozovatele prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží s nižší úrovní obratu (a tudíž menší podniky), a znevýhodňoval ostatní, a to větší podniky, které zpravidla vlastní zahraniční subjekty (20).

               (46)

               Referenční systém je proto navržen selektivně způsobem, který není odůvodněn vzhledem k cíli poplatku za inspekci v potravinovém řetězci, jímž je financování kontrol potravin procházejících potravinovým řetězcem z hlediska zdraví a bezpečnosti. Příslušným referenčním systémem v daném případě je proto uložení poplatku za inspekci podnikům v potravinovém řetězci, které působí v Maďarsku, na základě jejich obratu, aniž by součástí tohoto systému byla progresivní struktura poplatků.

         b)   Odchylka od referenčního systému

               (47)

               Ve druhém kroku je třeba určit, zda se opatření odchyluje od referenčního systému ve prospěch určitých podniků, které se vzhledem k cíli referenčního systému nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci.

               (48)

               Jak je objasněno v 44. bodě odůvodnění, cílem poplatku za inspekci v potravinovém řetězci je financování kontrol potravin procházejících potravinovým řetězcem v Maďarsku z hlediska zdraví a bezpečnosti. Jak je blíže vysvětleno v uvedeném bodě odůvodnění, mělo by se mít za to, že se všechny subjekty v potravinovém řetězci obecně, a konkrétně provozovatelé prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží, nacházejí vzhledem k tomuto cíli bez ohledu na svou činnost nebo výši obratu ve srovnatelné právní a skutkové situaci.

               (49)

               Jak je objasněno v 37. bodě odůvodnění, progresivní struktura poplatků, která se podle změny z roku 2014 vztahuje pouze na provozovatele prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží, má za následek, že podniky s vyššími úrovněmi obratu podléhají v porovnání s provozovateli prodejen s nízkou úrovní obratu a ostatními subjekty v potravinovém řetězci podstatně vyšším mezním poplatkům za inspekci i podstatně vyšším průměrným poplatkům za inspekci. Jinými slovy, progresivní struktura poplatků zavedená změnou z roku 2014 rozlišuje mezi podniky, které se vzhledem k cíli poplatku za inspekci v potravinovém řetězci, jenž je založen na jejich činnosti a velikosti, nacházejí ve srovnatelné skutkové a právní situaci.

               (50)

               Komise zejména uvádí, že sazby stanovené změnou zákona o potravinových řetězcích z roku 2014 a rozmezí, na něž se vztahují, vedou u podniků podléhajících poplatku k zvýšení poplatku v závislosti na jejich obratu z určitých činností, a tudíž jejich velikosti. U podniků s obratem vyšším než 500 milionů HUF, avšak nepřekračujícím 50 miliard HUF činí minimální sazba poplatku 0,1 %. Tato minimální sazba je vynásobena 60, aby se dospělo k 6 % u podniků prodávajících rychloobrátkové spotřební zboží, které mají obrat vyšší než 300 miliard HUF. Důsledkem tohoto navýšení minimální sazby poplatku je skutečnost, že u prodejny s obratem v horním rozmezí je průměrná výše poplatku podstatně vyšší než výše poplatku vztahující se na podniky s nižšími úrovněmi obratu (a tudíž menší podniky).

               (51)

               Progresivní struktura sazeb zavedená změnou z roku 2014 se tudíž odchyluje od referenčního systému spočívajícího v uložení poplatku za inspekci podnikům v potravinářském řetězci, které působí v Maďarsku, ve prospěch provozovatelů prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží s nižší úrovní obratu (a tudíž menších podniků). Komise proto považuje sporné opatření za prima facie selektivní.

         c)   Odůvodnění

               (52)

               Opatření, které se odchyluje od referenčního systému, není selektivní, je-li odůvodněno povahou nebo obecnou strukturou tohoto systému. Tak je tomu v případě, kdy je selektivní výhoda výsledkem vlastních mechanismů, které jsou nezbytné pro fungování a účinnost systému (21). Za tímto účelem se však členské státy, aby odůvodnily rozdílné zacházení s podniky v rámci určitého režimu, nemohou spoléhat na cíle jiných politik – například cíle regionální, environmentální nebo průmyslové politiky. Je na daném členském státě, tj. na maďarských orgánech, aby předložily takovéto odůvodnění.

               (53)

               Maďarské orgány uvedly, že cílem odchylky je zajistit, aby sazba poplatku za inspekci byla přiměřenější zdrojům, které orgán potřebuje na inspekci významných účastníků trhu (např. osvědčení, doba potřebná na inspekci s informačními systémy a systémy zabezpečení jakosti, počet obchodních prostor dané společnosti, využití odborníků a náklady na motorová vozidla). Podle názoru maďarských orgánů by subjekty v potravinovém řetězci, které mají vyšší obrat nebo které vzhledem k vyššímu počtu spotřebitelů, s nimiž přicházejí do styku, představují větší riziko, měly přispívat na financování inspekcí potravinového řetězce více.

               (54)

               Komise se domnívá, že progresivní poplatky založené na obratu lze odůvodnit pouze tehdy, vyžaduje-li takovéto progresivní sazby specifický cíl poplatků, tj. pokud se náklady, které má poplatek pokrýt, nebo negativní externality vytvořené činností, kterých se má poplatek týkat, s ohledem na obrat také zvyšují – a zvyšují se neúměrně (22). Jelikož poplatek za dohled v maloobchodním řetězci má financovat kontroly potravin procházejících potravinovým řetězcem z hlediska zdraví a bezpečnosti, nezjistila Komise žádný důvod, proč by se náklady na tyto kontroly měly s obratem větších podniků neúměrně zvyšovat.

               (55)

               Maďarsko nepředložilo například žádné důkazy, které by objasňovaly, proč provozovatel maloobchodní prodejny s významnou úrovní obratu, která nabízí kupříkladu balení cukru, představuje 60krát vyšší riziko nebo vyžaduje 60krát nákladnější kontroly v porovnání s provozovatelem malého supermarketu s nízkým obratem, který prodává stejné balení cukru. Ačkoliv je obrat plynoucí z prodeje balení cukru ve skutečnosti u obou podniků podobný, poplatek splatný za každý forint obratu plynoucího z prodeje tohoto balení je u provozovatele malého supermarketu 60krát nižší.

               (56)

               Komise rovněž podotýká, že údajné odůvodnění Maďarska, že by subjekty v potravinovém řetězci s vyšším obratem měly na financování inspekcí v potravinovém řetězci přispívat více, narušuje skutečnost, že prodejna nabízející rychloobrátkové spotřební zboží, která dosáhne vysoké úrovně obratu, bude podléhat vyšším sazbám z tohoto obratu než jiné subjekty v potravinovém řetězci než podniky prodávající rychloobrátkové spotřební zboží, jež dosáhnou stejné výše obratu, podléhají však i nadále paušálnímu poplatku ve výši 0,1 %.

               (57)

               Komise se proto nedomnívá, že opatření je odůvodněno povahou nebo obecnou strukturou referenčního systému. Je proto třeba mít za to, že opatření poskytuje selektivní výhodu podnikům provozujícím prodejny nabízející rychloobrátkové spotřební zboží, jež dosáhnou nižší úrovně obratu (a tudíž menším podnikům).

         4.1.4.   Narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvnitř Unie

               (58)

               Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy musí opatření narušovat či hrozit narušením hospodářské soutěž a ovlivňovat obchod uvnitř Unie, aby představovalo státní podporu. Opatření se vztahuje na podniky s obratem plynoucím z určitých činností souvisejících s potravinovým řetězcem, které prodávají rychloobrátkové spotřební zboží na maďarském trhu, včetně hospodářských subjektů z ostatních členských států. Trh, který obsluhují podniky prodávající rychloobrátkové spotřební zboží, se (v Maďarsku i v ostatních členských státech) vyznačuje přítomností hospodářských subjektů z ostatních členských států, které působí (nebo které by mohly svou činnost rozvíjet) v mezinárodním měřítku. Progresivní povaha poplatku založeného na obratu může některé tyto hospodářské subjekty značně zvýhodnit na úkor ostatních a posílit jejich postavení nejen na maďarském trhu, ale i na celém evropském trhu. Opatření proto ovlivňuje soutěžní postavení podniků, které podléhají progresivnímu poplatku, narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod uvnitř Unie.

         4.1.5.   Závěr

               (59)

               Jelikož jsou splněny všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy, má Komise za to, že změna zákona o potravinových řetězcích z roku 2014, jež stanoví progresivní strukturu sazeb poplatků u podniků, které prodávají rychloobrátkové spotřební zboží, představuje státní podporu ve smyslu zmíněného ustanovení.

         4.2.   Slučitelnost podpory s vnitřním trhem

               (60)

               Státní podpora se považuje za slučitelnou s vnitřním trhem tehdy, spadá-li do některé z kategorií uvedených v čl. 107 odst. 2 Smlouvy (23), a lze ji považovat za slučitelnou s vnitřním trhem v případě, jestliže Komise shledá, že patří do některé z kategorií uvedených v čl. 107 odst. 3 Smlouvy (24). Členský stát, který podporu uděluje, však musí prokázat, že poskytnutá státní podpora je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 2 nebo 3 Smlouvy (25).

               (61)

               Komise podotýká, že maďarské orgány nepředložily žádné argumenty ohledně slučitelnosti změny zákona o potravinových řetězcích z roku 2014 s vnitřním trhem. Maďarsko se nevyjádřilo k pochybnostem týkajícím se slučitelnosti opatření, které byly uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení, ani nereagovalo na připomínky třetí strany ohledně slučitelnosti (26). Komise se domnívá, že se nepoužije žádná z výjimek, na něž se odkazuje ve výše zmíněných ustanoveních, jelikož se nezdá, že by opatření mělo dosáhnout některého z cílů uvedených v těchto ustanoveních. Opatření proto nelze prohlásit za slučitelné s vnitřním trhem.

               (62)

               Komise dále připomíná, že za slučitelné opatření nemůže prohlásit opatření státní podpory, které porušuje ostatní pravidla práva Unie, jako jsou například základní svobody stanovené ve Smlouvě nebo ustanovení nařízení a směrnic Unie. V tomto ohledu nebyly rozptýleny pochybnosti, které Komise vyjádřila v rozhodnutí o zahájení řízení, a sice že opatření je zacíleno převážně na podniky zahraničních vlastníků, což může představovat porušení článku 49 Smlouvy, který stanoví základní svobodu usazování. Maďarsko se k možnému porušení článku 49 Smlouvy ani připomínkám zúčastněné třetí strany v tomto ohledu nevyjádřilo.

               (63)

               Maďarsko tvrdilo, že právním základem poplatku za inspekce v potravinovém řetězci, který byl upraven změnou z roku 2014, je nařízení (ES) č. 882/2004. Na základě informací, které poskytly maďarské orgány (27), však Komise nesouhlasí s tím, že opatření (jak bylo v roce 2014 pozměněno) je v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004, a to z níže uvedených čtyř důvodů.

               (64)

               Za prvé, na základě informací poskytnutých Maďarskem nebylo zjištěno, že poplatek za inspekci (pozměněný v roce 2014) byl vypočítán v souladu s kritérii pro výpočet poplatků, která jsou stanovena v nařízení (ES) č. 882/2004, ani že nepřevyšuje celkové náklady vynaložené příslušnými orgány při provádění úředních kontrol, jak se výslovně vyžaduje v čl. 27 odst. 4 písm. a) uvedeného nařízení.

               (65)

               Za druhé se nezdá, že by náklady, které byly vzaty v úvahu při stanovení způsobu výpočtu poplatku za inspekci, byly v souladu s náklady uvedenými v čl. 27 odst. 4 písm. a) ve spojení s přílohou VI nařízení (ES) č. 882/2004. Ačkoli se ve zmíněné příloze uvádí, že náklady, které je třeba vzít při výpočtu poplatků v úvahu, mohou zahrnovat náklady na pracovníky „podílející se na úředních kontrolách“, maďarské orgány Komisi sdělily, že poplatek za inspekce, který účtují, zahrnuje i (širší) náklady vyplývající z obecnější kategorie „platy pracovníků“
                   (28).

               (66)

               Za třetí, ačkoliv jsou maďarské orgány podle čl. 27 odst. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 882/2004 oprávněny účtovat paušální sazby poplatků, nepředložily přesvědčivé odůvodnění progresivní povahy poplatku za inspekce a jeho struktur (pásma a sazby poplatku). Maďarsko neposkytlo žádný důkaz, že progresivní struktura sazeb (sazby a rozmezí obratů), která se vztahuje na provozovatele prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží, odpovídá podobnému progresivnímu vzoru, který byl zjištěn Národním úřadem pro bezpečnost potravinového řetězce u vynaložených nákladů na inspekci uvedených podniků.

               (67)

               Ačkoli je progresivní sazba podle nařízení (ES) č. 882/2004 údajně odůvodněná potřebou zajistit poplatek úměrný vyšším administrativním zdrojům, které musí příslušné orgány získat na kontroly významných účastníků trhu, Komise se nedomnívá, že by vzhledem k povaze úředních kontrol mohla být kontrola různých prodejen velkých maloobchodníků nákladnější či složitější než kontrola různých prodejen franšízovaných provozovatelů (kteří však podléhají podstatně nižším poplatkům za inspekci, jelikož obrat jednotlivých prodejen je individuálně mnohem nižší).

               (68)

               Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nepovažuje Komise rozdíly v daňovém zacházení v důsledku opatření za nezbytné a přiměřené cíli spočívajícímu ve splnění povinností stanovených nařízením (ES) č. 882/2004.

         4.3.   Poplatek za inspekci v potravinovém řetězci podle pozměněného zákona

               (69)

               Jak je uvedeno v oddíle 3.2, poplatek za inspekci v potravinovém řetězci pozměněný dne 17. listopadu 2015 již neuplatňuje progresivní sazby. Zákon CLXXXII z roku 2015, kterým se mění zákon XLVI z roku 2008 o potravinových řetězcích a úředním dohledu nad těmito řetězci, stanoví místo toho pro všechny subjekty v potravinovém řetězci paušální sazbu ve výši 0,1 %. Zrušení progresivní struktury poplatku odstraňuje obavy s ohledem na státní podporu v důsledku progresivní struktury, jež byly vyjádřeny v rozhodnutí o zahájení řízení.

         4.4.   Navrácení podpory

               (70)

               Změna z roku 2014 nebyla oznámena ani nebyla Komisí prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem. Jelikož změna z roku 2014 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a novou podporu ve smyslu čl. 1 písm. c) nařízení Rady (EU) 2015/1589 (29), která byla zavedena v rozporu s povinností zdržet se jednání podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, představuje toto opatření rovněž protiprávní podporu ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (EU) 2015/1589.

               (71)

               Zjištění, že opatření představuje protiprávní a neslučitelnou podporu, má za následek to, že podle článku 16 nařízení (EU) 2015/1589 je nutno zajistit navrácení podpory jejími příjemci.

               (72)

               Maďarsko však potvrdilo, že v důsledku příkazu k pozastavení podpory, který Komise vydala v rozhodnutí o zahájení řízení, pozastavilo u subjektů, které podléhají příslušné kategorii progresivního poplatku za inspekci, hrazení poplatku za inspekci v potravinovém řetězci.

               (73)

               Na základě tohoto opatření proto nebyla ve skutečnosti žádná státní podpora udělena. Z tohoto důvodu není nutné zajistit její navrácení.

         5.   ZÁVĚR

               (74)

               Komise konstatuje, že Maďarsko zavedlo protiprávně dotyčnou podporu v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (75)

               Tímto rozhodnutím nejsou dotčena případná šetření týkající se souladu opatření se základními svobodami stanovenými ve Smlouvě, zejména svobodou usazování, která je zaručena článkem 49 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Progresivní struktura poplatků (sazby a rozmezí obratů) vztahující se na provozovatele prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží, jež byla v rámci poplatku za inspekce v maďarském potravinovém řetězci zavedena změnou zákona LXXIV z roku 2014, představuje státní podporu, která není slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie a kterou Maďarsko zavedlo protiprávně v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
   Článek 2
   Jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimu uvedeného v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v době udělení splňovala podmínky stanovené v nařízení, které bylo přijato podle článku 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 (30), nebo (EU) 2015/1588 (31), podle toho, co bylo platné v době poskytnutí podpory.
   Článek 3
   Maďarsko zruší všechny zbývající výplaty podpory v rámci režimu uvedeného v článku 1 s účinností ke dni přijetí tohoto rozhodnutí.
   Článek 4
   Maďarsko zajistí provedení tohoto rozhodnutí ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí je určeno Maďarsku.

      V Bruselu dne 4. července 2016.

            Za Komisi

         Margrethe VESTAGER

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2015, s. 12.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1).

      (3)  Viz pozn. pod čarou 1.

      (4)  Maďarské orgány ve svém dopise s odpovědí zaslaném Komisi dne 16. dubna 2015 uvedly, že „k činnostem, které se pokládají za činnosti podléhající poplatku, patří:

               —

               distribuce zvířat chovaných za účelem výroby potravin, pro chovné účely nebo pro pokusné účely,

               —

               distribuce rostlin, osiva, rostlinných produktů a rozmnožovacího materiálu, jež jsou pěstovány za účelem výroby potravin nebo krmiv,

               —

               výroba nebo distribuce potravin, včetně restauračního a veřejného stravování,

               —

               výroba nebo distribuce krmiv,

               —

               výroba nebo distribuce veterinárních přípravků a veterinárních výrobků,

               —

               výroba nebo distribuce pesticidů, látek zvyšujících výnos nebo hnojiv ES,

               —

               ošetření, používání, další zpracování a přeprava vedlejších produktů živočišného původu nebo uvádění výrobků zhotovených z vedlejších produktů živočišného původu na trh,

               —

               provozování společnosti působící v oblasti přepravy hospodářských zvířat, zařízení pro mytí a dezinfekci vozidel přepravujících hospodářská zvířata, karanténní stanice, která byla vybrána pro příjem zvířat pocházejících ze zahraničí, zařízení pro nakládání zvířat, sběrné stanice, obchodního místa, krmné a napájecí stanice, odpočinkové stanice nebo trhu se zvířaty,

               —

               výroba nebo skladování rozmnožovacího materiálu,

               —

               provozování rostlinolékařské laboratoře, veterinární laboratoře nebo laboratoře pro analýzu potravin či krmiv,

               —

               distribuce prostředků používaných k označování zvířat.“

      (5)  Zákon LXXIV z roku 2014, kterým se mění některé daňové zákony, jiné související zákony a zákon CXXII z roku 2010 o Státní daňové a celní správě.

      (6)  Rychloobrátkové spotřební zboží je v § 2 bodu 18a zákona o obchodu definováno takto:„rychloobrátkové spotřební zboží: s výjimkou výrobků prodávaných ve stravovacích zařízeních potraviny, kosmetické přípravky, drogistické zboží, čisticí prostředky a chemické látky pro domácnost, hygienické papírové výrobky splňující každodenní potřeby a požadavky obyvatelstva, které spotřebitel obvykle spotřebuje, využije nebo nahradí do jednoho roku“. Podle § 2 bodu 18b zákona o obchodu se „prodejnami nabízejícími rychloobrátkové spotřební zboží“ rozumí „prodejny, v nichž na rychloobrátkové spotřební zboží připadá velká většina obratu“.

      (7)  Pro účely tohoto rozhodnutí zahrnuje odkaz na provozovatele prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží veškeré podniky podléhající poplatku za inspekci v potravinovém řetězci s ohledem na obrat prodejen nabízejících rychloobrátkové spotřební zboží.

      (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).

      (9)  Věc Deutsche Bahn v. Komise, T-351/02, EU:T:2006:104, bod 102.

      (10)  Věc Francie v. Ladbroke Racing Ltd a Komise, C-83/98 P, EU:C:2000:248, body 48 až 51. Státní podporu může představovat rovněž opatření, které určitým podnikům přiznává snížení daně nebo odklad zaplacení obvykle splatné daně, viz spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, EU:C:2011:550, bod 46.

      (11)  Věc Adria-Wien Pipeline, C-143/99, EU:C:2001:598, bod 38.

      (12)  Spojené věci Air Liquide Industries Belgium, C-393/04 a C-41/05, EU:C:2006:403, bod 30 a věc Banco Exterior de España, C-387/92, EU:C:1994:100, bod 14.

      (13)  Viz věc Itálie v. Komise, C-66/02, EU:C:2005:768, bod 78; věc Cassa di Risparmio di Firenze a další, C-222/04, EU:C:2006:8, bod 132; věc Ministerio de Defensa a Navantia, C-522/13, EU:C:2014:2262, body 21 až 31. Viz rovněž bod 9 sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (Úř. věst. C 384, 10.12.1998, s. 3).

      (14)  Viz např. věc Komise v. Nizozemsko, C-279/08 P, Sb. rozh. 2011, EU:C:2011:551; věc Adria-Wien Pipeline, C-143/99, EU:C:2001:598; spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, EU:C:2011:550; věc GIL Insurance, C-308/01, EU:C:2004:252.

      (15)  Sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (Úř. věst. C 384, 10.12.1998, s. 3).

      (16)  Viz výše pozn. pod čarou 4.

      (17)  Spojené věci Komise a Španělsko v. Government of Gibraltar a Spojené království, C-106/09 P a C-107/09 P, EU:C:2011:732.

      (18)  Tamtéž, bod 92.

      (19)  Věc British Aggregates v. Komise, C-487/06 P, EU:C:2008:757, body 85 a 89 a citovaná judikatura a věc Komise v. Nizozemsko, C-279/08 P, EU:C:2011:551, bod 51.

      (20)  Spojené věci Komise a Španělsko v. Government of Gibraltar a Spojené království, C-106/09 P a C-107/09 P, EU:C:2011:732. Analogicky viz rovněž rozsudek ve věci Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft., C-385/12, EU:C:2014:47, v němž Soudní dvůr uvedl: „Články 49 SFEU a 54 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu týkajícím se daně z obratu z maloobchodní činnosti v prodejnách, která ukládá osobám povinným k dani, které tvoří v rámci skupiny společností „propojené podniky“ ve smyslu těchto právních předpisů, sečíst jejich obrat s cílem použit silně progresivní sazbu a následně rozložit mezi ně takto získanou částku daně poměrně k jejich skutečnému obratu, když – což přísluší ověřit předkládajícímu soudu – osoby povinné k dani patřící ke skupině společností a spadající do nejvyššího pásma zvláštní daně jsou ve většině případů „propojeny“ se společnostmi, jejichž sídlo je v jiném členském státě.“

      (21)  Viz např. spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, EU:C:2011:550, bod 69.

      (22)  Paušální sazba poplatku již ve skutečnosti ukládá prodejnám s vyšším obratem vyšší poplatek.

      (23)  Výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 Smlouvy se týkají: a) podpor sociální povahy poskytovaných individuálním spotřebitelům; b) podpor určených k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi, a c) podpor poskytovaných hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo.

      (24)  Výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 Smlouvy se týkají: a) podpor, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji určitých oblastí; b) podpor, které mají napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu anebo napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu; c) podpor, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí; d) podpor určených na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví a e) podpor, které určí Rada rozhodnutím.

      (25)  Věc Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise, T-68/03, EU:T:2007:253, bod 34.

      (26)  Jak je uvedeno v 4. bodě odůvodnění, tyto připomínky byly dne 13. října 2015 předány Maďarsku, aby se k nim mohlo vyjádřit.

      (27)  Informace poskytnuté Generálnímu ředitelství pro zdraví a bezpečnost potravin dopisy ze dne 26. února [Ares(2015)835210] resp. 19. května 2015 [Ares (2015)2083309].

      (28)  Viz dopis maďarských orgánů ze dne 7. října 2015 určený útvarům Komise.

      (29)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 9).

      (30)  Nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory (Úř. věst. L 142, 14.5.1998, s. 1).

      (31)  Nařízení Rady (EU) 2015/1588 ze dne 13. července 2015 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 1).


title: 2012/589/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2012 o uzavření účtů Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za rozpočtový rok 2010

text:
               17.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 286/252

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2012
   o uzavření účtů Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za rozpočtový rok 2010
   (2012/589/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za rozpočtový rok 2010,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za rozpočtový rok 2010, spolu s odpověďmi agentury (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2012 (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2062/94 ze dne 18. července 1994 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci (3), a zejména na článek 14 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č.1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A7-0117/2012),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za rozpočtový rok 2010;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí řediteli Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 366, 15.12.2011, s. 45.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 216, 20.8.1994, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: 2007/802/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 4. prosince 2007 , kterým se mění rozhodnutí 2002/840/ES, kterým se přijímá seznam ozařoven schválených pro ozařování potravin ve třetích zemích (oznámeno pod číslem K(2007) 5823) (Text s významem pro EHP )

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 323/40

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 4. prosince 2007,
   kterým se mění rozhodnutí 2002/840/ES, kterým se přijímá seznam ozařoven schválených pro ozařování potravin ve třetích zemích
   (oznámeno pod číslem K(2007) 5823)
   (Text s významem pro EHP)
   (2007/802/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 1999/2/ES ze dne 22. února 1999 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin a složek potravin ošetřovaných ionizujícím zářením (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle směrnice 1999/2/ES smí být potravina ošetřená ionizujícím zářením dovezena ze třetí země pouze tehdy, pokud byla ošetřena v ozařovně schválené Společenstvím.

               (2)

               Seznam schválených ozařoven byl stanoven rozhodnutím Komise 2002/840/ES (2).

               (3)

               Komise obdržela žádost o schválení dvou ozařoven v Thajsku prostřednictvím příslušných orgánů uvedené země. Odborníci Komise provedli inspekce těchto ozařoven s cílem ověřit, zda jsou v souladu s požadavky směrnice 1999/2/ES, a zejména zda je úředním dozorem zaručeno, že tyto ozařovny dodržují požadavky článku 7 uvedené směrnice.

               (4)

               Ozařovny v Thajsku odpovídaly většině požadavků směrnice 1999/2/ES. Nedostatky, které Komise zjistila, příslušné thajské orgány náležitě odstranily.

               (5)

               Rozhodnutí 2002/840/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (6)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příloha rozhodnutí 2002/840/ES se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 4. prosince 2007.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 66, 13.3.1999, s. 16. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 287, 25.10.2002, s. 40. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/691/ES (Úř. věst. L 314, 13.10.2004, s. 14).

      PŘÍLOHA
      Tyto ozařovny se přidávají na seznam v příloze rozhodnutí 2002/840/ES:

                     Referenční číslo: EU-AIF 07-2006

                              THAI IRRADIATION CENTER

                              Thailand Institute of Nuclear Technology (Public Organization)

                              37 Moo 3, TECHNOPOLIS

                              Klong 5, Klong Luang

                              Pathumthani 12120

                              Thajsko

                              Tel.: (662) 577 41 67–71

                              Fax: (662) 577 19 45

                     Referenční číslo: EU-AIF 08-2006

                              ISOTRON (THAILAND) LTD

                              Bangpakong Industrial Park (Amata Nakorn)

                              700/465 Moo 7, Tambon Donhuaroh,

                              Amphur Muang,

                              Chonburi 20000

                              Thajsko

                              Tel.: (66)(0) 38 45 84 31–4

                              Fax: (66)(0) 38 45 84 35


title: 2005/19/ES, Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 22. prosince 2004 o jmenování rakouského člena Hospodářského a sociálního výboru

text:
               14.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 11/29

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 22. prosince 2004
   o jmenování rakouského člena Hospodářského a sociálního výboru
   (2005/19/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 259 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 167 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/758/ES, Euratom ze dne 17. září 2002 o jmenování členů Hospodářského a sociálního výboru na dobu od 21. září 2002 do 20. září 2006 (1),

         s ohledem na kandidaturu předloženou rakouskou vládou,
   po obdržení stanoviska Komise Evropské unie,
   ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Hans KLETZMAYR je jmenován členem Hospodářského a sociálního výboru jako nástupce Rudolfa STRASSERA na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2006.

      V Bruselu dne 22. prosince 2004.

            Za Radu

         C. VEERMAN

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 253, 21.9.2002, s. 9.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 24. července 2008 o jmenování jednoho člena správní rady Evropské agentury pro chemické látky

text:
               29.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/1

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 24. července 2008
   o jmenování jednoho člena správní rady Evropské agentury pro chemické látky
   (2008/C 190/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek a o zřízení Evropské agentury pro chemické látky (1), a zejména na článek 79 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 79 nařízení (ES) č. 1907/2006 stanoví, že Rada by měla jmenovat členem správní rady Evropské agentury pro chemické látky jednoho zástupce z každého členského státu.

               (2)

               Rozhodnutím ze dne 7. června 2007 (2) Rada jmenovala 27 členů správní rady Evropské agentury pro chemické látky.

               (3)

               Dánská vláda informovala Radu o svém záměru vyměnit dánského zástupce ve správní radě a předložila kandidaturu nového zástupce, který by měl být jmenován na období do 31. května 2011,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pan Per NYLYKKE, dánské státní příslušnosti, narozen dne 19. ledna 1965, je jmenován členem správní rady Evropské agentury pro chemické látky namísto pana Helgeho ANDREASENA na období od 30. července 2008 do 31. května 2011.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 24. července 2008.

            Za Radu

            předseda

         B. HORTEFEUX

      (1)  Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 134, 16.6.2007, s. 6.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1836 ze dne 12. října 2015, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii

text:
               13.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 266/75

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/1836
   ze dne 12. října 2015,
   kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 9. května 2011 přijala Rada poprvé rozhodnutí 2011/273/SZBP (1) o omezujících opatřeních vůči Sýrii.

               (2)

               Rada od té doby několikrát důrazně odsoudila násilné represe syrského režimu proti civilnímu obyvatelstvu v Sýrii. Opakovaně se s vážnými obavami vyjádřila ke zhoršující se situaci v Sýrii a zejména k rozšířenému a systematickému porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva.

               (3)

               V souladu se závěry Rady ze dne 23. ledna 2012, v nichž Rada potvrdila, že dokud neustanou represe, je Unie odhodlána pokračovat v politice zavádění dalších opatření vůči syrskému režimu, Rada dne 14. dubna 2014 uvedla, že dokud budou represe pokračovat, bude EU i nadále uplatňovat svou politiku omezujících opatření namířenou proti režimu.

               (4)

               Rada s velkým znepokojením opakovaně poukazovala na pokusy syrského režimu obejít omezující opatření EU s cílem pokračovat ve financování a podpoře politiky tohoto režimu, která se vyznačuje násilnými represemi proti civilnímu obyvatelstvu.

               (5)

               Rada konstatuje, že syrský režim i nadále uplatňuje politiku represí, a vzhledem k přetrvávající závažnosti situace se Rada domnívá, že je nutné zachovat a zajistit účinnost stávajících omezujících opatření tím, že je dále rozvine, přičemž současně zachová svůj cílený a diferencovaný přístup a zohlední humanitární situaci syrského obyvatelstva. Rada se domnívá, že s ohledem na specifické podmínky panující v Sýrii mají z hlediska účinnosti těchto omezujících opatření zvláštní význam určité kategorie osob a subjektů.

               (6)

               Rada dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, jak těsně syrský režim kontroluje hospodářství, je úzký okruh předních podnikatelů působících v Sýrii schopen udržet si svůj status pouze v situaci, kdy jsou úzce napojeni na tento režim, využívají jeho podpory a mají v jeho rámci vliv. Rada se domnívá, že by měla stanovit omezující opatření s cílem uložit omezení vstupu a zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, jež náleží těmto předním podnikatelům působícím v Sýrii, jak je určila Rada a jsou uvedeni v příloze I, nebo jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, aby se těmto osobám zabránilo v poskytování materiální či finanční podpory režimu, a prostřednictvím jejich vlivu zvýšit tlak na režim samotný, aby změnil své represivní politiky.

               (7)

               Rada dospěla k závěru, že s ohledem na skutečnost, že moc je v Sýrii tradičně vykonávána na rodinném základě, je v současném syrském režimu moc soustředěna v rukou vlivných členů rodin Assadů a Machlúfů. Rada se domnívá, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží některým členům rodin Assadů a Machlúfů nebo jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu, a prostřednictvím členů těchto rodin tak přímo působit na syrský režim, aby změnil své represivní politiky, a zároveň zamezit riziku obcházení omezujících opatření prostřednictvím rodinných příslušníků.

               (8)

               Ministři syrské vlády by měli být považováni za společně a nerozdílně odpovědné za politiku represe uplatňovanou syrským režimem. Rada dospěla k závěru, že v kontextu současného syrského režimu si bývalí ministři syrské vlády pravděpodobně nadále zachovávají vliv v rámci tohoto režimu. Rada je proto toho názoru, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží ministrům syrské vlády a ministrům, kteří byli členy vlády v období od května 2011, jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu.

               (9)

               Syrské ozbrojené síly jsou klíčovým prostředkem, který režim používá pro provádění svých represivních politik a porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva, a důstojníci sloužící v jejich řadách představují vážné riziko dalšího páchání těchto činů. Rada se dále domnívá, že v konkrétním kontextu syrských ozbrojených sil si bývalí vysocí důstojníci těchto sil pravděpodobně nadále zachovávají vliv v rámci tohoto režimu. Rada je proto toho názoru, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží vysokým důstojníkům syrských ozbrojených sil i bývalým důstojníkům, kteří tuto pozici v syrských ozbrojených silách zastávali od května 2011, jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu.

               (10)

               Syrské bezpečnostní a zpravodajské služby jsou klíčovým prostředkem, který režim používá pro provádění svých represivních politik a porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva, a příslušníci sloužící v jejich řadách představují vážné riziko dalšího páchání těchto činů. Rada se dále domnívá, že v kontextu syrských bezpečnostních a zpravodajských služeb si bývalí příslušníci pravděpodobně nadále zachovávají vliv v rámci tohoto režimu. Rada je proto toho názoru, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží příslušníkům syrských bezpečnostních a zpravodajských služeb i bývalým příslušníkům těchto služeb, kteří tuto pozici zastávali od května 2011, jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu.

               (11)

               Rada dospěla k závěru, že milice spolupracující se syrským režimem tento režim podporují při uplatňování jeho represivních politik, porušují na základě rozkazů syrského režimu a jeho jménem lidská práva a mezinárodní humanitární právo a jejich členové představují vážné riziko dalšího páchání těchto činů. Rada je proto toho názoru, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží členům milicí spolupracujících se syrským režimem, jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu.

               (12)

               Rada se domnívá, že v zájmu zamezení porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva v Sýrii používáním chemických zbraní by měla stanovit omezující opatření vůči osobám, subjektům, jednotkám, agenturám, orgánům a institucím činným v dané oblasti, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I.

               (13)

               Omezujícími opatřeními nejsou dotčeny výsady a imunity členů diplomatických a konzulárních misí, kteří jsou akreditováni v členském státě EU v souladu s mezinárodním právem, včetně Vídeňské úmluvy o diplomatických stycích z roku 1961 a Vídeňské úmluvy o konzulárních stycích z roku 1963. Omezujícími opatřeními rovněž není dotčen výkon diplomatických funkcí a poskytování konzulární pomoci členskými státy v Sýrii.

               (14)

               Pokud je k dispozici dostatek informací o tom, že osoby či subjekty, které spadají do některé z kategorií uvedených v 6. až 12. bodě odůvodnění, nejsou nebo již dále nejsou s režimem spjaty, nemají na něj žádný vliv ani nepředstavují skutečné riziko obcházení, neměla by se na tyto osoby a subjekty omezující opatření vztahovat.

               (15)

               Všechna rozhodnutí o zařazení na seznam by měla být přijímána na individuálním a jmenovitém základě s ohledem na přiměřenost opatření.

               (16)

               Rozhodnutí 2013/255/SZBP (2), které nahradilo rozhodnutí 2011/273/SZBP, by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2013/255/SZBP se mění takto:

               1)

               Doplňují nové body odůvodnění, které znějí:

                           „(3)

                           Rada s velkým znepokojením opakovaně poukazovala na pokusy syrského režimu obejít omezující opatření EU s cílem pokračovat ve financování a podpoře politiky tohoto režimu, která se vyznačuje násilnými represemi proti civilnímu obyvatelstvu.

                           (4)

                           Rada konstatuje, že syrský režim i nadále uplatňuje politiku represí, a vzhledem k přetrvávající závažnosti situace se Rada domnívá, že je nutné zachovat a zajistit účinnost stávajících omezujících opatření tím, že je dále rozvine, přičemž současně zachová svůj cílený a diferencovaný přístup a zohlední humanitární situaci syrského obyvatelstva. Rada se domnívá, že s ohledem na specifické podmínky panující v Sýrii mají z hlediska účinnosti těchto omezujících opatření zvláštní význam určité kategorie osob a subjektů.

                           (5)

                           Rada dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, jak těsně syrský režim kontroluje hospodářství, je úzký okruh předních podnikatelů působících v Sýrii schopen udržet si tento status pouze v situaci, kdy jsou úzce napojeni na tento režim, využívají jeho podpory a mají v jeho rámci vliv. Rada se domnívá, že by měla stanovit omezující opatření s cílem uložit omezení vstupu a zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, jež náleží těmto předním podnikatelům působícím v Sýrii, jak je určila Rada a jsou uvedeni v příloze I, nebo jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, aby se těmto osobám zabránilo v poskytování materiální či finanční podpory režimu, a prostřednictvím jejich vlivu zvýšit tlak na režim samotný, aby změnil své represivní politiky.

                           (6)

                           Rada dospěla k závěru, že s ohledem na skutečnost, že moc je v Sýrii tradičně vykonávána na rodinném základě, je v současném syrském režimu moc soustředěna v rukou vlivných členů rodin Assadů a Machlúfů. Rada se domnívá, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží některým členům rodin Assadů a Machlúfů nebo jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu, a prostřednictvím členů těchto rodin tak přímo působit na syrský režim, aby změnil své represivní politiky, a zároveň zamezit riziku obcházení omezujících opatření prostřednictvím rodinných příslušníků.

                           (7)

                           Ministři syrské vlády by měli být považováni za společně a nerozdílně odpovědné za politiku represe uplatňovanou syrským režimem. Rada dospěla k závěru, že v kontextu současného syrského režimu si bývalí ministři syrské vlády pravděpodobně nadále zachovávají vliv v rámci tohoto režimu. Rada je proto toho názoru, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží ministrům syrské vlády a ministrům, kteří byli členy vlády v období od května 2011, jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu.

                           (8)

                           Syrské ozbrojené síly jsou klíčovým prostředkem, který režim používá pro provádění svých represivních politik a porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva, a důstojníci sloužící v jejich řadách představují vážné riziko dalšího páchání těchto činů. Rada se dále domnívá, že v konkrétním kontextu syrských ozbrojených sil si bývalí vysocí důstojníci těchto sil pravděpodobně nadále zachovávají vliv v rámci tohoto režimu. Rada je proto toho názoru, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží vysokým důstojníkům syrských ozbrojených sil i bývalým důstojníkům, kteří tuto pozici v syrských ozbrojených silách zastávali od května 2011, jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu.

                           (9)

                           Syrské bezpečnostní a zpravodajské služby jsou klíčovým prostředkem, který režim používá pro provádění svých represivních politik a porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva, a příslušníci sloužící v jejich řadách představují vážné riziko dalšího páchání těchto činů. Rada se dále domnívá, že v kontextu syrských bezpečnostních a zpravodajských služeb si bývalí příslušníci pravděpodobně nadále zachovávají vliv v rámci tohoto režimu. Rada je proto toho názoru, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží příslušníkům syrských bezpečnostních a zpravodajských služeb i bývalým příslušníkům těchto služeb, kteří tuto pozici zastávali od května 2011, jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu.

                           (10)

                           Rada dospěla k závěru, že milice spolupracující se syrským režimem tento režim podporují při uplatňování jeho represivních politik, porušují na základě rozkazů syrského režimu a jeho jménem lidská práva a mezinárodní humanitární právo a jejich členové představují vážné riziko dalšího páchání těchto činů. Rada je proto toho názoru, že by měla stanovit omezující opatření s cílem zmrazit veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží členům milicí spolupracujících se syrským režimem, jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány, a těmto osobám, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I, uložit omezení vstupu.

                           (11)

                           Rada se domnívá, že v zájmu zamezení porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva v Sýrii používáním chemických zbraní by měla stanovit omezující opatření vůči osobám, subjektům, jednotkám, agenturám, orgánům a institucím činným v dané oblasti, jak je určila Rada a jsou uvedeny v příloze I.

                           (12)

                           Omezujícími opatřeními nejsou dotčeny výsady a imunity členů diplomatických a konzulárních misí, kteří jsou akreditováni v členském státě EU v souladu s mezinárodním právem, včetně Vídeňské úmluvy o diplomatických stycích z roku 1961 a Vídeňské úmluvy o konzulárních stycích z roku 1963. Omezujícími opatřeními rovněž není dotčen výkon diplomatických funkcí a poskytování konzulární pomoci členskými státy v Sýrii.

                           (13)

                           Pokud je k dispozici dostatek informací o tom, že osoby či subjekty, které spadají do některé z kategorií uvedených v 5. až 11. bodě odůvodnění, nejsou nebo již dále nejsou s režimem spjaty, nemají na něj žádný vliv ani nepředstavují skutečné riziko obcházení, neměla by se na tyto osoby a subjekty omezující opatření vztahovat.

                           (14)

                           Všechna rozhodnutí o zařazení na seznam podle těchto nových kritérií by měla být přijímána na individuálním a jmenovitém základě s ohledem na přiměřenost opatření.“

               2)

               Dosavadní 3. bod odůvodnění se označuje jako 15. bod odůvodnění.

               3)

               Článek 27 se nahrazuje tímto:
               „Článek 27
               1.   Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby osobám odpovědným za násilné represe proti civilnímu obyvatelstvu v Sýrii, osobám, které mají prospěch z tohoto režimu nebo které jej podporují, a osobám s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze I, zabránily ve vstupu na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.
               2.   V souladu se závěry a rozhodnutími učiněnými Radou v souvislosti se situací v Sýrii podle 5. až 11. bodu odůvodnění také členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby zabránily vstupu na svá území nebo průjezdu přes ně:

                           a)

                           předním podnikatelům působícím v Sýrii;

                           b)

                           členům rodin Assadů a Machlúfů;

                           c)

                           ministrům syrské vlády, kteří byli u moci po květnu 2011;

                           d)

                           příslušníkům syrských ozbrojených sil v hodnosti ‚plukovníka‘ nebo v odpovídající hodnosti či v hodnosti vyšší, kteří byli ve funkci po květnu 2011;

                           e)

                           příslušníkům syrských bezpečnostních a zpravodajských služeb, kteří byli ve funkci po květnu 2011;

                           f)

                           členům milic spolupracujících s režimem; nebo

                           g)

                           osobám činným v oblasti šíření chemických zbraní,
                           a osobám s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze I.

                     3.   Osoby, subjekty a orgány spadající do některé z kategorií uvedených v odstavci 2 se nezařadí na seznam osob a subjektů uvedený v příloze I nebo se na tomto seznamu neponechají, je-li k dispozici dostatek informací o tom, že nejsou či již dále nejsou s režimem spjaty, nemají na něj žádný vliv ani nepředstavují skutečné riziko obcházení.
               4.   Všechna rozhodnutí o zařazení na seznam se přijímají na individuálním a jmenovitém základě s ohledem na přiměřenost opatření.
               5.   Odstavce 1 a 2 neukládají členským státům povinnost odmítnout vstup svých státních příslušníků na své území.
               6.   Odstavci 1 a 2 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, tedy:

                           a)

                           jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;

                           b)

                           jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou;

                           c)

                           podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo

                           d)

                           podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.

                     7.   Odstavec 6 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
               8.   Rada je řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 6 nebo 7.
               9.   Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavců 1 a 2, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými humanitární potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií, nebo na zasedáních, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Sýrii.
               10.   Členský stát, který hodlá udělit výjimky uvedené v odstavci 9, to oznámí písemně Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
               11.   Pokud členský stát podle odstavců 6 až 10 povolí osobám uvedeným v příloze I vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.“

               4)

               Článek 28 se nahrazuje tímto:
               „Článek 28
               1.   Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží osobám odpovědným za násilné represe proti civilnímu obyvatelstvu v Sýrii, osobám a subjektům, které mají prospěch z tohoto režimu nebo které jej podporují, a osobám a subjektům s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v přílohách I a II, nebo které jsou těmito osobami nebo subjekty vlastněny, drženy či kontrolovány.
               2.   V souladu se závěry a rozhodnutími učiněnými Radou v souvislosti se situací v Sýrii podle 5. až 11. bodu odůvodnění se zmrazují veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží:

                           a)

                           předním podnikatelům působícím v Sýrii;

                           b)

                           členům rodin Assadů a Machlúfů;

                           c)

                           ministrům syrské vlády, kteří byli u moci po květnu 2011;

                           d)

                           příslušníkům syrských ozbrojených sil v hodnosti ‚plukovníka‘ nebo v odpovídající hodnosti či v hodnosti vyšší, kteří byli ve funkci po květnu 2011;

                           e)

                           příslušníkům syrských bezpečnostních a zpravodajských služeb, kteří byli ve funkci po květnu 2011;

                           f)

                           členům milic spolupracujících s režimem nebo

                           g)

                           členům subjektů, jednotek, agentur, orgánů nebo institucí činných v oblasti šíření chemických zbraní,
                           nebo které jsou těmito osobami vlastněny, drženy či kontrolovány, a osobám s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze I.

                     3.   Osoby, subjekty a orgány spadající do některé z kategorií uvedených v odstavci 2 se nezařadí na seznam osob a subjektů uvedený v příloze I nebo se na tomto seznamu neponechají, je-li k dispozici dostatek informací o tom, že nejsou či již dále nejsou s režimem spjaty, nemají na něj žádný vliv ani nepředstavují skutečné riziko obcházení.
               4.   Všechna rozhodnutí o zařazení na seznam se přijímají na individuálním a jmenovitém základě s ohledem na přiměřenost opatření.
               5.   Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje se nezpřístupní fyzickým či právnickým osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II, a to přímo ani nepřímo ani v jejich prospěch.
               6.   Příslušný orgán členského státu může povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považuje za vhodné, pokud shledá, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:

                           a)

                           nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v přílohách I a II a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně plateb za potraviny, nájemného nebo splátek hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;

                           b)

                           určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;

                           c)

                           určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů;

                           d)

                           nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí všem ostatním příslušným orgánům a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno;

                           e)

                           nezbytné pro humanitární účely, jako jsou dodávky pomoci nebo jejich usnadnění, a to včetně zdravotnického vybavení, potravin, humanitárních pracovníků a související pomoci, a pod podmínkou, že v případě uvolnění zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů jsou tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje uvolňovány pro OSN za účelem poskytování či usnadnění poskytování pomoci v Sýrii v souladu s plánem reakce v oblasti humanitární pomoci Sýrii;

                           f)

                           určené k platbě na účet diplomatické mise, konzulárního úřadu nebo mezinárodní organizace požívající výsad podle mezinárodního práva nebo k platbě z tohoto účtu, pokud mají být tyto platby použity pro služební účely diplomatické mise, konzulárního úřadu nebo mezinárodní organizace;

                           g)

                           nezbytné pro evakuaci ze Sýrie;

                           h)

                           určené pro Syrskou centrální banku nebo syrské subjekty ve státním vlastnictví, jak jsou uvedeny v přílohách I a II, pro účely plateb činěných jménem Syrské arabské republiky ve prospěch OPCW na činnosti související s ověřovací misí OPCW a na zničení syrských chemických zbraní, a zejména ve prospěch Zvláštního svěřeneckého fondu OPCW pro Sýrii na činnosti související s úplným zničením syrských chemických zbraní mimo území Syrské arabské republiky.

                     Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
               7.   Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:

                           a)

                           finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán před zařazením osoby nebo subjektu podle odstavců 1 a 2 na seznam uvedený v příloze I nebo II, nebo předmětem soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě, a to před tímto dnem nebo po něm;

                           b)

                           finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jež upravují práva osob majících takové nároky;

                           c)

                           nález či rozhodnutí není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, a

                           d)

                           uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.

                     Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
               8.   Odstavce 1 a 2 nebrání určené osobě nebo subjektu provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena před zařazením této osoby nebo subjektu na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavcích 1 a 2.
               9.   Odstavce 1 a 2 nebrání určenému subjektu zařazenému na seznam uvedený v příloze II, aby po dobu dvou měsíců ode dne svého určení provedl platbu s využitím zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů obdržených tímto subjektem po dni svého určení, pokud má být tato platba provedena na základě smlouvy v souvislosti s financováním obchodu, za předpokladu, že příslušný členský stát určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavcích 1 nebo 2.
               10.   Odstavec 5 se nepoužije, jsou-li na zmrazené účty připsány:

                           a)

                           úroky nebo jiné výnosy z těchto účtů;

                           b)

                           platby splatné podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly před datem, od nějž se na tyto účty vztahuje toto rozhodnutí,
                           pokud se na veškeré takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahují odstavce 1 a 2.

                     11.   Odstavce 1, 2 a 5 se nevztahují na převody finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů Syrskou centrální bankou nebo jejím prostřednictvím, obdržených a zmrazených po dni jejího určení, ani na převody finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů Syrské centrální bance nebo jejím prostřednictvím, které byly provedeny po dni jejího určení, pokud takové převody souvisejí s platbou neurčené finanční instituce uskutečňovanou na základě konkrétní obchodní smlouvy, za předpokladu, že příslušný členský stát po individuálním posouzení určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavcích 1 nebo 2.
               12.   Odstavce 1 a 2 se nevztahují na převody zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů Syrskou centrální bankou nebo jejím prostřednictvím, pokud je účelem těchto převodů poskytnout finančním institucím podléhajícím pravomoci členských států likviditu na financování obchodu a pokud příslušný členský stát převod schválil.
               13.   Odstavce 1, 2 a 5 se nevztahují na převod finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů prováděný finančním subjektem zařazeným na seznam uvedený v příloze I nebo II nebo jeho prostřednictvím, pokud tento převod souvisí s platbou osoby nebo subjektu, které nejsou uvedeny v příloze I nebo II, v souvislosti s poskytováním finanční podpory syrským státním příslušníkům, kteří se účastní vzdělávání či odborné přípravy nebo jsou zapojeni do akademického výzkumu v Unii, za předpokladu, že příslušný členský stát po individuálním posouzení určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavcích 1 nebo 2.
               14.   Odstavce 1, 2 a 5 se ve vztahu ke společnosti Syrian Arab Airlines nepoužijí na úkony nebo transakce, jejichž jediným účelem je evakuovat ze Sýrie občany Unie a jejich rodinné příslušníky.
               15.   Odstavce 1, 2 a 5 se nevztahují na převody finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů přijatých ze zemí mimo území Unie, prováděné Syrskou obchodní bankou (Commercial Bank of Syria) nebo jejím prostřednictvím, které byly zmrazeny po dni jejího zařazení na seznam, nebo převody finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů přijatých ze zemí mimo území Unie, prováděné ve prospěch Syrské obchodní banky (Commercial Bank of Syria) nebo jejím prostřednictvím, které byly zmrazeny po dni jejího zařazení na seznam, pokud takové převody souvisejí s platbou uskutečňovanou finanční institucí, která není uvedena na seznamu, na základě konkrétní obchodní smlouvy na dodávky zdravotnického vybavení, potravin, přístřeší nebo sanitárních či hygienických prostředků pro potřeby civilního obyvatelstva a za předpokladu, že příslušný členský stát po individuálním posouzení určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavcích 1 nebo 2.“

               5)

               V článku 30 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Rada sdělí dotčené osobě, subjektu či orgánu své rozhodnutí o jejich zařazení na seznam, včetně důvodů jejich zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž této osobě, subjektu či orgánu umožní se k této záležitosti vyjádřit. Zejména jsou-li osoba, subjekt či orgán zařazeny na seznam v příloze I na základě skutečnosti, že spadají do některé z kategorií osob, subjektů či orgánů uvedených v čl. 27 odst. 2 a čl. 28 odst. 2, může tato osoba, subjekt či orgán předložit důkazy nebo připomínky, proč takové určení považuje za neodůvodněné, ačkoli do zmíněné kategorie patří.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 12. října 2015.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP ze dne 9. května 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 121, 10.5.2011, s. 11).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 147, 1.6.2013, s. 14).