title: Rozhodnutí Komise (EU) 2018/860 ze dne 7. února 2018 o režimu státní podpory SA.45852 - 2017/C (ex 2017/N), který Německo zamýšlí zavést v souvislosti s kapacitní rezervou (oznámeno pod číslem C(2018) 612) (Text s významem pro EHP.)

text:
               15.6.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 153/143

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2018/860
   ze dne 7. února 2018
   o režimu státní podpory SA.45852 - 2017/C (ex 2017/N), který Německo zamýšlí zavést v souvislosti s kapacitní rezervou

         (oznámeno pod číslem C(2018) 612)

   (Pouze německé znění je závazné)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
   poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1), a s ohledem na tyto připomínky,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   POSTUP

               (1)

               Elektronickým podáním ze dne 23. ledna 2017 oznámilo Německo Komisi nejnovější návrh právního předpisu upravujícího zavedení kapacitní rezervy, jakož i posouzení nezbytnosti režimu podpory.

               (2)

               Dopisem ze dne 7. dubna 2017 (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) Komise Německu sdělila, že se s ohledem na režim podpory rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Německo zaslalo své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem ze dne 17. května 2017.

               (3)

               Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k režimu podpory.

               (4)

               Komise obdržela připomínky od 22 zúčastněných stran. Tyto připomínky předala Německu, které mělo možnost se k nim vyjádřit; jeho připomínky byly obdrženy dopisem ze dne 14. července 2017.

         2.   PODROBNÝ POPIS REŽIMU PODPORY

   2.1.   Souvislosti a právní základ

               (5)

               Oznámený režim podpory je součástí novely stávajícího německého energetického zákona ze dne 7. července 2005 (Energiewirtschaftsgesetz, dále jen „EnWG“), která byla přijata dne 26. července 2016. Zákon EnWG obsahuje rovněž řadu dalších opatření souvisejících s fungováním německého trhu s elektřinou a zemním plynem, jež byla představena v oddíle 2.1 rozhodnutí o zahájení řízení. Hlavním cílem revize zákona EnWG je reforma trhu s elektřinou, která má zajistit jeho přizpůsobení transformaci energetiky, jež se v Německu vyznačuje významným nárůstem výroby energie z obnovitelných zdrojů, jako je větrná a solární energie, postupným vyřazováním jaderných zařízení z provozu a vysokou úrovní propojení s řadou sousedních trhů.

               (6)

               Právní rámec upravující kapacitní rezervu je stanoven v § 13e revidovaného zákona EnWG. Podrobnější ustanovení týkající se mimo jiné výběrového řízení, využití rezervy a příslušné odměny jsou obsažena v Kapazitätsreserveverordnung (3) (dále jen „nařízení o kapacitní rezervě“).

               (7)

               Cílem kapacitní rezervy je zajistit trvalé zabezpečení dodávek elektřiny také za měnící se situace na trhu s elektřinou. Kapacitní rezerva má přispět k bezpečnosti dodávek energie i v době, kdy navzdory volné tvorbě cen na energetických burzách není velkoobchodní trh schopen zajistit dostatečné dodávky k uspokojení veškeré poptávky. To je zajištěno uvolněním kapacity stávajících elektráren, které jsou udržovány v rezervě mimo trh. Německo chce možná narušení trhu minimalizovat prostřednictvím řady opatření. Usiluje zejména o oddělení kapacit, které jsou drženy v rezervě, od trhu s cílem zabránit narušení tvorby cen a investičních signálů na trhu s elektřinou.

         2.2.   Popis kapacitní rezervy

               (8)

               Zákon EnWG a nařízení o kapacitní rezervě stanoví, že čtyři němečtí provozovatelé přenosových soustav postupně vytvoří rezervní kapacity, které zajistí bezpečnost dodávek energie v případě, že by trh nefungoval a že by nabídka neuspokojovala poptávku po energii.

               (9)

               Provozovatelé přenosových soustav pořizují kapacity společně prostřednictvím nabídkových řízení, která se konají co dva roky, a to na dvouleté období dodávky (první období dodávky potrvá od října 2019 do září 2021). Poskytovatelé kapacity podávají nabídky s ohledem na roční odměnu, kterou požadují za zachování dostupné kapacity, a to do výše maximálně 100 000 EUR/MW ročně. Poskytovatelé kapacity jsou vybíráni na základě svých nabídek, a to do naplnění celkového požadovaného objemu ve výši 2 GW. Poskytovatelé kapacity, kteří v nabídkovém řízení uspějí, obdrží odměnu založenou na nejvyšší úspěšné nabídce předložené v rámci nabídkového řízení (ocenění „pay-as-clear“).

               (10)

               Nabídkové řízení je dostupné pro všechny kategorie vnitrostátních poskytovatelů kapacity (elektrárny, zařízení pro skladování energie a zprostředkovatele reakce strany poptávky) za předpokladu, že splňují řadu kritérií způsobilosti ve formě technických požadavků, jež jsou stanoveny v § 9 nařízení. Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení se Německo zavázalo, že některá tato kritéria způsobilosti pozmění. Tyto změny se týkají především požadavků na účast v případě zprostředkovatelů reakce strany poptávky a jsou podrobně objasněny v oddíle 6 tohoto rozhodnutí.

               (11)

               Poskytovatelé kapacity nemohou rezervní kapacitu prodávat na trhu s elektřinou. Nesmějí se rovněž vrátit na trh, jakmile platnost jejich smlouvy týkající se rezervy skončí. Takto hodlají německé orgány zajistit důsledné oddělení trhu a rezervy, a tudíž zamezit tomu, aby rezerva narušila fungování trhu.

               (12)

               Poskytovatelé kapacity nesmějí také odprodat svá práva a povinnosti vyplývající z účasti v kapacitní rezervě třetím stranám: účast a související odměna jsou důsledně vázány na zařízení, které je způsobilé na základě nabídkového řízení.

               (13)

               Na zprostředkovatele reakce strany poptávky se ustanovení o nenavrácení na trh popsané v 11. bodě odůvodnění nevztahuje. Zprostředkovatelé reakce strany poptávky mohou po skončení období dodávky obnovit prodej kapacity odpovídající regulovatelnému zatížení na trzích s elektřinou (4). Další požadavky vztahující se na zprostředkovatele reakce strany poptávky byly předmětem obav, jež Komise vyslovila v rozhodnutí o zahájení řízení, a budou podrobně projednány v oddílech 3.2.2 a 7.3.3 tohoto rozhodnutí.

               (14)

               Poskytovatelé kapacity musí být provozovatelům přenosových soustav k dispozici po celou dobu trvání smlouvy, tj. po dobu dvou let. Po celou dobu platnosti smlouvy musí splňovat rovněž kritéria způsobilosti. Jsou však přípustné technicky nezbytné doby údržby, které je nutno provozovatelům přenosových soustav oznámit do 31. července roku předcházejícího roku dodávky. Tyto plánované odstávky jsou přípustné v tom rozsahu, že zařízení pro kapacitní rezervu nejsou v roce dodávky k dispozici po celkovou dobu nejvýše tří měsíců. Neplánované odstávky je třeba provozovatelům přenosových soustav oznámit co nejdříve poté, co k nim došlo, a dostupnost musí být obnovena do tří měsíců.

               (15)

               Provozovatelé přenosových soustav musí před zařazením zařízení do kapacitní rezervy provést funkční zkoušky s cílem ověřit, že každé zařízení splňuje technické požadavky. Provozovatelé přenosových soustav mimoto provádějí zkušební čerpání kapacitní rezervy, aniž by zúčastněné poskytovatele kapacity vyrozuměli předem. Tyto testy se budou provádět při plném rezervním výkonu zařízení po dobu dvanácti hodin. Pokud test prokáže, že zařízení požadavky nesplňuje, je třeba uhradit sankci ve výši 20 % celkové pevné odměny. Je-li zařízení schopno napravit zjištěné nedostatky do šesti měsíců, vypočítává se sankce úměrně době, po kterou nebylo zařízení pro rezervu k dispozici (tj. jedna šestina příslušné částky za každý měsíc). Pokud zařízení splňuje požadavky pouze u části rezervního výkonu, vztahuje se sankce jen na tu část, která není k dispozici.

               (16)

               Velikost kapacitní rezervy bude založena na výsledku revidovaného posouzení přiměřenosti, které je blíže popsáno v 84. a 85. bodě odůvodnění. V době přijetí rozhodnutí o zahájení řízení zamýšlelo Německo získat pro první dvouleté období dodávky kapacitu přesně ve výši 2 GW a pro následná období dodávky v zásadě opět 2 GW, pokud z posouzení přiměřenosti nevyplyne jiná potřeba, a to do výše maximálně 5 % špičky spotřeby. Německo se nyní zavázalo uplatňovat od první aukce revidované posouzení přiměřenosti a stanovit požadovaný objem na tomto základě a každopádně omezit ve všech třech obdobích dodávky maximální velikost rezervy na 2 GW. Pokud revidované posouzení přiměřenosti prokáže vyšší potřebu než 2 GW a pokud v důsledku toho hodlá Německo velikost rezervy zvýšit nad 2 GW, je nutné toto zvýšení oznámit Komisi za účelem posouzení podle pravidel státní podpory.

               (17)

               Kapacitní rezerva je použita v době, kdy trh nefunguje, tj. v době nedostatečné nabídky k uspokojení poptávky. Má se za to, že trh nefunguje, pokud na energetických burzách na denním nebo vnitrodenním trhu (při první aukci, která se uskuteční bezprostředně po uzavření denního trhu, nebo během nepřetržitého obchodování po celý den) nejsou nabídky při technickém cenovém limitu, jenž v Německu v současnosti činí 3 000 EUR/MWh pro denní trh a 10 000 EUR/MWh pro vnitrodenní trh, plně uspokojeny nabídkami na výrobu do jedné hodiny.

               (18)

               Provozovatelé přenosových soustav mohou kapacitní rezervu použít pouze jako krajní řešení, aby ji bylo možno využít až poté, co byly vyčerpány všechny ostatní systémové služby. Skutečnost, že zařízení v kapacitní rezervě mají dobu aktivace nejvýše dvanáct hodin, znamená, že provozovatelé přenosových soustav musí tato zařízení použít dříve, než jsou známy výsledky trhů, a tudíž před tím, než jsou si jisti, že trh nemusí fungovat. Nařízení proto stanoví, že provozovatelé přenosových soustav musí provést posouzení časů spuštění a vzít toto při aktivaci rezervy v úvahu.

               (19)

               V době aktivace a před skutečným použitím kapacitní rezervy dodají zařízení v rezervě do soustavy malé množství zahřívací energie. Nařízení stanoví, že provozovatelé přenosových soustav sníží výkon existujících zařízení o množství odpovídající množství dodanému rezervními zařízeními, aby bylo zajištěno, že tato zahřívací energie nenaruší fungování vnitrodenního trhu.

               (20)

               Nařízení rovněž stanoví, že provozovatelé přenosových soustav aktivují v zásadě všechna zařízení. Pokud by však provozovatelé přenosových soustav byli schopni obnovit rovnováhu poptávky a nabídky aktivováním pouze části kapacity v rezervě, mohou vybrat pouze ty poskytovatele, kteří jsou k tomu nejvhodnější.

         2.3.   Rozpočet

               (21)

               Pro kapacitní rezervu není stanoven pevný rozpočet, jelikož náklady na ni závisí do značné míry na výsledcích prvního nabídkového řízení. Maximální nabídka, kterou mohou poskytovatelé v nabídkovém řízení předložit, činí 100 000 EUR/MW ročně. Maximální fixní náklady na kapacitní rezervu ve výši 2 GW by proto činily 200 milionů EUR ročně. Německé orgány však očekávají, že při aukci nebude maximální ceny docíleno, a to za prvé z toho důvodu, že náklady mohou snížit různé faktory, jako je skutečnost, že se zúčastní poměrně stará zařízení, konkrétně zařízení, u nichž již byly veškeré investice či jejich část amortizovány, že se mohou účastnit zprostředkovatelé reakce strany poptávky a že se mohou zúčastnit zařízení, která předtím oznámila svůj záměr provoz ukončit.

         2.4.   Mechanismus financování

               (22)

               Provozovatelé přenosových soustav mohou podle § 13e odst. 3 a 4 zákona EnWG veškeré své náklady na kapacitní rezervu získat zpět prostřednictvím síťových tarifů. Provozovatelé přenosových soustav odečtou od svých nákladů příjmy získané prostřednictvím kapacitní rezervy, tj. prostřednictvím penále nebo plateb za nerovnováhu od subjektů zúčtování, které v době použití kapacitní rezervy nebyly v rovnováze. Německé orgány podotýkají, že provozovatelé přenosových soustav nemusí předložit své náklady k úhradě regulačnímu orgánu, pokud se však rozhodnou tak učinit, budou se tyto náklady považovat za náklady, které nemohou provozovatelé přenosových soustav ovlivnit za účelem regulace sazeb, a mohou být uhrazeny prostřednictvím síťového tarifu. Režim vztahující se na náklady na kapacitní rezervu je běžný režim, který platí i pro ostatní složky síťového tarifu.

         2.5.   Doba trvání

               (23)

               Nařízení o kapacitní rezervě nestanoví konečné datum. Provozovatelé přenosových soustav budou pořádat nabídková řízení na dodávku co dva roky, počínaje nabídkovým řízením v roce 2018 pro období dodávky od října 2019 do září 2021 (5). Poté bude co dva roky vyhlášeno nové nabídkové řízení a příslušné množství kapacity (případně upravené) bude pořízeno pro další dvouleté období dodávky. Německé orgány uvedly, že režim podpory skončí, jakmile bude na základě posouzení velikosti kapacitní rezervy zjištěno, že již není nutné rezervu udržovat.

         2.6.   Příjemci

               (24)

               Příjemci režimu jsou poskytovatelé kapacity, kteří uspějí v nákupní aukci a získají smlouvu týkající se kapacitní rezervy.

         3.   DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

               (25)

               Dne 7. dubna 2017 zahájila Komise s ohledem na režim podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy. Jak uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise:

                           a)

                           se předběžně domnívala, že režim nepředstavuje vyrovnávací platbu za službu obecného hospodářského zájmu, která by splňovala podmínky stanovené v rozsudku ve věci Altmark (6), nýbrž že režim představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy;

                           b)

                           měla pochybnosti, zda je režim podpory slučitelný s vnitřním trhem, jelikož existovaly obavy, že nebyla splněna řada požadavků na slučitelnost, zejména co se týká nezbytnosti státního zásahu, vhodnosti režimu, jeho přiměřenosti a rizika nežádoucích negativních účinků na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

         3.1.   Důvody zahájení řízení: existence podpory

               (26)

               Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy musí být kumulativně splněny níže uvedené podmínky, aby se opatření pokládalo za státní podporu:

                           a)

                           opatření musí být financováno ze státních prostředků a musí být přičitatelné státu;

                           b)

                           musí zvýhodňovat určité podniky nebo určitá odvětví výroby;

                           c)

                           opatření musí nebo může narušovat hospodářskou soutěž a

                           d)

                           opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy.

               (27)

               Ve svém oznámení německé orgány tvrdily, že kapacitní rezerva tato kritéria nesplňuje, a tudíž státní podporu nepředstavuje. Německé orgány se za prvé domnívají, že režim podpory není financován ze státních prostředků. Za druhé, hospodářské subjekty nezískají žádnou výhodu, jelikož se má za to, že poskytují službu obecného hospodářského zájmu, přičemž vyrovnávací platba za tuto službu splňuje čtyři podmínky, které Soudní dvůr stanovil v rozsudku ve věci Altmark. Za třetí, režim neovlivní obchod mezi členskými státy.

               (28)

               Komise dospěla za prvé k předběžnému závěru, že režim podpory zahrnuje státní prostředky a lze jej přičíst státu. Důvodem je skutečnost, že režim vypracoval německý stát, který zákonem stanoví, že náklady na tento režim mohou být přeneseny na všechny spotřebitele zvýšením síťových tarifů. Na základě rozsudku ve věci Vent de Colère (7) jsou tudíž přítomny státní prostředky a opatření lze přičíst státu. Nařízení o kapacitní rezervě mimoto stanoví, že provozovatelé přenosových soustav odečtou od svých nákladů příjmy, které získají prostřednictvím režimu. To znamená, že stát prostřednictvím zákona provozovatele přenosových soustav pověřuje přidělováním a výběrem příslušných finančních prostředků. Finanční prostředky plynou z nařízení o kapacitní rezervě a společně je spravují provozovatelé přenosových soustav. Po celou dobu jsou tudíž pod kontrolou orgánů veřejné moci.

               (29)

               Komise vyslovila za druhé pochybnosti ohledně toho, zda je splněno první a čtvrté kritérium stanovené v rozsudku ve věci Altmark, a dospěla tudíž k předběžnému závěru, že by režim podpory poskytl příjemcům selektivní výhodu.

               (30)

               První kritérium stanovené v rozsudku ve věci Altmark uvádí, že podnik-příjemce musí být skutečně pověřen plněním povinností veřejné služby a že tyto povinnosti musí být jasně definovány. Ačkoliv členské státy mají při definování služeb obecného hospodářského zájmu široký prostor pro uvážení, ustanovení čl. 3 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady (8) omezuje možnost členských států uložit povinnosti veřejné služby v liberalizovaném odvětví elektřiny. Rozsah povinností veřejné služby je konkrétně omezen na specifické cíle: bezpečnost, včetně zabezpečení dodávek, pravidelnost, kvalita a cena dodávek a ochrana životního prostředí, včetně energetické účinnosti, energie z obnovitelných zdrojů a ochrany klimatu. Ve směrnici je dále stanoveno, že povinnosti musí být jasně vymezené, transparentní, nediskriminační a ověřitelné a musí zaručovat rovnost přístupu pro elektroenergetické podniky Unie k spotřebitelům v jednotlivých členských státech.

               (31)

               V rozhodnutí o zahájení řízení byly proto vysloveny tyto obavy:

                           a)

                           režim podpory může být diskriminační, jelikož se zdá, že ze skutečné účasti v rezervě vylučuje de facto zprostředkovatele reakce strany poptávky a de jure zahraniční poskytovatele kapacity;

                           b)

                           bylo sporné, zda je režim nezbytný pro bezpečnost dodávek elektrické energie v Německu, a zda lze tudíž podporu považovat za vyrovnávací platbu za povinnosti veřejné služby, jejichž cílem je zabezpečení dodávek;

                           c)

                           služby obecného hospodářského zájmu jsou odůvodněné v případě, není-li trh schopen zajistit účinný výsledek. Pokud tudíž členský stát může fungování trhu zlepšit, nemůže být služba obecného hospodářského zájmu k zabezpečení dodávek odůvodněná, jelikož trh nemohl zajistit účinný výsledek. Ačkoliv lze očekávat, že plánované reformy trhu v Německu přispějí k bezpečnosti dodávek, je sporné, zda budou tyto reformy postačovat k poskytnutí přiměřených investičních signálů. Aby bylo zajištěno, že tržní ceny mohou dosáhnout této úrovně, je zapotřebí zejména odhad hodnoty nepokrytého zatížení (value of lost load neboli „VOLL“).

               (32)

               Čtvrté kritérium stanovené v rozsudku ve věci Altmark uvádí, že podnik musí být vybrán v rámci řízení o zadání veřejné zakázky, jež zajišťuje, že služby jsou poskytovány za nejmenších nákladů pro územně správní celek, nebo na základě referenčního srovnávání, jež zaručuje, že úroveň vyrovnání nepřesahuje náklady, které by vynaložil průměrný, správně řízený podnik. V rozhodnutí o zahájení řízení se usuzovalo, že kvůli skutečnosti, že režim není dostatečně otevřený (vylučuje reakci strany poptávky a zahraniční kapacitu), nebyl koncipován tak, aby zajistil skutečnou hospodářskou soutěž, a to i v případě uspořádání nabídkového řízení, a nezajišťuje tudíž poskytování služeb za co nejmenší náklady pro územně správní celek. Nebyly k dispozici rovněž žádné důkazy o tom, že je splněna druhá část čtvrtého kritéria stanoveného v rozsudku ve věci Altmark.

               (33)

               Komise za třetí v rozhodnutí o zahájení řízení vyvodila předběžný závěr, že by kapacitní rezerva mohla ovlivnit nepříznivě hospodářskou soutěž a obchod na trhu s elektřinou, jelikož německý trh s elektřinou je otevřený hospodářské soutěži a je propojený se sousedními trhy s elektřinou. Režim podpory by podpořil některé hospodářské subjekty pod podmínkou, že již nebudou na trhu působit. Měl by tudíž dopad na hodnotovou křivku nabídkové zóny, ve které působí elektrárny, jež jsou příjemci podpory, a tedy i na způsob interakce této nabídkové zóny se sousedními zónami.

         3.2.   Důvody zahájení řízení: slučitelnost podpory

               (34)

               V rozhodnutí o zahájení řízení zastávala Komise předběžný názor, že důvody pro zahájení řízení existují s ohledem na níže uvedené čtyři aspekty související se slučitelností podpory s vnitřním trhem:

                           a)

                           nedostatečně prokázaná nezbytnost státního zásahu;

                           b)

                           nevhodnost režimu vzhledem k použití omezujících kritérií způsobilosti a

                           c)

                           nepřiměřenost režimu, který nezajistí omezení výše podpory na minimum, jakož i

                           d)

                           riziko nežádoucích negativních účinků na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

                     Komise však zastávala předběžný názor, že režim podpory má přispět k cíli společného zájmu týkajícímu se bezpečnosti dodávek a že bude mít motivační účinek tím, že změní chování účastníků trhu, a bude splňovat požadované podmínky týkající se transparentnosti. Tento oddíl je tudíž omezen na popis písmen a) až d), s ohledem na něž Komise vyslovila pochybnosti o slučitelnosti režimu s pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014–2020 (9) (dále jen „pokyny“).

         3.2.1.   Potřeba státního zásahu

               (35)

               Na základě bodů 222 až 224 pokynů se Komise v rozhodnutí o zahájení řízení předběžně domnívala, že k odůvodnění zavedení navrhované kapacitní rezervy je třeba prokázat, že v dlouhodobém horizontu zajistí reformovaný trh náležitou míru bezpečnosti dodávek, v krátkodobém horizontu však existují přesvědčivé důvody pro předpoklad, že mohou nastat situace, kdy trh nezajistí hospodářsky účinnou úroveň bezpečnosti dodávek. Kapacitní rezerva by mimoto měla být postupně zrušena, jakmile bude trh reformován a zajistí plně požadovanou míru ochrany.

               (36)

               Komise vyslovila za prvé pochybnosti ohledně potřeby rezervy, jelikož nebylo stanoveno konečné datum a zdálo se, že režim má být trvalou součástí trhu s elektřinou, nikoli přechodným opatřením spojeným s reformami trhu.

               (37)

               Komise za druhé uvedla, že neexistence standardu ekonomické spolehlivosti a ukazatele pro vyhodnocení ekonomické důležitosti rezervy omezuje schopnost trhu poskytovat dostatečnou kapacitu a neumožní stanovit náležitou velikost rezervy.

               (38)

               Ačkoliv Komise za třetí uvítala předložení nejhoršího scénáře, měla obavu, zda jsou některé předpoklady, které byly v tomto scénáři použity, přiměřené.

         3.2.2.   Vhodnost režimu

               (39)

               V rozhodnutí o zahájení řízení posoudila Komise slučitelnost kapacitní rezervy na základě kritérií stanovených v bodech 225 a 226 pokynů. Ačkoliv Komise uvedla, že se dočasná strategická rezerva jeví jako nejvhodnější forma zásahu k zajištění bezpečných dodávek v souvislosti s probíhajícími reformami trhu, zdůraznila, že režim podpory není koncipován jako dočasné opatření, a vyslovila obavy s ohledem na další dvě záležitosti: zvláštní úhradu variabilních nákladů v případě aktivace rezervy a pravidla způsobilosti.

               (40)

               Co se týká zvláštní úhrady variabilních nákladů v případě aktivace rezervy, Komise měla pochybnosti, zda kategorie nákladů, u nichž se tato zvláštní úhrada předpokládá, představují variabilní náklady. Komise uvedla, že hrazení těchto nákladů zvlášť a nezávisle na nákupní aukci znamená, že s ohledem na tyto náklady nebude existovat hospodářská soutěž.

               (41)

               Pokud jde o kritéria způsobilosti vztahující se na kapacitní rezervu, Komise vyslovila pochybnosti kvůli skutečnosti, že reakce strany poptávky může být z rezervy de facto vyloučena a v porovnání s výrobními zařízeními může být znevýhodněna. Komise se obávala, že by rozdílné požadavky na účast mohly zprostředkovatele reakce strany poptávky odrazovat od účasti v takové míře, že by jejich účast nebyla velmi pravděpodobná. K těmto požadavkům patřilo toto:

                           a)

                           minimální velikost nabídky jednoho zprostředkovatele reakce strany poptávky ve výši 10 MW;

                           b)

                           skutečnost, že není přípustná agregace několika zátěží;

                           c)

                           požadavek na přímé připojení na přenosovou soustavu s napěťovou hladinou nejméně 110 kV;

                           d)

                           možnost podrobení až deseti zkouškám ročně;

                           e)

                           povinnost zajistit, aby odběratelé po celé období dodávky (tj. dva roky) trvale odebírali elektřinu a aby nakoupili energii předem pro celé období dodávky;

                           f)

                           neexistence maximální délky období dodávky a

                           g)

                           nemožnost, aby zátěže účastnící se kapacitní rezervy začaly působit na trhu s regulační zálohou poté, co platnost jejich smlouvy týkající se kapacitní rezervy skončí.

               (42)

               Komise zúčastněné strany rovněž vyzvala, aby se vyjádřily k vyloučení zahraniční kapacity.

         3.2.3.   Přiměřenost podpory

               (43)

               Co se týká přiměřenosti opatření, Komise zopakovala své obavy týkající se omezujících požadavků na způsobilost a zdůraznila, že je-li účast zbytečně omezená, nelze předpokládat, že nabídkové řízení povede k tomu, že celková výše podpory bude omezena na minimum nezbytné k dosažení sledovaného cíle.

         3.2.4.   Zabránění vzniku nežádoucích negativních účinků na hospodářskou soutěž a obchod

               (44)

               V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise domnívala, že koncepce rezervy zajistí účinné oddělení kapacit v rezervě od kapacit na trhu, a zabrání tudíž vzniku nežádoucích negativních účinků na hospodářskou soutěž na německém trhu s elektřinou a na obchod mezi členskými státy.

               (45)

               Vyrovnávací poplatky však byly stanoveny ve výši dvojnásobku technického cenového limitu na vnitrodenním trhu. Komise uvedla, že takovýto přístup může být z ekonomického hlediska méně účinný než stanovení cenového stropu na vnitrodenním trhu ve výši maximálního vyrovnávacího poplatku, jenž odráží hodnotu nepokrytého zatížení. Komise proto zopakovala, že je zapotřebí stanovit hodnotu nepokrytého zatížení, aby se zabránilo uplatňování nadměrných vyrovnávacích poplatků narušujících hospodářskou soutěž.

         4.   PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

               (46)

               Během konzultace obdržela Komise od třetích stran 22 odpovědí na rozhodnutí o zahájení řízení, zejména od zúčastněných subjektů působících v odvětví energetiky (jako jsou společnosti působící v oblasti konvenční výroby a výroby energie z obnovitelných zdrojů a zprostředkovatelé reakce strany poptávky, jakož i oborová sdružení), od německého energetického regulačního úřadu („Bundesnetzagentur“), společnou odpověď německých provozovatelů přenosových soustav a od orgánů z České republiky.

         4.1.   Státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy

               (47)

               Ohledně charakteru opatření jakožto podpory podalo konkrétní připomínky velmi málo účastníků trhu. Česká republika však výslovně uvedla, že nejsou splněna kritéria stanovená v rozsudku ve věci Altmark pro službu obecného hospodářského zájmu, a podpořila odůvodnění Komise uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení. Souhlasila rovněž s názorem Komise, že opatření zahrnuje státní prostředky a je přičitatelné státu.

         4.2.   Slučitelnost podpory s vnitřním trhem

   4.2.1.   Připomínky ohledně cíle režimu

               (48)

               Komise neobdržela žádné odůvodněné připomínky ohledně toho, zda režim přispěje k cíli společného zájmu, ačkoliv několik respondentů pochybovalo o tom, že cíl byl dostatečně přesně vymezen.

         4.2.2.   Připomínky k nezbytnosti režimu

   4.2.2.1.   Připomínky k hospodářskému odůvodnění potřeby a velikosti rezervy

               (49)

               Podle většiny respondentů, kteří se zúčastnili konzultace, je režim podpory jako takový zapotřebí. Respondenti objasnili, že strategická rezerva bude představovat pojistku proti rizikům souvisejícím s probíhající transformací trhu s elektřinou v Německu, zejména s postupným vyřazováním jaderných zařízení z provozu, s významným nárůstem energie z obnovitelných zdrojů a nejistotou ohledně rozsahu ukončení činnosti konvenčních elektráren.

               (50)

               Zatímco někteří respondenti podporující zavedení rezervy zdůraznili velkou nejistotu, pokud jde o budoucí vývoj na trhu, a tudíž problém s vyčíslením potřebné velikosti, většina z nich se k vhodné velikosti rezervy výslovně nevyjádřila.

               (51)

               Účastníci, kteří nezbytnost rezervy zpochybňovali, naopak zdůraznili, že je nutné stanovit standard spolehlivosti a ukazatel ekonomické hodnoty rezervy, aby bylo možné ověřit její nezbytnost.

         4.2.2.2.   Připomínky k přiměřenému nejhoršímu scénáři

               (52)

               Pouze několik málo účastníků trhu podalo konkrétní připomínky k přiměřenosti předpokladů, na nichž se zakládal scénář, o němž Německo usuzovalo, že opatření odůvodňuje. Tři respondenti výslovně uvedli, že se předpoklad týkající se možných podvodů jeví jako nepřiměřený.

         4.2.2.3.   Připomínky ohledně doby trvání režimu

               (53)

               Většina respondentů, kteří se vyjádřili k době trvání režimu, uvedla, že by rezerva měla být dočasná. Podle těchto respondentů je nezbytné postupné ukončení, k němuž by mělo dojít k určitému předem stanovenému datu, nebo které by mělo být založeno na předem stanovených ukazatelích pro posouzení nezbytnosti rezervy.

         4.2.3.   Připomínky ohledně vhodnosti režimu

   4.2.3.1.   Připomínky týkající se alternativních opatření

               (54)

               Většina respondentů, kteří se zúčastnili konzultace, uvedla, že strategická rezerva je vhodným opatřením k řešení rizik, jimž německý trh s elektřinou čelí. Důvodem je skutečnost, že rezerva bude v porovnání se špičkou poptávky v Německu poměrně malá, byla navržena s cílem minimalizovat dopad na trh s elektřinou, má být aktivována pouze ve výjimečných případech, lze ji snadno ukončit, jakmile již nebude zapotřebí, a podporuje rozvoj energie z obnovitelných zdrojů tím, že zabraňuje dotacím a uzavírání konvenčních elektráren, na rozdíl od kapacitních mechanismů pro celý trh. Menšina respondentů však uvedla, že by vhodnější opatření představoval kapacitní mechanismus pro celý trh, jelikož by účastníkům trhu poskytoval větší jistotu, a podpořil tudíž včasné investice a snížil náklady na kapitál, který je třeba investovat.

         4.2.3.2.   Připomínky k odměně pouze za dostupnost

               (55)

               Co se týká struktury odměny, připomínky, které Komise obdržela, byly poměrně smíšené. Dva účastníci trhu uvedli, že by v postupu výběru měly být zahrnuty i variabilní náklady. Jiný respondent zdůraznil, že by variabilní náklady měly být uhrazeny, jelikož to nenaruší fingování trhu, poněvadž rezerva je spravována mimo trh. Provozovatelé přenosových soustav uvedli, že by zahrnutí nákladů, jako jsou náklady na zajištění dodávek paliva, v rámci aukce usnadnilo porovnání jednotlivých nabídek, znamenalo by však riziko vyšší pevné platby a mohlo by vyžadovat odhad počtu případů čerpání rezervy a doby jejich trvání na základě konkrétních scénářů. Další respondent také uvedl, že požadavek na zajištění paliva může být velmi nákladný, zejména v případě plynových elektráren. K vlastnímu pořízení paliva (zejména vyhrazení kapacit pro přepravu plynu) by nemělo dojít dříve, než budou s uchazeči uzavřeny smlouvy, aby jim nevznikly utopené náklady, pakliže jejich nabídka nebude přijata.

         4.2.3.3.   Připomínky k otevřenosti a pravidlům způsobilosti

   a)   Dostupnost pro všechny zprostředkovatele reakce strany poptávky

               (56)

               Většina připomínek, které Komise obdržela v souvislosti s vhodností režimu, se týkala otevřenosti rezervy a pravidel způsobilosti.

               (57)

               Co se týká omezujících kritérií způsobilosti, která by de facto vyloučila reakci strany poptávky, Komise obdržela smíšené reakce. Mírná většina respondentů uvedla, že pro vyloučení reakce strany poptávky z účasti v nabídkovém řízení není důvod, jelikož reakce strany poptávky může poskytovat cenné rezervní služby a režim by měl být z hlediska technologie neutrální.

               (58)

               Řada účastníků zdůraznila existenci překážek pro skutečnou účast zprostředkovatelů reakce strany poptávky v souladu s níže uvedenými záležitostmi, jež Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení:

                           a)

                           vysoká minimální velikost nabídky;

                           b)

                           požadavek na připojení na přenosovou soustavu s napěťovou hladinou nejméně 110 kV;

                           c)

                           nemožnost agregovat zátěže;

                           d)

                           neuhrazení alternativních nákladů;

                           e)

                           velmi vysoký počet zkoušek;

                           f)

                           požadavek na nákup elektřiny po celou dobu platnosti smlouvy;

                           g)

                           neexistence maximální doby trvání použití rezervy a doby její nedostupnosti a

                           h)

                           nemožnost zprostředkovatelů reakce strany poptávky vrátit se na trh, zatímco se struktura jejich spotřeby může v čase vyvíjet.

         b)   Přeshraniční účast

               (59)

               Zatímco se někteří respondenti domnívali, že by možnost účastnit se rezervy měly mít v zásadě všechny potenciální kapacity, většina respondentů přeshraniční účast v rezervě nepodpořila. Tito respondenti se domnívali, že by zahraniční kapacity měly být vyčerpány před použitím rezervy a neměly by být rezervovány jako krajní řešení, jako je kapacitní rezerva. Možnost zahraničních kapacit účastnit se rezervy by tudíž mohla vést k nevhodným pobídkám. Možnost spoléhat se na zahraniční kapacity by vyžadovala vyhrazení propojovacích kapacit, což by snížilo objem kapacity dostupný v době, kdy rezerva nebyla dosud použita, a mělo by to negativní dopad na přeshraniční obchod.

         4.2.4.   Připomínky ohledně zabránění vzniku nežádoucích negativních účinků na hospodářskou soutěž a obchod

               (60)

               Komise obdržela několik málo připomínek k nutnosti stanovit hodnotu nepokrytého zatížení a použít tuto hodnotu jako cenový strop na vnitrodenním trhu a určit vyrovnávací poplatek. S ohledem na tuto záležitost však byly reakce smíšené. Někteří respondenti zdůraznili, že je nutné stanovit hodnotu nepokrytého zatížení a zavést tento odhad ochoty spotřebitelů platit za bezpečnost dodávek do koncepce trhu. Jiní účastníci trhu však vyzdvihli skutečnost, že by vysoký vyrovnávací poplatek, jak je v současnosti stanoven v navrhované koncepci, účastníky trhu odrazoval od toho, aby byli v rovnováze, bez ohledu na skutečnou úroveň hodnoty nepokrytého zatížení.

         5.   PŘIPOMÍNKY NĚMECKA

               (61)

               V tomto oddíle jsou shrnuty připomínky, které byly od Německa obdrženy dne 17. května 2017 (v oddíle 5.1) a 14. července 2017 (v oddíle 5.2).

               (62)

               Německo tyto připomínky podalo před předložením závazků, které jsou popsány v oddíle 6.

         5.1.   Připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení

               (63)

               Německo na rozhodnutí Komise o zahájení řízení reagovalo dopisem ze dne 17. května 2017. Podání Německa sestává ze dvou částí, z nichž první popisuje obecné cíle Německa a Komise, pokud jde o trhy s elektřinou, a to, jak kapacitní rezerva tyto cíle naplňuje. Druhá část se zabývá konkrétními obavami Komise s ohledem na soulad navrhovaného režimu s pravidly státní podpory. Tento oddíl shrnuje druhou část podání Německa, která se přímo týká řízení, jež Komise zahájila podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy.

               (64)

               Německo se obecně domnívá, že kapacitní rezerva představuje malé, ale účinné opatření spojené s probíhajícím procesem transformace energetiky v Německu. Německo zdůrazňuje, že se opatření nedotkne fungování trhu. Německo rovněž objasnilo, že přesný matematický výpočet velikosti rezervy není možný.

         5.1.1.   Připomínky k nezbytnosti

               (65)

               Co se týká nezbytnosti, v podání Německa je zdůrazněno, že na rozdíl od kapacitního mechanismu pro celý trh je kapacitní rezerva koncipována tak, aby se zabývala výjimečnými situacemi, k nimž dojde pouze v případě přiměřeného nejhoršího scénáře. Stanovení pravděpodobnosti výskytu nejhoršího scénáře nebo předpokladů, které představují nejhorší scénář, je obtížné a z podstaty věci méně přesné než pravděpodobnostní modelování dopadů velkého počtu scénářů, jak se uplatňuje u mechanismů pro celý trh.

               (66)

               Co se týká předpokladů, které tvoří přiměřený nejhorší scénář, Německo objasnilo, že předpoklad, že do roku 2020 odejde z trhu dodatečná kapacita v oblasti konvenční výroby ve výši 10 GW, představuje konzervativní odhad. Německo prokázalo, že prognóza přiměřenosti Evropské sítě provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav („ENTSO-E“) byla upravena směrem dolů, pokud jde o předpoklady týkající se konvenční výroby v roce 2020, a to s – 35 až – 41 GW dostupnými ročně mezi roky 2013 a 2015.

               (67)

               Pokud jde o předpoklad týkající se podvodů v souvislosti s vyrovnáváním, Německo uvádí, že chystaný právní předpis pravděpodobnost opětovného výskytu rozsáhlých podvodů pravděpodobně sníží, nelze však zcela vyloučit, že k podvodům v souvislosti s vyrovnáváním opět nedojde.

               (68)

               Pokud jde o obavy Komise týkající se neexistence analýzy nákladů a přínosů, která by doložila hospodářskou efektivitu rezervy, Německo objasnilo, že přínosy rezervy je obtížné vypočítat, jelikož se rezerva má zabývat nepředvídanými situacemi, o nichž není známo, jakou budou mít povahu a jak často se vyskytnou.

               (69)

               Německo rovněž uvedlo, že proces sledování bezpečnosti dodávek dále rozvíjí.

               (70)

               Co se týká doby trvání opatření, Německo zdůrazňuje, že zákon EnWG zajišťuje pravidelný přepočet další potřeby rezervy a obsahuje ustanovení, které umožňuje kapacitní rezervu využít pouze tehdy, pokud Komise opatření schválí jako slučitelné s pravidly státní podpory.

         5.1.2.   Připomínky k vhodnosti

               (71)

               Co se týká variabilních nákladů, Německo objasnilo, že důvodem zvláštní úhrady nákladů k zajištění bezpečných dodávek paliva je rovné zacházení s elektrárnami v rezervě sítě a elektrárnami mimo rezervu sítě. U elektráren v rezervě sítě již mohly být tyto náklady uhrazeny, a v porovnání s ostatními účastníky by byly tudíž zvýhodněny.

               (72)

               Německo rovněž objasnilo, že podle jeho očekávání budou variabilní náklady nízké v porovnání s fixními náklady na zajištění toho, aby bylo zařízení funkční a dostupné.

               (73)

               Co se týká účasti reakce strany poptávky, Německo uvedlo, že dodržení zásady důsledného oddělení trhu a rezervy znamená, že nelze připustit, aby se kapacitní rezervy účastnila reakce strany poptávky, nýbrž že by reakce strany poptávky měla být místo toho zcela k dispozici trhu.

               (74)

               Pokud jde o přeshraniční účast, Německo nesouhlasilo se stanoviskem Komise uvedeným v rozhodnutí o zahájení řízení, že by přeshraniční účast měla být umožněna. Německo zdůraznilo, že koncepci tzv. de-ratingu, kterou Komise předložila v 146. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, nelze u strategických rezerv, které mají být aktivovány až poté, co byly vyčerpány všechny zdroje na trhu, v současnosti uplatnit. To je zapříčiněno zejména skutečností, že toky procházející těmito propojovacími vedeními jsou stanoveny pomocí algoritmu propojení trhů, a nejsou tudíž Německem ovlivněny.

         5.1.3.   Připomínky k dopadům na hospodářskou soutěž a obchod

               (75)

               Německo souhlasí s připomínkou Komise, že by subjekty zúčtování měly být motivovány k trvalému zachovávání rovnováhy a že by pro ně nemělo být z finančního hlediska výhodné spoléhat se na provozovatele přenosových soustav, pokud jde o obnovení rovnováhy. Německo objasnilo, že z tohoto důvodu jsou vyrovnávací poplatky v době aktivace kapacitní rezervy stanoveny na dvojnásobek technického cenového limitu na vnitrodenním trhu.

         5.2.   Stanovisko Německa k připomínkám zúčastněných stran

               (76)

               Německo se k připomínkám zúčastněných stran, které mu předala Komise, vyjádřilo dne 14. července 2017. Německo své vyjádření rozdělilo na obecné připomínky, připomínky týkající se nezbytnosti režimu, jeho pravidel způsobilosti a dostupnosti pro zahraniční kapacity.

         5.2.1.   Obecné připomínky

               (77)

               Německo obecně konstatovalo, že z celkového znění připomínek vyplývá souhlas s režimem a jeho koncepcí, a poukázalo na velmi omezený počet respondentů, kteří režim zásadně odmítli.

         5.2.2.   Připomínky k nezbytnosti režimu

               (78)

               Německo poukazuje na většinu respondentů, kteří považují kapacitní rezervu za užitečnou pojistku během probíhající transformace energetiky v Německu. Německo zdůraznilo, že pouze 4 respondenti z celkem 22 zavedení kapacitní rezervy kritizovali, přičemž dva z nich požadovali místo toho kapacitní mechanismus pro celý trh.

         5.2.3.   Připomínky ohledně způsobilosti (reakce strany poptávky a zahraniční kapacity)

               (79)

               Německo poukázalo na skutečnost, že se připomínky v tomto ohledu týkají téměř výhradně účasti reakce strany poptávky. Vyjádření Německa se týká hlavních záležitostí či přání, jež vyjádřili jednotliví zprostředkovatelé reakce strany poptávky a agregátoři. Vzhledem ke skutečnosti, že Německo přislíbilo pozměnit většinu sporných podmínek pro účast strany poptávky, bude tato záležitost projednána podrobně v oddíle 6 týkajícím se závazků, které Německo přijalo.

               (80)

               Německo vyvodilo na základě obdržených odpovědí rovněž závěr, že většina respondentů je s Německem zajedno v tom, že účast zahraniční kapacity je jednak složitá z praktického hlediska, jednak by měla malou přidanou hodnotu vzhledem k cíli sledovanému kapacitní rezervou a k její koncepci. Německo zdůrazňuje, že tři respondenti, kteří přeshraniční účast podpořili, nepředložili konkrétní návrhy na provedení v praxi.

         6.   ZÁVAZKY, KTERÉ NĚMECKO PŘIJALO

               (81)

               Na základě dalšího šetření Komise a připomínek zúčastněných stran projevilo Německo ochotu podmínky upravující kapacitní rezervu s ohledem na řadu bodů pozměnit, aby odstranilo přetrvávající obavy.

               (82)

               Za prvé, Německo se zavázalo revidovat pravidla týkající se úhrady variabilních nákladů. Německo již nebude tyto náklady hradit, takže se očekává, že držitelé kapacity podávající nabídku na účast v kapacitní rezervě zohlední fixní i variabilní náklady. To znamená, že bude nutné posoudit, jak často bude kapacitní rezerva použita.

               (83)

               Za druhé, co se týká reakce strany poptávky, Německo se zavázalo režim podpory pozměnit takto (10):

                           a)

                           zúčastnit se budou moci zátěže připojené na sítě středně vysokého napětí, což tudíž významně zvýší počet potenciálních zprostředkovatelů reakce strany poptávky;

                           b)

                           bude povolena agregace zátěží (tj. kombinace různých zátěží v jednom produktu odezvy na straně poptávky), což umožní lepší a účinnější službu odezvy na straně poptávky, a tudíž významně usnadní účast zprostředkovatelů reakce strany poptávky;

                           c)

                           menší zátěže se mohou snáze účastnit jednotlivě, a to kvůli snížení minimální velikosti z 10 na 5 MW;

                           d)

                           povinnost týkající se nákupu veškeré energie dva roky dopředu byla omezena na šest měsíců, což je méně rizikové, a pro zprostředkovatele reakce strany poptávky je tudíž účast méně nákladná (11);

                           e)

                           počet zkoušek se snížil ze dvanácti na dvě ročně. Jelikož zkoušky jsou pro zprostředkovatele reakce strany poptávky poměrně nákladné (vysoké variabilní náklady na aktivaci), očekává se, že toto zprostředkovatelům reakce strany poptávky umožní podávat na aukci konkurenčnější nabídky, čímž se zvýší rovněž konkurenční tlak na aukci;

                           f)

                           účast v rezervě je povolena pouze neflexibilním zátěžím, což bude zajištěno požadavkem na to, aby se zátěže neúčastnily režimu přerušitelnosti podle ABLAV nebo nepůsobily na vyrovnávacím trhu po dobu posledních 36 měsíců, a

                           g)

                           zprostředkovatelé reakce strany poptávky se mohou účastnit po omezenou dobu, aby byli motivováni k prodeji flexibility přímo na trhu s elektřinou. Po účasti v rezervě (po dobu dvou let, nebo po dobu čtyř let s „čekací“ lhůtou v délce jednoho roku) se mohou účastnit trhu (nikoli však režimu přerušitelnosti podle ABLAV). Hospodářské subjekty se musí před účastí na aukci rozhodnout, který z těchto dvou režimů (dva roky nebo čtyři roky s „čekací“ lhůtou) chtějí využít.

               (84)

               Německo se za třetí zavázalo revidovat metodiku pro výpočet přiměřeného nejhoršího scénáře s cílem zohlednit současný stav posuzování přiměřenosti výroby. Tato revize bude zahrnovat výpočet standardu spolehlivosti s přihlédnutím k širším společenským nákladům a přínosům dodatečné míry bezpečnosti dodávek. Německo se rovněž zavázalo použít tuto revidovanou metodiky a standard spolehlivosti k určení nezbytnosti a velikosti kapacitní rezervy pro první období dodávky.

               (85)

               Německo se za čtvrté zavázalo omezit objem rezervy na maximálně 2 GW během tří období dodávky.

               (86)

               Za páté, Německo se zavázalo snížit předpoklad pro přiměřený nejhorší scénář, který se týká podvodů souvisejících s vyrovnáváním, a to z 2,5 GW na 1 GW. Podle Německa to zohledňuje skutečnost, že v zákoně Strommarktgesetz (12) byla přijata opatření k omezení podvodů, ne-li k jejich úplnému vyloučení. Podvody však představují přetrvávající nejistotu, takže kvůli bezpečnosti dodávek je třeba s podvody v souvislosti s vyrovnáváním i nadále počítat. Německo mimoto uvedlo, že v přiměřeném nejhorším scénáři pozmění předpoklad týkající se dostupnosti konvenčních elektráren, a to vzhledem k počtu záměrů provozovatelů tyto elektrárny uzavřít, které byly oznámeny Bundesnetzagentur. Německo předpokládá, že stávající míra oznámených uzavření bude zachována, což se promítne do uzavření dalších kapacit ve výši 2 GW. Tyto revidované předpoklady budou rovněž součástí revidovaného posouzení přiměřenosti, jak je uvedeno v 84. bodě odůvodnění.

         7.   POSOUZENÍ OPATŘENÍ

   7.1.   Existence podpory

               (87)

               Jak je objasněno v oddíle 3, Komise dospěla v rozhodnutí o zahájení řízení k předběžnému závěru, že kapacitní rezerva představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.

               (88)

               Ačkoliv Německo tvrdilo, že platby v rámci kapacitní rezervy je třeba pokládat za vyrovnávací platbu za službu obecného hospodářského zájmu, která splňuje všechny podmínky stanovené v rozsudku ve věci Altmark, a nepředstavuje tudíž podporu, Komise vyslovila pochybnosti ohledně splnění prvního a čtvrtého kritéria stanoveného v rozsudku ve věci Altmark.

               (89)

               Co se týká prvního kritéria stanoveného v rozsudku ve věci Altmark, v rozhodnutí o zahájení řízení byly vysloveny pochybnosti ohledně slučitelnosti režimu se směrnicí 2009/72/ES. Režim by mohl být zejména diskriminační, jelikož se zdálo, že ze skutečné účasti v rezervě vylučuje de facto zprostředkovatele reakce strany poptávky a de jure zahraniční poskytovatele rezervy. V rozhodnutí o zahájení řízení bylo mimoto zpochybněno to, zda je režim nezbytný pro zabezpečení dodávek elektřiny v Německu, a zda jej lze tudíž odůvodnit na základě cíle týkajícího se zajištění bezpečnosti dodávek. V rozhodnutí o zahájení řízení bylo rovněž připomenuto, že služby obecného hospodářského zájmu mohou být odůvodněné pouze tehdy, je-li prokázáno, že je trh není schopen zajistit a že vzhledem k neexistenci významných reforem trhu v Německu není trh schopen zajistit účinný výsledek.

               (90)

               Komise měla rovněž pochybnosti, zda je splněno čtvrté kritérium stanovené v rozsudku ve věci Altmark, a to kvůli výše zmíněnému podezření na diskriminaci. Komise uvádí, že ačkoliv byly některé pochybnosti uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení rozptýleny, jiné přetrvávají.

               (91)

               Komise bere za prvé na vědomí vylepšené požadavky týkající se způsobilosti zprostředkovatelů reakce strany poptávky, které byly předloženy a posouzeny v 83. a 118. až 122. bodě odůvodnění. Tyto změny odstraní diskriminaci mezi zprostředkovateli reakce strany poptávky a ostatními poskytovateli kapacity. Změny mimoto povedou k vyššímu počtu potenciálních účastníků, a na aukci zvýší tudíž konkurenční tlak a zajistí přiměřenou odměnu.

               (92)

               Komise se za druhé domnívá, že vyloučení zahraniční účasti lze odůvodnit, jelikož v mimořádných situacích, kdy bude spuštěna kapacitní rezerva, bude již dovážená kapacita zcela vyčerpána, jak bylo uvedeno v 125. bodě odůvodnění.

               (93)

               Komise bere za třetí na vědomí lepší posuzování nezbytnosti ze strany Německa, jež je objasněno v 84. a 85. bodě odůvodnění a vyhodnoceno v oddíle 7.3.2. Komise zdůrazňuje, že význam posouzení nezbytnosti, jež poskytuje realistické informace o pravděpodobnosti výskytu mimořádných událostí, spočívá v jeho schopnosti stanovit náležitě rozsah zásahu.

               (94)

               Komise má však i nadále pochybnosti, zda lze dané opatření považovat za službu obecného hospodářského zájmu. Komise připomíná, že službu obecného hospodářského zájmu nelze vymezit, je-li trh schopen zajistit potřebnou úroveň bezpečnosti dodávek. Nebylo by vhodné vymezit jako službu obecného hospodářského zájmu činnost, kterou lze vykonávat za běžných tržních podmínek. Za účelem posouzení, zda danou službu může poskytovat trh, se berou v úvahu i možné změny ve fungování trhu.

               (95)

               Komise podotýká, že ačkoliv Německo předpokládá, že v nadcházejících letech bude provedena řada reforem trhu a infrastrukturních projektů, trh s elektřinou vykazuje i nadále významná selhání, která nejsou odstraněna. Existuje například značná regionální nerovnováha v poptávce po elektřině a její nabídce, která je způsobena nedostatky v přenosových soustavách mezi severem a jihem a rozdílnými tendencemi v oblasti nabídky a poptávky mezi severním a jižním Německem, které jsou způsobeny zejména pokračujícím rozvojem velkého objemu výroby větrné energie v severním Německu a rozhodnutím o uzavření jaderných elektráren, jež má dopad zejména v jižním Německu. Regionální nerovnováhy proto zhoršují problém „missing money“ na německém trhu, zejména u energetických kapacit v jižním Německu, kde jsou ceny zpravidla nižší než v situaci, kdy se ve stanovení ceny plně projeví regionální nedostatek. V jižním Německu proto hrozí, že trh opustí kapacita, která by mohla být na plně fungujícím trhu zisková a která může být zapotřebí po vyřazení jaderných zařízení z provozu. Tato situace přispívá k většímu ohrožení bezpečnosti dodávek.

               (96)

               Komise mimoto uvádí, že by k uskutečnění potřebných investic pro uspokojení poptávky mělo vést normální fungování trhu s elektřinou. Německo přijímá opatření s cílem zlepšit fungování trhu například zlepšením cenových signálů k zajištění větší ziskovosti investic do flexibilní kapacity. Komise tato opatření vítá a domnívá se, že v budoucnu budou pravděpodobně stimulovat větší investice do kapacity. Současně potrvá určitou dobu, než budou mít tyto reformy na trhu zjevné účinky a jejich přesný dopad na situaci v oblasti bezpečnosti dodávek v Německu lze obtížně předvídat. V současnosti však nemůže trh zcela zajistit potřebnou úroveň bezpečnosti dodávek uskutečněním potřebných investic do flexibilní kapacity.

               (97)

               Komise opakuje, že dokud nemůže trh dosáhnout v maximální možné míře požadovaného politického cíle, a to bezpečnosti dodávek, nelze službu obecného hospodářského zájmu odůvodnit. Komise se proto domnívá, že opatření nemusí představovat skutečnou službu obecného hospodářského zájmu, a že tudíž nelze vyloučit zvýhodnění příjemců.

               (98)

               Komise naopak v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení vyvozuje závěr, že opatření je financováno ze státních prostředků a lze je přičíst státu, a to vzhledem k ustanovením obsaženým v § 13e zákona EnWG. Důvodem je skutečnost, že režim vypracoval německý stát, který zákonem stanoví, že náklady na tento režim mohou být přeneseny na všechny spotřebitele zvýšením síťových tarifů. Na základě rozsudku ve věci Vent de Colère jsou tudíž přítomny státní prostředky a režim lze přičíst státu. Nařízení o kapacitní rezervě mimoto stanoví, že provozovatelé přenosových soustav odečtou od svých nákladů příjmy, které získají prostřednictvím režimu. To znamená, že stát prostřednictvím zákona provozovatele přenosových soustav pověřuje přidělováním a výběrem příslušných finančních prostředků. Finanční prostředky plynou z nařízení o kapacitní rezervě a společně je spravují provozovatelé přenosových soustav. Po celou dobu jsou tudíž pod kontrolou orgánů veřejné moci. Jelikož mechanismus financování a právní předpisy nebyly v tomto ohledu od vydání rozhodnutí o zahájení řízení pozměněny, potvrzuje Komise předběžný závěr uvedený v rozhodnutí o zahájení řízení, že režim je financován ze státních prostředků a že jej lze přičíst státu.

               (99)

               Komise se v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení rovněž domnívá, že opatření může ovlivnit nepříznivě hospodářskou soutěž a obchod na trhu s elektřinou, jelikož německý trh s elektřinou je otevřený hospodářské soutěži a je propojený se sousedními trhy s elektřinou, jak bylo objasněno v 33. bodě odůvodnění.

               (100)

               Jelikož nelze vyloučit, že režim příjemce zvýhodňuje a že jsou splněny ostatní podmínky pro existenci podpory, nemůže Komise vyloučit, že daný režim představuje podporu, a přikročí k posouzení jeho slučitelnosti.

         7.2.   Zákonnost podpory

               (101)

               Německo oznámilo režim podpory Komisi a režim dosud nezavedlo. Německo tudíž splnilo své povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.

         7.3.   Slučitelnost podpory s vnitřním trhem

               (102)

               V rozhodnutí o zahájení řízení zastávala Komise předběžný názor, že kapacitní rezerva představuje režim podpory, který má zajistit přiměřenost výroby a bezpečnost dodávek elektřiny, a proto spadá do oblasti působnosti oddílu 3.9 pokynů, který stanoví podmínky, za nichž lze podporu na přiměřenost výroby považovat za slučitelnou s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy. Opatření týkající se přiměřenosti výroby je slučitelné, jsou-li splněna níže uvedená kritéria slučitelnosti, která jsou uvedena v bodě 27 pokynů (13):

                           a)

                           přínos k dosažení jasně vymezeného cíle společného zájmu (oddíl 7.3.1);

                           b)

                           potřeba státního zásahu (oddíl 7.3.2);

                           c)

                           vhodnost (oddíl 7.3.3);

                           d)

                           motivační účinek (oddíl 7.3.4);

                           e)

                           přiměřenost (oddíl 7.3.5);

                           f)

                           zabránění vzniku nežádoucích negativních účinků na hospodářskou soutěž a obchod (oddíl 7.3.6) a

                           g)

                           transparentnost (oddíl 7.3.7).

         7.3.1.   Přínos k dosažení jasně vymezeného cíle společného zájmu

               (103)

               V rozhodnutí o zahájení řízení byl vyvozen předběžný závěr, že cílem kapacitní rezervy je odstranit obavy v souvislosti se zabezpečením dodávek elektřiny. Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se vyjádřily k předběžnému názoru (v souvislosti s bodem 220 pokynů), že není pravděpodobné, že kapacitní rezerva naruší cíl týkající se postupného ukončení dotací, které poškozují životní prostředí, a že by měly být uváženy v prvé řadě alternativní způsoby dosažení přiměřenosti výroby bez těchto negativních dopadů na životní prostředí (14).

               (104)

               Komise neobdržela žádné připomínky týkající se této záležitosti, a proto zastává i nadále názor, že kapacitní rezerva pravděpodobně nenaruší cíl týkající se postupného ukončování dotací, které poškozují životní prostředí, jelikož je nezbytná a doplňuje stávající úsilí Německa o zvládnutí přechodu energetiky k udržitelnější skladbě zdrojů energie.

               (105)

               Na tomto základě vyvozuje Komise závěr, že zabezpečení dodávek ve formě kapacitní rezervy k řešení situací neočekávaného nedostatku představuje cíl společného zájmu, k němuž kapacitní rezerva přispívá.

         7.3.2.   Potřeba státního zásahu

               (106)

               Klíčovým požadavkem pokynů je to, aby byla nezbytnost opatření prokázána na základě tzv. posouzení přiměřenosti. Jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění, v rozhodnutí o zahájení řízení byly vysloveny pochybnosti ohledně nezbytnosti opatření, a to vzhledem k:

                           a)

                           neexistenci základních parametrů, které jsou nezbytné k objektivnímu posouzení zásahu (zejména ekonomického ukazatele hodnoty nepokrytého zatížení a standardu spolehlivosti), a

                           b)

                           pochybnostem ohledně přiměřenosti některých předpokladů v nejhorším scénáři.

               (107)

               Jak je uvedeno v oddíle 6, Německo se zavázalo tyto obavy odstranit, a to zlepšením metodiky pro posuzování přiměřenosti a revizí předpokladů.

               (108)

               Komise bere na vědomí závazek Německa revidovat metodiku pro výpočet nezbytnosti kapacitní rezervy, jak je uvedeno v 84. bodě odůvodnění. Komise se domnívá, že revize metodiky pro výpočet dopadů nejhoršího scénáře, která se bude uplatňovat od druhé aukce, povede k objektivnějšímu určení potřeby kapacitní rezervy a její velikosti v budoucnu. Komise vítá zejména výpočet standardu spolehlivosti jako ekonomického měřítka pro bezpečnost dodávek, jež umožňuje analýzu nákladů a přínosů dodatečné ochrany před riziky v souvislosti s bezpečností dodávek. Komise uvádí, že ačkoliv se Německo nezavázalo používat při výpočtu ochoty spotřebitelů platit za bezpečnost dodávek parametry týkající se hodnoty nepokrytého zatížení, zavázalo se vypočítat širší ekonomicko-společenské dopady kapacitní rezervy. Cílem těchto výpočtů je zamezit nákladné nadměrné nabídce kapacit. To by mělo zabránit tomu, aby stát pořídil úroveň „pojistky“, která přesahuje ochotu spotřebitelů platit za bezpečnost dodávek. Komise se domnívá, že přístup, k němuž se Německo zavázalo, zabrání nákladné nadměrné nabídce.

               (109)

               Co se týká základních předpokladů nejhoršího scénáře, Komise bere na vědomí závazek Německa snížit rozsah potenciálních podvodů v souvislosti s vyrovnáváním, jak je uvedeno v 86. bodě odůvodnění. Komise uznává, že k podvodům v souvislosti s vyrovnáváním dojde s největší pravděpodobností tehdy, je-li situace v oblasti nabídky napjatá a ceny jsou vysoké, Komise však pokládá za přiměřené velikost tohoto předpokladu snížit vzhledem k vypracování právních předpisů, které tyto podvody ztěžují. Komise uznává rovněž větší očekávané uzavírání kapacit v oblasti konvenční výroby na vnitrostátní úrovni vzhledem k nejnovějším informacím o uzavírání, které byly oznámeny Bundesnetzagentur. Tyto údaje prokazují, že v období mezi vypracováním přiměřeného nejhoršího scénáře, který byl předložen Komisi před vydáním rozhodnutí o zahájení řízení (v listopadu 2016), a zářím 2017 bylo Bundesnetzagentur oznámeno uzavření dalších kapacit ve výši 1,4 GW. To představuje významný nárůst v porovnání s očekávanou mírou uzavření, která se předpokládala v přiměřeném nejhorším scénáři a která byla založena na míře uzavírání kapacit ve výši 670 MW ročně, navíc k základnímu scénáři sítě ENTSO-E. Vzhledem k předloženým důkazům proto Komise pokládá za přiměřené upravit předpoklad směrem nahoru.

               (110)

               Komise vyvozuje závěr, že stanovení velikosti kapacitní rezervy může vycházet z výpočtu přiměřeného nejhoršího scénáře, pokud tento výpočet zohledňuje náklady na dodatečnou ochranu ve vztahu ke společenským přínosům. Komise dospěla k závěru, že v důsledku závazků Německa bude kapacitní rezerva v souladu s tímto přístupem.

               (111)

               Co se týká doby trvání režimu, v rozhodnutí o zahájení řízení byly vysloveny pochybnosti kvůli nestanovení konečného data. Komise bere na vědomí informace Německa, že se co dva roky bude provádět posouzení přiměřenosti s cílem určit, zda je kapacitní rezerva i nadále zapotřebí. Německo zdůrazňuje, že velikost kapacitní rezervy bude na základě těchto výpočtů upravena.

               (112)

               Komise se domnívá, že revidované posouzení přiměřenosti bude vhodné k určení potřeby a velikosti kapacitní rezervy a že byla prokázána nezbytnost rezervy.

               (113)

               Komise opakuje svá tvrzení uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení (15), že strategické rezervy představují vhodná dočasná opatření spojená například s reformami trhu, dokud trh nefunguje řádně a dokud se účastníci trhu neobeznámí s jeho fungováním.

               (114)

               Na základě těchto úvah omezuje Komise schválení na dobu šesti let, tj. pro tři po sobě následující dvouletá období dodávky, a to od období na základě první aukce začínající dne 1. října 2019 do skončení třetího období dodávky, k němuž dojde dne 30. září 2025.

         7.3.3.   Vhodnost

               (115)

               Co se týká vhodnosti kapacitní rezervy, v rozhodnutí o zahájení řízení byly vysloveny pochybnosti ohledně zvláštní úhrady variabilních nákladů v případě aktivace rezervy a pravidel způsobilosti.

         7.3.3.1.   Zvláštní úhrada variabilních nákladů

               (116)

               Co se týká zvláštní úhrady variabilních nákladů v případě aktivace rezervy, Komise měla pochybnosti, zda všechny kategorie nákladů, u nichž se tato zvláštní úhrada předpokládá, představují variabilní náklady. Komise uvedla, že hrazení těchto nákladů zvlášť a nezávisle na nákupní aukci znamená, že s ohledem na tyto náklady nebude existovat žádná hospodářská soutěž, aby bylo zajištěno, že náklady jsou omezeny na nezbytné minimum.

               (117)

               Komise vzala na vědomí závazek Německa týkající se vyloučení zvláštní úhrady variabilních nákladů u všech účastníků, jak je uvedeno v 82. bodě odůvodnění. Komise očekává, že tato změna povede ke konkurenčnější nákupní aukci, jelikož účastníci aukce jsou motivováni k tomu, aby v nabídce započítali veškeré své náklady. Při posuzování svých variabilních nákladů budou muset účastníci přijmout předpoklady týkající se počtu případů aktivace kapacitní rezervy, jelikož variabilní náklady vznikají pouze tehdy, je-li rezerva použita. Komise uvádí, že skutečnost, že náklady na zabezpečení dodávek paliva již nejsou hrazeny zvlášť, znamená, že tento prvek nákladů je začleněn do procesu hospodářské soutěže a se všemi potenciálními poskytovateli kapacity je zacházeno stejně. Komise se proto domnívá, že její obavy v tomto ohledu byly náležitě odstraněny.

         7.3.3.2.   Kritéria způsobilosti

      Účast reakce na straně poptávky

               (118)

               Co se týká kritérií způsobilosti pro kapacitní rezervu, Komise se obávala, že reakce strany poptávky může být v porovnání s výrobními zařízeními znevýhodněna kvůli řadě požadavků týkajících se účasti, a proto by byla z účasti v rezervě de facto vyloučena.

               (119)

               Komise vzala na vědomí závazky Německa týkající se této záležitosti uvedené v 83. bodě odůvodnění a domnívá se, že pozměněné podmínky upravující účast zprostředkovatelů reakce strany poptávky zajistí rovné podmínky mezi zprostředkovateli reakce strany poptávky a ostatními poskytovateli kapacity.

               (120)

               Závazky zlepší soutěžní postavení reakce strany poptávky dvěma důležitými způsoby. První soubor závazků rozšíří kritéria způsobilosti pro zátěže, které by se podle původně oznámených podmínek jinak nemohly zúčastnit. Tak je tomu v případě menších zátěží (mezi 5 a 10 MW), v případě zátěží, u nichž musí být aktivní uskupení, a u zátěží, které jsou připojeny na síť středně vysokého napětí místo na přenosovou soustavu. Druhý soubor změn zajistí, aby byla účast zprostředkovatelů reakce strany poptávky v kapacitní rezervě finančně přitažlivější a méně riziková. Zejména snížení maximálního počtu zkoušek a zkrácení doby, pro kterou musí zprostředkovatelé reakce strany poptávky nakoupit elektřinu předem, sníží předpokládané náklady zprostředkovatelů reakce strany poptávky a zajistí, aby byli na aukci potenciálně konkurenceschopnější s výrobou.

               (121)

               Ačkoliv tyto změny pomohou reakci strany poptávky soutěžit za stejných podmínek s výrobou, Komise uznává, že se na zprostředkovatele reakce strany poptávky vztahují určitá omezení. Ustanovení, jež omezuje účast reakce na straně poptávky na neflexibilní zprostředkovatele reakce strany poptávky, má konkrétně pouze zabránit tomu, aby stávající flexibilní zdroje, které již nabízejí svou flexibilitu na trhu, trh opustily ve prospěch kapacitní rezervy. Komise se domnívá, že toto ustanovení zabrání odchodu flexibilních zátěží z trhu, aby se připojily ke kapacitní rezervě, a současně zajišťuje, aby se neflexibilní zátěže staly flexibilními. Stejně tak je opodstatněné omezení týkající se doby trvání účasti, jelikož podnítí kapacitu odezvy na straně poptávky, která se stala flexibilní, aby po opuštění kapacitní rezervy byla aktivní na trhu s elektřinou, což v dlouhodobém horizontu může snížit potřebu kapacitní rezervy.

               (122)

               Na základě těchto úvah má Komise za to, že její obavy v souvislosti s faktickou diskriminací zprostředkovatelů reakce strany poptávky v kapacitní rezervě byly odstraněny.

      Účast zahraniční kapacity

               (123)

               Jak je uvedeno v 42. bodě odůvodnění, v rozhodnutí o zahájení řízení byly vysloveny pochybnosti a uvedena výzva k podání připomínek ohledně vyloučení zahraniční výroby. Německé orgány v rámci diskusí před oznámením, které předcházely vydání rozhodnutí o zahájení řízení, objasnily, že pro vyloučení zahraničních kapacit existují dva hlavní důvody. Za prvé, umožnění účasti zahraničních poskytovatelů kapacity by vyžadovalo vyhrazení propojovací kapacity. Za druhé, vyhrazení zahraniční kapacity pro kapacitní rezervu by vyžadovalo, aby tato kapacita nemohla vyrábět ani prodávat energii na svém domácím trhu a aby byla dána k dispozici výhradně německým provozovatelům přenosových soustav.

               (124)

               Komise podotýká, že odpovědi účastníků trhu na rozhodnutí o zahájení řízení neobsahovaly žádné nové argumenty. Ačkoliv dva respondenti zdůraznili, že by všechny kapacitní mechanismy měly být v zásadě otevřené pro zahraniční účast, nepředložili žádné argumenty ohledně toho, proč dojde k narušení trhu nebo jak by bylo možno tuto účast účinně zajistit.

               (125)

               Komise se za prvé domnívá, že v případě nedostatku, který vede k použití kapacitní rezervy, neexistuje žádná přidaná hodnota, jelikož v tomto okamžiku bude veškerá propojovací kapacita každopádně využita k dovozu. Za druhé, koncepce režimu zajišťuje, aby byla kapacitní rezerva zcela mimo trh, takže nenaruší fungování trhu v krátkodobém horizontu, ani dlouhodobé investiční signály. To rovněž zajišťuje, aby zahraniční kapacita nebyla rezervou ovlivněna, takže neexistují žádné důvody pro účast zahraničních kapacit kvůli odstranění narušení, jak by tomu bylo například v případě kapacitního mechanismu pro celý trh. Komise proto usuzuje, že je vhodné, aby se kapacitní rezervy mohla účastnit pouze vnitrostátní kapacita.

               (126)

               Na základě těchto úvah považuje Komise kapacitní rezervu za vhodnou k dosažení cíle společného zájmu.

         7.3.4.   Motivační účinek

               (127)

               V rozhodnutí o zahájení řízení byl vyvozen závěr, že kapacitní rezerva má motivační účinek, který změní chování příjemců. Jelikož v tomto ohledu nebyly obdrženy žádné připomínky třetích stran, Komise tento závěr potvrzuje.

         7.3.5.   Přiměřenost

               (128)

               Co se týká přiměřenosti opatření, v rozhodnutí o zahájení řízení byly zopakovány obavy týkající se omezujících požadavků na způsobilost. Pokud by byla možnost účastnit se nabídkového řízení zbytečně omezená, hrozilo by, že podpora není omezena na nezbytné minimum.

               (129)

               Zajištění toho, aby nebyla poskytnuta podpora, která není nezbytná, mimoto vyžaduje, aby bylo prokázáno, že dodatečná kapacita ve formě strategické rezervy je z hospodářského hlediska smysluplná a zohledňuje ochotu spotřebitelů platit za kapacitu. Rovněž to vyžaduje, aby byla rezerva postupně ukončena, jakmile budou reformy trhu provedeny a dopad probíhající transformace energetiky na kapacitu bude jistější.

               (130)

               Obavy Komise odstranily závazky Německa, které jsou uvedeny v oddíle 6. Komise zejména podotýká, že lepší možnost účasti zprostředkovatelů reakce strany poptávky zajistí konkurenční nákupní aukci, a tudíž přiměřenou výši podpory. Komise se také domnívá, že revidované posouzení přiměřenosti zajistí, aby bylo získáno přiměřené množství kapacity. Komise rovněž opakuje, že rozhodnutí omezuje dobu platnosti schválení na šest let, jak je uvedeno v 114. bodě odůvodnění.

               (131)

               Na základě těchto úvah je Komise přesvědčena o tom, že koncepce kapacitní rezervy zajistí přiměřenost podpory.

         7.3.6.   Zabránění vzniku nadměrných negativních účinků na hospodářskou soutěž a obchod

               (132)

               V rozhodnutí o zahájení řízení bylo uvedeno, že vyrovnávací poplatky jsou stanoveny ve výši dvojnásobku technického cenového limitu na vnitrodenním trhu. Uvádělo se, že takovýto přístup může být z ekonomického hlediska méně účinný než stanovení cenového stropu na vnitrodenním trhu ve výši maximálního vyrovnávacího poplatku, jenž odráží hodnotu nepokrytého zatížení. Komise proto zopakovala, že je nutné stanovit definici nepokrytého zatížení, aby se zabránilo uložení nadměrných vyrovnávacích poplatků, které narušují hospodářskou soutěž.

               (133)

               S ohledem na obavy Komise Německo objasnilo, že cenový strop na vnitrodenním trhu ve výši 10 000 EUR/MWh nepředstavuje zákonem stanovenou maximální cenu na vnitrodenním trhu, nýbrž pouze zohledňuje technický limit uplatňovaný burzami, které na trhu působí. Je možný další růst cen až do výše 20 000 EUR/MWh, například u mimoburzovních transakcí, což je cena, za kterou je rezerva použita. To účastníkům trhu umožňuje „zajistit“ svou pozici až do množství, jemuž jsou vystaveni.

               (134)

               Komise uvádí, že vysvětlení, které poskytlo Německo, skutečně odstranilo obavu, že se účastníci trhu nebudou schopni pojistit s ohledem na potenciální sankce, které mohou být uloženy. Tím, že je umožněno, aby cena dosáhla vyrovnávacího poplatku, který je splatný v případě použití rezervy, mohou účastníci trhu plně využít veškeré dostupné zdroje, aby zabránili aktivaci rezervy.

               (135)

               Komise podotýká, že se Německo nezavázalo vypočítat nebo stanovit hodnotu nepokrytého zatížení. V rozhodnutí o zahájení řízení byl zdůrazněn význam stanovení hodnoty nepokrytého zatížení, a to jak pro posouzení nezbytnosti, tak i stanovení maximální ceny na trhu. V 108. bodě odůvodnění Komise objasnila, že postup Německa týkající se výpočtu širších ekonomicko-společenských dopadů kapacitní rezervy dosáhne stejného cíle, který spočívá v zamezení nákladnému pořizování přílišných kapacit. Tento postup je proto uspokojivý a omezuje dopad rezervy na mimořádné situace, takže hospodářská soutěž na trhu s elektřinou není dotčena. Neexistence maximální ceny mimoto znamená, že cena může v zásadě dosáhnout hodnoty nepokrytého zatížení bez ohledu na to, zda byla tato stanovena. Komise je přesvědčena o tom, že s vyrovnávacím poplatkem ve výši 20 000 EUR/MWh není pravděpodobné, že by v případě potřeby nebyla dostupná kapacita, která je důležitá pro bezpečnost dodávek.

               (136)

               Komise rovněž připomíná, že aktivací rezervy pouze v případě, že trh nefunguje, je jednoznačně zajištěno oddělení trhu a rezervy. Toto opatření zajišťuje, aby režim neměl dopad na hospodářskou soutěž a obchod na trhu s elektřinou.

               (137)

               Vzhledem k vysvětlení, které Německo poskytlo, vyvozuje Komise závěr, že opatření nemá nežádoucí negativní účinky na hospodářskou soutěž a obchod.

         7.3.7.   Transparentnost

               (138)

               Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, německé orgány budou uplatňovat podmínky týkající se transparentnosti, které jsou stanoveny v oddíle 3.2.7 pokynů, pokud jsou použitelné na podporu poskytnutou v rámci kapacitní rezervy. Tento požadavek je proto splněn.

         8.   ZÁVĚR

               (139)

               Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a na základě závazků, které Německo přijalo (oddíl 6), Komise konstatuje, že režim podpory je slučitelný s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména oddílu 3.9 pokynů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Režim podpory, který Německo zamýšlí zavést za účelem vytvoření kapacitní rezervy, je slučitelný s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy pro celkem tři po sobě následující dvouletá období dodávky do dne 30. září 2025.
   Zavedení režimu podpory se proto povoluje.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.

      V Bruselu dne 7. února 2018.

            Za Komisi

         Margrethe VESTAGER

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. C 159, 19.5.2017, s. 6.

      (2)  Rozhodnutí Komise ze dne 7. dubna 2017 o státní podpoře SA.45852 (2017/N) – Německo – Kapacitní rezerva – Výzva k podání připomínek podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. C 159, 19.5.2017, s. 6).

      (3)  Verordnung zur Regelung des Verfahrens der Beschaffung, des Einsatzes und der Abrechnung einer Kapazitätsreserve (Kapazitätsreserveverordnung – KapResV).

      (4)  Vyloučeny jsou však trhy, na nichž se hradí cena za kilowatt, tj. v praxi režim přerušitelnosti stanovený v nařízení o ujednáních o přerušitelnosti zátěží („Verordnung über Vereinbarungen zu abschaltbare Lasten“, dále jen „ABLAV“), a trh s regulační zálohou.

      (5)  Upozorňuje se, že oproti původnímu předpokládanému počátečnímu datu od října 2018 došlo k odkladu o jeden rok.

      (6)  Rozsudek ze dne 24. července 2003 ve věci Altmark Trans GmbH a Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH a Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

      (7)  Rozsudek ze dne 19. prosince 2013 ve věci Association Vent De Colère! Fédération nationale a další v. Ministre de l'Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement a Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, C-262/12, ECLI:EU:C:2013:851.

      (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 55).

      (9)  Úř. věst. C 200, 28.6.2014, s. 1.

      (10)  Upozorňuje se, že se níže uvedená pravidla vztahují na zařízení, a nikoli na provozovatele, a to v souladu s obecným pravidlem, které platí i pro výrobce, jak je uvedeno v 12. bodě odůvodnění. Provozovatel s různými zařízeními nacházejícími se za jeho připojením k síti se může s různými zařízeními účastnit na různých trzích.

      (11)  V případě, že zprostředkovatelé reakce strany poptávky generují část spotřeby sami, vztahuje se tato povinnost pouze na část energie, kterou zprostředkovatelé reakce strany poptávky odeberou ze sítě, a nikoli část, kterou generují sami. Kapacitní rezervy se každopádně mohou zúčastnit pouze s kapacitou, která odráží jejich stálý odběr elektřiny ze sítě.

      (12)  Gesetz zur Weiterentwicklung des Strommarktes (Strommarktgesetz) ze dne 26. července 2016.

      (13)  Konkrétnější informace týkající se opatření k zajištění přiměřenosti výroby jsou obsaženy v oddílech 3.9.1 až 3.9.6 pokynů.

      (14)  Komise upozorňuje, že momentálně se jedná o návrhu nového nařízení o vnitřním trhu s elektřinou (COM(2016) 861 ze dne 30. listopadu 2016); předmětné opatření však zůstává budoucímí pravidly pro utváření trhu s elektřinou nedotčeno.

      (15)  Viz oddíl 3.2.2.3 písm. a) rozhodnutí o zahájení řízení, pokud jde o úplné projednání nestanovení data ukončení kapacitní rezervy.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/924 ze dne 22. června 2018, kterým se zrušuje rozhodnutí 2009/414/ES o existenci nadměrného schodku ve Francii

text:
               29.6.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 164/44

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/924
   ze dne 22. června 2018,
   kterým se zrušuje rozhodnutí 2009/414/ES o existenci nadměrného schodku ve Francii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 12 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 27. dubna 2009 na základě doporučení Komise svým rozhodnutím 2009/414/ES (1) v souladu s čl. 126 odst. 6 Smlouvy rozhodla, že ve Francii existuje nadměrný schodek. Rada konstatovala, že schodek veřejných financí oznámený za rok 2008 činil 3,2 % HDP, čímž překročil referenční hodnotu 3 % HDP uvedenou ve Smlouvě. Hrubý veřejný dluh, který od roku 2003 převyšoval referenční hodnotu 60 % HDP uvedenou ve Smlouvě, měl v roce 2008 dosáhnout 66,7 % HDP.

               (2)

               Téhož dne vydala Rada na základě doporučení Komise v souladu s čl. 126 odst. 7 Smlouvy a čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 1467/97 (2) Francii doporučení, aby nejpozději do kone roku 2012 nadměrný schodek odstranila. Rada rovněž stanovila lhůtu pro přijetí účinných opatření, a sice do 27. října 2009.

               (3)

               Dne 2. prosince 2009 Rada na základě čl. 126 odst. 7 Smlouvy vydala Francii nové doporučení, jímž prodloužila lhůtu pro nápravu nadměrného schodku do roku 2013. Rada dospěla k závěru, že Francie přijala účinná opatření, ale nastaly nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance.

               (4)

               Dne 21. června 2013 Rada na základě čl. 126 odst. 7 Smlouvy vydala Francii nové doporučení, jímž prodloužila lhůtu pro nápravu nadměrného schodku do roku 2015. Rada dospěla k závěru, že z dostupných důkazů nelze vyvodit, že nebyla přijata účinná opatření, avšak že nastaly nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance.

               (5)

               Dne 10. března 2015 Rada na základě čl. 126 odst. 7 Smlouvy vydala Francii další doporučení, aby nadměrný schodek odstranila do roku 2017. Současně stanovila, aby ji Francie do 10. června 2015 podrobně informovala o přijatých opatřeních.

               (6)

               Dne 1. července 2015 Komise dospěla k závěru, že Francie pravděpodobně splní cíl pro celkový schodek v roce 2015 i v roce 2016, kdežto plánované fiskální úsilí bude dle projekcí podle všech parametrů měření v obou letech nižší, než bylo doporučeno. Komise proto v souladu s metodikou pro posuzování účinnosti opatření dospěla k názoru, že postup by měl být pozastaven.

               (7)

               Podle článku 4 Protokolu o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvám poskytuje údaje pro provedení postupu při nadměrném schodku Komise. V rámci uplatňování uvedeného protokolu mají členské státy oznamovat údaje o výši schodku veřejných financí a veřejném dluhu a další související proměnné dvakrát ročně, a to před 1. dubnem a 1. říjnem, v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 479/2009 (3).

               (8)

               Rada by měla přijímat rozhodnutí o zrušení rozhodnutí o existenci nadměrného schodku na základě oznámených údajů. Takové rozhodnutí by navíc mělo být zrušeno pouze tehdy, pokud z prognóz Komise vyplývá, že v horizontu prognózy schodek nepřekročí referenční hodnotu 3 % HDP uvedenou ve Smlouvě.

               (9)

               Podle údajů poskytnutých Komisí (Eurostatem) v souladu s článkem 14 nařízení (ES) č. 479/2009, na základě údajů oznámených Francií v dubnu 2018, podle programu stability na rok 2018 a podle prognózy Komise z jara 2018 jsou oprávněné následující závěry:

                           —

                           Po dosažení výše 3,4 % HDP v roce 2016 byl schodek veřejných financí snížen na 2,6 % HDP v roce 2017. Ve srovnání s rozpočtovými cíli na rok 2017 bylo snížení schodku v daném roce způsobeno především zvýšením daňových příjmů (0,7 % HDP), především z DPH a daní z příjmů právnických osob.

                           —

                           Program stability na období 2018–2022 předložený francouzskou vládou dne 25. dubna 2018 plánuje snížení schodku veřejných financí na 2,3 % HDP v roce 2018 a mírné zvýšení na 2,4 % HDP v roce 2019. Prognóza Komise z jara 2018 očekává v roce 2018 schodek ve výši 2,3 % HDP a v roce 2019 schodek ve výši 2,8 % HDP, což znamená, že v horizontu prognózy schodek zůstane pod referenční hodnotou 3 % HDP uvedenou ve Smlouvě.

                           —

                           Strukturální saldo, tj. cyklicky očištěné saldo veřejných financí bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření, se v roce 2017 zlepšilo o 0,5 % HDP. Kumulované zlepšení strukturálního salda od roku 2015 činilo 0,7 % HDP.

                           —

                           Poměr hrubého veřejného dluhu k HDP se z hodnoty 96,6 % v roce 2016 zvýšil v roce 2017 na 97,0 % především z důvodu vnitřní dynamiky dluhu (zvyšující dluh), jelikož primární schodek a úrokové platby byly víceméně kompenzovány snižujícím vlivem reálného růstu a inflace. Prognóza Komise z jara 2018 předpokládá, že hlavně v důsledku vysokého nominálního růstu, jenž převáží nad primárním schodkem a úrokovými platbami, se míra zadlužení sníží v roce 2018 na 96,4 % a v roce 2019 na 96,0 %.

               (10)

               V souladu s čl. 126 odst. 12 Smlouvy má být rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku zrušeno, byl-li podle názoru Rady nadměrný schodek v dotyčném členském státě odstraněn.

               (11)

               Podle názoru Rady byl nadměrný schodek ve Francii odstraněn, a rozhodnutí 2009/414/ES by proto mělo být zrušeno.

               (12)

               Počínaje rokem 2018, což je rok následující po odstranění nadměrného schodku, podléhá Francie preventivní složce Paktu o stabilitě a růstu a měla by přiměřeným tempem směřovat k dosažení svého střednědobého rozpočtového cíle, včetně dodržení výdajového kritéria a kritéria dluhu v souladu s čl. 2 odst. 1a nařízení (ES) č. 1467/97,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Z celkového posouzení vyplývá, že nadměrný schodek byl ve Francii odstraněn.
   Článek 2
   Rozhodnutí 2009/414/ES se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.

      V Lucemburku dne 22. června 2018.

            Za Radu

            předseda

         V. GORANOV

      (1)  Rozhodnutí Rady 2009/414/ES ze dne 27. dubna 2009 o existenci nadměrného schodku ve Francii (Úř. věst. L 135, 30.5.2009, s. 19).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/966 ze dne 6. července 2018 o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Japonskem o hospodářském partnerství jménem Unie

text:
               10.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 174/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/966
   ze dne 6. července 2018
   o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Japonskem o hospodářském partnerství jménem Unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91, čl. 100 odst. 2 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 29. listopadu 2012 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání o dohodě o volném obchodu s Japonskem.

               (2)

               Jednání o Dohodě mezi Evropskou unií a Japonskem o hospodářském partnerství (dále jen „dohoda“) byla úspěšně uzavřena.

               (3)

               Dohoda by měla být podepsána,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Japonskem o hospodářském partnerství jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření. (1)

   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 6. července 2018.

            Za Radu

            předseda

         G. BLÜMEL

      (1)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jejím uzavření.


               10.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 242/44

         P8_TA(2017)0001
   Početní složení stálých výborů
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. ledna 2017 o početním složení stálých výborů (2016/3040(RSO))
   (2018/C 242/07)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na návrh rozhodnutí Konference předsedů,

               —

               s ohledem na své rozhodnutí ze dne 15. ledna 2014 o působnosti stálých výborů (1),

               —

               s ohledem na článek 196 jednacího řádu,

               1.

               se rozhodl stanovit složení stálých výborů a podvýborů takto:

                           I.

                           Výbor pro zahraniční věci: 73 členů,

                           II.

                           Výbor pro rozvoj: 28 členů,

                           III.

                           Výbor pro mezinárodní obchod: 41 členů,

                           IV.

                           Rozpočtový výbor: 41 členů,

                           V.

                           Výbor pro rozpočtovou kontrolu: 30 členů,

                           VI.

                           Hospodářský a měnový výbor: 61 členů,

                           VII.

                           Výbor pro zaměstnanost a sociální věci: 55 členů,

                           VIII.

                           Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin: 69 členů,

                           IX.

                           Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku: 67 členů,

                           X.

                           Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů: 40 členů,

                           XI.

                           Výbor pro dopravu a cestovní ruch: 49 členů,

                           XII.

                           Výbor pro regionální rozvoj: 43 členů,

                           XIII.

                           Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova: 46 členů,

                           XIV.

                           Výbor pro rybolov: 27 členů,

                           XV.

                           Výbor pro kulturu a vzdělávání: 31 členů,

                           XVI.

                           Výbor pro právní záležitosti: 25 členů,

                           XVII.

                           Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci: 60 členů,

                           XVIII.

                           Výbor pro ústavní záležitosti: 25 členů,

                           XIX.

                           Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví: 37 členů,

                           XX.

                           Petiční výbor: 36 členů,

                     podvýbor pro lidská práva: 30 členů,
               podvýbor pro bezpečnost a obranu: 30 členů;

               2.

               rozhodl, že s ohledem na návrh Konference předsedů ze dne 12. ledna 2017 ohledně složení předsednictev výborů mohou mít předsednictva výborů až čtyři místopředsedy;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby pro informaci předal toto rozhodnutí Radě a Komisi.

      (1)  Úř. věst. C 482, 23.12.2016, s. 160.


Rozhodnutí Komise ze dne 11/07/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.8911 - Samvardhana Motherson Automotive Systems Group B.V / Reydel Automotive Holdings B.V & Reydel Automotive Management B.V.) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1030 ze dne 13. července 2018 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii

text:
               23.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 185/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1030
   ze dne 13. července 2018
   o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhý pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 15. července 2013 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s některými dalšími členy Světové obchodní organizace podle článku XXIV:6 Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 v průběhu přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.

               (2)

               Jednání byla vedena Komisí podle směrnic pro jednání přijatých Radou.

               (3)

               Tato jednání byla dokončena a dne 18. května 2017 byla parafována Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT 1994) o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii.

               (4)

               V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/1363 (2) byla uvedená dohoda jménem Unie podepsána dne 13. března 2018 s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (5)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii se schvaluje jménem Unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné učinit jménem Unie oznámení uvedené v dohodě. (3)

   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 13. července 2018.

            Za Radu

            předseda

         H. LÖGER

      (1)  Souhlas Evropského parlamentu ze dne 4. července 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1363 ze dne 17. července 2017 o podpisu, jménem Evropské unie, Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Novým Zélandem podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v průběhu jejího přistoupení k Evropské unii (Úř. věst. L 191, 22.7.2017, s. 1).

      (3)  Den vstupu této dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.