title: 2010/779/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 14. prosince 2010 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis týkající se zřízení Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva

text:
               17.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 333/58

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 14. prosince 2010
   o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis týkající se zřízení Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva
   (2010/779/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na článek 4 Protokolu (č. 19) o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „schengenský protokol“),
   s ohledem na žádost vlády Spojeného království Velké Británie a Severního Irska vyjádřenou v dopise zaslaném předsedovi Rady dne 5. října 2010, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis upřesněná v uvedeném dopise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím 2000/365/ES (1) Rada povolila Spojenému království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis v souladu s podmínkami stanovenými v tomto rozhodnutí.

               (2)

               Dne 24. června 2009 předložila Evropská komise návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva (dále jen „navrhované nařízení“).

               (3)

               V souladu s navrhovaným nařízením má být Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva (dále jen „agentura“) odpovědná za provozní řízení Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II), Vízového informačního systému (VIS) a systému Eurodac a může jí být svěřena odpovědnost za přípravu, vývoj a provozní řízení jiných rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva, a to na základě příslušného legislativního nástroje podle hlavy V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (4)

               SIS II je součástí schengenského acquis. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 (2) a rozhodnutí Rady 2007/533/SVV (3) upravují zřízení, provoz a využívání SIS II. Avšak Spojené království se účastnilo pouze přijetí rozhodnutí 2007/533/SVV, které rozvíjí ustanovení schengenského acquis uvedená v čl. 1 písm. a) bodu ii) rozhodnutí 2000/365/ES.

               (5)

               Také VIS je součástí schengenského acquis. Spojené království se neúčastnilo přijetí rozhodnutí Rady 2004/512/ES (4), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 (5) ani rozhodnutí Rady 2008/633/SVV (6) upravujících zřízení, provoz a využívání tohoto systému a uvedené nástroje pro něj nejsou závazné.

               (6)

               Eurodac není součástí schengenského acquis. Spojené království se účastnilo přijetí nařízení Rady (ES) č. 2725/2000 (7) upravujícího zřízení, provoz a využívání Eurodacu, a je uvedeným nařízením vázáno.

               (7)

               Vzhledem k účasti na systému Eurodac a částečné účasti na SIS II má Spojené království právo na účast na činnostech agentury do té míry, že bude odpovědné za provozní řízení SIS II, jak je stanoveno v rozhodnutí 2007/533/SVV, a za provozní řízení Eurodacu.

               (8)

               Navrhovaná agentura má jako celek právní subjektivitu a vyznačuje se jednotnou organizační a finanční strukturou. Agentura by proto měla být zřízena jediným legislativním nástrojem, o kterém se musí hlasovat v rámci Rady jako o celku. Navrhované nařízení by mělo být dále po svém přijetí použitelné v celém rozsahu v těch členských státech, pro něž je závazné. Tím se vylučuje možnost částečné použitelnosti pro Spojené království.

               (9)

               Za účelem zajištění souladu se Smlouvami a příslušnými protokoly jakož i jednotnosti a konzistentnosti navrhovaného nařízení, požádalo Spojené království, aby se na něj vztahovala ustanovení navrhovaného nařízení, v souladu s článkem 4 schengenského protokolu, v případech, v nichž bude agentura odpovědná za provozní řízení SIS II, jak je upraveno nařízením (ES) č. 1987/2006, a za provozní řízení VIS.

               (10)

               Rada tak uznává právo Spojeného království požádat v souladu s článkem 4 schengenského protokolu, aby se na ně vztahovalo navrhované nařízení i v případech, v nichž se na Spojené království navrhované nařízení z jiných důvodů nevztahuje.

               (11)

               Skutečnost, že se na Spojené království v současné době nevztahují a nemohou vztahovat ustanovení schengenského acquis týkající se volného pohybu státních příslušníků třetích zemí, vízové politiky a překračování vnějších hranic členských států osobami, by neměla být účastí Spojeného na navrhovaném nařízení dotčena. To by opravňovalo k tomu, aby byla do navrhovaného nařízení vložena zvláštní ustanovení, která by zohlednila zvláštní postavení Spojeného království, zejména pokud jde o omezení hlasovacích práv ve správní radě agentury.

               (12)

               Smíšený výbor zřízený podle článku 3 dohody uzavřené Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                   (8) byl informován o přípravě tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 uvedené dohody.

               (13)

               Smíšený výbor zřízený podle článku 3 dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                   (9) byl informován o přípravě tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 uvedené dohody,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V návaznosti na rozhodnutí 2000/365/ES se na Spojené království Velké Británie a Severního Irska bude vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva, i pokud jde o provozní řízení Vízového informačního systému (VIS) a částí Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) v oblastech, jichž se Spojené království neúčastní.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 14. prosince 2010.

            Za Radu

            předseda

         S. VANACKERE

      (1)  Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (2)  Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 63.

      (4)  Rozhodnutí Rady ze dne 8. června 2004 o zřízení Vízového informačního systému (VIS) (Úř. věst. L 213, 15.6.2004, s. 5).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 60).

      (6)  Rozhodnutí Rady 2008/633/SVV ze dne 23. června 2008 o konzultačním přístupu určených orgánů členských států a Europolu do Vízového informačního systému (VIS) pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů (Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 129).

      (7)  Nařízení Rady (ES) č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000 o zřízení systému Eurodac pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy (Úř. věst. L 316, 15.12.2000, s. 1).

      (8)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.

      (9)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.


title: 2013/777/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUTM Somalia/1/2013 ze dne 17. prosince 2013 o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia)

text:
               20.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 346/53

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUTM SOMALIA/1/2013
   ze dne 17. prosince 2013
   o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia)
   (2013/777/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 38 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/96/SZBP ze dne 15. února 2010 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (1), a zejména na článek 5 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 5 odst. 1 rozhodnutí 2010/96/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijímání rozhodnutí o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia).

               (2)

               Dne 22. ledna 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/44/SZBP (2), kterým změnila a prodloužila platnost rozhodnutí 2010/96/SZBP a velitelem mise EU jmenovala brigádního generála Geralda AHERNA.

               (3)

               Italská republika navrhla jmenovat novým velitelem mise EU brigádního generála Massima MINGIARDIHO, který brigádního generála Geralda AHERNA nahradí.

               (4)

               Vojenský výbor EU tento návrh podporuje.

               (5)

               V souladu s článkem 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se tedy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Brigádní generál Massimo MINGIARDI je jmenován velitelem mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia) ode dne 15. února 2014.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. února 2014.

      V Bruselu dne 17. prosince 2013.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 44, 19.2.2010, s. 16.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2013/44/SZBP ze dne 22. ledna 2013, kterým se mění a prodlužuje rozhodnutí 2010/96/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (Úř. věst. L 20, 23.1.2013, s. 57).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 28. září 2010 , kterým se jmenují členové skupiny odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce a zřizuje seznam vhodných kandidátů

text:
               29.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/3

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 28. září 2010,
   kterým se jmenují členové skupiny odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce a zřizuje seznam vhodných kandidátů
   2010/C 262/03
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Komise 2009/427/ES ze dne 3. června 2009, kterým se zřizuje skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce (1), a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím 2009/427/ES Komise zřídila skupinu odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce.

               (2)

               V souladu s čl. 4 odst. 2 rozhodnutí 2009/427/ES Komise zveřejnila výzvu k vyjádření zájmu 2009/C 308/10 (2). Tato výzva rovněž stanovila výběrová kritéria a výběrové řízení, na jejichž základě byl sestaven seznam vhodných kandidátů.

               (3)

               Za účelem zakončení výběrového řízení nyní Komise musí jmenovat členy skupiny odborníků a zřídit seznam vhodných kandidátů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Na seznamu v přílohách tohoto rozhodnutí jsou uvedena jména členů skupiny odborníků a vhodných kandidátů. Konkrétně jsou zde uvedeny tyto údaje:

               a)

               13 odborníků uvedených v příloze I tohoto rozhodnutí je jmenováno za stálé členy skupiny odborníků;

               b)

               62 odborníků uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí tvoří seznam vhodných kandidátů.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí a použije se do 31. prosince 2013. Komise před tímto datem rozhodne o jeho změně a/nebo prodloužení.

      V Bruselu dne 28. září 2010.

            Za Komisi

         Dacian CIOLOŞ

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 139, 5.6.2009, s. 29.

      (2)  Úř. věst. C 308, 18.12.2009, s. 22.

      PŘÍLOHA I

         Abecední seznam odborníků jmenovaných jako stálí členové skupiny odborníků

                  —

                  Alexander Beck

                  —

                  Jacques Cabaret

                  —

                  Niels Halberg

                  —

                  Sonya Ivanova-Peneva

                  —

                  Lizzie Melby Jespersen

                  —

                  Ursula Kretzschmar

                  —

                  Nicolas Lampkin

                  —

                  Giuseppe Lembo

                  —

                  Mariane Monod

                  —

                  Robin Frederik Alexander Moritz

                  —

                  José Luis de la Plaza Pérez

                  —

                  Bernhard Speiser

                  —

                  Fabio Tittarelli

      PŘÍLOHA II

         Abecední seznam odborníků zařazených na seznam vhodných kandidátů

                  —

                  Simó Alegre Castellví

                  —

                  David Arney

                  —

                  Keith Ball

                  —

                  Stéphane Bellon

                  —

                  Francis Blake

                  —

                  Michel Bouilhol

                  —

                  Stefano Canali

                  —

                  Philippe Darriet

                  —

                  Jans Didier

                  —

                  Karl-Jan Erstad

                  —

                  Alicia Estevez

                  —

                  Juan Fernando Gallardo Lancho

                  —

                  Roberto García Ruiz

                  —

                  Elisabetta Giuffra

                  —

                  Aase Solvej Hansen

                  —

                  Roger Michael Hitchings

                  —

                  Uwe Hofmann

                  —

                  Jiri Harazim

                  —

                  Henning Høgh Jensen

                  —

                  Niels Finn Johansen

                  —

                  Monique Jonis

                  —

                  Maria Concepción Jorda Gutiérrez

                  —

                  Herve Juin

                  —

                  Emmanouil Kampourakis

                  —

                  Géza Kovács

                  —

                  Michael Kügler

                  —

                  Markus Kelderer

                  —

                  Sybille Kyed

                  —

                  Jascha Iri Leenhouwers

                  —

                  Carlo Leifert

                  —

                  Margareta Lennartsson Turner

                  —

                  Mariusz Maciejczak

                  —

                  Giovanna Martelli

                  —

                  Juan Rodriguez Martin

                  —

                  Avraam Mavridis

                  —

                  Cristina Micheloni

                  —

                  Bent Egberg Mikkelsen

                  —

                  Diego Omar Minnicelli

                  —

                  Susanne Padel

                  —

                  Leonidas Panomitros

                  —

                  Bruce Denholm Pearce

                  —

                  Mariana Petkova

                  —

                  Carlo Ponzio

                  —

                  Katia Radeva

                  —

                  Gerold Rahmann

                  —

                  Eckhard Reiners

                  —

                  José Raul Alves Ribeiro

                  —

                  Carlos Palacios Riocerezo

                  —

                  Denis Rusjan

                  —

                  Bernhard Schulz

                  —

                  Pentti Seuri

                  —

                  Snezhka Simeonova Delcheva

                  —

                  Evangelia Nikolaos Sossidou

                  —

                  Jens Soth

                  —

                  Christopher George Starrett

                  —

                  Wijnand Sukkel

                  —

                  Juan José Triana Marrero

                  —

                  Rob van den Broek

                  —

                  Boudewijn van Elzakker

                  —

                  Vivian Vilich

                  —

                  François Warlop

                  —

                  Simon Wright


title: Rozhodnutí Rady ze dne 7. listopadu 2006 ohledně postoje, který má Společenství zaujmout v Mezinárodní radě pro tropické dřevo k prodloužení platnosti Mezinárodní dohody o tropickém dřevě z roku 1994

text:
               8.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/1

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 7. listopadu 2006
   ohledně postoje, který má Společenství zaujmout v Mezinárodní radě pro tropické dřevo k prodloužení platnosti Mezinárodní dohody o tropickém dřevě z roku 1994
   (2006/C 298/01)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Mezinárodní dohoda o tropickém dřevě z roku 1994 byla podepsána a prozatímně uplatňována Společenstvím v rámci rozhodnutí Rady 96/493/ES (2).

               (2)

               Nástupnická dohoda Mezinárodní dohody o tropickém dřevě z roku 1994 byla úspěšně uzavřena v rámci Konference Organizace spojených národů o obchodu a rozvoji (Unctad) v lednu roku 2006.

               (3)

               Mezinárodní dohoda o tropickém dřevě z roku 1994 zůstává v platnosti do dne 31. prosince 2006, pokud nebude v souladu s ustanoveními čl. 46 odst. 3 rozhodnutím Mezinárodní rady pro tropické dřevo prodloužena přes tento den do doby, kdy vstoupí v platnost nástupnická dohoda.

               (4)

               Prodloužení této dohody je v zájmu Společenství.

               (5)

               Je třeba, aby Evropské společenství zaujalo postoj v Mezinárodní radě pro tropické dřevo,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   V rámci postoje Evropského společenství v Mezinárodní radě pro tropické dřevo by se mělo hlasovat pro prodloužení Mezinárodní dohody o tropickém dřevě z roku 1994 do doby, kdy prozatímně nebo definitivně vstoupí v platnost nástupnická dohoda z roku 2006.
   Článek 2
   Evropské společenství bude usilovat o takové rozhodnutí Mezinárodní rady pro tropické dřevo, jehož cílem bude omezit dobu prodloužení Mezinárodní dohody o tropickém dřevě z roku 1994 nebo zavést ustanovení o přezkumu.

      V Bruselu dne 7. listopadu 2006.

            Za Radu

            předseda

         E. HEINÄLUOMA

      (1)  Dokument 12953/06 – KOM(2006) 469 v konečném znění.

      (2)  Úř. věst. L 208, 17.8.1996, s. 1.


title: 2012/483/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 20. srpna 2012 , kterým se stanoví nová lhůta pro předložení dokumentace k určitým látkám, jež podléhají přezkoumání v rámci čtrnáctiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES (oznámeno pod číslem C(2012) 5787)  Text s významem pro EHP

text:
               22.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 226/6

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 20. srpna 2012,
   kterým se stanoví nová lhůta pro předložení dokumentace k určitým látkám, jež podléhají přezkoumání v rámci čtrnáctiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES
   (oznámeno pod číslem C(2012) 5787)
   (Text s významem pro EHP)
   (2012/483/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, IA nebo IB směrnice 98/8/ES.

               (2)

               Pro řadu kombinací látek / typů přípravků zařazených na uvedený seznam buď všichni účastníci pozastavili svou účast v programu přezkoumání, nebo členský stát určený jako zpravodaj pro zhodnocení neobdržel úplnou dokumentaci ve lhůtě stanovené v článku 9 a v čl. 12 odst. 3 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (3)

               Komise o tom proto uvědomila členské státy podle čl. 11 odst. 2, čl. 12 odst. 1 a čl. 13 odst. 5 nařízení (ES) č. 1451/2007. Uvedená informace byla rovněž elektronicky zveřejněna dne 17. ledna 2011.

               (4)

               Ve lhůtě tří měsíců od elektronického zveřejnění této informace vyjádřilo několik společností zájem převzít roli účastníka pro některé předmětné látky a typy přípravků v souladu s čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (5)

               Pro předložení dokumentace k těmto látkám a typům přípravků by proto měla být stanovena nová lhůta v souladu s čl. 12 odst. 3 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.

               (6)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Nová lhůta pro předložení dokumentace k látkám a typům přípravků uvedeným v příloze se stanoví na 30. září 2013.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 20. srpna 2012.

            Za Komisi

         Janez POTOČNIK

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      PŘÍLOHA

         Látky a typy přípravků, pro něž je stanovena nová lhůta k předložení dokumentace na 30. září 2013

                  Název

                  Číslo ES

                  Číslo CAS

                  Typ přípravku

                  Členský stát zpravodaj

                  triclosan

                  222-182-2

                  3380-34-5

                  2

                  DK

                  triclosan

                  222-182-2

                  3380-34-5

                  7

                  DK

                  triclosan

                  222-182-2

                  3380-34-5

                  9

                  DK

                  2-fenoxyethanol

                  204-589-7

                  122-99-6

                  3

                  UK


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/253 ze dne 25. listopadu 2015 o uvolnění prostředků z nástroje pružnosti na okamžitá rozpočtová opatření k řešení uprchlické krize

text:
               24.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 47/6

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2016/253
   ze dne 25. listopadu 2015
   o uvolnění prostředků z nástroje pružnosti na okamžitá rozpočtová opatření k řešení uprchlické krize
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (1), a zejména na článek 12 této dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 11 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (2) umožňuje uvolnění prostředků z nástroje pružnosti v rámci ročního stropu ve výši 471 milionů EUR (v cenách roku 2011) na financování přesně určených výdajů, které nebylo možné financovat v mezích stropů pro jeden nebo více jiných okruhů.

               (2)

               Vzhledem k naléhavým potřebám je nezbytné uvolnit značnou dodatečnou částku na financování opatření ke zmírnění migrační a uprchlické krize.

               (3)

               Po prozkoumání všech možností přerozdělení prostředků v rámci výdajového stropu okruhu 3 (Bezpečnost a občanství) a okruhu 4 (Globální Evropa) se zdá být nutné uvolnit prostředky z nástroje pružnosti s cílem doplnit financování souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2016 nad rámec stropu okruhu 3 o 1 506 milionů EUR a nad rámec stropu okruhu 4 o 24 milionů EUR na financování opatření v oblasti migrace a uprchlíků. Uvolněny by měly být nevyužité roční částky z nástroje pružnosti z rozpočtových roků 2014 a 2015.

               (4)

               Na základě očekávaného profilu plateb by měly být prostředky na platby, které odpovídají tomuto uvolnění prostředků z nástroje pružnosti, rozloženy na několik rozpočtových roků a odhadují se na 734,2 milionu EUR v roce 2016, 654,2 milionu EUR v roce 2017, 83,0 milionu v roce 2018 a 58,6 milionu EUR v roce 2019,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Do souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2016 se z nástroje pružnosti uvolňuje částka 1 506 milionů EUR v prostředcích na závazky v okruhu 3 (Bezpečnost a občanství) a 24 milionů EUR v prostředcích na závazky v okruhu 4 (Globální Evropa).
   Tyto částky se použijí k financování opatření zaměřených na řešení uprchlické krize.
   2.   Na základě očekávaného profilu plateb budou odpovídající prostředky na platby uvolněné z nástroje pružnosti v této výši:

               a)

               734,2 milionu EUR v roce 2016;

               b)

               654,2 milionu EUR v roce 2017;

               c)

               83,0 milionu EUR v roce 2018;

               d)

               58,6 milionu EUR v roce 2019.

         Konkrétní částky na jednotlivé rozpočtové roky budou schváleny v rámci ročního rozpočtového procesu.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 25. listopadu 2015

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         N. SCHMIT

      (1)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884),


title: 2008/144/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Protokolu, kterým se mění Dohoda o námořní dopravě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a vládou Čínské lidové republiky na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii

text:
               21.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 46/37

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 28. ledna 2008
   o uzavření Protokolu, kterým se mění Dohoda o námořní dopravě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a vládou Čínské lidové republiky na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii
   (2008/144/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o námořní dopravě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Čínskou lidovou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána v Bruselu dne 6. prosince 2002.

               (2)

               Protokol, kterým se mění dohoda, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii, byl podepsán v Pekingu dne 5. září 2005.

               (3)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005 má Bulharsko a Rumunsko k dohodě přistoupit prostřednictvím protokolu mezi Radou a Čínskou lidovou republikou.

               (4)

               Nezbytné ústavní a institucionální postupy byly dokončeny a protokol by tedy měl být schválen,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   1.   Protokol, kterým se mění Dohoda o námořní dopravě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a vládou Čínské lidové republiky na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii, se schvaluje jménem Společenství.
   Znění protokolu (2) se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   2.   Předseda Rady učiní jménem Evropského společenství a jeho členských států oznámení podle článku 3 protokolu.

      V Bruselu dne 28. ledna 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

      (1)  Stanovisko ze dne 5. července 2005 (Úř. věst. C 157 E, 6.7.2006, s. 53).

      (2)  Viz strana 38 v tomto čísle Úředního věstníku.
    ---documentbreak---

               21.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 46/38

         PROTOKOL,
   kterým se mění Dohoda o námořní dopravě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a vládou Čínské lidové republiky na straně druhé
   BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   ČESKÁ REPUBLIKA,
   DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   ESTONSKÁ REPUBLIKA,
   ŘECKÁ REPUBLIKA,
   ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   IRSKO,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   KYPERSKÁ REPUBLIKA,
   LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
   LITEVSKÁ REPUBLIKA,
   LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
   MAĎARSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA MALTA,
   NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   POLSKÁ REPUBLIKA,
   PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA SLOVINSKO,
   SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
   FINSKÁ REPUBLIKA,
   ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA
   (dále jen „členské státy“), zastoupené Radou Evropské unie,
   a
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ (dále jen „Společenství“), zastoupené Radou Evropské unie,
   na jedné straně a
   VLÁDA ČÍNSKÉ LIDOVÉ REPUBLIKY
   na straně druhé,
   S OHLEDEM NA přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii, a tudíž i ke Společenství, dne 1. května 2004,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Česká republika, Estonská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Maďarská republika, Republika Malta, Polská republika, Republika Slovinsko a Slovenská republika jsou stranami Dohody o námořní dopravě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a vládou Čínské lidové republiky na straně druhé, která byla podepsána v Bruselu dne 6. prosince 2002 (dále jen „dohoda“).
   Článek 2
   Znění dohody v jazycích českém, estonském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, polském, slovenském a slovinském, která jsou připojena k tomuto protokolu, se stávají platnými za stejných podmínek jako ostatní jazykové verze sepsané v souladu s článkem 14 dohody.
   Článek 3
   Tento protokol bude schválen smluvními stranami v souladu s jejich vlastními postupy. Vstupuje v platnost stejným dnem, kdy vstupuje v platnost dohoda. Pokud však smluvní strany protokol schválí až po dni vstupu dohody v platnost, vstupuje protokol v platnost dnem, kdy si strany navzájem oznámí dokončení vnitřních schvalovacích postupů.
   Článek 4
   Tento protokol byl sepsán v Pekingu dne pátého září dva tisíce pět ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a čínském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

         Por los Estados miembros
         Za členské státy
         For medlemsstaterne
         Für die Mitgliedstaaten
         Liikmesriikide nimel
         Για τα κράτη μέλη
         For the Member States
         Pour les États membres
         Per gli Stati membri
         Dalībvalstu vārdā
         Valstybių narių vardu
         A tagállamok részéről
         Għall-Istati Membri
         Voor de lidstaten
         W imieniu państw członkowskich
         Pelos Estados-Membros
         Za členské štáty
         Za države članice
         Jäsenvaltioiden puolesta
         På medlemsstaternas vägnar

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Communidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Por el Gobierno de la República Popular China
         Za vládu Čínské lidové republiky
         For Folkerepublikken Kinas regering
         Im Namen der Regierung der Volksrepublik China
         Hiina Rahvavabariigi valitsuse nimel
         Για την κυβέρνηση της Λαϊκής Δημοκρατίας της Κίνας
         For the Government of the People's Republic of China
         Pour le gouvernement de la République populaire de Chine
         Per il Governo della Repubblica popolare cinese
         Kīnas Tautas Republikas vārdā
         Kinijos Liaudies Respublikos Vyriausybės vardu
         A Kínai Népköztársaság kormánya részéről
         Għall-Gvern tar-Repubblika tal-Poplu taċ-Ċina
         Voor de regering van de Volksrepubliek China
         W imieniu rządu Chińskiej Republiki Ludowej
         Pelo Governo da República Popular da China
         Za vládu Čínskej l'udovej republiky
         Za Vlado Ljudske republike Kitajske
         Kiinan kansantasavallan hallituksen puolesta
         På Folkrepubliken Kinas regerings vägnar


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2015/810 ze dne 23. ledna 2015 o režimu státních podpor SA.20326 (2013/C) (ex 2012/NN) poskytnutém Belgií (oznámeno pod číslem C(2015) 130) (Text s významem pro EHP)

text:
               23.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 128/21

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/810
   ze dne 23. ledna 2015
   o režimu státních podpor SA.20326 (2013/C) (ex 2012/NN) poskytnutém Belgií

         (oznámeno pod číslem C(2015) 130)

   (Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
   s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
   poté, co byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily připomínky v souladu s výše uvedenými ustanoveními (2), a s ohledem na tyto připomínky,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   POSTUP

               (1)

               Evropská komise dopisem ze dne 7. října 2011 informovala belgické orgány o zahájení kontroly režimu N 649/2005 – Opatření na částečné osvobození od daně z příjmu ve prospěch výzkumu a vývoje (dále jen „režim“).

               (2)

               Dopisy ze dne 7. října 2011, 2. února 2012 a 6. ledna 2013 si Komise vyžádala informace o provádění režimu. Především vyzvala belgické orgány, aby jí zaslaly seznam podniků, které v letech 2009 a 2010 přijaly pomoc nad 200 000 EUR. Belgické orgány reagovaly dopisy ze dne 17. listopadu 2011, 2. května a 4. června 2012 a 23. května 2013.

               (3)

               Mezi útvary Komise a zástupci belgických orgánů se dne 13. června 2013 uskutečnilo rovněž setkání.

               (4)

               Dopisem ze dne 4. prosince 2013 Komise informovala Belgii o svém rozhodnutí (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) (3) zahájit řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „formální vyšetřovací řízení“).

               (5)

               Belgické orgány podaly připomínky a odpovědi na otázky uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení v dopisech ze dne 3. března, 1. dubna, 4. a 27. července 2014. Doplnily tyto informace elektronickou poštou ze dne 17. září, 17. října a 21. listopadu 2014. Ke dni 21. listopadu 2014 měla Komise k dispozici veškeré informace nezbytné k posouzení slučitelnosti dotčeného režimu s vnitřním trhem.

               (6)

               Společnost D39S SPRL předložila své připomínky dne 9. dubna 2014. Dopisem ze dne 16. května 2014 předala Komise tyto připomínky belgickým orgánům. Belgické orgány se k nim nevyjádřily.

         2.   POPIS OPATŘENÍ

   2.1.   Cíl opatření

               (7)

               Režim byl schválen rozhodnutím Komise K(2006) 2941 v konečném znění ze dne 4. července 2006 (4) (dále jen „rozhodnutí“).

               (8)

               Režimem byla zavedena tři následující opatření:

                           a)

                           Osvobození od daně v zájmu zaměstnanosti výzkumníků zapojených do výzkumných projektů ve spolupráci s univerzitami nebo vysokými školami (dále jen „opatření 1“), kterým se stanovilo osvobození podniků od daně z příjmu ve výši 50 % při odměňování výzkumníků zapojených do výzkumných projektů realizovaných na základě partnerských dohod s univerzitami nebo vysokými školami se sídlem v Evropském hospodářském prostoru (5). Rozpočet na opatření 1 byl odhadován na 34 milionů EUR.

                           b)

                           Osvobození od daně v zájmu zaměstnanosti výzkumníků s určitou kvalifikací (dále jen „opatření 2“), kterým se stanovilo osvobození podniků od daně z příjmu ve výši 25 % při odměňování výzkumníků s určitou vědeckou kvalifikací (6). Rozpočet na opatření 2 byl odhadován na 62 milionů EUR.

                           c)

                           Osvobození od daně ve prospěch tzv. young innovative companies (dále jen „opatření 3“), kterým se stanovilo osvobození podniků kategorie young innovative companies
                               (7) od daně z příjmu ve výši 50 % při odměňování vědeckých pracovníků. Rozpočet na opatření 3 byl odhadován na 20 milionů EUR.

               (9)

               Mzdová srážka je daň, kterou sráží zaměstnavatel u zdroje ze mzdy zaměstnance a odvádí ji státu. Všechna tři opatření uvedená v 8. bodě odůvodnění zprošťují příslušné podniky povinnosti odvádět část mzdové srážky ze mzdy výzkumných pracovníků uvedených v písm. a) a b) 8. bodu odůvodnění a vědeckých pracovníků uvedených v písm. c) 8. bodu odůvodnění.

               (10)

               Komise má v rozhodnutí za to, že opatření 1 a 2 byla obecnými opatřeními a proto nepředstavovala státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

               (11)

               Opatření 3 bylo kvalifikováno jako státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a po přezkoumání bylo považováno za slučitelné s vnitřním trhem na základě kritérií stanovených v nařízení Komise (ES) č. 70/2001 (8).

               (12)

               Článek 5a nařízení (ES) č. 70/2001 stanovil pravidla použitelná u podpory na výzkum a vývoj. Opatření 3 bylo kvalifikováno jako podpora na projekty výzkumu a vývoje, přičemž za způsobilé se považují náklady na personál v souvislosti s výzkumným projektem (9). Byl zvolen práh hodnoty podpory ve výši 35 %, který se vztahuje na projekty předkonkurenčního vývoje (10).

         2.2.   Důvody, které vedly k zahájení formálního vyšetřovacího řízení

               (13)

               Šetření ukázalo nesrovnalosti v ustanoveních vnitrostátního belgického práva upravujícího opatření 3, jakož i při provádění samotného opatření. Komise proto zahájila formální vyšetřovací řízení vzhledem k následujícím skutečnostem:

                           a)

                           Belgie nepřijala opatření nezbytná pro uvedení svých právních předpisů do souladu s právem Unie. Příslušná ustanovení vnitrostátního práva nijak neodkazovala na kategorie výzkumu, stanovená právními předpisy Unie. K nápravě došlo až v červnu 2013 (11);

                           b)

                           Belgie před 1. lednem 2008 nezměnila režim s cílem jeho souladu přiměřenými opatřeními, která Komise navrhla a Belgie je přijala (12);

                           c)

                           Belgie nesdělila Komisi změny ani prodloužení trvání režimu, a tak se dopustila protiprávní podpory (13); a

                           d)

                           v rámci průběžného sledování Belgie nepředložila dostatečné informace týkající se individuálně poskytnutých podpor.

               (14)

               Komise v rozhodnutí o zahájení řízení zároveň nastolila otázku, na jakém právním základě by se měla posuzovat slučitelnost podpory neoprávněně poskytnuté v rámci režimu s vnitřním trhem. Ve 40. bodě odůvodnění uvedeného rozhodnutí dospěla k závěru, že je vhodné opřít se o rámec Společenství pro státní podporu výzkumu, vývoje a inovací (dále jen „rámec VaVaI“ (14)).

         3.   PŘIPOMÍNKY BELGICKÝCH ORGÁNŮ

               (15)

               Je třeba připomenout, že během sledování belgické orgány uznaly, že nezavedly ani nezměnily vnitrostátní právní předpisy tak, aby do nich začlenily odkaz na kategorie výzkumu uvedené v písm. a) 13. bodu odůvodnění, ani neoznámily změny režimu (za předpokladu, že byly provedeny v duchu rozhodnutí), ani neinformovaly o prodloužení platnosti režimu na období po 4. červenci 2011.

               (16)

               Dopisy ze dne 3. března a 1. dubna 2014 belgické orgány poskytly seznam podniků, kterým bylo přiznáno osvobození od daně ze mzdy v letech 2006 až 2013 (nejnovější dostupné daňové údaje). Režimu během celého období využilo 231 podniků.

               (17)

               Belgické orgány zároveň v dopise ze dne 3. března 2014 uvedly, že posuzují soulad režimu s nařízením Komise (EU) č. 651/2014 (15), a zejména s článkem 25 o pomoci pro výzkumné a vývojové projekty. Belgické orgány Komisi nesdělily výsledky svého přezkumu.

         4.   PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH STRAN

               (18)

               Společnost D39S, výzkumné a vývojové středisko působící v sektoru elektrotechniky a telekomunikací, uvedla, že osvobození od daně z příjmu je důležitou formou podpory pro moderní inovativní podniky, neboť jim umožňuje přijímat více zaměstnanců. Samotné středisko díky ní posílilo svou výzkumnou a vývojovou činnost, přičemž nadále mohlo rychle reagovat na požadavky trhu.

         5.   POSOUZENÍ PODPORY

   5.1.   Existence státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU

               (19)

               Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.

               (20)

               Pokud se určité vnitrostátní opatření považuje za státní podporu, předpokládá se, že jsou splněny následující kumulativní podmínky: i) dotčené opatření poskytuje hospodářskou výhodu pro příjemce; ii) tuto výhodu poskytuje stát; iii) jedná se o selektivní výhodu; iv) dotčené opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a může ovlivnit obchod mezi členskými státy.

               (21)

               V projednávaném případě je osvobození od daně ze mzdy ve prospěch tzv. young innovative companies daňové opatření financované ze státních prostředků. Opatření se týká pouze podniků, které splňují definici young innovative company, a je proto selektivní. Tím, že přispěje k financování výdajů na výzkum a vývoj těchto podniků, opatření poskytuje hospodářskou výhodu. Příjemci pak v neposlední řadě působí na trzích, jež jsou otevřeny obchodu uvnitř EU, a opatření tak může ovlivnit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

               (22)

               Režim byl v rozhodnutí (16) kvalifikován jako státní podpora. Tato kvalifikace nebyla belgickými orgány v rámci sledování zpochybněna.

         5.2.   Zákonnost podpory

               (23)

               Komise v rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že Belgie udělila protiprávní podpory, když neoznámila, že zvýšila míru osvobození od daně z příjmu, a to z 50 na 75 % zákonem ze dne 27. března 2009 o oživení hospodářství a ze 75 na 80 % zákonem ze 17. června 2013, kterým byla zavedena daňová a finanční opatření a opatření týkající se udržitelného rozvoje, ani to, že platnost režimu byla od 4. července 2011 prodloužena (v rozhodnutí se původně stanovilo pět let). Belgie tento závěr nezpochybnila, během formálního vyšetřovacího řízení poskytla Komisi údaje týkající se podpor pro podniky využívající tohoto režimu, které jsou nezbytné pro analýzu slučitelnosti.

         5.3.   Posouzení slučitelnosti podpory s vnitřním trhem

               (24)

               Ve 40. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení Komise dospěla k závěru, že posouzení slučitelnosti režimu musí být provedeno s ohledem na rámec VaVaI, přičemž se zatím definitivně neurčí, který konkrétní článek by se měl použít: tedy zda by měla být brána v úvahu ustanovení o pomoci pro výzkumné a inovační projekty (bod 5.1 rámce VaVaI) nebo ustanovení o pomoci pro moderní inovativní podniky (bod 5.4 rámce VaVaI), jelikož se zdá, že režim je určen této zvláštní kategorii podniků.

         5.3.1.   Metodika

               (25)

               Jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, belgické orgány uvedly, že během celého posuzovaného období využilo režimu 231 podniků. Z analýzy údajů vyplynuly následující skutečnosti:

                           a)

                           183 podniků obdrželo za tři roky během celého posuzovaného období podporu nižší než 200 000 EUR. Tyto podpory spadají do působnosti nařízení de minimis – nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 (17), a byly tedy vyloučeny z oblasti analýzy;

                           b)

                           ostatních 48 podniků, které obdržely částku podpory přesahující 200 000 EUR, byly předmětem důkladné analýzy. Pokud jde o tyto podniky, belgické orgány o nich poskytly tyto údaje:

                                       —

                                       kategorie výzkumu, do kterých patřily projekty příjemců (k ověření souladu s podmínkami bodu 5.1 rámce VaVaI),

                                       —

                                       metody pro výpočet intenzity podpory, včetně příkladů (k ověření souladu s podmínkami bodu 5.1 rámce VaVaI),

                                       —

                                       datum založení každého podniku (k ověření souladu s první podmínkou bodu 5.4 rámce VaVaI),

                                       —

                                       procento výdajů na výzkum a vývoj (k ověření souladu s druhou podmínkou bodu 5.4 rámce VaVaI),

                                       —

                                       údaje o tom, jaký podíl z celkové částky přidělené každému podniku patří pod opatření 3 (čili jaký podíl lze kvalifikovat jako státní podporu) a jaký podíl patří pod opatření 1 a 2 (k ověření souladu s třetí podmínkou bodu 5.4 rámce VaVaI).

               (26)

               Toto posouzení Komise (podíl z celkové přidělené pomoci, který patří pod opatření 3) umožnilo snížit rozsah analýzy, neboť částka podpory přijatá v rámci opatření 3 je tedy nižší než celková částka poskytnutá belgickými orgány (obdržená v rámci celého režimu). Ze 48 podniků uvedených v písm. b) 25. bodu odůvodnění obdrželo 14 podniků za celé posuzované období částku podpory v rámci opatření 3 vyšší než 200 000 EUR.

         5.3.2.   Analýza z hlediska ustanovení týkajících se podpor pro výzkum a vývoj (bod 5.1 rámce VaVaI)

               (27)

               Bod 5.1 rámce VaVaI stanoví kritéria, jež musí být splněna k tomu, aby podpory na projekty v oblasti výzkumu a vývoje mohly být prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem.

                           a)

                           Bod 5.1.1 upřesňuje, že „dotovaná část výzkumného projektu musí zcela spadat do jedné či několika z těchto kategorií výzkumu: základní výzkum, aplikovaný výzkum, experimentální vývoj“.
                           V královském výnosu ze dne 23. března 2014 (18) se od nynějška stanoví, že při postupu přezkumu odpovídá za ověření „popisu výzkumných nebo rozvojových projektů či programů, u nichž se vyžaduje stanovisko“, a tedy za ověření, zda projekty spadají do jedné z kategorií výzkumu stanovených v rámci pro VaVaI, federální ministerstvo politické agendy (Service public fédéral de programmation politique). V případě všech 48 podniků, které byly předmětem hloubkového přezkumu, belgické orgány poskytly popis výzkumných a vývojových činností, jakož i kategorie výzkumu, do nichž tyto projekty spadaly. Komise zjistila, že každý dotčený projekt spadá do některé ze tří kategorií uvedených v rámci VaVaI, a dospěla k závěru, že podmínka bodu 5.1.1 je splněna.

                           b)

                           V bodě 5.1.2 rámce pro VaVaI jsou stanoveny základní intenzity podpory (25 % na experimentální vývoj), přičemž tyto částky se mohou v určitých případech zvýšit, zejména v případě, že se podpora poskytuje malým a středním podnikům (bod 5.1.3 písm. a) rámce pro VaVaI).
                           Belgické orgány v dopise ze dne 3. března 2014 poskytly další informace o dvou zvýšeních míry osvobození od daně z příjmu až na konečnou úroveň 80 %, zejména pokud jde o intenzitu podpory stanovené rozhodnutím. Za použití metody výpočtu použité Komisí v rozhodnutí byly belgické orgány schopny prokázat, že zvýšení míry osvobození od daně z příjmu na 80 % vedlo k maximální intenzitě podpory 28,28 %. Poskytly rovněž podrobné údaje o intenzitě podpory pro podniky, jež byly předmětem hloubkové kontroly. Komise konstatovala, že tato míra je v souladu s bodem 5.1.3 rámce VaVaI, který v případě experimentálního vývoje umožňuje středně velkým podnikům udělit pomoc s intenzitou nejvýše 35 % a malým podnikům nejvýše 45 %. Tyto míry se zvyšují v případě základního nebo aplikovaného výzkumu.

                           c)

                           Bod 5.1.4 rámce VaVaI detailně stanoví způsobilé náklady. V 16. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že relevantní ustanovení vnitrostátního práva zmiňují kategorie pracovníků, kterým může být osvobození uděleno, ale nespecifikovala postupy, jak daňová správa ověří, že zaměstnanci byli přiděleni na projekty výzkumu a vývoje.
                           Královská vyhláška ze dne 23. března 2014 nyní upřesňuje, že během posouzení dokumentace je úkolem federální veřejné služby pro vědeckou politiku ověřit „skutečnosti, které prokazují, že pracovník bude zaměstnán v rámci projektů nebo programů pro výzkum a technologický rozvoj“, a to na základě skutečností poskytnutých podniky-žadateli. Komise konstatovala, že relevantní vnitrostátní právní předpisy, stejně jako jejich uplatňování belgickými orgány, jsou v souladu s bodem 5.1.4 rámce VaVaI.
                           U 48 podniků podléhajících hloubkovému přezkumu popsaly belgické orgány projekty vytvořené těmito podniky a uvedly počet a kategorie zaměstnanců, kterým bylo uděleno osvobození.

               (28)

               S ohledem na výše uvedené Komise dospěla k závěru, že podpory poskytnuté v rámci opatření 3 jsou v souladu s bodem 5.1 rámce VaVaI.

         5.3.3.   Analýza z hlediska ustanovení týkajících se podpor ve prospěch inovativních začínajících podniků (bod 5.4 rámce VaVaI)

               (29)

               V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že „(p)okud jde o režim, v jehož rámci se prováděla podpora ve prospěch tzv. Young Innovative Companies, bylo rovněž posouzeno s ním spjaté účetnictví na základě bodu 5.4 rámce pro výzkum, vývoj a inovace týkajícího se podpor ve prospěch začínajících inovativních podniků“ (46. bod odůvodnění). Komise však vyjádřila pochybnosti o tom, zda podniky, které jsou příjemci režimu, plní všechny podmínky stanovené v bodě 5.4 (kvalifikace jakožto malý podnik, doba činnosti podniku, podíl výdajů na výzkum a vývoj, výše podpory).

               (30)

               Analýza údajů předaných belgickými orgány ukazuje, že ke konci roku 2013 pouze 2 podniky splnily všechny podmínky stanovené v bodě 5.4 rámce VaVaI (přičemž dodržely také podmínky uvedené v bodě 5.1).

               (31)

               Komise proto vyvozuje závěr, že bod 5.1 rámce VaVaI týkající se podpory na projekty výzkumu a vývoje představuje právní základ, který je třeba použít.

         5.3.4.   Slučitelnost režimu ode dne 1. července 2014

               (32)

               Platnost rámce VaVaI, který byl základem pro analýzu slučitelnosti režimu, skončila dne 30. června 2014.

               (33)

               Ode dne 1. července 2014, pokud jsou splněny podmínky kapitoly 1 a jsou dodržovány podmínky stanovené v článku 25 (podpora na výzkum, vývoj a inovace), může se na režim vztahovat bloková výjimka podle obecného nařízení o blokových výjimkách. Komise vyzvala belgické orgány, aby ji informovaly o výsledku svých analýz a popřípadě oznámily prodloužení režimu.

         6.   ZÁVĚRY

               (34)

               Komise konstatuje, že Belgie zavedla režim protiprávním způsobem a porušila čl. 108 odst. 3 SFEU. Nicméně s ohledem na výše uvedené skutečnosti se Komise domnívá, že další uplatňování režimu belgickými orgány po 4. červenci 2011, jakož i všechny provedené změny jsou až do 30. června 2014 slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Opatření pro částečné osvobození od daně ze mzdy ve prospěch tzv. young innovative companies, které zavedla Belgie, je do 30. června 2014 slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.

      V Bruselu dne 23. ledna 2015.

            Za Komisi

         Margrethe VESTAGER

            členka Komise

      (1)  S účinkem od 1. prosince 2009 se články 87 a 88 Smlouvy o ES staly články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“). Oba soubory ustanovení jsou v zásadě identické. Pro účely tohoto rozhodnutí se případné odkazy na články 107 a 108 SFEU vykládají jako odkazy na články 87 a 88 Smlouvy o ES. SFEU rovněž zavedla některé terminologické změny, jako je nahrazení pojmu „Společenství“ pojmem „Unie“, „společný trh“ pojmem „vnitřní trh“ a „Soud prvního stupně“ pojmem „Tribunál“. V tomto rozhodnutí je používána terminologie SFEU.

      (2)  Úř. věst. C 69, 7.3.2014, s. 122.

      (3)  Viz poznámka pod čarou 2.

      (4)  Úř. věst. C 209, 31.8.2006, s. 10.

      (5)  Viz 5. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 4. července 2006.

      (6)  Viz 8. bod odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí ze dne 4. července 2006.

      (7)  Viz 12. bod odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí ze dne 4. července 2006.

      (8)  Nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (Úř. věst. L 10, 13.1.2001, s. 33).

      (9)  Viz 26. bod odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí.

      (10)  Viz čl. 5a odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 70/2001, ve znění nařízení (ES) č. 364/2004 ze dne 25. února 2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 70/2001, pokud jde o rozšíření jeho oblasti působnosti tak, aby zahrnovala podporu pro výzkum a vývoj (Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 22).

      (11)  Viz 17. bod odůvodnění a následující rozhodnutí o zahájení řízení.

      (12)  Dopis vlády regionu Brusel ze dne 22. února 2008, dopis vlády Valonského regionu ze dne 17. března 2008 a dopis vlády Vlámského regionu ze dne 3. července 2007.

      (13)  Viz 22. až 27. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení.

      (14)  Úř. věst. C 323, 30.12.2006, s. 1.

      (15)  Nařízení Komise (EU) č. 651/2014 ze dne 17. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 Smlouvy prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné s vnitřním trhem (Úř. věst. L 187, 26.6.2014, s. 1).

      (16)  Viz 21. bod odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí ze dne 4. července 2006.

      (17)  Nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (Úř. věst. L 379, 28.12.2006, s. 5).

      (18)  Královská vyhláška ze dne 23. března 2014, kterou se mění, pokud jde o výjimku pro vyplacení mzdy, AR/CIR 92, pokud jde o provedení čl. 275 § 2 a 3 zákona o dani z příjmů z roku 1992. Moniteur belge ze dne 31.3.2014.


title: 2014/811/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne 22. října 2014 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/002 BE/Carsid z Belgie)

text:
               20.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 333/9

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
   ze dne 22. října 2014
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/002 BE/Carsid z Belgie)

      (2014/811/EU)

   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (1), a zejména na čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (2), a zejména na článek 23 druhý odstavec uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (3), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (4), a zejména na bod 13 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) byl zřízen za účelem poskytování dodatečné podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, a za účelem pomoci těmto pracovníkům při jejich opětovném začleňování na trh práce.

               (2)

               EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013.

               (3)

               Dne 2. dubna 2013 předložila Belgie žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním pracovníků ve společnosti Carsid SA a do 4. července 2014 ji doplňovala o další informace. Tato žádost splňuje požadavky na stanovení finančních příspěvků podle článku 10 nařízení (ES) č. 1927/2006. Komise proto navrhuje uvolnit prostředky ve výši 911 934 EUR.

               (4)

               Z EFG by proto měly být uvolněny prostředky na finanční příspěvek v souvislosti s žádostí předloženou Belgií,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2014 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 911 934 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 22. října 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         B. DELLA VEDOVA

      (1)  Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (3)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

      (4)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (oznámeno pod číslem K(2001) 1461)Text s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0462

Úřední věstník L 162 , 19/06/2001 S. 0021 - 0024

		Rozhodnutí Komiseze dne 23. května 2001o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže(oznámeno pod číslem K(2001) 1461)(Text s významem pro EHP)(2001/462/ES, ESUO)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství uhlí a oceli,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru,s ohledem na jednací řád Komise [1], a zejména na článek 20 tohoto jednacího řádu,vzhledem k těmto důvodům:(1) Právo dotčených stran a třetích stran na vyslechnutí před přijetím konečného rozhodnutí ovlivňujícího jejich zájmy je základní zásadou práva Společenství. Toto právo je také stanoveno v nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků [2], naposledy pozměněném nařízením (ES) č. 1310/97 [3], v nařízení Komise (ES) č. 2842/98 ze dne 22. prosince 1998 o slyšení stran v určitých jednáních podle článků 85 a 86 Smlouvy o ES [4] a v nařízení Komise (ES) č. 447/98 ze dne 1. března 1998 o oznamováních, lhůtách a slyšeních stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 o kontrole spojování podniků [5].(2) Komise musí zajistit, že toto právo bude v jejích řízeních o hospodářské soutěži zaručeno, zejména s ohledem na Chartu základních práv Evropské unie [6].(3) Provádění správních řízení by se proto mělo svěřovat nezávislé osobě, která má zkušenosti v oblasti hospodářské soutěže a jejíž bezúhonnost přispívá k objektivitě, průhlednosti a účinnosti těchto jednání.(4) Komise pro tyto účely v roce 1982 zřídila funkci úředníka pro slyšení a naposledy stanovila mandát této funkce v rozhodnutí Komise 94/810/ESUO, ES ze dne 12. prosince 1994 o mandátu úředníků pro slyšení v řízení před Komisí ve věcech hospodářské soutěže [7].(5) Je nezbytné dále posílit úlohu úředníka pro slyšení a přizpůsobit a konsolidovat tento mandát ve světle vývoje právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže.(6) Aby se zajistila nezávislost úředníka pro slyšení, měl by být ze správních důvodů přiřazen ke členu Komise se zvláštní odpovědností za hospodářskou soutěž. Měla by být zvýšena průhlednost v souvislosti s jmenováním, odvoláváním a přeložením úředníků pro slyšení.(7) Úředník pro slyšení by měl být jmenován podle pravidel stanovených ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství. Podle těchto pravidel lze uvažovat i o kandidátech, kteří nejsou úředníky Komise.(8) Mandát úředníka pro slyšení v řízení ve věcech hospodářské soutěže by měl být stanoven takovým způsobem, aby bylo v průběhu celého řízení zaručeno právo na slyšení.(9) Při sdělování informací o fyzických osobách je třeba věnovat zvláštní pozornost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů [8];(10) Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena obecná pravidla poskytující nebo vylučující přístup k dokumentům Komise.(11) Rozhodnutí 94/810/ESUO, ES by mělo být zrušeno,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Komise jmenuje jednoho nebo více úředníků pro slyšení (dále jen "úředník pro slyšení"), který zajistí dodržování účinného výkonu práva na slyšení v řízeních před Komisí ve věcech hospodářské soutěže podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES, článků 65 a 66 Smlouvy o ESUO a nařízení (EHS) č. 4064/89.Článek 21. Jmenování úředníka pro slyšení se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství. Každé přerušení, odvolání nebo přeložení jakýmkoli postupem je předmětem odůvodněného rozhodnutí Komise. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.2. Úředník pro slyšení se přiřazuje ze správních důvodů ke členu Komise se zvláštní odpovědností za otázky hospodářské soutěže (dále jen "příslušný člen Komise").3. Pokud není úředník pro slyšení schopen jednat, příslušný člen Komise popřípadě po konzultaci úředníka pro slyšení jmenuje jiného úředníka, který není účasten v příslušném případě, aby vykonával povinnosti úředníka pro slyšení.Článek 31. Při výkonu svých povinností dbá úředník pro slyšení na potřebu účinného uplatňování pravidel hospodářské soutěže v souladu s platnými právními předpisy Společenství a zásadami stanovenými Soudním dvorem a Soudem prvního stupně Evropských společenství.2. Úředník pro slyšení je informován ředitelem, který odpovídá za vyšetřování případu (dále jen "odpovědný ředitel"), o vývoji řízení až do stádia, kdy má být návrh rozhodnutí předložen příslušnému členu Komise.3. Úředník pro slyšení může předkládat své poznámky k jakékoli otázce vyplývající z jakéhokoli řízení Komise ve věcech hospodářské soutěže příslušnému členu Komise.Článek 41. Úředník pro slyšení organizuje a provádí slyšení stanovená v ustanoveních provádějících články 81 a 82 Smlouvy o ES, články 65 a 66 Smlouvy o ESUO a nařízení (EHS) č. 4064/89 podle článků 5 až 13 tohoto rozhodnutí.2. Ustanovení uvedená v odstavci 1 jsou:a) čl. 36 odst. 1 Smlouvy o ESUO;b) nařízení (ES) č. 2842/98;c) nařízení (ES) č. 447/98.Článek 5Úředník pro slyšení zajišťuje řádné provádění slyšení a přispívá k objektivitě samotného slyšení a jakéhokoli následného přijatého rozhodnutí. Úředník pro slyšení usiluje zejména o zajištění toho, aby při přípravě návrhu rozhodnutí Komise věnovala řádnou pozornost všem významným skutečnostem, ať již příznivým nebo nepříznivým pro dotčené strany, včetně skutkových prvků vztahujících se k závažnosti jakéhokoli porušení.Článek 61. Žádosti o slyšení od třetích stran, ať již jde o osoby, podniky nebo sdružení osob nebo podniků, se předkládají písemně, společně s písemným prohlášením vysvětlujícím zájem žadatele na výsledku řízení.2. Rozhodnutí, zda mají být slyšeny třetí strany, se přijímá po konzultaci odpovědného ředitele.3. Pokud se zjistí, že žádost neuvádí dostatečný zájem o slyšení, uvědomí se strana písemně o důvodech tohoto zjištění. Stanoví se lhůta, do které může předložit další písemné připomínky.Článek 71. Žádost o ústní slyšení se podává v písemných připomínkách žadatele k dopisům, které mu Komise adresovala.2. Dopisy uvedené v odstavci 1 jsou:a) sdělení o námitkách;b) vyzvání třetí strany, která projevila dostatečný zájem o slyšení k písemným připomínkám;c) informace pro stěžovatele, že z hlediska Komise neexistují dostatečné důvody pro zjištění porušení a výzva, aby předložil jakékoli další písemné připomínky.3. Rozhodnutí, zda žadatelé mají být vyslechnuti ústně, se přijímá po konzultaci odpovědného ředitele.Článek 81. Pokud osoba, podnik nebo sdružení osob nebo podniků obdržely jeden nebo více dopisů uvedených v čl. 7 odst. 2 a mají důvod se domnívat, že Komise má ve svém držení doklady, které jim nebyly zpřístupněné, a že uvedené doklady jsou nezbytné pro řádný výkon práva na slyšení, může být přístup k těmto dokumentům požadován prostřednictvím odůvodněné žádosti.2. Odůvodněné rozhodnutí o každé takové žádosti se sdělí osobě, podniku nebo sdružení, které podaly žádost, a ostatním osobám, podnikům nebo sdružením zúčastněným na řízení.Článek 9Pokud je úmyslem sdělit informace, které mohou představovat obchodní tajemství podniku, uvědomí se podnik písemně o tomto záměru a jeho důvodu. Stanoví se doba, po kterou může dotyčný podnik předložit písemné připomínky.Pokud má dotyčný podnik proti zveřejnění informací námitky, ale zjistí se, že informace není chráněná a může být proto zveřejněná, uvede se toto zjištění ve odůvodněném rozhodnutí, které se oznámí dotyčnému podniku. Rozhodnutí určí den, po kterém bude informace zveřejněna. Tento den musí být nejméně jeden týden ode dne oznámení.První a druhý odstavec se vztahují přiměřeně i na sdělení informací jejich zveřejněním v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 10Pokud má osoba, podnik nebo sdružení osob nebo podniků za to, že lhůta stanovená pro odpověď na dopis uvedený v čl. 7 odst. 2 je příliš krátká, může během původní lhůty požádat o její prodloužení prostřednictvím odůvodněné žádosti. Žadatel se uvědomí písemně, zda bylo jeho žádosti vyhověno.Článek 11Z důvodů potřeby zajistit řádnou přípravu slyšení a zejména co největšího možného vyjasnění skutkových otázek může popřípadě úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele poskytnout stranám slyšení předem seznam otázek, ke kterým chce, aby se vyjádřily.Za tímto účelem se může úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele setkat se stranami slyšení a popřípadě se zaměstnanci Komise, aby připravil samotné slyšení.Úředník pro slyšení může také předem požádat o písemné oznámení klíčového obsahu zamýšlených prohlášení osob, které strany slyšení navrhly vyslechnout.Článek 121. Po konzultaci odpovědného ředitele stanoví úředník pro slyšení den, trvání a místo slyšení. Pokud je požadováno odročení, rozhodne úředník pro slyšení, zda ho povolí, nebo ne.2. Úředník pro slyšení je plně odpovědný za provedení slyšení.3. Úředník pro slyšení rozhodne, zda budou během slyšení připuštěny nové dokumenty, které osoby by měly být vyslechnuty jménem strany a zda by se dotčené osoby měly vyslechnout odděleně, nebo za přítomnosti jiných osob účastnících se slyšení.4. Z důvodu potřeby zajistit právo být vyslechnut může popřípadě úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele poskytnout osobám, podnikům a sdružením osob nebo podniků příležitost předložit další písemné připomínky v ústním slyšení. Úředník pro slyšení stanoví den, do kterého mohou být podání předkládána. Komise není povinna brát v úvahu písemné připomínky obdržené po tomto dni.Článek 131. Úředník pro slyšení podá o slyšení a o závěrech, které ze slyšení vyvozuje, s ohledem na dodržení práva na slyšení zprávu příslušnému členu Komise. Poznatky v této zprávě se týkají procesních otázek, včetně zveřejnění dokumentů a přístupu k protokolu, lhůty pro odpověď na námitky a řádného provedení ústního slyšení.Kopie zprávy se předává generálnímu řediteli pro otázky hospodářské soutěže a odpovědnému řediteli.2. Kromě zprávy uvedené v odstavci 1 může úředník pro slyšení uvádět poznámky k dalšímu pokroku řízení. Tyto postřehy se mohou vztahovat kromě jiných věcí k potřebě dalších informací, stažení některých námitek nebo formulace dalších námitek.Článek 14Úředník pro slyšení se může popřípadě vyjádřit k objektivitě jakéhokoliv šetření prováděného za účelem vyhodnocení dopadu závazků navržených v jakémkoli řízení zahájeném Komisí podle ustanovení uvedených v článku 1 na hospodářskou soutěž. Toto se týká zejména výběru respondentů a použité metodologie.Článek 15Úředník pro slyšení na základě návrhu rozhodnutí, které se má předložit poradnímu výboru v příslušném případě, připraví konečnou písemnou zprávu o dodržování práva na slyšení uvedenou v čl. 13 odst. 1. Tato zpráva také vezme v úvahu, zda se návrh rozhodnutí zabývá pouze námitkami, u kterých byla stranám poskytnuta příležitost oznámit svá stanoviska, a popřípadě objektivitu šetření ve smyslu článku 14.Konečná zpráva se předkládá příslušnému členu Komise, generálnímu řediteli pro otázky hospodářské soutěže a odpovědnému řediteli. Sděluje se příslušným orgánům členských států a podle ustanovení o spolupráci stanovených v protokolu 23 a protokolu 24 k Dohodě o EHP také Kontrolnímu úřadu ESVO.Článek 161. Konečná zpráva úředníka pro slyšení se připojí k návrhu rozhodnutí předloženému Komisi, aby se zajistilo, že při přijímání rozhodnutí v příslušném případě je Komise plně informována o všech důležitých informacích týkajících se průběhu řízení a dodržování práva na slyšení.2. Úředník pro slyšení může konečnou zprávu upravit ve světle jakýchkoli doplňků návrhu rozhodnutí až do doby přijetí rozhodnutí Komisí.3. Komise sděluje konečnou zprávu úředníka pro slyšení společně s rozhodnutím adresátům rozhodnutí. Zveřejní konečnou zprávu úředníka pro slyšení v Úředním věstníku Evropských společenství společně s rozhodnutím, přičemž dbá na oprávněný zájem podniků na ochraně jejich obchodních tajemství.Článek 17Rozhodnutí 94/810/ESUO, ES se zrušuje.Procesní kroky již učiněné podle uvedeného rozhodnutí jsou nadále účinné.V Bruselu dne 23. května 2001.Za KomisiMario Montičlen Komise[1] Úř. věst. L 308, 8.12.2000, s. 26.[2] Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 1 (opravená verze v Úř. věst. L 257, 21.9.1990, s. 13).[3] Úř. věst. L 180, 9.7.1997, s. 1.[4] Úř. věst. L 354, 30.12.1998, s. 18.[5] Úř. věst. L 61, 2.3.1998, s. 1.[6] Úř. věst. C 364, 18.12.2000, s. 1.[7] Úř. věst. L 330, 21.12.1994, s. 67.[8] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.--------------------------------------------------