title: Rozhodnutí Rady ze dne 4. září 1981 o uzavření Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě

text:
Důležité právní upozornění

|

31981D0691

Úřední věstník L 252 , 05/09/1981 S. 0026 - 0035 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 10 S. 0027  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 04 Svazek 1 S. 0175  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 10 S. 0027  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 04 Svazek 1 S. 0175

		Rozhodnutí Radyze dne 4. září 1981o uzavření Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě(81/691/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že křehká ekologická rovnováha v Antarktickém oceánu vyžaduje mezinárodní regulaci řízení a zachování jeho živých mořských zdrojů;vzhledem k tomu, že za tímto účelem byla na diplomatické konferenci konané v Canbeřře v květnu 1980, jíž se Společenství zúčastnilo, vypracována mezinárodní Úmluva o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě, dále jen "úmluva",vzhledem k tomu, že úmluva vstoupí v platnost třicátým dnem po uložení osmé listiny o ratifikaci; že po vstupu úmluvy v platnost k ní může Společenství přistoupit;vzhledem k tomu, že pro přispění k zachování zdrojů v oblasti působnosti úmluvy, v níž provozují svou činnost rybáři ze Společenství, je nutné, aby Společenství k úmluvě přistoupilo,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Úmluva o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě se schvaluje jménem Evropského hospodářského společenství.Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady uloží listinu o schválení u vlády Austrálie, v souladu s článkem XXVIII úmluvy [3].Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 4. září 1981.Za RaduPředsedaP. Walker[1] Úř. věst. C 317, 4.12.1980, s. 4.[2] Úř. věst. C 101, 4.5.1981, s. 116.[3] Den vstupu úmluvy v platnost pro Společenství bude zveřejněno generálním sekretariátem Rady v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------ÚMLUVA O ZACHOVÁNÍ ŽIVÝCH MOŘSKÝCH ZDROJŮ V ANTARKTIDĚSMLUVNÍ STRANY,UZNÁVAJÍCE důležitost ochrany životního prostředí a neporušenosti ekosystému moří obklopujících Antarktidu;ZJIŠŤUJÍCE bohatost živých mořských zdrojů ve vodách Antarktidy a zvýšený zájem o možnosti, které skýtá využívání těchto zdrojů jako zdroje bílkovin;UVĚDOMUJÍCE SI naléhavost zajištění zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě;DOMNÍVAJÍCE SE, že je nezbytné prohloubit znalosti o mořském ekosystému Antarktidy a jeho složkách, aby bylo možno přijímat rozhodnutí o lovu na základě spolehlivých vědeckých informací;JSOUCE PŘESVĚDČENY, že zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě vyžaduje mezinárodní spolupráci s patřičným ohledem na ustanovení Smlouvy o Antarktidě a za aktivní účasti všech států podílejících se na výzkumu nebo lovu ve vodách Antarktidy;UZNÁVAJÍCE hlavní odpovědnost poradních stran Smlouvy o Antarktidě za ochranu a zachování životního prostředí Antarktidy, a zejména jejich povinnosti týkající se ochrany a zachování živých zdrojů v Antarktidě stanovené v čl. IX odst. 1 písm. f) Smlouvy o Antarktidě;PŘIPOMÍNAJÍCE opatření, která již byla přijata poradními stranami Smlouvy o Antarktidě, zejména dohodnutá opatření pro zachování fauny a flory Antarktidy, jakož i ustanovení Úmluvy o zachování antarktických tuleňů;MAJÍCE NA PAMĚTI starost o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě vyjádřenou poradními stranami na devátém poradním zasedání Smlouvy o Antarktidě a důležitost ustanovení doporučení IX-2, které vedlo k uzavření této úmluvy;JSOUCE PŘESVĚDČENY, že je v zájmu celého lidstva uchovat vody obklopující Antarktidu výhradně pro mírové účely a zabránit, aby se staly dějištěm nebo předmětem mezinárodních konfliktů;UZNÁVAJÍCE ve světle výše uvedeného, že je žádoucí vytvořit vhodné mechanismy doporučování, podpory, rozhodování a koordinace opatření a vědeckých studií nutných k zajištění zachování živých mořských organismů v Antarktidě,SE DOHODLY TAKTO:Článek I1. Tato úmluva se vztahuje na živé mořské zdroje v Antarktidě v oblasti jižně od 60o jižní šířky a na živé mořské zdroje v Antarktidě v oblasti mezi touto zeměpisnou šířkou a antarktickou konvergencí, které tvoří součást mořského ekosystému Antarktidy.2. Živými mořskými zdroji v Antarktidě se rozumějí populace ryb, měkkýšů, korýšů a všech ostatních druhů živých organismů, včetně ptáků, vyskytující se jižně od antarktické konvergence.3. Mořským ekosystémem Antarktidy se rozumí komplex vzájemných vztahů živých mořských zdrojů v Antarktidě a jejich vztahů s prostředím.4. Za antarktickou konvergenci se považuje linie spojující tyto body na rovnoběžkách a polednících:50o jižní šířky, 0o zeměpisné délky; 50o jižní šířky, 30o východní délky; 45o jižní šířky, 30o východní délky; 45o jižní šířky, 80o východní délky; 55o jižní šířky, 80o východní délky; 55o jižní šířky, 150o východní délky; 60o jižní šířky, 150o východní délky; 60o jižní šířky, 50o západní délky; 50o jižní šířky, 50o západní délky; 50o jižní šířky, 0o zeměpisné délky.Článek II1. Cílem této úmluvy je zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě.2. Pro účely této úmluvy zahrnuje termín "zachování" racionální využívání.3. Lov a s ním související činnosti v oblasti působnosti této úmluvy se musí provádět ve shodě s ustanoveními této úmluvy a podle těchto zásad pro zachování:a) zabránit snížení početnosti všech lovených populací pod úroveň zajišťující jejich stálé doplňování mladšími jedinci. Vzhledem k tomu by nemělo dojít k poklesu početnosti pod úroveň, která se blíží úrovni zajišťující největší čistý roční přírůstek;b) udržovat ekologické vztahy mezi lovenými, závislými a příbuznými populacemi živých mořských zdrojů v Antarktidě a obnovovat vyčerpané populace na úroveň stanovenou v pododstavci a); ac) zabránit takovým změnám mořského ekosystému nebo omezit na nejmenší míru nebezpečí takových změn, které nejsou potenciálně vratné během dvou nebo tří desetiletí, přičemž je nutno brát v úvahu stav dostupných znalostí o přímém nebo nepřímém vlivu lovu, o účinku vysazení vetřeleckých druhů, o účincích přidružených činností na mořský ekosystém a o účincích změn životního prostředí, s cílem umožnit trvalé zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě.Článek IIISmluvní strany bez ohledu na to, zda jsou nebo nejsou smluvními stranami Smlouvy o Antarktidě, se dohodly, že se v oblasti působnosti Smlouvy o Antarktidě nezapojí do žádných činností odporujících zásadám a cílům této smlouvy a že jsou ve svých vzájemných vztazích vázány závazky stanovenými v článcích I a V Smlouvy o Antarktidě.Článek IV1. Pokud jde o oblast působnosti Smlouvy o Antarktidě, jsou všechny smluvní strany bez ohledu na to, zda jsou nebo nejsou smluvními stranami Smlouvy o Antarktidě, ve svých vzájemných vztazích vázány články IV a VI Smlouvy o Antarktidě.2. Žádné ustanovení této úmluvy ani žádné jednání nebo činnost prováděná v době platnosti této úmluvy:a) není podkladem pro vyhlašování, podporu nebo popření nároku na územní svrchovanost v oblasti Smlouvy o Antarktidě, ani nezakládá právo na svrchovanost v této oblasti;b) nelze vykládat tak, že ze strany kterékoli ze smluvních stran znamená zřeknutí se, omezení nebo dotčení jakéhokoli práva nebo nároku nebo podkladu pro nárok vykonávat podle mezinárodního práva jurisdikci pobřežního státu v oblasti působnosti této úmluvy;c) nelze vykládat tak, že je tím dotčeno postavení kterékoli smluvní strany, pokud jde o uznání nebo neuznání nějakého takového práva, nároku nebo podkladu pro nárok;d) se nedotýká ustanovení čl. IV odst. 2 Smlouvy o Antarktidě, podle něhož po dobu platnosti Smlouvy o Antarktidě nesmí být vznášen žádný nový nárok ani rozšířen stávající nárok na územní svrchovanost v Antarktidě.Článek V1. Smluvní strany, které nejsou smluvními stranami Smlouvy o Antarktidě, uznávají zvláštní závazky a povinnosti poradních stran Smlouvy o Antarktidě, pokud jde o ochranu a zachování životního prostředí v oblasti Smlouvy o Antarktidě.2. Smluvní strany, které nejsou smluvními stranami Smlouvy o Antarktidě, se dohodly, že budou při své činnosti v oblasti Smlouvy o Antarktidě zachovávat v příslušných případech dohodnutá opatření pro zachování fauny a flory v Antarktidě i další opatření doporučená poradními stranami Smlouvy o Antarktidě v rámci plnění svých povinností chránit životní prostředí Antarktidy před všemi formami škodlivých zásahů lidí.3. Pro účely této úmluvy se "poradními stranami Smlouvy o Antarktidě" rozumějí smluvní strany Smlouvy o Antarktidě, jejichž představitelé se účastní zasedání podle článku IX Smlouvy o Antarktidě.Článek VIŽádným ustanovením této úmluvy nejsou dotčena práva a závazky smluvních stran Mezinárodní úmluvy o regulaci velrybářství ani Úmluvy pro zachování antarktických tuleňů.Článek VII1. Smluvní strany tímto zřizují Komisi pro ochranu živých mořských zdrojů v Antarktidě (dále jen "komise") a dohodly se, že zajistí její činnost.2. Komise je složena takto:a) každá smluvní strana, která se zúčastnila zasedání, na němž byla přijata tato úmluva, je členem komise;b) každý stát, který přistoupil k této úmluvě podle článku XXIX, má právo být členem komise po dobu, po kterou tato přistupující strana provádí výzkum nebo lov živých mořských zdrojů, na něž se vztahuje tato úmluva;c) každá organizace pro regionální hospodářskou integraci, která přistoupila k této úmluvě podle článku XXIX, má právo být členem komise po dobu, po kterou mají toto právo její členské státy;d) smluvní strana, která si přeje účastnit se práce komise podle pododstavců b) a c), oznámí depozitáři, na jakém základě si přeje stát se členem komise a že je ochotna přijmout platná opatření pro zachování. Depozitář sdělí toto oznámení a průvodní informace každému členu komise. Do dvou měsíců po obdržení tohoto sdělení od depozitáře může každý člen komise požádat o svolání zvláštního zasedání komise k projednání dané záležitosti. Po obdržení této žádosti svolá depozitář zasedání komise. Pokud není podána žádost o svolání zasedání, bude se mít za to, že smluvní strana předkládající oznámení vyhověla požadavkům pro přijetí za člena komise.3. Každý člen komise je zastoupen jedním zástupcem, který může být doprovázen náhradními zástupci a poradci.Článek VIIIKomise je právnickou osobou a má na území každého z členských států právní způsobilost nutnou k výkonu své funkce a dosažení cílů této úmluvy. Výsady a imunity, které má komise na území členského státu, se stanoví dohodou mezi komisí a příslušným členským státem.Článek IX1. Úkolem komise je uskutečňování cílů a zásad stanovených v článku II této úmluvy. Za tímto účelem:a) usnadňuje výzkum živých mořských zdrojů a ekosystému moří Antarktidy a zpracování komplexních studií o nich;b) shromažďuje údaje o stavu a změnách populací živých mořských zdrojů v Antarktidě a o činitelích ovlivňujících rozšíření, početnost a produktivitu lovených druhů a závislých nebo příbuzných druhů nebo populací;c) zajišťuje získávání statistických údajů o odlovech a intenzitě rybolovu lovených populací;d) analyzuje, rozšiřuje a zveřejňuje informace uvedené v pododstavcích b) a c), jakož i zprávy vědeckého výboru;e) zjišťuje, co je třeba dělat pro zachování, a analyzuje účinnost opatření pro zachování;f) s výhradou opatření uvedených v odstavci 5 tohoto článku formuluje, přijímá a reviduje opatření pro zachování, a to na podkladě nejlepších dostupných vědeckých údajů;g) zavádí systém pozorování a kontroly vytvořený podle článku XXIV této úmluvy;h) vykonává další podobné činnosti potřebné ke splnění cílů této úmluvy.2. Opatření pro zachování uvedená v odst. 1 písm. f) zahrnují:a) stanovení množství každého druhu, které lze ulovit v oblasti působnosti úmluvy;b) stanovení regionů a subregionů na základě rozšíření populací živých mořských zdrojů v Antarktidě;c) stanovení množství, která lze ulovit z populací v regionech a subregionech;d) stanovení chráněných druhů;e) stanovení velikosti, věku a případně pohlaví druhu, který lze lovit;f) stanovení období v průběhu roku, kdy je rybolov dovolen a kdy je zakázán;g) stanovení oblastí, regionů nebo subregionů, kde je rybolov dovolen a kde je zakázán, za účelem vědeckého výzkumu nebo zachování, včetně zvláštních oblastí určených k ochraně a vědeckému výzkumu;h) regulaci intenzity a metod rybolovu, včetně rybolovného zařízení, aby se mimo jiné zabránilo přílišnému soustředění rybolovu v některém regionu nebo subregionu;i) přijímání dalších opatření pro zachování, která bude komise považovat za nutná pro uskutečnění cílů této úmluvy, včetně opatření týkajících se účinků odlovu a s ním spojených činností na jiné složky mořského ekosystému, než jsou lovené populace.3. Komise zveřejní a bude udržovat záznamy o všech platných opatřeních pro zachování.4. Při výkonu svých funkcí uvedených v odstavci 1 bere komise plně v úvahu doporučení a názory vědeckého výboru.5. Komise bere plně v úvahu všechna příslušná opatření nebo předpisy stanovené nebo doporučené poradními zasedáními podle článku IX Smlouvy o Antarktidě nebo stávajícími rybolovnými komisemi odpovědnými za druhy, které mohou proniknout do oblasti působnosti této úmluvy, aby nedocházelo k rozporu mezi právy a povinnostmi smluvní strany podle výše uvedených předpisů nebo opatření a opatřeními pro zachování, která mohou být přijata komisí.6. Opatření pro zachování přijatá komisí podle této úmluvy budou členové komise uskutečňovat tímto způsobem:a) komise oznámí opatření pro zachování všem členům komise;b) opatření pro zachování se stávají pro všechny členy závaznými 180 dnů po tomto oznámení, s výjimkou ustanovení uvedených v pododstavcích c) a d) níže;c) pokud některý člen komise do 90 dnů po oznámení uvedeném v pododstavci a) oznámí komisi, že není schopen přijmout dané opatření pro zachování buď jako celek, nebo jeho část, bude toto opatření pro tohoto člena komise závazné jen v rozsahu, v jakém ho přijme;d) v případě, že kterýkoli člen komise uplatní postup uvedený v pododstavci c), sejde se komise na žádost kteréhokoli člena komise, aby opatření pro zachování přezkoumala. V době tohoto zasedání a do 30 dnů po zasedání má každý člen komise právo prohlásit, že není nadále schopen přijmout dané opatření pro zachování, a v takovém případě již nebude tímto opatřením vázán.Článek X1. Komise upozorní stát, který není smluvní stranou této úmluvy, na jakoukoli činnost prováděnou jeho občany nebo jeho plavidly, která má podle názoru komise nepříznivý vliv na uskutečňování cíle této úmluvy.2. Komise upozorní všechny smluvní strany na jakoukoli činnost, která podle názoru komise brání uskutečňování cílů této úmluvy nebo dodržování závazků vyplývajících z této úmluvy některou smluvní stranou.Článek XIKomise bude usilovat o spolupráci se smluvními stranami, které vykonávají jurisdikci v mořských oblastech přilehlých k oblasti působnosti této úmluvy, při zachování jedné nebo několika populací příbuzných druhů vyskytujících se v těchto oblastech i v oblasti působnosti úmluvy, v zájmu harmonizace opatření přijatých pro zachování těchto populací.Článek XII1. Rozhodnutí komise o podstatných otázkách se přijímají na základě konsensu. Samotné rozhodnutí, zda je některá otázka podstatná, se projednává jako podstatná otázka.2. Rozhodnutí o jiných otázkách, než jsou otázky uvedené v odstavci 1, se přijímají prostou většinou členů komise, kteří jsou přítomni a hlasují.3. Projednává-li komise otázku vyžadující rozhodnutí, je třeba vyjasnit, zda se přijímání rozhodnutí zúčastní nějaká organizace pro regionální hospodářskou integraci, a pokud ano, zda se rovněž zúčastní některý z jejích členských států. Počet takto zúčastněných smluvních stran nesmí být vyšší než počet členských států organizace pro regionální hospodářskou integraci, které jsou členy komise.4. Při přijímání rozhodnutí podle tohoto článku má organizace pro regionální hospodářskou integraci pouze jeden hlas.Článek XIII1. Sídlem komise bude Hobart, Tasmánie, Austrálie.2. Komise koná pravidelná výroční zasedání. Další zasedání se konají na žádost jedné třetiny členů komise, a dále jak stanoví tato úmluva. První zasedání se koná do tří měsíců od vstupu této úmluvy v platnost, za předpokladu, že mezi smluvními stranami jsou aspoň dva státy provádějící rybolov v oblasti působnosti této úmluvy. První zasedání se však v každém případě koná do jednoho roku od vstupu této úmluvy v platnost. Depozitář se ve věci prvního zasedání komise poradí se signatářskými státy, a vezme přitom v úvahu, že k účinné práci komise je nezbytné široké zastoupení těchto států.3. Depozitář svolá první zasedání komise do jejího sídla. Další zasedání komise se poté budou konat v jejím sídle, pokud nerozhodne jinak.4. Komise zvolí ze svých členů předsedu a místopředsedu, každého na funkční období dvou let s možností znovuzvolení na jedno další období. První předseda se však volí na zahajovací období tří let. Předseda a místopředseda nesmějí být zástupci téže smluvní strany.5. Komise přijme a bude podle potřeby pozměňovat jednací řád svých zasedání, s výjimkou záležitostí, o nichž pojednává článek XII této úmluvy.6. Komise může zřídit takové pomocné orgány, jaké bude považovat za nutné k výkonu svých funkcí.Článek XIV1. Smluvní strany zřizují Vědecký výbor pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (dále jen "vědecký výbor"), který je poradním orgánem komise. Vědecký výbor obvykle zasedá v ústředí komise, pokud nerozhodne jinak.2. Každý člen komise je členem vědeckého výboru a jmenuje jednoho zástupce s vhodnou vědeckou kvalifikací, kterého mohou doprovázet další odborníci a poradci.3. Vědecký výbor může požádat ad hoc o názor jiné vědce a odborníky.Článek XV1. Vědecký výbor je orgánem pro poradenství a spolupráci při sběru, studiu a výměně informací o živých mořských zdrojích, na něž se vztahuje tato úmluva. Podněcuje a podporuje spolupráci na poli vědeckého výzkumu zaměřeného na prohloubení znalostí o živých mořských zdrojích mořského ekosystému Antarktidy.2. Vědecký výbor vyvíjí činnost, jakou ho komise pověří pro uskutečňování cílů této úmluvy:a) stanovuje kritéria a metody, které se budou používat pro přípravu opatření uvedených v článku IX této úmluvy;b) pravidelně vyhodnocuje stav a tendence populací živých mořských zdrojů v Antarktidě;c) analyzuje údaje o přímém a nepřímém vlivu lovu na populace živých mořských zdrojů v Antarktidě;d) vyhodnocuje vlivy navrhovaných změn metod nebo intenzity rybolovu a navrhovaných opatření pro zachování;e) na požádání nebo z vlastního podnětu předává komisi hodnocení, analýzy, zprávy a doporučení ohledně opatření a výzkumů nutných k uskutečňování cílů této úmluvy;f) formuluje návrhy na provádění mezinárodních a vnitrostátních programů výzkumu živých mořských zdrojů v Antarktidě.3. Při vykonávání svých funkcí bere vědecký výbor zřetel na práci jiných příslušných technických nebo vědeckých organizací a na vědeckou činnost prováděnou v rámci Smlouvy o Antarktidě.Článek XVI1. První zasedání vědeckého výboru se koná do tří měsíců od prvního zasedání komise. Potom se bude vědecký výbor scházet tak často, jak to bude vyžadovat plnění jeho funkcí.2. Vědecký výbor přijme a bude podle potřeby pozměňovat svůj jednací řád. Jednací řád a jeho změny schvaluje komise. Jednací řád musí obsahovat postupy pro přednesení zpráv sepsaných menšinou členů.3. Vědecký výbor může se souhlasem komise zřídit takové pomocné orgány, jaké bude potřebovat k výkonu svých funkcí.Článek XVII1. Komise jmenuje výkonného tajemníka, který bude sloužit komisi a vědeckému výboru podle takových postupů a za takových podmínek, jaké komise stanoví. Jeho funkční období bude čtyři roky a může být znovu jmenován.2. Komise schválí přijetí personálu potřebného pro sekretariát a výkonný tajemník tento personál jmenuje, řídí a kontroluje podle pravidel a postupů a za podmínek, které komise stanoví.3. Výkonný tajemník a sekretariát vykonávají funkce, kterými je pověří Komise.Článek XVIIIÚředními jazyky komise a vědeckého výboru jsou angličtina, francouzština, ruština a španělština.Článek XIX1. Při každém výročním zasedání přijímá komise na základě konsensu svůj rozpočet a rozpočet vědeckého výboru.2. Výkonný tajemník připraví návrh rozpočtu pro komisi a vědecký výbor, jakož i pro všechny pomocné orgány, a předloží jej členům komise nejméně 60 dnů před výročním zasedáním komise.3. Každý člen komise přispívá do rozpočtu. Do uplynutí pěti let po vstupu této úmluvy v platnost je příspěvek každého člena komise stejný. Poté bude příspěvek stanoven podle těchto dvou kritérií: objem odlovu a stejný podíl všech členů komise. Komise stanoví na základě konsensu poměr, v jakém se tato dvě kritéria použijí.4. Finanční operace komise a vědeckého výboru se provádějí podle finančních předpisů přijatých komisí a budou každoročně podrobeny auditu prováděnému externími auditory vybranými komisí.5. Každý člen komise sám hradí své náklady na účast na zasedáních komise a vědeckého výboru.6. Člen komise, který po dva po sobě následující roky nezaplatí své příspěvky, nemá do uhrazení svého dluhu právo účastnit se rozhodování komise.Článek XX1. Členové komise budou každoročně poskytovat komisi a vědeckému výboru v co možná největším rozsahu statistické, biologické a jiné údaje a informace, které mohou komise a vědecký výbor potřebovat k výkonu svých funkcí.2. Členové komise poskytují předepsaným způsobem a v předepsaných intervalech informace o své rybolovné činnosti, včetně oblastí rybolovu a plavidel, aby bylo možno sestavit spolehlivé statistiky o úlovcích a intenzitě rybolovu.3. Členové komise jí v předepsaných intervalech poskytují informace o krocích podniknutých k provádění opatření pro zachování přijatých komisí.4. Členové komise se dohodli, že všech svých rybolovných činností využijí ke sběru údajů nutných k posouzení vlivu odlovu.Článek XXI1. Každá smluvní strana přijme v rámci své působnosti příslušná opatření k zajištění dodržování ustanovení této úmluvy i opatření pro zachování přijatých komisí, k nímž je smluvní strana podle článku IX této úmluvy zavázána.2. Každá smluvní strana předá komisi informace o opatřeních přijatých podle odstavce 1, včetně sankcí uložených v případě jejich porušení.Článek XXII1. Každá smluvní strana se zavazuje, že v souladu s Chartou Spojených národů vyvine přiměřené úsilí, aby nikdo neprovozoval žádnou činnost odporující cílům této úmluvy.2. Každá smluvní strana oznámí komisi každou činnost tohoto druhu, o níž se dozví.Článek XXIII1. Komise a vědecký výbor spolupracují s poradními stranami Smlouvy o Antarktidě v záležitostech, které jsou v působnosti poradních stran.2. Komise a vědecký výbor podle potřeby spolupracují s Organizací spojených národů pro výživu a zemědělství a s dalšími specializovanými institucemi.3. Komise a vědecký výbor se snaží podle potřeby rozvíjet vztahy spolupráce s mezivládními nebo nevládními organizacemi, které by mohly přispět k jejich práci, včetně Vědeckého výboru pro výzkum Antarktidy, Vědeckého výboru pro výzkum oceánů a Mezinárodní velrybářské komise.4. Komise může uzavírat dohody s organizacemi uvedenými v tomto článku a podle potřeby i s jinými organizacemi. Komise a vědecký výbor mohou pozvat pozorovatele vyslané těmito organizacemi na svá zasedání a na zasedání svých pomocných orgánů.Článek XXIV1. Smluvní strany se dohodly na vytvoření systému pozorování a kontroly, aby podpořily cíl a zajistily dodržování ustanovení této úmluvy.2. Systém pozorování a kontroly vypracuje komise na základě těchto zásad:a) smluvní strany budou vzájemně spolupracovat, aby zajistily účinné uplatňování systému pozorování a kontroly, s ohledem na stávající mezinárodní praxi. Tento systém bude mimo jiné zahrnovat postupy pro vstup na palubu a kontrolní činnost pozorovatelů a kontrolorů jmenovaných členy komise a postupy pro postih států vlajky a ukládání sankcí na základě důkazů získaných při těchto vstupech na palubu a kontrolách. Zpráva o takovém postihu a uložení sankcí musí být zahrnuta do informací uvedených v článku XXI této úmluvy;b) s cílem ověřit dodržování opatření přijatých podle této úmluvy se provádí pozorování a kontrola na palubě plavidel zabývajících se vědeckým výzkumem nebo rybolovem živých mořských zdrojů v oblasti působnosti této úmluvy prostřednictvím pozorovatelů a kontrolorů jmenovaných členy komise a pracujících podle předpisů a podmínek, jež stanoví komise;c) jmenovaní pozorovatelé a kontroloři nadále podléhají jurisdikci té smluvní strany, jejímiž státními příslušníky jsou. Podávají zprávu členu komise, který je jmenoval, a ten poté podává zprávu komisi.3. Než bude vytvořen systém pozorování a kontroly, budou členové komise usilovat o přijetí prozatímního režimu jmenování pozorovatelů a kontrolorů a takto jmenovaní pozorovatelé a kontroloři budou oprávněni provádět inspekci v souladu se zásadami stanovenými v odstavci 2.Článek XXV1. V případě sporu mezi dvěma nebo více smluvními stranami o výklad nebo použití této úmluvy povedou tyto smluvní strany vzájemné konzultace, aby spor vyřešily jednáním, vyšetřováním, zprostředkováním, smířením, rozhodčím řízením, soudním urovnáním nebo jinými smírnými prostředky podle vlastní volby.2. Každý spor této povahy, který nebude takto smírně urovnán, se, v každém případě se souhlasem všech stran sporu, předkládá Mezinárodnímu soudnímu dvoru nebo k rozhodčímu řízení; nicméně jestliže se nepodaří dospět k dohodě o postoupení věci Mezinárodnímu soudnímu dvoru nebo rozhodčímu řízení, nezbavuje to strany sporu povinnosti pokračovat v hledání řešení jejich sporu některým ze smírných způsobů urovnání uvedených v odstavci 1.3. V případech, kdy se spor předkládá k rozhodčímu řízení, je rozhodčí soud sestaven podle ustanovení v příloze této úmluvy.Článek XXVI1. Tato úmluva je otevřena k podpisu v Canbeře od 1. srpna do 31. prosince 1980 pro státy, které se zúčastnily Konference o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě, konané v Canbeře od 7. do 20. května 1980.2. Státy, které ji takto podepíší, budou původními signatářskými státy úmluvy.Článek XXVII1. Tato úmluva podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení signatářskými státy.2. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení budou uloženy u vlády Austrálie, určené za depozitáře.Článek XXVIII1. Tato úmluva vstupuje v platnost třicátým dnem po uložení osmé listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení státy uvedenými v odst. 1 článku XXVI této úmluvy.2. Pro každý stát nebo organizaci pro regionální hospodářskou integraci, která po dni vstupu této úmluvy v platnost uloží listinu o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, vstoupí úmluva v platnost třicátým dnem po tomto uložení.Článek XXIX1. Tato úmluva je otevřena pro přistoupení všech států, které mají zájem o výzkum nebo rybolov živých mořských zdrojů, na něž se vztahuje tato úmluva.2. Tato úmluva je otevřena pro přistoupení organizací pro regionální hospodářskou integraci založených svrchovanými státy, z nichž jeden nebo několik jsou členskými státy komise, přičemž na ně členské státy organizace zcela nebo zčásti přenesly pravomoci v záležitostech, které jsou předmětem této úmluvy. Přistoupení takových organizací pro regionální hospodářskou integraci bude předmětem konzultací mezi členy komise.Článek XXX1. Tato úmluva může být kdykoli pozměněna.2. Na žádost jedné třetiny členů komise svolá depozitář zasedání k projednání návrhu na změnu.3. Změna vstoupí v platnost, až depozitář obdrží listiny o její ratifikaci, přijetí nebo schválení od všech členů komise.4. Taková změna potom vstoupí v platnost pro každou další smluvní stranu, od níž depozitář obdrží oznámení o ratifikaci, přijetí nebo schválení. U každé smluvní strany, od níž ve lhůtě jednoho roku od vstupu změny v platnost nebude doručeno oznámení podle odstavce 3, se bude mít za to, že od této úmluvy odstoupila.Článek XXXI1. Každá smluvní strana může dnem 30. června každého roku od této úmluvy odstoupit, jestliže to nejpozději do 1. ledna téhož roku písemně oznámí depozitáři, který o obdržení tohoto oznámení neprodleně uvědomí ostatní smluvní strany.2. Každá další smluvní strana může do 60 dnů po obdržení kopie takového oznámení písemně oznámit depozitáři, že odstupuje, a v takovém případě pro smluvní stranu, která takové oznámení podala, přestane úmluva platit dnem 30. června téhož roku.3. Odstoupení některého člena komise od úmluvy nemá vliv na jeho finanční závazky vyplývající z této úmluvy.Článek XXXIIDepozitář oznámí všem smluvním stranám:a) podpisy této úmluvy a uložení listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení;b) den vstupu této úmluvy v platnost a den vstupu jakékoli její změny v platnost.Článek XXXIII1. Tato úmluva, jejíž anglické, francouzské, ruské a španělské znění mají stejnou platnost, bude uložena u vlády Austrálie, která předá její náležitě ověřené opisy všem signatářským a přistoupivším stranám.2. Depozitář dá tuto úmluvu registrovat v souladu s článkem 102 Charty Spojených národů.Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zástupci, řádně za tímto účelem zplnomocnění, k této úmluvě své podpisy.Sepsáno v Canbeře dne 20. května 1980.--------------------------------------------------PŘÍLOHAROZHODČÍ SOUDRozhodčí soud uvedený v odstavci 3 článku XXV je složen ze tří rozhodců, kteří jsou jmenováni takto:Strana zahajující řízení sdělí jméno rozhodce druhé straně, která pak ve lhůtě 40 dnů po tomto oznámení sdělí jméno druhého rozhodce. Strany pak ve lhůtě 60 dnů po jmenování druhého rozhodce jmenují třetího rozhodce, který nesmí být státním příslušníkem ani jedné z obou stran a nesmí mít stejnou státní příslušnost jako některý z prvních dvou rozhodců. Třetí rozhodce bude předsedou soudu.Pokud nebyl druhý rozhodce jmenován v předepsané lhůtě nebo pokud strany v předepsané lhůtě nedosáhnou dohody o třetím rozhodci, jmenuje tohoto rozhodce na žádost jedné ze stran generální tajemník Stálého rozhodčího soudu z osob požívajících mezinárodní vážnosti, které nemají státní příslušnost žádného státu, který je stranou této úmluvy.Rozhodčí soud rozhodne, kde bude mít své sídlo, a přijme svůj jednací řád.Nález rozhodčího soudu se přijímá většinou jeho členů, kteří se nesmí zdržet hlasování.Kterákoli smluvní strana, která není stranou sporu, může se schválením rozhodčího soudu do řízení zasáhnout.Nález rozhodčího soudu je konečný a závazný pro všechny strany sporu, jakož i pro všechny strany zasahující do řízení, a je neprodleně vykonán. Na žádost jedné ze stran vedoucích spor nebo některé ze zasahujících stran podá rozhodčí soud výklad nálezu.Pokud rozhodčí soud s ohledem na zvláštní okolnosti případu nerozhodne jinak, ponesou náklady soudu, včetně odměn pro jeho členy, strany sporu rovným dílem.--------------------------------------------------


title: 2006/819/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 27. dubna 2006 o účetní závěrce týkající se plnění rozpočtu 6., 7., 8. a 9. Evropského rozvojového fondu v rozpočtovém roce 2004

text:
               6.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 340/53

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 27. dubna 2006
   o účetní závěrce týkající se plnění rozpočtu 6., 7., 8. a 9. Evropského rozvojového fondu v rozpočtovém roce 2004
   (2006/819/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na zprávu Komise o opatřeních následujících po rozhodnutí o udělení absolutoria za rok 2003 (KOM(2005)0449),

               —

               s ohledem na sdělení Komise o rozvahách a účetní závěrkách 6., 7., 8. a 9. Evropského rozvojového fondu za rozpočtový rok 2004 (KOM(2005)0485 – C6-0430/2005),

               —

               s ohledem na sdělení Komise o zprávě o finančním řízení týkající se šestého, sedmého, osmého a devátého Evropského rozvojového fondu za rok 2004 (KOM(2005)0307),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o činnostech financovaných ze šestého, sedmého, osmého a devátého Evropského rozvojového fondu (ERF) za rozpočtový rok 2004, spolu s odpověďmi orgánů (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a řádnosti podkladových operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (2),

               —

               s ohledem na zvláštní zprávu Účetního dvora č. 2/2005 k rozpočtové pomoci z ERF v zemích Afriky, Karibiku a Tichomoří (AKT): řízení záležitosti reformy veřejných financí Komisí, spolu s odpověďmi Komise (3) (předloženou na základě čl. 248 odst. 4 druhého pododstavce Smlouvy o ES),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 22. února 2006 (5677/2006 – C6-0094/2006, 5679/2006 – C6-0095/2006, 5680/2006 – C6-0096/2006, 5681/2006 – C6-0097/2006),

               —

               s ohledem na článek 33 interní dohody zástupců vlád členských států, kteří se sešli v Radě, ze dne 20. prosince 1995, o financování a řízení pomoci Společenství v rámci druhého finančního protokolu čtvrté úmluvy AKT–ES (4),

               —

               s ohledem na článek 32 interní dohody zástupců vlád členských států, kteří se sešli v Radě, ze dne 18. září 2000 o financování a řízení pomoci Společenství v rámci finančního protokolu Dohody o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přidělení finanční pomoci pro zámořské země a území, na něž se vztahují ustanovení čtvrté části Smlouvy o ES (5),

               —

               s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES,

               —

               s ohledem na článek 74 finančního nařízení ze dne 16. června 1998 vztahující se na spolupráci pro financování rozvoje na základě čtvrté úmluvy AKT-ES (6),

               —

               s ohledem na článek 119 finančního nařízení ze dne 27. března 2003 vztahující se na 9. Evropský rozvojový fond (7),

               —

               s ohledem na článek 70, čl. 71 třetí odrážku a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro rozvoj (A6-0110/2006),

               1.

               bere na vědomí finanční situaci 6., 7., 8. a 9. Evropského rozvojového fondu k 31. prosinci 2004:
               Kumulativní čerpání zdrojů ERF k 31. prosinci 2004

                           (v milionech EUR)

                              Situace na konci r. 2003
                               (10)

                              Plnění rozpočtu během rozpočtového roku 2004
                               (10)

                              Situace na konci r. 2004
                               (10)

                           Celková částka

                           Míra plnění %  (9)

                           6.
                           ERF

                           7.
                           ERF

                           8.
                           ERF

                           9.
                           ERF

                           Celková částka

                           6.
                           ERF

                           7.
                           ERF

                           8.
                           ERF

                           9.
                           ERF

                           Celková částka  (10)

                           Míra plnění %  (9)

                                       A –

                                       Zdroje
                                        (8)

                              43 408,7

                           -32,2

                           -58,4

                           - 172,3

                           656,0

                              393,1

                              7 439,4

                              10 867,7

                              11 590,6

                              13 904,1

                              43 801,8

                           B –   Čerpání

                                       1.

                                       Finanční závazky

                              33 317,0

                              76,8

                              -32,2

                              -58,4

                              - 172,3

                              2 638,1

                              2 375,2

                              7 439,4

                              10 867,7

                              11 590,6

                              5 794,5

                              35 692,2

                              81,5

                                       2.

                                       Individuální právní závazky

                              27 566,9

                              63,5

                              28,7

                              121,4

                              848,7

                              1 747,5

                              2 746,3

                              7 378,3

                              10 418,5

                              9 775,2

                              2 741,2

                              30 313,2

                              69,2

                                       3.

                                       Platby
                                        (9)

                              23 504,1

                              54,1

                              30,0

                              244,5

                              1 191,9

                              947,6

                              2 413,9

                              7 312,1

                              9 849,6

                              7 531,1

                              1 225,2

                              25 918,0

                              59,2

                                       C –

                                       Neuhrazené platby (B1 – B3)

                              9 812,9

                              22,6

                              127,3

                              1 018,1

                              4 059,5

                              4 569,3

                              9 774,1

                              22,3

                                       D –

                                       Disponibilní zůstatek (A – B1)

                              10 091,7

                              23,2

                              0,0

                              0,0

                              0,0

                              8 109,6

                              8 109,6

                              18,5

                              Zdroj: Účetní dvůr, Zpracováno na základě finančních výkazů ERF k 31. prosinci 2004. (Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 257).

               2.

               schvaluje účetní závěrku týkající se plnění rozpočtu 6., 7., 8. a 9. Evropského rozvojového fondu v rozpočtovém roce 2004;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a Evropské investiční bance a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

         Josep BORRELL FONTELLES

            předseda

         Julian PRIESTLEY

            generální tajemník

      (1)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 249.

      (2)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 261.

      (3)  Úř. věst. C 249, 7.10.2005, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (5)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (6)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (7)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (8)  Aby bylo dosaženo shody s finančními výkazy a zprávou o plnění vypracovanou Komisí, tyto údaje neobsahují operace, které nyní samostatně řídí EIB (ke konci roku 2003: 2 245 milionů EUR zdrojů, 366 milionů EUR finančních závazků, 140 milionů EUR individuálnch právních závazků a 4 miliony EUR plateb).

      (9)  V procentech zdrojů

      (10)  Původní přídělené prostředky do 6., 7., 8. a 9. ERF, úroky, jrůzné zdroje a převody z předchozích ERF.

      Zdroj: Účetní dvůr, Zpracováno na základě finančních výkazů ERF k 31. prosinci 2004. (Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 257).
    ---documentbreak---

               6.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 340/56

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   o připomínkách, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu 6., 7., 8. a 9. Evropského rozvojového fondu v rozpočtovém roce 2004
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na zprávu Komise o opatřeních následujících po rozhodnutí o udělení absolutoria za rok 2003 (KOM(2005)0449),

               —

               s ohledem na sdělení Komise o rozvahách a účetních závěrkách 6., 7., 8. a 9. Evropského rozvojového fondu za finanční rok 2004 (KOM(2005)0485–C6-0430/2005),

               —

               s ohledem na sdělení Komise o zprávě o finančním řízení týkající se šestého, sedmého, osmého a devátého Evropského rozvojového fondu za rok 2004 (KOM(2005)0307),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o činnostech financovaných ze šestého, sedmého, osmého a devátého Evropského rozvojového fondu (ERF) za rozpočtový rok 2004, spolu s odpověďmi orgánů (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a řádnosti podkladových operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (2),

               —

               s ohledem na zvláštní zprávu Účetního dvora č. 2/2005 k rozpočtové pomoci z ERF v zemích Afriky, Karibiku a Tichomoří (AKT): řízení záležitosti reformy veřejných financí Komisí, spolu s odpověďmi Komise (3) (předloženou na základě čl. 248 odst. 4 druhého pododstavce Smlouvy o ES);

               —

               s ohledem na zprávu Organizace spojených národů o rozvojových cílech tisíciletí za rok 2005 (4),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 1. března 2001 o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o rozvojové politice Evropského společenství (5),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 9. března 2005 o činnosti Smíšeného parlamentního shromáždění AKT-EU v roce 2004 (6),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 8. června 2005 o politických výzvách a rozpočtových prostředcích rozšířené Unie v letech 2007–2013 (7),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 17. listopadu 2005 o rozvojové strategii pro Afriku (8),

               —

               s ohledem na výroční zprávu o činnosti Úřadu pro spolupráci EuropeAid za rok 2004,

               —

               s ohledem na sdělení Komise o výroční zprávě z roku 2005 o rozvojové politice Evropského společenství a o provádění vnější pomoci v roce 2004 (KOM(2005)0292),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 22. února 2006 (5677/2006 – C6-0094/2006, 5679/2006 – C6-0095/2006, 5680/2006 – C6-0096/2006, 5681/2006 – C6-0097/2006),

               —

               s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny států africké, karibské a tichomořské oblasti na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000 (9) (Dohoda z Cotonou),

               —

               s ohledem na článek 33 interní dohody zástupců vlád členských států, kteří se sešli v Radě, ze dne 20. prosince 1995 o financování a řízení pomoci Společenství v rámci druhého finančního protokolu čtvrté úmluvy AKT-ES (10),

               —

               s ohledem na článek 32 interní dohody zástupců vlád členských států, kteří se sešli v Radě, ze dne 18. září 2000 (11) o financování a řízení pomoci Společenství v rámci finančního protokolu Dohody z Cotonou a o přidělení finanční pomoci pro zámořské země a území, na něž se vztahují ustanovení čtvrté části Smlouvy o ES,

               —

               s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES,

               —

               s ohledem na článek 74 finančního nařízení ze dne 16. června 1998 vztahující se na spolupráci pro financování rozvoje na základě čtvrté úmluvy AKT-ES (12),

               —

               s ohledem na články 119 a 120 finančního nařízení ze dne 27. března 2003 pro 9. Evropský rozvojový fond (13),

               —

               s ohledem na článek 70, čl. 71 třetí odrážku a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro rozvoj (A6–0110/2006),

               A.

               vzhledem k tomu, že článek 119 finančního nařízení ze dne 27. března 2003 pro 9. Evropský rozvojový fond ukládá Komisi povinnost vyvinout veškeré úsilí, aby vyhověla připomínkám připojeným k rozhodnutí o udělení absolutoria a aby na žádost Parlamentu podala zprávu o opatřeních přijatých na základě těchto připomínek a poznámek,

               B.

               vzhledem k tomu, že reforma řízení vnější pomoci Společenství byla zahájena v květnu 2000 (14) a reforma rozvojové politiky Společenství v listopadu 2000 (15),

               C.

               vzhledem k tomu, že Dohoda z Cotonou vstoupila v platnost dne 1. dubna 2003,

         ERF a rozvojové cíle tisíciletí

               1.

               domnívá se, že rozvojová politika je základní součástí vnější činnosti Evropské unie, jejímiž cíli jsou odstranění chudoby sociálními a hospodářskými reformami a posílením sociální, vzdělávací a zdravotnické infrastruktury, zvýšení výrobních kapacit u chudého obyvatelstva, zajištění udržitelného životního prostředí a poskytnutí podpory dotčeným zemím, aby mohly rozvíjet růst a místní potenciál; je potěšen skutečností, že Komise pokračuje tímto směrem, směrem snahy o dosažení rozvojových cílů tisíciletí;

               2.

               domnívá se, že ERF je důležitým nástrojem uskutečňování této politiky v zemích Afriky, Karibské oblasti a Tichomoří (AKT) a že jeho účinnost je nutno zvýšit prosazováním činností, která mají za cíl odstranění chudoby, a jejich rychlým prováděním, které bude provázet průhlednost, odpovědnost a dodržování zásad řádného finančního řízení;

               3.

               je si vědom problémů, s nimiž se potýká snaha změřit dopad pomoci Společenství na plnění rozvojových cílů tisíciletí v prostředích, kde je více dárců; vyzývá Komisi, aby vyvinula větší úsilí k zavedení vhodného mechanismu k měření tohoto dopadu a neomezila se pouze na měření pokroku rozvojových zemí při plnění rozvojových cílů tisíciletí;

               4.

               souhlasí s Účetním dvorem (16), že je třeba stanovit objektivní, užitečné a komplexní ukazatele, které budou odrážet, co bylo uskutečněno díky podpoře; věří, že tyto ukazatele budou zavedeny na období 2007–2013;

               5.

               konstatuje, že v roce 2004 z celkové finanční pomoci ve výši 2 723 milionů EUR poskytnuté prostřednictvím EuropeAid zemím AKT (z ERF a ze souhrnného rozpočtu Unie) bylo 41 % (1 129 milionů EUR) vynaloženo na infrastrukturu a sociální služby; lituje, že pouze 12 milionů EUR (0,4 %) bylo věnováno na „základní vzdělávání“ a 74 milionů EUR (2,7 %) na „základní zdravotní péči“, i přes doporučení v bodě 6 v jeho předchozím usnesení o udělení absolutoria (17); naléhavě vyzývá Komisi, aby zvýšila prostředky pro tato odvětví, a žádá, aby procento výdajů Unie na rozvojovou spolupráci, které bude věnováno na základní vzdělávání a zdravotní péči v rozvojových zemích, bylo podstatně zvýšeno;

               6.

               zdůrazňuje, že při přípravě dalších strategických dokumentů jednotlivých zemí je třeba se více zaměřit na hlavní odvětví rozvojových cílů tisíciletí, tedy na zdravotnictví a vzdělávání;

               7.

               vítá zavedení rozpočtové podpory zaměřené na odvětví (18) jako prostředku ke zvýšení úrovně financování vzdělávání a zdravotnictví; považuje tuto možnost za efektivnější než podporu souhrnného rozpočtu, i když je spojena s pokrokem v těchto odvětvích;

               8.

               podporuje Komisi v jejím úsilí uvést do praxe ustanovení Dohody z Cotonou; konstatuje však, že Komise neprosazovala dostatečně spravedlivé obchodní podmínky, ačkoli to stanoví čl. 23 písm. g) Dohody z Cotonou; žádá Komisi, aby podporovala veškerá ustanovení Dohody z Cotonou, zejména čl. 23 písm. g) o rozvoji obchodu, včetně prosazování spravedlivých obchodních podmínek;

               9.

               domnívá se, že hodnoty jako demokratizace, řádná veřejná správa, lidská práva, rovnost příležitostí, zejména dodržování práv žen, posilování právního státu a rozvoj efektivních kapacit soudnictví a veřejné správy nejsou pouze samy o sobě důležitými hodnotami, které musí vnější pomoc sledovat jako své cíle, ale mohou mít rovněž blahodárné účinky na samo řádné řízení projektů v oblasti vnější pomoci;

         Účetnictví

               10.

               je znepokojen skutečností, že v předpokládaném termínu nebyla provedena modernizace účetnictví ERF a že v dané chvíli se používá k vedení účetnictví stávající systém OLAS (On-line Accounting System); žádá, aby byl každého půl roku informován o stavu pokroku při modernizaci nového integrovaného počítačového systému (ABAC-ERF) a o jeho zavádění v ústředí a v delegacích;

               11.

               konstatuje, že ačkoli prostředky ERF, které spravuje Evropská investiční banka (EIB), nejsou předmětem kontroly Účetního dvora nebo Parlamentu v rámci postupu udělování absolutoria, jsou zahrnuty do účetnictví ERF; domnívá se, že předávání informací o těchto prostředcích (částky podle druhu použití; přehled výsledků) orgánu udělujícímu absolutorium, který je oprávněn dát absolutorium za vedení účetnictví ERF, by vedlo ke zvýšení průhlednosti; vyzývá EIB a Komisi, aby poskytly tyto informace a aby jim věnovaly prostor rovněž ve svých zprávách týkajících se ERF;

         Prohlášení o věrohodnosti

               12.

               konstatuje, že Účetní dvůr (19) je toho názoru, že účty věrně zobrazují příjmy a výdaje šestého, sedmého, osmého a devátého ERF, s výhradou níže uvedených problémů:

                           a)

                           neúplnost aktiv v důsledku toho, že Komise dostatečně neprošetřila, kterou část nevypořádaných záloh mají dlužníci refundovat ERF;

                           b)

                           neúplnost rezerv na pochybné pohledávky, které neodpovídají skutečnému objemu nedobytných pohledávek;

                           c)

                           nespolehlivost rozvahy fondů Stabex, která byla součástí zprávy přiložené k finančním výkazům (832 milionů EUR);

               13.

               zjišťuje, že podle výroční zprávy Účetního dvora se zpráva o činnosti, kterou vypracoval generální ředitel EuropeAid, nezmiňuje o závažných nedostatcích, které měly vliv na vnitřní kontrolu; konstatuje, že tyto nedostatky se týkají zejména nedostatečnosti auditů a návazných opatření a že nedostatky, které ovlivňují řídící schopnost vnitrostátních schvalujících orgánů, znamenají zvýšenou pracovní zátěž pro delegace; žádá Komisi, aby přijala přiměřená opatření a aby o nich podala zprávu;

               14.

               konstatuje, že pokud jde o uskutečněné operace, Účetní dvůr má za to, že příslušné příjmy, přidělené prostředky ERF a rovněž položky závazků a položky plateb v daném rozpočtovém roce jsou jako celek zákonné a správné;

               15.

               připomíná, že Účetní dvůr ve své výroční zprávě zdůrazňuje, že případy úmyslných nesrovnalostí a korupce, ke kterým dochází mimo kontrolní prostředí Komise, svou podstatou neumožňují, aby byly systematicky odhalovány uplatňováním politik a zásad pro provádění auditu Účetního dvora; domnívá se, že Komise by proto měla při všech svých činnostech týkajících se vnější pomoci dbát na to,

                           —

                           aby bylo její kontrolní prostředí chráněno, rozšiřováno, posilováno a aby byla zvyšována jeho účinnost,

                           —

                           aby byla ochrana osob oznamujících podvody, nesrovnalosti nebo nesprávný úřední postup zajištěna jak v odděleních Komise a jejích prostředníků, tak u vnitrostátních schvalujících orgánů a u subjektů, kteří jsou příjemci prostředků, a aby byl brán zřetel na výše uvedené doporučení v bodě 9;

         Zpráva o finančním řízení

               16.

               je potěšen zvýšením množství a kvality informací, které obsahuje zpráva o finančním řízení, ale vyzývá – podobně, jak činí Účetní dvůr – Komisi, aby v budoucnu ještě zlepšila obsah této zprávy, zejména aby bylo možno srovnat částky přidělené na projekty, rozpočtovou podporu a pomoc, která se neposkytuje prostřednictvím programů a souvisí s devátým ERF a s předchozími ERF, a získat tak přehled o správních nákladech s tím spojených;

               17.

               vítá zvýšení průměrného počtu pracovníků určených k řízení 10 milionů EUR, a to z počtu 4,1 v roce 1999 na 4,8 v roce 2004; lituje však, že toto číslo hluboce zaostává za průměrem evropských dárců a v současné době klesá;

         Odpovědnost

               18.

               konstatuje, že pokud je komisař pro rozvoj a humanitární pomoc odpovědný za politiku ERF a za specifické otázky projektů, které s ní souvisejí a má je na starost EuropeAid, je komisař pro vnější vztahy a evropskou politiku sousedství odpovědný za celkovou politiku a řízení chodu EuropeAid, který realizuje ERF; prohlašuje, že je stále znepokojen skutečností, že nejasné rozdělení odpovědností by mohlo vést k pochybnostem a k narušením chodu fondu; vyzývá Komisi, aby jasněji vymezila odpovědnosti, pokud jde o ERF a vnější pomoc;

         Plnění a nesplacené závazky (RAL)

               19.

               konstatuje, že EuropeAid uvádí na konci roku 2004 RAL ve výši 9 776 milionů EUR u ERF a 11 607 milionů EUR u položek rozpočtu, které spravuje; domnívá se, že tato míra je příliš vysoká, a naléhavě žádá Komisi, aby zrychlila plnění v oblasti vnější pomoci;

               20.

               zdůrazňuje, že jakkoli je žádoucí, nestačí rychlejší plnění samo o sobě k tomu, aby se dalo tvrdit, že se zlepšily výsledky ERF, protože je rovněž třeba usilovat o to, aby se lépe dařilo dosahovat cílů fondu; bere na vědomí srovnání cílů a výsledků, které podává zpráva o finančním řízení, ale žádá Komisi, aby se snažila vytyčit kvantifikovatelné cíle, jak to stanoví finanční nařízení;

               21.

               vyzývá Komisi, aby prozkoumala proveditelnost správních, legislativních, technických a jiných opatření s cílem zajistit, aby předtím, než budou plánována další zvýšení, byly lépe řízeny a snižovány RAL v oblastech vnější pomoci, a aby o svém zkoumání podala zprávu;

         Rozpočtová podpora pro země AKT

               22.

               konstatuje rostoucí význam rozpočtové podpory, v roce 2004 bylo ve 23 zemích AKT vynaloženo 624 milionů EUR; je si vědom toho, že tato podpora může účinně přispět k uskutečnění cílů snížení chudoby a zlepšení řízení veřejných financí v zemích, které jsou příjemci pomoci, zejména zvýšením „pocitu vlastní odpovědnosti“ těchto zemí; vyzývá Komisi, aby upravila své nástroje pro hodnocení hospodářských reforem a kvality řízení veřejných financí jako podmínek pro vznik nároku na rozpočtovou podporu ve smyslu čl. 61 odst. 2 Dohody z Cotonou (20);

               23.

               podporuje úsilí Komise s cílem zavést a zdokonalit nezbytné nástroje pro sledování a hodnocení pokroku dosaženého při provádění reforem veřejných financí v zemích, které jsou příjemci pomoci; očekává, že rozhodnutí a dohody o financování stejně jako informace o používání vhodných nástrojů pro sledování provádění reforem budou v budoucnu předkládány ve strukturovanější podobě a bude z nich jasně patrné, že se reformy veřejných financí v zemích, které jsou příjemci pomoci, ubírají uspokojivým směrem;

               24.

               očekává od Komise, že bude věnovat zvláštní pozornost sledování příjmů státních rozpočtů a boji proti podvodům a korupci v zemích, které jsou příjemci pomoci, a že vyvine další úsilí a bude brát náležitě v potaz tyto problémy v rámci provádění reforem veřejných financí;

               25.

               vyzývá Komisi, aby co nejvíce zlepšila své vztahy na místní úrovni s ostatními poskytovateli financování, zejména pokud jde o informace týkající se přidělení a vyplacení rozpočtové pomoci, tak, aby se zdokonalila činnost při koncipování, při plánování a poté při hodnocení kvality a účinnosti reforem veřejných financí;

               26.

               vybízí Komisi k tomu, aby více a systematičtěji spolupracovala s nejvyššími kontrolními orgány a v rámci možností naléhala na vlády zemí, které jsou příjemci pomoci, aby zajistily aktivnější účast členů parlamentu při auditu a v procesu reformy veřejných financí;

         Nejvyšší kontrolní orgány

               27.

               připomíná význam, který Parlament, Rada a Účetní dvůr přikládají účasti nejvyšších kontrolních úřadů zemí AKT při kontrole ERF (21);

               28.

               konstatuje, že Komise plánuje různé způsoby podpory a prosazování aktivní role nejvyšších kontrolních orgánů zemí AKT; žádá, aby mu byla včas před příštím udělováním absolutoria předložena zpráva o hodnocení těchto různých možností a o stavu jejich uplatňování;

         Začlenění ERF do rozpočtu

               29.

               domnívá se, že začlenění ERF do rozpočtu by odstranilo velké množství komplikací a potíží s plněním následujících ERF, umožnilo by urychlit vyplácení finančních prostředků a odstranilo by současný demokratický deficit;

               30.

               připomíná výše uvedené usnesení ze dne 8. června 2005, ve kterém prohlásil:
               „Evropský rozvojový fond (ERF):
               připomíná, že Evropský parlament silně podporuje začlenění Evropského rozvojového fondu (ERF) do souhrnného rozpočtu na základě zásady jednotnosti rozpočtu a z důvodu transparentnosti, konstatuje však, že z finančního hlediska by jeho začlenění do rozpočtu nemělo ohrozit ostatní politiky; zdůrazňuje však proto, že toto začlenění je přijatelné, pouze pokud celkový strop finančního rámce přinese dodatečné zdroje do souhrnného rozpočtu; zdůrazňuje, že prostředky z rozpočtu by měly být přesně vymezeny, aby se předešlo nepříznivému dopadu na země AKT; zdůrazňuje, že zásada partnerství se zeměmi AKT musí být respektována při začlenění ERF do souhrnného rozpočtu“;

               31.

               lituje, že Evropská rada na svém zasedání v Bruselu ve dnech 15. a 16. prosince 2005 neschválila začlenění ERF do rozpočtu, ale vítá skutečnost, že se členské státy dohodly na přidělení částky 22 682 milionů EUR v běžných cenách pro spolupráci se zeměmi AKT na období 2008–2013; vyzývá nicméně Radu a Komisi, aby nadále usilovaly o začlenění tohoto ERF do souhrnného rozpočtu; očekává konečné rozhodnutí o finančním výhledu na období 2007–2013 v podobě dohody mezi Parlamentem a Radou o nové interinstitucionální dohodě;

         Převedení řízení pomoci a podpory na delegace

               32.

               podporuje převedení zdrojů a rozhodovacích pravomocí od Komise na delegace Komise; doufá, že toto nové organizační uspořádání umožní ještě rychleji plnit položky závazků a plateb a zajistit lepší sledování projektů;

               33.

               upozorňuje na rizika, která jsou spojena s procesem převedení řízení na delegace Komise v zemích AKT, např. obtíže při hledání vhodných zaměstnanců a rizika nestejného výkladu pravidel v jednotlivých delegacích Komise; zdůrazňuje, že je třeba zdokonalit tato pravidla a nalézt rovnováhu mezi posílenými mechanismy kontroly a potřebou předkládat zprávy na jedné straně a rychlým a účinným rozhodovacím procesem, který umožní delegacím přijímat zásadní rozhodnutí o projektech, na straně druhé;

               34.

               je potěšen tím, že téměř u všech delegací už je řízení převedeno; žádá, aby byl ujištěn, že převedení zdrojů a rozhodovacích pravomocí na delegace je provázeno školením zaměstnanců a náležitými kontrolami; žádá, aby mu byla předložena zpráva o stavu pokroku v procesu převádění, ve které budou popsány předpokládané výhody pomocí kvantifikovatelných ukazatelů, výhody, které byly doposud zaznamenány, kontrolní struktury zavedené v delegacích a stav pokroku při uplatňování standardů vnitřní kontroly;

         Prostředky Stabex

               35.

               zjišťuje, že Komise vypracovala soupis prostředků Stabex v roce 2004, ze kterého vyplývá, že některé státy AKT nepředložily požadované finanční přehledy, a v důsledku toho určitou nespecifikovanou část bankovního zůstatku ve výši 832 milionů EUR Komise nedoložila spolehlivými dokumenty; opakuje svůj požadavek z minulého roku, aby Komise pracovala spolu se zeměmi, které jsou příjemci pomoci, na zlepšení kontrol a aby dbala na to, aby byly zbývající prostředky co nejdříve vynaloženy;

         Standardy vnitřní kontroly

               36.

               je potěšen úsilím, které vynaložila Komise ve věci vnitřní kontroly; prohlašuje nicméně, že je znepokojen skutečností, že Komise se drží pouze základní linie některých standardů kontroly; vyzývá Komisi, aby mu podala zprávu o dodržování standardů vnitřní kontroly;

         Viditelnost a průhlednost

               37.

               naléhavě vyzývá Komisi, aby v zájmu větší transparentnosti a lepšího informování, pokud jde o spolehlivost a řádné řízení v souvislosti s plněním šestého, sedmého, osmého a devátého ERF, zevrubně vysvětlila svou odpověď na žádost o dodatečné vysvětlení ke klíčovým otázkám, kterou uvedl Účetní dvůr v kapitole 1 bodě 8 písm. a) své výroční zprávy a která se týká zvýšení zdrojů pro devátý ERF, a aby konkrétně zmínila rozpočtovou položku odpovídající podpoře poskytované Konžské demokratické republice.

               38.

               je si vědom toho, že Komise učinila pokrok v zajišťování větší viditelnosti činnosti Společenství v oblasti vnější pomoci, a povzbuzuje ji, aby ve svém úsilí vytrvala; lituje však, že u mnoha projektů a programů uskutečňovaných společně s orgány OSN a s jinými organizacemi se o značném podílu Evropské unie vůbec veřejně neví; žádá Komisi, aby na tyto organizace v tomto směru vyvíjela tlak,

                           —

                           aby zajistila dostatečné veřejné povědomí o příspěvcích a účasti Evropské unie,

                           —

                           aby byla přijata ustanovení umožňující provádět hodnocení, audity a kontroly na vysoké úrovni, a to rovněž u projektů a programů uskutečňovaných společně s těmito mezinárodními organizacemi nebo s těmito nevládními organizacemi nebo jejich prostřednictvím.

      (1)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 249.

      (2)  Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 261.

      (3)  Úř. věst. C 249, 7.10.2005, s. 1.

      (4)  Zprávu zveřejnil Informační útvar OSN, DPI/2390 – květen 2005,
   http://millenniumindicators.un.org.

      (5)  Úř. věst. C 277, 1.10.2001, s. 130.

      (6)  Úř. věst. C 320 E, 15.12.2005, s. 142.

      (7)  Přijaté texty, P6_TA(2005)0224.

      (8)  Přijaté texty, P6_TA(2005)0445.

      (9)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (10)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (11)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (12)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (13)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (14)  Sdělení Komise o reformě řízení vnější pomoci, které Komise přijala dne 16. května 2000.

      (15)  Prohlášení Rady a Komise o rozvojové politice Evropského společenství, které přijala Rada pro všeobecné záležitosti (rozvoj) dne 10. listopadu 2000.

      (16)  Zvláštní zpráva č. 4/2005 bod 63.

      (17)  Úř. věst. L 196, 27.7.2005, s. 155.

      (18)  Odpověď na otázku č. 1.4 dotazníku Výboru pro rozvoj.

      (19)  Účetní dvůr, výroční zpráva za rozpočtový rok 2004, s. 261.

      (20)
   „Přímá rozpočtová pomoc na podporu makroekonomických nebo odvětvových reforem se poskytuje, pokud

               a)

               je řízení veřejných výdajů dostatečně průhledné, zodpovědné a účinné;

               b)

               byly zavedeny přesně definované odvětvové nebo makroekonomické politiky, které vypracovala daná země sama a které schválili její hlavní poskytovatelé financování, a

               c)

               jsou pravidla zadávání veřejných zakázek obecně známá a průhledná.“

      (21)  Viz body 21 až 24 usnesení obsahujícího připomínky připojené k rozhodnutí o udělení absolutoria Komisi za plnění rozpočtu šestého, sedmého a osmého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2002 (Úř. věst. L 330, 4.11.2004, s. 128).


title: Rozhodnutí rady ze dne 18. března 1975 o uzavření Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů a o přijetí její přílohy o celních skladech

text:
Důležité právní upozornění

|

31975D0199

Úřední věstník L 100 , 21/04/1975 S. 0001 - 0001 Finské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 2 S. 0036  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 02 Svazek 12 S. 0005  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 2 S. 0036  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 02 Svazek 2 S. 0233  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 02 Svazek 2 S. 0233

		Rozhodnutí radyze dne 18. března 1975o uzavření Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů a o přijetí její přílohy o celních skladech(75/199/EHS)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že Mezinárodní úmluva o zjednodušení a sladění celních režimů sjednaná v rámci Rady pro celní spolupráci může účinně přispět k rozvoji mezinárodního obchodu;vzhledem k tomu, že v souladu s článkem 11 této úmluvy musí každá ze smluvních stran při uzavírání úmluvy rovněž přijmout jednu z příloh; že je tudíž vhodné, aby Společenství přijalo přílohu o celních skladech;vzhledem k tomu, že úmluva by tudíž měla být uzavřena a příloha přijata,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Mezinárodní úmluva o zjednodušení a sladění celních režimů se uzavírá a její příloha o celních skladech se přijímá jménem Společenství.Znění úmluvy a přílohy jsou obsažena v příloze tohoto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné podepsat úmluvu uvedenou v článku 1 a přijmout přílohu taktéž uvedenou v článku 1 a svěřit jim pravomoci nezbytné k zavázání Společenství.Tyto osoby rovněž informují generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci, že pro použití výše uvedené přílohy se celní území členských států Evropského hospodářského společenství považují za jednotné území.V Bruselu dne 18. března 1975.Za RadupředsedaR. Ryan--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1510 ze dne 4. září 2015 o jmenování jednoho estonského člena a jednoho estonského náhradníka Výboru regionů

text:
               10.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 236/8

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1510
   ze dne 4. září 2015
   o jmenování jednoho estonského člena a jednoho estonského náhradníka Výboru regionů
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh estonské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 26. ledna, 5. února a 23. června 2015 Rada přijala rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

               (2)

               V důsledku úmrtí paní Urve ERIKSONOVÉ se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů.

               (3)

               Po jmenování pana Marta VÕRKLAEVA členem Výboru regionů se uvolní jedno místo náhradníka tohoto výboru.

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členem Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován:

               —

               pan Mart VÕRKLAEV, Member of Rae Municipal Council.

         Článek 2
   Náhradníkem Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován:

               —

               pan Juri GOTMANS, Mayor of Haanja Municipality.

         Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 4. září 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. ASSELBORN

      (1)  Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42.

      (2)  Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25.

      (3)  Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70.


title: 2012/734/: Rozhodnutí Rady ze dne 25. června 2012 o podpisu jménem Evropské unie Dohody zakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé a o prozatímním provádění části IV této dohody týkající se obchodních záležitostí

text:
               15.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 346/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 25. června 2012
   o podpisu jménem Evropské unie Dohody zakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé a o prozatímním provádění části IV této dohody týkající se obchodních záležitostí
   (2012/734/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 23. dubna 2007 zmocnila Rada Komisi k tomu, aby jménem Evropské unie a jejích členských států vyjednala se Střední Amerikou dohodu o přidružení. Směrnice pro jednání byly dne 10. března 2010 změněny, aby se do jednání mohla zapojit i Panama.

               (2)

               Tato jednání byla uzavřena u příležitosti summitu mezi Evropskou unií a Latinskou Amerikou a Karibikem v květnu 2010 v Madridu a Dohoda zakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla dne 22. března 2011 parafována.

               (3)

               Ustanovení čl. 353 odst. 4 dohody stanoví, že část IV dohody týkající se obchodních záležitostí má být prováděna prozatímně.

               (4)

               Dohoda by měla být jménem Evropské unie podepsána a část IV dohody by měla být prozatímně prováděna až do dokončení postupů nezbytných pro uzavření dohody.

               (5)

               Dohoda se nedotýká práv investorů z členských států využívat jakýchkoli výhodnějších podmínek stanovených v jakékoli dohodě týkající se investic, jejímiž stranami jsou některý členský stát a některá signatářská středoamerická republika.

               (6)

               Prozatímním prováděním části IV dohody není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Evropskou unii a její členské státy podle Smluv.

               (7)

               Podle čl. 218 odst. 7 Smlouvy je vhodné, aby Rada zmocnila Komisi ke schválení změn týkajících se seznamu zeměpisných označení, které Podvýbor pro duševní vlastnictví doporučí Výboru pro přidružení ke schválení Radou přidružení podle článku 247 a čl. 274 odst. 2 písm. a) dohody.

               (8)

               Je vhodné stanovit příslušné postupy pro ochranu zeměpisných označení podle dohody.

               (9)

               Podle článku 356 dohody je vhodné upřesnit, že dohoda nesmí být vykládána tak, že zakládá práva nebo ukládá povinnosti, které mohou být přímo uplatňovány před soudy Unie nebo členských států.

               (10)

               Ustanovení dohody, jež spadají do oblasti působnosti části třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, zavazují Spojené království a Irsko jako samostatné smluvní strany, a nikoli jako součást Evropské unie, pokud Evropská unie spolu se Spojeným královstvím nebo Irskem Střední Americe společně neoznámí, že Spojené království nebo Irsko jsou vázány jako součást Evropské unie v souladu s Protokolem (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie.

               (11)

               Pokud Spojené království nebo Irsko přestanou být v souladu s článkem 4a uvedeného protokolu (č. 21) vázány jako součást Evropské unie, Evropská unie spolu se Spojeným královstvím nebo Irskem okamžitě informuje Střední Ameriku o jakékoli změně jejich postavení. V tomto případě jsou Spojené království a Irsko ustanoveními dohody i nadále vázány jako samostatné smluvní strany. Totéž platí pro Dánsko v souladu s Protokolem (č. 22) o postavení Dánska, připojeným k uvedeným Smlouvám,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody zakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího uzavření.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Evropská unie provádí část IV dohody prozatímně, v souladu s čl. 353 odst. 4 dohody, až do dokončení postupů nezbytných pro uzavření dohody. Prozatímní provádění se nevztahuje na článek 271.
   Za účelem stanovení dne počátku prozatímního provádění určí Rada datum, ke kterému má být oznámení uvedené v čl. 353 odst. 4 dohody zasláno středoamerickým republikám. V oznámení musí být uvedeno ustanovení, které nemá být prozatímně prováděno.
   Den, od kterého je část IV dohody prozatímně prováděna, zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Pro účely článku 247 dohody schvaluje změny dohody týkající se zeměpisných označení, které jsou přijímané rozhodnutím Rady přidružení na návrh Podvýboru pro duševní vlastnictví, jménem Evropské unie Komise. Pokud zainteresované strany nemohou dosáhnout shody ohledně námitek týkajících se zeměpisných označení, přijme Komise postoj na základě postupu uvedeného v čl. 15 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1).
   Článek 5
   1.   Název chráněný podle přílohy XVIII (Chráněná zeměpisná označení) dohody může používat každý subjekt, který uvádí na trh zemědělské produkty, potraviny, vína, aromatizovaná vína nebo lihoviny, jež jsou v souladu s odpovídající specifikací.
   2.   Členské státy a orgány Evropské unie vymáhají ochranu stanovenou v článku 246 dohody rovněž na žádost některé zainteresované strany.
   Článek 6
   Příslušným ustanovením pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel, pokud jde o uplatňování pravidel uvedených v dodatku 2A přílohy II (O definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce) a v dodatku 2 přílohy I (Odstraňování cel) dohody, je článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (2).
   Článek 7
   Dohoda nesmí být vykládána tak, že zakládá práva nebo ukládá povinnosti, které mohou být přímo uplatňovány před soudy Unie nebo členských států.
   Článek 8
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 25. června 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12.

      (2)  Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1.


title: 2012/71/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 23. ledna 2012 o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Zvláštním výboru EU-Chile pro celní spolupráci a pravidla původu v souvislosti s přílohou III Dohody, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Chilskou republikou na straně druhé, pokud jde o definici pojmu „původní produkty“ a o metody správní spolupráce

text:
               8.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 35/2

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 23. ledna 2012
   o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Zvláštním výboru EU-Chile pro celní spolupráci a pravidla původu v souvislosti s přílohou III Dohody, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Chilskou republikou na straně druhé, pokud jde o definici pojmu „původní produkty“ a o metody správní spolupráce
   (2012/71/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pro správné fungování dohod o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími obchodními partnery včetně Chile mají zásadní význam preferenční pravidla původu. Dohoda, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Chilskou republikou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda o přidružení“), byla podepsána dne 18. listopadu 2002.

               (2)

               V příloze III dohody o přidružení je definován pojem „původní produkty“ a metody správní spolupráce. Příloha III vstoupila v platnost dne 1. února 2003.

               (3)

               Vysvětlivky k příloze III, které poskytují celním úřadům jasné pokyny při praktickém uplatňování uvedené přílohy, vstoupily v platnost dne 1. ledna 2004.

               (4)

               Podle článku 58 dohody o přidružení je cílem dohody mimo jiné odstranění cel na produkty s původem v jedné smluvní zemi, které se vyváží do druhé smluvní země, a to odkazem na pravidla původu stanovená v příloze III uvedené dohody. V ustanovení čl. 36 odst. 2 uvedené přílohy se odkazuje na „celní území Společenství“.

               (5)

               Postoj Unie ve Zvláštním výboru EU-Chile pro celní spolupráci a pravidla původu by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má Evropská unie zaujmout ve Zvláštním výboru EU-Chile pro celní spolupráci a pravidla původu v souvislosti s přílohou III Dohody, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Chilskou republikou na straně druhé, pokud jde o definici pojmu „původní produkty“ a o metody správní spolupráce, vychází z návrhu rozhodnutí Zvláštního výboru EU-Chile připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 23. ledna 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. GJERSKOV

      (1)  Úř. věst. L 352, 30.12.2002, s. 3.

      ROZHODNUTÍ ZVLÁŠTNÍHO VÝBORU EU-CHILE PRO CELNÍ SPOLUPRÁCI A PRAVIDLA PŮVODU č. …/201_
      ze dne
      týkající se přílohy III Dohody, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Chilskou republikou na straně druhé, pokud jde o definici pojmu „původní produkty“ a o metody správní spolupráce
      ZVLÁŠTNÍ VÝBOR,
      s ohledem na Dohodu, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Chilskou republikou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda o přidružení“), která byla podepsána dne 18. listopadu 2002, a zejména na pojmy „celní území Společenství“ v čl. 36 odst. 2 přílohy III dohody o přidružení, zabývající se definicí pojmu „původní produkty“ a metodami správní spolupráce,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Příloha III dohody o přidružení stanoví pravidla původu pro produkty pocházející z území smluvních stran.

                  (2)

                  Příloha III dohody o přidružení odkazuje na pojem „Společenství“ v celém svém znění.

                  (3)

                  Pro účely přílohy III dohody o přidružení je vhodné, aby byly ve vysvětlivkách uvedené přílohy definovány pojmy „Společenství“ a „celní území Společenství“, a zajistilo se tak její správné územní uplatňování.

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Pro účely čl. 36 odst. 2 přílohy III dohody o přidružení pojem „celní území Společenství“ zahrnuje celní území Evropského společenství (nyní Evropské unie), jak je stanoveno v čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (2), aniž jsou dotčeny jakékoliv budoucí změny nebo zrušení stávajících právních předpisů.
      Touto vysvětlivkou k příloze III není dotčena Hlava VII o Ceutě a Melille uvedené přílohy.
      Článek 2
      Pro účely přílohy III dohody o přidružení pojem „Společenství“ zahrnuje celní území Evropského společenství (nyní Evropské unie) podle článku 1 tohoto rozhodnutí.
      Článek 3
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost šedesát dní po dni, kdy poslední strana oznámí, že byly splněny její vnitřní požadavky týkající se provádění tohoto rozhodnutí.

         V … dne ….

               Za zvláštní výbor

               předseda nebo předsedkyně

         (1)  Úř. věst. L 352, 30.12.2002, s. 3.

         (2)  Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1.


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2015/1352 ze dne 30. července 2015 o vyplácení některých výdajů vyplývajících z právních předpisů v oblasti zemědělství Spojeným královstvím v eurech (oznámeno pod číslem C(2015) 5124)

text:
               5.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 208/33

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/1352
   ze dne 30. července 2015
   o vyplácení některých výdajů vyplývajících z právních předpisů v oblasti zemědělství Spojeným královstvím v eurech

         (oznámeno pod číslem C(2015) 5124)

   (Pouze anglické znění je závazné)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na článek 108 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 108 nařízení (EU) č. 1306/2013 vyžaduje, aby členské státy, které nepřijaly euro a které se rozhodly vyplácet výdaje vyplývající z právních předpisů v oblasti zemědělství v eurech namísto své národní měny, přijaly opatření, která zajistí, že používání eura neposkytne žádnou soustavnou výhodu oproti použití národní měny.

               (2)

               Rozhodnutím Komise 2005/443/ES (2) byla již dříve schválena obdobná opatření sdělená Spojeným královstvím.

               (3)

               Dne 13. dubna 2015 oznámilo Spojené království Komisi svůj záměr vyplácet výdaje související se zvláštními režimy v eurech, a nikoli v librách šterlinků a stanovit opatření, která by byla uplatňována v souladu s článkem 108 nařízení (EU) č. 1306/2013, aby zajistilo, že nevznikne soustavná výhoda vyplývající z použití eura, a nikoli liber šterlinků.

               (4)

               Opatření plánovaná Spojeným královstvím lze shrnout takto:

                           —

                           hospodářským subjektům mohou být vyplaceny částky stanovené právními předpisy Unie v eurech,

                           —

                           hospodářské subjekty nesou plné kurzové riziko vzniklé následným převodem na libry šterlinků,

                           —

                           hospodářské subjekty musí přijmout stálý závazek na dobu nejméně jednoho roku,

                           —

                           co se týče základní platby a dalších přímých plateb podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (3), hospodářské subjekty se rozhodnou pro platbu v eurech při předkládání žádosti podle čl. 13 odst. 1 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 809/2014 (4),

                           —

                           aby mohly být hospodářské subjekty vyplaceny v eurech, pak s ohledem na tržní opatření podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (5) a nařízení Rady (EU) č. 1370/2013 (6) musí být tyto subjekty schváleny minimálně tři měsíce předem, odstoupení od tohoto mechanismu vyplácení musí být také oznámeno tři měsíce předem, nové platby v eurech jsou pak možné pouze po uplynutí roční čekací lhůty.

               (5)

               Tato opatření jsou v souladu s cílem uvedeným v nařízení (EU) č. 1306/2013, a to zabránit vzniku soustavné výhody vyplývající z používání eura namísto národní měny. Měly by být proto schváleny.

               (6)

               Rozhodnutí 2005/443/ES by proto mělo být zrušeno a nahrazeno tímto rozhodnutím,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Schvalují se opatření sdělená Spojeným královstvím dne 13. dubna 2015 týkající se vyplácení výdajů vyplývajících z právních předpisů v oblasti zemědělství uvedených v příloze, a případně z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě uvedených nástrojů, v eurech.
   Článek 2
   Rozhodnutí 2005/443/ES se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.

      V Bruselu dne 30. července 2015.

            Za Komisi

         Phil HOGAN

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 549.

      (2)  Rozhodnutí Komise 2005/443/ES ze dne 14. června 2005 o vyplácení některých výdajů vyplývajících z právních předpisů v oblasti společné zemědělské politiky Spojeným královstvím v eurech (Úř. věst. L 153, 16.6.2005, s. 33).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 608).

      (4)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 809/2014 ze dne 17. července 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost (Úř. věst. L 227, 31.7.2014, s. 69).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).

      (6)  Nařízení Rady (EU) č. 1370/2013 ze dne 16. prosince 2013, kterým se určují opatření týkající se stanovení některých podpor a náhrad v souvislosti se společnou organizací trhů se zemědělskými produkty (Úř. věst. L 346, 20.12.2013, s. 12).

      PŘÍLOHA

         OPATŘENÍ VYJÁDŘENÁ A SPLATNÁ V EURECH

                  Režim

                  Nařízení

                  Režimy přímých plateb

                  Nařízení (EU) č. 1307/2013

                  Nákup hovězího masa

                  Nařízení (EU) č. 1308/2013
                  Nařízení (EU) č. 1370/2013

                  Nákup obilovin

                  Nákup másla

                  Nákup sušeného odstředěného mléka

                  Podpora soukromého skladování hovězího masa

                  Podpora soukromého skladování másla

                  Podpora soukromého skladování sýru

                  Podpora soukromého skladování lněných vláken

                  Podpora soukromého skladování olivového oleje

                  Podpora soukromého skladování vepřového masa

                  Podpora soukromého skladování skopového a kozího masa

                  Podpora soukromého skladování sušeného odstředěného mléka

                  Podpora soukromého skladování bílého cukru

                  Podpora na dodávky mléka a mléčných výrobků dětem

                  Vývozní náhrady

                  Vývozní náhrady na zpracované zemědělské produkty a zboží, které není uvedeno v příloze 1 Smlouvy o fungování Evropské unie

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2014 (1)

                  Nařízení (EU) č. 1370/2013

         (1)  Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 1.


title: 2008/836/: Rozhodnutí zástupců vlád členských států ze dne 29. října 2008 o nakládání s dokumenty týkajícími se civilních misí pro řešení krizí a vojenských operací EU

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 299/34

      ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ

   ze dne 29. října 2008
   o nakládání s dokumenty týkajícími se civilních misí pro řešení krizí a vojenských operací EU
   (2008/836)
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pokud dokumenty týkající se civilních a vojenských operací Evropské unie pro řešení krizí nejsou v držení jednoho z orgánů, nespadají do oblasti působnosti práva Společenství týkajícího se historických archivů a přístupu veřejnosti k dokumentům.

               (2)

               Jelikož se tyto dokumenty týkají oblastí činnosti Evropské unie, je vhodné, aby byly archivovány Generálním sekretariátem Rady Evropské unie (dále jen „generální sekretariát Rady“). Tyto dokumenty by měly být napříště považovány za dokumenty Rady a mělo by se na ně vztahovat nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise a nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 ze dne 1. února 1983 o otevření historických archivů Evropského hospodářského společenství a Evropského společenství pro atomovou energii veřejnosti (2),

         ROZHODLI TAKTO:
   Článek 1
   1.   Pro účely uplatňování nařízení (ES) č. 1049/2001 a nařízení (EHS, Euratom) č. 354/83 se dokumenty z ukončených, probíhajících a budoucích civilních misí a vojenských operací pro řešení krizí prováděných pod záštitou Rady Evropské unie po ukončení misí a operací archivují u generálního sekretariátu Rady a napříště se považují za dokumenty v držení Rady.
   2.   Dokumenty uvedené v odstavci 1 nezahrnují dokumenty týkající se personálních otázek, smlouvy se třetími stranami a související dokumenty ani méně významné dokumenty.
   3.   Generální sekretariát Rady zajistí, aby utajované dokumenty členských států nebo jiných orgánů byly chráněny v souladu s bezpečnostními předpisy Rady přijatými rozhodnutím Rady 2001/264/ES (3).
   4.   Členské státy budou napomáhat generálnímu sekretariátu Rady při získávání kopií dokumentů uvedených v odstavci 1.
   5.   Dokumenty uvedené v odstavci 1 se v archivech uloží na zvláštním místě. Zaměstnanci nakládající s těmito dokumenty projdou v této souvislosti školením o dokumentech z oblasti evropské bezpečnostní a obranné politiky a o nakládání s utajovanými informacemi.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 29. října 2008.

            Předseda

         P. SELLAL

      (1)  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.

      (2)  Úř. věst. L 43, 15.2.1983, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/146 ze dne 26. ledna 2015 o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Islandem na straně druhé o účasti Islandu na společném plnění závazků Evropské unie, jejích členských států a Islandu v druhém kontrolním období Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu jménem Evropské unie

text:
               31.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 26/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/146
   ze dne 26. ledna 2015
   o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Islandem na straně druhé o účasti Islandu na společném plnění závazků Evropské unie, jejích členských států a Islandu v druhém kontrolním období Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu jménem Evropské unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Kjótský protokol k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „Kjótský protokol“), který obsahuje právně závazné závazky ke snižování emisí pro první kontrolní období od roku 2008 do roku 2012 pro strany uvedené v příloze B, vstoupil v platnost dne 16. února 2005. Unie schválila Kjótský protokol rozhodnutím Rady 2002/358/ES (1). Unie a členské státy ratifikovaly Kjótský protokol a dohodly se, že své závazky v prvním kontrolním období budou plnit společně. Island ratifikoval Kjótský protokol dne 23. května 2002.

               (2)

               Rada na svém zasedání dne 15. prosince 2009 uvítala žádost Islandu o plnění jeho závazků ve druhém kontrolním období společně s Evropskou unií a jejími členskými státy a vyzvala Komisi, aby předložila doporučení k zahájení nezbytných jednání o dohodě s Islandem, která bude v souladu se zásadami a kritérii stanovenými v klimaticko-energetickém balíčku Unie.

               (3)

               Na konferenci o klimatu v Dohá v prosinci 2012 se všechny smluvní strany Kjótského protokolu dohodly na změně, která zavádí druhé kontrolní období Kjótského protokolu od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020. Změna dohodnutá v Dohá mění přílohu B Kjótského protokolu, stanoví další právně závazné závazky v oblasti zmírňování změny klimatu na druhé kontrolní období pro smluvní strany uvedené ve zmíněné příloze a mění a dále rozvádí ustanovení o provádění závazků smluvních stran během druhého kontrolního období.

               (4)

               Cíle Unie, jejích členských států a Islandu jsou uvedeny ve změně dohodnuté v Dohá s poznámkou pod čarou, v níž je uvedeno, že tyto cíle vycházejí z předpokladu, že budou plněny společně v souladu s článkem 4 Kjótského protokolu. Unie, její členské státy a Island při přijetí změny dohodnuté v Dohá dne 8. prosince 2012 rovněž vydaly společné prohlášení, v němž vyjádřily záměr plnit své závazky ve druhém kontrolním období společně. Prohlášení bylo dohodnuto během setkání ministrů EU, jež se při této příležitosti konalo v Dohá, a schváleno Radou dne 17. prosince 2012.

               (5)

               V uvedeném prohlášení Unie, její členské státy a Island v souladu s čl. 4 odst. 1 Kjótského protokolu, který smluvním stranám umožňuje, aby splnily své závazky podle článku 3 Kjótského protokolu společně, uvedly, že čl. 3 odst. 7b Kjótského protokolu bude podle dohody o společném plnění Unií, jejími členskými státy, Chorvatskem a Islandem uplatňován na společné přidělené množství a nebude uplatňován v případě členských států, Chorvatska nebo Islandu jednotlivě.

               (6)

               Podle čl. 4 odst. 1 Kjótského protokolu musí smluvní strany, které se dohodly, že splní své závazky podle článku 3 Kjótského protokolu společně, v uvedené dohodě stanovit příslušnou úroveň emisí přidělenou každé ze smluvních stran dohody. Kjótský Protokol v čl. 4 odst. 2 dále vyžaduje, aby smluvní strany dohody o společném plnění v den uložení svých listin o ratifikaci nebo schválení uvědomily sekretariát Kjótského protokolu o podmínkách této dohody.

               (7)

               Dne 17. prosince 2013 Rada zmocnila Komisi, aby zahájila jednání o společném plnění závazků mezi Unií, jejími členskými státy a Islandem.

               (8)

               Komise jménem Unie vyjednala Dohodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Islandem na straně druhé o účasti Islandu na společném plnění závazků Evropské unie, jejích členských států a Islandu v druhém kontrolním období Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „dohoda“).

               (9)

               Aby bylo zajištěno, že závazky Islandu při společném plnění budou stanoveny a uplatňovány nediskriminačně, stejně vůči Islandu i členským státům, úroveň emisí pro Island byla určena způsobem, který je v souladu jak se stávajícím kvantifikovaným závazkem na snížení emisí uvedeným ve třetím sloupci přílohy B Kjótského protokolu (ve znění změny dohodnuté v Dohá), tak s právními předpisy Unie, včetně klimaticko-energetického balíčku z roku 2009 a zásadami a kritérii, na nichž jsou založeny cíle v dotyčných právních předpisech.

               (10)

               Dohoda by proto měla být podepsána jménem Unie s výhradou jejího pozdějšího uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Islandem na straně druhé o účasti Islandu na společném plnění závazků Evropské unie, jejích členských států a Islandu v druhém kontrolním období Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu jménem Unie se schvaluje s výhradou uzavření uvedené dohody (2).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 26. ledna 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. DŪKLAVS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících (Úř. věst. L 130, 15.5.2002, s. 1).

      (2)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jejím uzavření.