title: 2011/505/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 6. prosince 2010 o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, pokud jde o nahrazení přílohy II dohody o koordinaci systémů sociálního zabezpečení

text:
               17.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 209/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 6. prosince 2010
   o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, pokud jde o nahrazení přílohy II dohody o koordinaci systémů sociálního zabezpečení
   (2011/505/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady a Komise 2002/309/ES, Euratom týkající se dohody o vědeckotechnické spolupráci, ze dne 4. dubna 2002 o uzavření sedmi dohod se Švýcarskou konfederací (1), a zejména s ohledem na článek 2 tohoto rozhodnutí,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (2) (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. června 2002.

               (2)

               Článek 18 dohody stanoví, že smíšený výbor může rozhodnutím přijmout změny dohody, mimo jiné změny přílohy II dohody, která se týká koordinace systémů sociálního zabezpečení.

               (3)

               V zájmu zajištění jednotného a správného uplatňování právních aktů Unie a s cílem zamezit administrativním a případně právním potížím je nutno přílohu II dohody pozměnit za účelem začlenění nových právních aktů Unie, na něž dohoda v současnosti neodkazuje.

               (4)

               V zájmu srozumitelnosti a přehlednosti je nutno přílohu II a protokol k této příloze kodifikovat.

               (5)

               Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se použije na toto rozhodnutí.

               (6)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)

               Závazky obsažené v dohodě, které spadají do působnosti části třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, nezavazují Dánsko, Irsko a Spojené království jako povinnosti vyplývající z práva Unie, nýbrž se i nadále uplatňují jako závazky mezi uvedenými členskými státy a Švýcarskou konfederací,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má Unie zaujmout ve smíšeném výboru zřízeném podle článku 14 Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru uvedeného v příloze I tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Prohlášení uvedené v příloze II tohoto rozhodnutí se schvaluje a bude ve smíšeném výboru jménem Evropské unie učiněno při přijetí rozhodnutí uvedeného v článku 1 smíšeným výborem.

      V Bruselu dne 6. prosince 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         J. MILQUET

      (1)  Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 6.

      PŘÍLOHA I

         NÁVRH
         ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU č. …/2010
         zřízeného podle Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob
         ze dne … 2010
         o nahrazení přílohy II uvedené Dohody o koordinaci systémů sociálního zabezpečení
         SMÍŠENÝ VÝBOR,
         s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 18 této dohody,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dohoda byla podepsána dne 21. června 1999 a vstoupila v platnost dne 1. června 2002.

                     (2)

                     Příloha II dohody týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení byla naposledy pozměněna rozhodnutím č. 1/2006 ze dne 6. července 2006 (1) a nyní je nutno ji aktualizovat v zájmu zohlednění nových právních aktů Evropské unie, které vstoupily od té doby v platnost, zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (2) a opatření přijatých k provádění tohoto nařízení.

                     (3)

                     Nařízení (ES) č. 883/2004 nahradilo nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (3).

                     (4)

                     V zájmu srozumitelnosti a přehlednosti je nutno přílohu II dohody a protokol k této příloze vydat v právně závazném konsolidovaném znění.

                     (5)

                     Příloha II dohody by měla být udržována v souladu s vývojem příslušných právních aktů Evropské unie,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
         Článek 1
         Příloha II Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (dále jen „dohoda“) se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
         Článek 2
         Toto rozhodnutí je vyhotoveno v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
         Článek 3
         Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po jeho přijetí.

            V dne …

                  Za smíšený výbor

                  předseda

                  tajemníci

         PŘÍLOHA
         „
               PŘÍLOHA II

                  KOORDINACE SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ

               Článek 1
               1.   Smluvní strany se s ohledem na koordinaci systémů sociálního zabezpečení dohodly, že budou vzájemně používat právní akty Unie, na něž se odkazuje v oddíle A této přílohy a které jsou pozměněny tímto oddílem, nebo předpisy rovnocenné těmto aktům.
               2.   Má se za to, že výraz „členský stát (členské státy)“ obsažený v právních aktech uvedených v oddíle A této přílohy zahrnuje kromě států, na něž se vztahují příslušné právní akty Evropské unie, i Švýcarsko.
               Článek 2
               1.   Za účelem uplatňování ustanovení této přílohy berou smluvní strany plně na vědomí právní akty Evropské unie uvedené v oddíle B této přílohy.
               2.   Za účelem uplatňování ustanovení této přílohy vezmou smluvní strany v úvahu právní akty Evropské unie uvedené v oddíle C této přílohy.
               Článek 3
               1.   Zvláštní ustanovení o přechodných ujednáních, pokud jde o pojištění pro případ nezaměstnanosti u státních příslušníků některých členských států Evropské unie, kteří mají švýcarské povolení k pobytu platné po dobu kratší než jeden rok, o švýcarských příspěvcích na bezmocnost a dávkách v rámci plánů zaměstnaneckých požitků týkajících se starobních, pozůstalostních a invalidních důchodů, jsou stanovena v protokolu k této příloze.
               2.   Protokol je nedílnou součástí této přílohy.
               ODDÍL A:   PRÁVNÍ AKTY, NA NĚŽ JE ODKAZOVÁNO

                           1.

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (4 35) (Úř. věst. L 166, 30.4.2004), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a kterým se stanovuje obsah jeho příloh (5 36)

                              Pro účely této dohody se nařízení (ES) č. 883/2004 upravuje takto:

                                       a)

                                       V příloze I oddílu I se doplňuje položka, která zní:
                                       „Švýcarsko

                                       Kantonální právní předpisy týkající se záloh na výživné podle § 131 odst. 2 a § 293 odst. 2 federálního občanského zákona.“

                                       b)

                                       V příloze I oddílu II se doplňuje položka, která zní:
                                       „Švýcarsko

                                       Porodné a příspěvky při osvojení dítěte podle příslušných kantonálních právních předpisů na základě § 3 odst. 2 federálního zákona o rodinných přídavcích.“

                                       c)

                                       V příloze II se doplňují položky, které znějí:
                                       „Německo – Švýcarsko

                                                   a)

                                                   Úmluva o sociálním zabezpečení ze dne 25. února 1964 ve znění dodatkových úmluv č. 1 ze dne 9. září 1975 a č. 2 ze dne 2. března 1989:

                                                               i)

                                                               bod 9b odst. 1 č. 1–4 závěrečného protokolu (použitelné právní předpisy a nárok na věcnou dávku v nemoci u obyvatel německé exklávy Büsingen),

                                                               ii)

                                                               bod 9e odst. 1 písm. b), první, druhá a čtvrtá věta závěrečného protokolu (přístup k dobrovolnému nemocenskému pojištění v Německu po přestěhování do Německa).

                                                   b)

                                                   Úmluva o pojištění pro případ nezaměstnanosti ze dne 20. října 1982 ve znění dodatkového protokolu ze dne 22. prosince 1992:

                                                               i)

                                                               ustanovení čl. 8 odst. 5, Německo (oblast Büsingen) poskytne částku rovnající se kantonálnímu příspěvku podle švýcarského práva na náklady na skutečně obsazená místa v rámci opatření na podporu zaměstnanosti pro pracovníky, na něž se vztahuje toto ustanovení.

                                          Španělsko – Švýcarsko

                                       Bod 17 závěrečného protokolu k úmluvě o sociálním zabezpečení ze dne 13. října 1969 ve znění dodatkové úmluvy ze dne 11. června 1982; osoby pojištěné na základě tohoto ustanovení v rámci španělského systému jsou osvobozeny od požadavku týkajícího se účasti ve švýcarském systému nemocenského pojištění.

                                          Itálie – Švýcarsko

                                       Ustanovení čl. 9 odst. 1 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 14. prosince 1962 ve znění dodatkové úmluvy č. 1 ze dne 18. prosince 1963, dodatkové dohody ze dne 4. července 1969, dodatkového protokolu ze dne 25. února 1974 a dodatkové dohody č. 2 ze dne 2. dubna 1980.“

                                       d)

                                       V příloze IV se doplňuje položka, která zní:
                                       „Švýcarsko“

                                       e)

                                       V příloze VIII části 1 se doplňuje položka, která zní
                                       „Švýcarsko

                                       Všechny žádosti o starobní, pozůstalostní a invalidní důchody na základě základního systému (federální zákon o starobním a pozůstalostním pojištění a federální zákon o invalidním pojištění) a starobní důchody v rámci zákonem stanovených plánů zaměstnaneckých požitků (federální zákon o plánech zaměstnaneckých požitků týkajících se starobního, pozůstalostního a invalidního pojištění).“

                                       f)

                                       V příloze VIII části 2 se doplňuje položka, která zní:
                                       „Švýcarsko

                                       Starobní, pozůstalostní a invalidní důchody v rámci zákonem stanovených plánů zaměstnaneckých požitků (federální zákon o plánech zaměstnaneckých požitků týkajících se starobního, pozůstalostního a invalidního pojištění).“

                                       g)

                                       V příloze IX části II se doplňuje položka, která zní:
                                       „Švýcarsko

                                       Starobní a invalidní důchody v rámci zákonem stanovených plánů zaměstnaneckých požitků (federální zákon o plánech zaměstnaneckých požitků týkajících se starobního, pozůstalostního a invalidního pojištění).“

                                       h)

                                       V příloze X se doplňují položky, které znějí:

                                                   „1.

                                                   Doplňkové dávky (federální zákon o doplňkových dávkách ze dne 19. března 1965) a obdobné dávky poskytované podle kantonálních právních předpisů.

                                                   2.

                                                   Důchody v případě nouze v rámci invalidního pojištění (§ 28 pododstavec 1a federálního zákona o invalidním pojištění ze dne 19. června 1959 ve znění ze dne 7. října 1994).

                                                   3.

                                                   Nepříspěvkové dávky smíšené povahy v případě nezaměstnanosti podle kantonálních právních předpisů.

                                                   4.

                                                   Nepříspěvkové mimořádné invalidní důchody pro zdravotně postižené osoby (§ 39 federálního zákona o invalidním pojištění ze dne 19. června 1959), na něž se před pracovní neschopností nevztahovaly švýcarské právní předpisy na základě činnosti jako zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná.“

                                       i)

                                       V příloze XI se doplňují položky, které znějí:
                                       „Švýcarsko

                                                   1.

                                                   Ustanovení § 2 federálního zákona o starobním a pozůstalostním pojištění a § 1 federálního zákona o invalidním pojištění, která upravují dobrovolné pojištění v těchto odvětvích pojištění u švýcarských státních příslušníků, kteří mají bydliště ve státech, na něž se nevztahuje tato dohoda, platí pro osoby s bydlištěm mimo území Švýcarska, které jsou státními příslušníky ostatních států, na něž se vztahuje tato dohoda, a na uprchlíky a osoby bez státní příslušnosti žijící na území těchto států, pokud se tyto osoby stanou účastníky systému dobrovolného pojištění nejpozději jeden rok ode dne, k němuž se na ně přestalo vztahovat starobní, pozůstalostní nebo invalidní pojištění po nepřerušené době pojištění v délce nejméně pěti let.

                                                   2.

                                                   Pokud dotyčná osoba přestane být pojištěna v rámci švýcarského starobního, pozůstalostního nebo invalidního pojištění po nepřerušené době pojištění v délce nejméně pěti let, má se souhlasem zaměstnavatele i nadále nárok na pojištění, pracuje-li ve státě, na nějž se nevztahuje tato dohoda, pro zaměstnavatele ve Švýcarsku a podá-li za tímto účelem žádost ve lhůtě šesti měsíců ode dne, k němuž přestane být pojištěna.

                                                   3.

                                                   Povinné pojištění v rámci švýcarského nemocenského pojištění a možné výjimky

                                                               a)

                                                               Švýcarské právní předpisy upravující povinné nemocenské pojištění se vztahují na tyto osoby, které nemají bydliště ve Švýcarsku:

                                                                           i)

                                                                           osoby, na něž se vztahují švýcarské právní předpisy podle hlavy II nařízení,

                                                                           ii)

                                                                           osoby, za něž Švýcarsko hradí náklady na dávky podle článků 24, 25 a 26 nařízení,

                                                                           iii)

                                                                           osoby pobírající dávky v rámci švýcarského pojištění pro případ nezaměstnanosti,

                                                                           iv)

                                                                           rodinné příslušníky osob uvedených v bodech i) a iii) nebo zaměstnané osoby či osoby samostatně výdělečně činné s bydlištěm ve Švýcarsku, která je pojištěna v rámci švýcarského systému nemocenského pojištění, pokud tito rodinní příslušníci nežijí v jednom z těchto členských států: Dánsko, Španělsko, Maďarsko, Portugalsko, Švédsko nebo Spojené království,

                                                                           v)

                                                                           rodinné příslušníky osob uvedených v bodě ii) nebo důchodce s bydlištěm ve Švýcarsku, který je pojištěn v rámci švýcarského systému nemocenského pojištění, pokud tito rodinní příslušníci nežijí v jednom z těchto členských států: Dánsko, Portugalsko, Švédsko nebo Spojené království.

                                                                     Za rodinné příslušníky se považují osoby, které jsou vymezeny jako rodinní příslušníci podle právních předpisů státu bydliště.

                                                               b)

                                                               Osoby uvedené v písmenu a) mohou být na žádost osvobozeny od povinného pojištění, mají-li bydliště v jednom z níže uvedených členských států a mohou-li prokázat, že jsou způsobilé pro pojistné krytí v případě nemoci: Německo, Francie, Itálie, Rakousko a s ohledem na osoby uvedené v písm. a) bodu iv) a v) Finsko; a s ohledem na osoby uvedené v písm. a) bodu ii) Portugalsko.
                                                               Tato žádost

                                                                           aa)

                                                                           musí být podána do tří měsíců ode dne, k němuž nabude účinku povinnost uzavřít pojištění ve Švýcarsku; je-li v odůvodněných případech žádost podána po uplynutí této lhůty, nabude výjimka účinku od vzniku pojistné povinnosti;

                                                                           bb)

                                                                           vztahuje se na všechny rodinné příslušníky žijící ve stejném státě.

                                                   4.

                                                   Pokud osoba, na niž se podle hlavy II nařízení vztahují švýcarské právní předpisy, podléhá pro účely nemocenského pojištění v souladu s bodem 3 písm. b) právním předpisům jiného členského státu, na který se vztahuje tato dohoda, náklady na tyto věcné dávky v případě mimopracovních úrazů se rozdělí rovným dílem mezi švýcarského pojistitele pracovních a mimopracovních úrazů a nemocí z povolání a příslušnou instituci nemocenského pojištění, jestliže existuje nárok na věcné dávky od obou institucí. Švýcarský pojistitel pracovních a mimopracovních úrazů a nemocí z povolání uhradí veškeré náklady v případě pracovních úrazů, úrazů na cestě do práce nebo nemocí z povolání, a to i v případě, existuje-li nárok na dávky od instituce nemocenského pojištění v zemi bydliště.

                                                   5.

                                                   Osoby, které pracují ve Švýcarsku, nemají tam však své bydliště, a které mají v souladu s bodem 3 písm. b) zákonné pojistné krytí ve svém státě bydliště, jakož i jejich rodinní příslušníci, využívají během pobytu ve Švýcarsku ustanovení článku 19 nařízení.

                                                   6.

                                                   Za účelem použití článků 18, 19, 20 a 27 nařízení ve Švýcarsku uhradí příslušný pojistitel veškeré vyfakturované náklady.

                                                   7.

                                                   Doby pojištění denního příspěvku získané v rámci systému pojištění jiného členského státu, na nějž se vztahuje tato dohoda, se vezmou v úvahu za účelem snížení nebo zrušení případného omezení v pojištění denního příspěvku v případě mateřství nebo nemoci, pokud dotyčná osoba uzavře pojištění u švýcarského pojistitele do tří měsíců od ukončení pojistného krytí v jiné zemi.

                                                   8.

                                                   V případě, že osoba, která byla výdělečně činná nebo samostatně výdělečně činná ve Švýcarsku a uspokojovala své základní potřeby, musela ukončit svou činnost kvůli úrazu nebo nemoci a již se na ni nevztahují švýcarské právní předpisy o invalidním pojištění, se má za to, že se na ni toto pojištění vztahuje za účelem způsobilosti pro rehabilitační opatření až do vyplácení invalidního důchodu a v průběhu celého období, během něhož využívá těchto opatření, pokud nezahájila novou činnost mimo Švýcarsko.“

                           2.

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (6).

                              Pro účely této dohody se nařízení (ES) č. 987/2009 upravuje takto:

                                       a)

                                       V příloze 1 se doplňují položky, které znějí:
                                       „Ujednání mezi Švýcarskem a Francií ze dne 26. října 2004, kterým se stanoví zvláštní postupy pro náhradu dávek zdravotní péče
                                       Ujednání mezi Švýcarskem a Itálií ze dne 20. prosince 2005, kterým se stanoví zvláštní postupy pro náhradu dávek zdravotní péče“.

                           3.

                           Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (7), naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 ze dne 17. června 2008 (8), ve znění uplatňovaném mezi Švýcarskem a členskými státy před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost, pokud se na ně odkazuje v nařízení (ES) č. 883/2004 či v nařízení č. 987/2009 nebo pokud jde o případy, k nimž došlo v minulosti.

                           4.

                           Nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (9), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 120/2009 ze dne 9. února 2009 (10), ve znění uplatňovaném mezi Švýcarskem a členskými státy před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost, pokud se na ně odkazuje v nařízení (ES) č. 883/2004 či v nařízení (ES) č. 987/2009 nebo pokud jde o případy, k nimž došlo v minulosti.

                           5.

                           Směrnice Rady 98/49/ES ze dne 29. června 1998 o ochraně nároků zaměstnanců a samostatně výdělečně činných osob, kteří se pohybují ve Společenství (11).

                     ODDÍL B:   PRÁVNÍ AKTY, KTERÉ SMLUVNÍ STRANY BEROU PLNĚ NA VĚDOMÍ

                           1.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. A1 ze dne 12. června 2009 o zřízení dialogu a dohodovacího řízení týkajících se platnosti dokumentů, určení použitelných právních předpisů a poskytování dávek podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (12).

                           2.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. A2 ze dne 12. června 2009 o výkladu článku 12 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 o právních předpisech platných pro vyslané pracovníky a samostatně výdělečně činné osoby dočasně pracující mimo příslušný stát (13).

                           3.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. A3 ze dne 17. prosince 2009, které se týká sčítání nepřerušených období vyslání získaných podle nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 883/2004 (14).

                           4.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. E1 ze dne 12. června 2009 o praktických opatřeních pro přechodné období pro elektronickou výměnu dat uvedenou v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (15).

                           5.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. F1 ze dne 12. června 2009 o výkladu článku 68 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ohledně pravidel přednosti v případě souběhu rodinných dávek (16).

                           6.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. H1 ze dne 12. června 2009 o rámci pro přechod od nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 k nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 a o použití rozhodnutí a doporučení správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení (17).

                           7.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. H2 ze dne 12. června 2009 o metodách fungování a složení technické komise pro zpracování dat správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení (18).

                           8.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. H3 ze dne 15. října 2009 o datu, ke kterému je třeba stanovit směnné kurzy podle článku 90 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (19).

                           9.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. H4 ze dne 22. prosince 2009 o složení a pracovních metodách účetní komise při Správní komisi pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení (20).

                           10.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. H5 ze dne 18. března 2010 o spolupráci při boji proti podvodům a chybám v rámci nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (21).

                           11.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. P1 ze dne 12. června 2009 o výkladu čl. 50 odst. 4, článku 58 a čl. 87 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004, pokud jde o přiznávání dávek v invaliditě a ve stáří a pozůstalostních dávek (22).

                           12.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. S1 ze dne 12. června 2009 o evropském průkazu zdravotního pojištění (23).

                           13.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. S2 ze dne 12. června 2009 o technických specifikacích evropského průkazu zdravotního pojištění (24).

                           14.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. S3 ze dne 12. června 2009, kterým se vymezují dávky, na něž se vztahuje čl. 19 odst. 1 a čl. 27 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 a čl. 25 písm. A) odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (25).

                           15.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. S4 ze dne 2. října 2009 o postupech poskytování náhrad za účelem provádění článků 35 a 41 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (26).

                           16.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. S5 ze dne 2. října 2009 o výkladu pojmu věcné dávky definovaného v článku 1 písm. va) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 v nemoci nebo v mateřství podle článků 17, 19, 20 a 22, čl. 24 odst. 1, článků 25 a 26, čl. 27 odst. 1, 3, 4 a 5, článků 28 a 34 a čl. 36 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 a o výpočtu částek, které mají být nahrazeny podle článků 62, 63 a 64 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (27).

                           17.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. S6 ze dne 22. prosince 2009 o registraci v členském státě bydliště podle článku 24 nařízení (ES) č. 987/2009 a o sestavení seznamů podle čl. 64 odst. 4 nařízení (ES) č. 987/2009 (28).

                           18.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. S7 ze dne 22. prosince 2009 týkající se přechodu od nařízení (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 k nařízením (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 a o uplatňování postupů úhrady (29).

                           19.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. U1 ze dne 12. června 2009 o čl. 54 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 v souvislosti se zvýšením dávky v nezaměstnanosti pro vyživované rodinné příslušníky (30).

                           20.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. U2 ze dne 12. června 2009 o rozsahu působnosti čl. 65 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 o právu na dávky v nezaměstnanosti zcela nezaměstnaných osob, které nejsou příhraničními pracovníky a které měly během svého posledního zaměstnání nebo své samostatné výdělečné činnosti bydliště v jiném členském státě než v příslušném členském státě (31).

                           21.

                           Rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. U3 ze dne 12. června 2009 o definici pojmu částečná nezaměstnanost použitelného pro nezaměstnané osoby uvedené v čl. 65 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (32).

                     ODDÍL C:   PRÁVNÍ AKTY, KTERÉ SMLUVNÍ STRANY VEZMOU V ÚVAHU

                           1.

                           Doporučení Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. U1 ze dne 12. června 2009 o právních předpisech použitelných na nezaměstnané osoby, které na částečný úvazek vykonávají výdělečnou činnost v jiném členském státě než ve státě bydliště (33).

                           2.

                           Doporučení Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. U2 ze dne 12. června 2009 o použití čl. 64 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 na nezaměstnané osoby, jež doprovázejí své manžely či manželky nebo partnery či partnerky, kteří (které) vykonávají výdělečnou činnost v jiném členském státě než v příslušném státě (34).

               PROTOKOL
               k příloze II dohody
               I.   Pojištění pro případ nezaměstnanosti

               Níže uvedená ujednání se vztahují na pracovníky, kteří jsou státními příslušníky České republiky, Estonské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky, do dne 30. dubna 2011 a na pracovníky, kteří jsou státními příslušníky Bulharské republiky a Rumunské republiky, do dne 31. května 2016.

                           1.

                           Níže uvedená pravidla se použijí s ohledem na pojištění pro případ nezaměstnanosti v případě pracovníků, kteří mají povolení k pobytu s dobou platnosti kratší než jeden rok:

                                       1.1

                                       Nárok na dávku v nezaměstnanosti poskytovanou v rámci pojištění pro případ nezaměstnanosti podle podmínek stanovených zákonem mají pouze pracovníci, kteří ve Švýcarsku platili příspěvky po minimální dobu požadovanou podle federálního zákona o povinném pojištění pro případ nezaměstnanosti a o příspěvcích v případě platební neschopnosti (loi fédérale sur l’assurance-chômage obligatoire et l’indemnité en cas d’insolvabilité – LACI) (4 35) a kteří splňují rovněž ostatní podmínky způsobilosti pro tuto dávku.

                                       1.2

                                       Část příspěvků uhrazených za pracovníky, jejichž příspěvková doba je příliš krátká na to, aby poskytovala nárok na dávku v nezaměstnanosti ve Švýcarsku podle bodu 1.1, bude vrácena jejich státům původu v souladu s ustanoveními bodu 1.3 s cílem přispět na náklady na dávky poskytované těmto pracovníkům v případě úplné nezaměstnanosti; tito pracovníci nemají poté nárok na dávku v případě, jsou-li úplně nezaměstnaní ve Švýcarsku. Mají však nárok na příspěvky za nepříznivé počasí a v případě platební neschopnosti zaměstnavatele. Dávky v případě úplné nezaměstnanosti jsou vypláceny státem původu za předpokladu, jsou-li dotyční pracovníci připraveni k nástupu do práce. Doby pojištění získané ve Švýcarsku se berou v úvahu stejně, jako kdyby byly získány ve státě původu.

                                       1.3

                                       Část příspěvků uhrazených za pracovníky podle bodu 1.2 je jednou ročně vrácena v souladu s těmito ustanoveními:

                                                   a)

                                                   Celkové příspěvky těchto pracovníků jsou pro jednotlivé země vypočítány na základě ročního počtu zaměstnaných pracovníků a průměrných ročních příspěvků uhrazených za každého pracovníka (příspěvky zaměstnavatele a zaměstnance).

                                                   b)

                                                   Z takto vypočítané částky bude její část, která odpovídá poměrnému podílu představujícímu dávku v nezaměstnanosti jako procento veškerých příspěvků uvedených v bodě 1.2, vrácena do států původů pracovníků a část si ponechá Švýcarsko jako rezervu pro další dávky (5 36).

                                                   c)

                                                   Švýcarsko předloží jednou ročně výkaz prokazující vrácené příspěvky. Pokud o to státy původu požádají, uvede základ pro výpočet a vrácené částky. Státy původu každý rok Švýcarsku oznámí počet příjemců dávek v nezaměstnanosti podle bodu 1.2.

                           2.

                           Pokud se členský stát, jehož se týká toto ujednání, setká s potížemi s ohledem na ukončení ujednání o vrácení příspěvků, nebo jestliže se Švýcarsko setká s potížemi s ohledem na ujednání o sčítání dob, může být tato záležitost kteroukoli ze smluvních stran postoupena smíšenému výboru.

                     II.   Příspěvky na bezmocnost

               Příspěvky na bezmocnost přiznané podle švýcarského federálního zákona ze dne 19. června 1959 o invalidním pojištění (LAI) a podle federálního zákona ze dne 20. prosince 1946 o starobních a pozůstalostních důchodech (LAVS) ve znění ze dne 8. října 1999 jsou poskytovány výlučně pouze tehdy, má-li dotyčná osoba bydliště ve Švýcarsku.
               III.   Plány zaměstnaneckých požitků týkajících se starobních, pozůstalostních a invalidních důchodů

               Bez ohledu na čl. 10. odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 je udělená dávka poskytovaná podle federálního zákona o volném přechodu mezi plány zaměstnaneckých požitků týkajících se starobních, pozůstalostních a invalidních důchodů (Loi fédérale sur le libre passage dans la prévoyance professionnelle vieillesse, survivants et invalidité) ze dne 17. prosince 1993 vyplacena na žádost zaměstnané osobě nebo osobě samostatně výdělečně činné, která má v úmyslu odejít natrvalo ze Švýcarska a na niž se již nebude podle hlavy II vztahovat švýcarské právo, pokud opustí Švýcarsko do pěti let od vstupu této dohody v platnost.
            “

         (1)  Úř. věst. L 270, 29.9.2006, s. 67.

         (2)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2.

         (4)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 43.

         (6)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.

         (7)  Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2.

         (8)  Úř. věst. L 177, 4.7.2008, s. 1.

         (9)  Úř. věst. L 74, 27.3.1972, s. 1.

         (10)  Úř. věst. L 39, 10.2.2009, s. 29.

         (11)  Úř. věst. L 209, 25.7.1998, s. 46.

         (12)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 1.

         (13)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 5.

         (14)  Úř. věst. C 149, 8.6.2010, s. 3.

         (15)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 9.

         (16)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 11.

         (17)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 13.

         (18)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 17.

         (19)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 56.

         (20)  Úř. věst. C 107, 27.4.2010, s. 3.

         (21)  Úř. věst. C 149, 8.6.2010, s. 5.

         (22)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 21.

         (23)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 23.

         (24)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 26.

         (25)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 40.

         (26)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 52.

         (27)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 54.

         (28)  Úř. věst. C 107, 27.4.2010, s. 6.

         (29)  Úř. věst. C 107, 27.4.2010, s. 8.

         (30)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 42.

         (31)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 43.

         (32)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 45.

         (33)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 49.

         (34)  Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 51.

         (35)  V současnosti 12 měsíců.

         (36)  Vrácené příspěvky za pracovníky, kteří uplatní svůj nárok na dávku v nezaměstnanosti ve Švýcarsku poté, co platili příspěvky po dobu nejméně 12 měsíců – během několika období pobytu – v průběhu dvou let.

      PŘÍLOHA II

         PROHLÁŠENÍ

         o prohlášení o účasti Švýcarska ve výborech

      Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků uvedená v druhé odrážce prohlášení o účasti Švýcarska ve výborech (Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 72) byla článkem 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 přejmenována na Správní komisi pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení.


title: 2006/70/ES,Euratom: Rozhodnutí Komise ze dne  31. ledna 2006 , kterým se mění rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom

text:
               7.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 34/32

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 31. ledna 2006,
   kterým se mění rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom
   (2006/70/ES, Euratom)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 218 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 131 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 21 odst. 1 a čl. 41 odst. 1 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Bezpečnostní předpisy Komise jsou obsaženy v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (1).

               (2)

               Komise rozhodla provést řadu změn týkajících se přidělování odpovědností a určování oddělení a útvarů.

               (3)

               Definice v příloze rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom by měly být v souladu se zněním příslušných předpisů.

               (4)

               Znění bezpečnostních předpisů by mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Bezpečnostní předpisy uvedené v příloze rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom se mění takto:

               1.

               V oddílu 4.2 písm. e) se slova „předsedy Komise“ nahrazují slovy „ředitele ředitelství pro bezpečnost Komise“.

               2.

               Oddíl 13 se nahrazuje tímto:
               „13.   BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR KOMISE
               Zřizuje se bezpečnostní výbor Komise. Skládá se z generálního ředitele pro personál a administrativu, který výboru předsedá, člena kabinetu komisaře odpovědného za bezpečnostní otázky, člena kabinetu předsedy, zástupce generálního tajemníka, který předsedá skupině Komise krizového řízení, generálních ředitelů právní služby, generálních ředitelství pro vnější vztahy, pro spravedlnost, pro svobodu a bezpečnost, Společného výzkumného střediska a generálního ředitelství pro informatiku a z útvaru interního auditu a ředitele ředitelství pro bezpečnost Komise, nebo jejich zástupců. Je možné přizvat další úředníky Komise. Jeho úkolem je hodnocení bezpečnostních opatření v rámci Komise a předkládání doporučení v této oblasti členovi Komise odpovědnému za bezpečnostní otázky.“

               3.

               V dodatku 2 se slovo „předsedy“ nahrazuje slovy „člena Komise odpovědného za bezpečnostní otázky“.

               4.

               V bodu 10 písm. c) dodatku 4 se slovo „předsedovi“ nahrazuje slovy „řediteli ředitelství pro bezpečnost Komise“.

               5.

               V bodu 7 dodatku 5 se slovo „Předseda“ nahrazuje slovy „Člen Komise odpovědný za bezpečnostní otázky“.

               6.

               V celém znění bezpečnostních předpisů a jeho dodatků se slova:

                           a)

                           „bezpečnostní kancelář Komise“ a „bezpečnostní služba Komise“ nahrazují slovy: „ředitelství pro bezpečnost Komise“;

                           b)

                           „vedoucí bezpečnostní kanceláře Komise“ nahrazují slovy „ředitel ředitelství pro bezpečnost Komise“.

               7.

               Za 7. bod odůvodnění v příloze se vkládá nový bod odůvodnění, který zní: „Těmito předpisy nejsou dotčeny článek 286 Smlouvy a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 31. ledna 2006.

            Za Komisi

         Siim KALLAS

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2005/94/ES (Úř. věst. L 31, 4.2.2005, s. 66).


title: 2012/471/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 13. prosince 2011 o podpisu jménem Unie Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií o využívání jmenné evidence cestujících a o jejím předávání Ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 215/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 13. prosince 2011
   o podpisu jménem Unie Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií o využívání jmenné evidence cestujících a o jejím předávání Ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států
   (2012/471/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 1 písm. d) a čl. 87 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 2. prosince 2010 přijala Rada rozhodnutí spolu se směrnicemi pro jednání, jímž zmocnila Komisi k zahájení jednání mezi Unií a Spojenými státy americkými o předávání a využívání jmenné evidence cestujících (PNR) s cílem předcházet terorismu a jiné závažné mezinárodní trestné činnosti a bojovat proti nim.

               (2)

               Jednání byla úspěšně uzavřena parafováním Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií o využívání jmenné evidence cestujících a o jejím předávání Ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států (dále jen „dohoda“).

               (3)

               Dohoda dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, především právo na soukromý a rodinný život uznané v článku 7 této Listiny, právo na ochranu osobních údajů uznané v článku 8 této Listiny a právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces uznané v článku 47 této Listiny. Tato dohoda by měla být uplatňována v souladu s těmito právy a zásadami.

               (4)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (5)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a dohoda pro ně není závazná ani použitelná.

               (6)

               Dohoda by měla být podepsána s výhradou jejího uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií o využívání jmenné evidence cestujících a o jejím předávání Ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího uzavření.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Prohlášení Unie o dohodě, pokud jde o její povinnosti podle článků 17 a 23 této dohody, se tímto schvaluje.
   Znění prohlášení se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 13. prosince 2011.

            Za Radu

            předseda

         M. CICHOCKI

      PŘÍLOHA

         Prohlášení Unie o Dohodě o využívání jmenné evidence cestujících a o jejím předávání Ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států (dále jen „dohoda“), pokud jde o její povinnosti podle článků 17 a 23 této dohody

                     1.

                     V souvislosti se společným přezkumem a mechanismem hodnocení stanovenými v článku 23 dohody a aniž by tím byly dotčeny jiné záležitosti, které z nich mohou vyplynout, Unie případně požádá Spojené státy o informace ohledně výměny informací, které se týkají předávání údajů PNR občanů a rezidentů Unie orgánům třetích zemí podle článku 17 dohody.

                     2.

                     V souvislosti se společným přezkumem a mechanismem hodnocení uvedenými v bodě 1 tohoto prohlášení Unie požádá Spojené státy o všechny příslušné informace ohledně dodržování podmínek upravujících předávání v souladu s článku 17 dohody.

                     3.

                     Unie bude v souvislosti se společným přezkumem a mechanismem hodnocení uvedenými v bodě 1 tohoto prohlášení obzvláště pozorně sledovat dodržování všech záruk provádění podle čl. 17 odst. 2 dohody, aby se ujistila, že třetí země, které takové údaje získávají, souhlasily s tím, že těmto údajům poskytnou takovou ochranu soukromí, která je srovnatelná s ochranou, jakou podle dohody PNR poskytuje Ministerstvo vnitřní bezpečnosti Spojených států.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/817 ze dne 11. května 2017, kterým se stanoví postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Světové obchodní organizace ke změně odst. C bodu ii) přílohy 3 Dohody o WTO, pokud jde o frekvence přezkoumávání obchodní politiky WTO, a jednacího řádu Orgánu pro přezkoumávání obchodní politiky

text:
               13.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 122/71

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/817
   ze dne 11. května 2017,
   kterým se stanoví postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Světové obchodní organizace ke změně odst. C bodu ii) přílohy 3 Dohody o WTO, pokud jde o frekvence přezkoumávání obchodní politiky WTO, a jednacího řádu Orgánu pro přezkoumávání obchodní politiky
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ustanovení odst. C bodu ii) přílohy 3 Dohody o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše (dále jen „Dohoda o WTO“) stanoví frekvenci přezkoumávání obchodní politiky a obchodních praktik Člena WTO. Frekvence přezkoumávání obchodní politiky jednotlivých Členů závisí na jeho podílu na světovém obchodu. Čtyři největší obchodující Členové jsou v současné době přezkoumáváni každé dva roky. Šestnáct dalších Členů, pokud jde o podíl na světovém obchodu, je přezkoumáváno každé čtyři roky, zatímco všichni ostatní Členové jsou v současné době přezkoumáváni každých šest let.

               (2)

               Rozšíření členství ve WTO od roku 1995 rovněž zvýšilo počet přezkumů nezbytných pro dosažení souladu s přílohou 3 Dohody o WTO, což zvýšilo zátěž Členů a sekretariátu WTO. Aby byla zachována účinnost systému přezkumu, navrhuje Orgán pro přezkoumávání obchodní politiky WTO (dále jen „TPRB“) prodloužit cykly, které jsou v současné době zavedeny, o jeden rok. V důsledku toho by Členové WTO byli přezkoumáváni jednou za tři, pět nebo sedm let, v závislosti na jejich podílu na světovém obchodu.

               (3)

               V souladu s čl. X odst. 8 Dohody o WTO musí být rozhodnutí o schválení změn přílohy 3 Dohody o WTO přijata cestou konsensu Konferencí ministrů, nebo podle čl. IV odst. 2 Dohody o WTO Generální radou v období mezi zasedáními Konference ministrů a vstoupí v platnost pro všechny Členy WTO, jakmile budou schválena.

               (4)

               Aby byla zachována účinnost systému přezkumu, TPRB rovněž doporučil změnit svůj jednací řád provedením drobných změn, které by usnadnily provádění přezkumů, jako je poskytnutí čtyř týdnů místo tří týdnů přezkoumávanému Členovi na odpověď na předběžné otázky, pokud používá alternativní časový plán. Ostatní změny v jednacím řádu zahrnují například možnost, aby Člen WTO předložil významné změny své obchodní politiky na zasedání TPRB mezi dvěma přezkumy obchodní politiky, nebo možnost, aby byl na žádost Člena druhý den přezkumu interaktivnější, a to využitím panelů nebo vydáním seznamu řečníků sekretariátem WTO pro příspěvky Členů WTO v první den přezkumu. TPRB může přijmout rozhodnutí změnit svůj jednací řád podle čl. IV odst. 4 Dohody o WTO.

               (5)

               Je v zájmu Unie zajistit dobře fungující mechanismus přezkoumávání obchodní politiky, aby všichni Členové WTO byli i nadále pravidelně přezkoumáváni a aby zasedání TPRB byla co nejúčinnější a co nejlépe připravena.

               (6)

               Je proto vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci WTO, aby cykly přezkoumávání obchodní politiky Členů WTO byly prodlouženy o jeden rok a aby byl změněn jednací řád TPRB za účelem snadnějšího provádění přezkumů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postojem, který má být zaujat jménem Unie v Generální radě Světové obchodní organizace, je připojit se ke konsensu ohledně změny odst. C bodu ii) přílohy 3 Dohody o WTO, aby se o jeden rok prodloužily cykly přezkoumávání obchodní politiky Členů WTO. Cykly přezkoumávání v odst. C bodě ii) přílohy 3 Dohody WTO závisejí na podílu na světovém obchodu a v současné době trvají dva, čtyři nebo šest let. Budou nahrazeny cykly v délce tří, pěti nebo sedmi let.
   Tento postoj vyjádří Komise na nadcházejícím zasedání Generální rady WTO.
   Článek 2
   Postojem, který má být jménem Unie zaujat v Orgánu pro přezkoumávání obchodní politiky, je připojit se ke konsensu ohledně změny jednacího řádu TPRB, jak je stanoveno v dokumentu WT/RD/TPR/745.
   Tento postoj vyjádří Komise na nadcházejícím zasedání TPRB.
   Článek 3
   Po přijetí bude změna odst. C bodu ii) přílohy 3 Dohody o WTO ve znění, které WTO oznámí, zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 11. května 2017.

            Za Radu

            předseda

         C. CARDONA


title: Rozhodnutí Rady 2007/665/SZBP ze dne 28. září 2007 mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na policejní misi Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN)

text:
               13.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 270/27

         ROZHODNUTÍ RADY 2007/665/SZBP
   ze dne 28. září 2007
   mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na policejní misi Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 30. května 2007 přijala Rada společnou akci 2007/369/SZBP o zřízení policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) (1).

               (2)

               Podle čl. 12 odst. 5 společné akce 2007/369/SZBP jsou podrobná ujednání ve vztahu k účasti třetích států předmětem dohod podle článku 24 Smlouvy.

               (3)

               Rada dne 13. září 2004 pověřila předsednictví, jemuž je případně nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, aby v případě budoucích civilních operací EU pro řešení krizí zahájilo jednání s třetími státy s cílem uzavřít dohodu na základě vzorové dohody mezi Evropskou unií a třetím státem o účasti třetího státu na civilní operaci EU pro řešení krizí. Na tomto základě předsednictví sjednalo dohodu s Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na policejní misi Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN).

               (4)

               Tato dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na policejní misi Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody je připojeno k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 28. září 2007.

            Za Radu

            předseda

         M. PINHO

      (1)  Úř. věst. L 139, 31.5.2007, s. 33.
    ---documentbreak---

               13.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 270/28

         PŘEKLAD
   DOHODA
   mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na policejní misi Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN)
   EVROPSKÁ UNIE (EU)
   na jedné straně a
   CHORVATSKÁ REPUBLIKA
   na straně druhé,
   dále jen „strany“,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ:

               —

               přijetí společné akce 2007/369/SZBP o zřízení policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) (1) dne 30. května 2007 Radou Evropské unie,

               —

               přizvání Chorvatské republiky k účasti na EUPOL AFGHANISTAN,

               —

               rozhodnutí Chorvatské republiky účastnit se EUPOL AFGHANISTAN,

               —

               rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru o přijetí příspěvku Chorvatské republiky k EUPOL AFGHANISTAN,

         SE DOHODLY NA TOMTO:
   Článek 1
   Účast na operaci
   1.   Chorvatská republika se připojuje ke společné akci 2007/369/SZBP a k jakékoli společné akci nebo rozhodnutí, kterými Rada Evropské unie rozhodne o prodloužení či rozšíření EUPOL AFGHANISTAN, v souladu s ustanoveními této dohody a všemi nezbytnými prováděcími ujednáními.
   2.   Příspěvkem Chorvatské republiky k EUPOL AFGHANISTAN není dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie.
   3.   Chorvatská republika zajistí, aby její personál účastnící se EUPOL AFGHANISTAN plnil své úkoly v souladu

               —

               se společnou akcí 2007/369/SZBP a případnými následnými změnami,

               —

               s plánem operace,

               —

               s prováděcími opatřeními.

         4.   Personál vyslaný Chorvatskou republikou k EUPOL AFGHANISTAN plní své povinnosti a jedná pouze v zájmu EUPOL AFGHANISTAN.
   5.   Chorvatská republika včas informuje vedoucího mise EUPOL AFGHANISTAN a Generální sekretariát Rady Evropské unie o jakékoli změně svého příspěvku k EUPOL AFGHANISTAN.
   6.   Členové personálu vyslaní k EUPOL AFGHANISTAN podstoupí lékařskou prohlídku a očkování a příslušný orgán Chorvatské republiky jim vystaví osvědčení o zdravotní způsobilosti. Členové personálu vyslaní k EUPOL AFGHANISTAN předloží kopii tohoto osvědčení.
   Článek 2
   Postavení personálu
   1.   Postavení personálu přiděleného Chorvatskou republikou k EUPOL AFGHANISTAN se řídí dohodou o postavení mise uzavřenou mezi Evropskou unií a Islámskou republikou Afghánistán.
   2.   Aniž je dotčena dohoda podle odstavce 1, má Chorvatská republika pravomoc nad svým personálem, který se účastní EUPOL AFGHANISTAN.
   3.   Chorvatská republika odpovídá za řešení veškerých stížností souvisejících s účastí na EUPOL AFGHANISTAN, které některý z členů personálu vznese nebo které se jej týkají. Chorvatská republika odpovídá za zahájení řízení, zejména soudního nebo kárného, proti kterémukoli členovi svého personálu, v souladu se svými právními předpisy.
   4.   Chorvatská republika se zavazuje učinit prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody vůči kterémukoliv státu, který se účastní EUPOL AFGHANISTAN, a učinit tak při podpisu této dohody. Vzor tohoto prohlášení je připojen k této dohodě.
   5.   Evropská unie zajistí, že její členské státy učiní prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody v souvislosti s účastí Chorvatské republiky na EUPOL AFGHANISTAN a učiní tak při podpisu této dohody.
   Článek 3
   Utajované informace
   1.   Chorvatská republika přijme vhodná opatření k zajištění ochrany utajovaných informací EU v souladu s bezpečnostními předpisy Rady Evropské unie, které jsou obsaženy v rozhodnutí Rady 2001/264/ES (2), jakož i dalšími pokyny vydanými příslušnými orgány, včetně vedoucího mise EUPOL AFGHANISTAN.
   2.   V rámci EUPOL AFGHANISTAN se použijí ustanovení Dohody mezi Chorvatskou republikou a Evropskou unií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací EU (3) ze dne 10. dubna 2006.
   Článek 4
   Linie velení
   1.   Veškerý personál účastnící se EUPOL AFGHANISTAN zůstává zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.
   2.   Vnitrostátní orgány převedou operační řízení na vedoucího mise EUPOL AFGHANISTAN, který vykonává velení prostřednictvím hierarchické struktury velení a řízení.
   3.   Vedoucí mise vede EUPOL AFGHANISTAN a zajišťuje její běžné řízení.
   4.   V souladu s právními nástroji podle čl. 1 odst. 1 této dohody má Chorvatská republika z hlediska běžného řízení EUPOL AFGHANISTAN stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.
   5.   Vedoucí mise EUPOL AFGHANISTAN odpovídá za kázeňský dohled nad personálem EUPOL AFGHANISTAN. V případě potřeby vede kárné řízení příslušný vnitrostátní orgán.
   6.   Chorvatská republika jmenuje styčnou osobu národního kontingentu jako zástupce svého národního kontingentu v EUPOL AFGHANISTAN. Styčná osoba národního kontingentu podává vedoucímu mise EUPOL AFGHANISTAN zprávy o vnitrostátních záležitostech a odpovídá za kázeň při běžné činnosti kontingentu.
   7.   Rozhodnutí o ukončení operace přijme Evropská unie po konzultaci s Chorvatskou republikou, pokud Chorvatská republika ke dni ukončení operace stále přispívá k EUPOL AFGHANISTAN.
   Článek 5
   Finanční hlediska
   1.   Chorvatská republika nese veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v provozním rozpočtu operace.
   2.   V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám z Afghánistánu uhradí Chorvatská republika, pokud byla zjištěna její odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v případné dohodě o postavení mise podle čl. 2 odst. 1 této dohody.
   Článek 6
   Příspěvek do provozního rozpočtu
   Vzhledem k tomu, že účast Chorvatské republiky představuje významný příspěvek, který je pro operaci zásadní, je Chorvatská republika osvobozena od poskytování příspěvků do provozního rozpočtu EUPOL AFGHANISTAN.
   Článek 7
   Prováděcí ujednání k dohodě
   Generální tajemník, vysoký představitel a příslušné orgány Chorvatské republiky uzavřou veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.
   Článek 8
   Neplnění závazků
   Neplní-li jedna ze stran své závazky stanovené v této dohodě, má druhá strana právo vypovědět tuto dohodu písemným oznámením diplomatickou cestou s měsíční výpovědní lhůtou.
   Článek 9
   Řešení sporů
   Spory týkající se výkladu nebo uplatňování této dohody mezi stranami se řeší diplomatickou cestou.
   Článek 10
   Vstup v platnost
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně diplomatickou cestou oznámí dokončení vnitřních postupů nezbytných pro tento účel.
   2.   Tato dohoda se prozatímně uplatňuje ode dne podpisu.
   3.   Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu trvání příspěvku Chorvatské republiky k operaci.

      V Brdu pri Kranju dne čtvrtého října dva tisíce sedm v anglickém jazyce ve dvou vyhotoveních.

            Za Evropskou unii

            Za Chorvatskou republiku

      (1)  Úř. věst. L 139, 31.5.2007, s. 33.

      (2)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2007/438/ES (Úř. věst. L 164, 26.6.2007, s. 24).

      (3)  Úř. věst. L 116, 29.4.2006, s. 74.
   PŘÍLOHA
   Prohlášení
   podle čl. 2 odst. 4 a 5
   PROHLÁŠENÍ ČLENSKÝCH STÁTŮ EU:
   „V případě zranění nebo smrti členů svého personálu, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jimi vlastněného a používaného EUPOL AFGHANISTAN budou členské státy EU, které uplatňují společnou akci 2007/369/SZBP ze dne 30. května 2007 o zřízení policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN), usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovolují jejich vnitrostátní právní systémy, vzdaly nároků na náhradu škody vůči Chorvatské republice, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta:

               —

               byly způsobeny personálem z Chorvatské republiky při plnění jeho povinností v souvislosti s EUPOL AFGHANISTAN, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení,

               —

               nebo byly důsledkem používání jakéhokoli majetku, jenž patří Chorvatské republice, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení personálu EUPOL AFGHANISTAN z Chorvatské republiky, který tento majetek používá.“

         PROHLÁŠENÍ CHORVATSKÉ REPUBLIKY:
   „V případě zranění nebo smrti členů svého personálu, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jimi vlastněného a používaného EUPOL AFGHANISTAN bude Chorvatská republika, která uplatňuje společnou akci 2007/369/SZBP ze dne 30. května 2007 o zřízení policejní mise v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN), usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje její vnitrostátní právní systém, vzdala nároků na náhradu škody vůči kterémukoli jinému státu účastnícímu se EUPOL AFGHANISTAN, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta:

               —

               byly způsobeny personálem při plnění jeho povinností v souvislosti s EUPOL AFGHANISTAN, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení,

               —

               nebo byly důsledkem používání jakéhokoliv majetku, jenž patří státům účastnícím se EUPOL AFGHANISTAN, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení personálu EUPOL AFGHANISTAN, který tento majetek používá.“


title: Rozhodnutí Rady 2007/845/SVV ze dne 6. prosince 2007 o spolupráci mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti v jednotlivých členských státech v oblasti vysledování a identifikace výnosů z trestné činnosti nebo jiného majetku v souvislosti s trestnou činností

text:
               18.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 332/103

      ROZHODNUTÍ RADY 2007/845/SVV
   ze dne 6. prosince 2007
   o spolupráci mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti v jednotlivých členských státech v oblasti vysledování a identifikace výnosů z trestné činnosti nebo jiného majetku v souvislosti s trestnou činností
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 30 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
   s ohledem na podnět Belgického království, Rakouské republiky a Finské republiky,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Hlavním motivem přeshraniční organizované trestné činnosti je finanční prospěch. Tento finanční prospěch je podnětem k páchání další trestné činnosti s cílem ještě více se obohatit. Donucovací orgány by proto měly mít potřebné schopnosti vyšetřit a analyzovat finanční transakce spojené s trestnou činností. Aby byl boj proti organizované trestné činnosti účinný, musí výměna informací, které mohou vést k vysledování a zajištění výnosů z trestné činnosti a jiného majetku patřícího zločincům, probíhat mezi členskými státy Evropské unie rychle.

               (2)

               Rada přijala rámcové rozhodnutí 2003/577/SVV ze dne 22. července 2003 o výkonu příkazů k zajištění majetku nebo důkazních prostředků v Evropské unii (2) a rámcové rozhodnutí 2005/212/SVV ze dne 24. února 2005 o konfiskaci výnosů a majetku z trestné činnosti a nástrojů trestné činnosti (3), která se zabývají určitými aspekty justiční spolupráce v trestních věcech v oblasti zajištění a konfiskace výnosů z trestné činnosti, nástrojů trestné činnosti a dalšího majetku spojeného s trestnou činností.

               (3)

               Je nutné, aby příslušné orgány členských států, jejichž úkolem je vysledování nezákonných výnosů a dalšího majetku, který by mohl podléhat konfiskaci, úzce spolupracovaly a aby byla přijata opatření pro přímou komunikaci mezi těmito orgány.

               (4)

               Za tím účelem by členské státy měly mít vnitrostátní úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti s působností v této oblasti a měly by zajistit rychlou výměnu informací mezi těmito úřady.

               (5)

               Síť CARIN (Camden Assets Recovery Inter-Agency Network), která byla zřízena Rakouskem, Belgií, Německem, Irskem, Nizozemím a Spojeným královstvím v Haagu ve dnech 22. a 23. září 2004, již představuje rozsáhlou síť pracovníků a odborníků, jejímž cílem je zlepšit vzájemné znalosti týkající se metod a postupů v oblasti přeshraniční identifikace, zmrazení, zajištění a konfiskace výnosů z trestné činnosti a dalšího majetku s ní spojeného. Toto rozhodnutí by mělo doplnit síť CARIN tím, že poskytne právní základ pro výměnu informací mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti všech členských států.

               (6)

               Komise se ve svém sdělení Radě a Evropskému parlamentu „Haagský program: Deset priorit pro nadcházejících pět let“ rovněž zasazovala o posílení nástrojů pro řešení finančních aspektů organizované trestné činnosti mimo jiné prostřednictvím podpory zřízení jednotek zpravodajských služeb pro majetek získaný z trestné činnosti v členských státech.

               (7)

               Spolupráce mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti a mezi nimi a dalšími orgány, které mají napomáhat při vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti, by se měla uskutečňovat podle postupů a lhůt stanovených v rámcovém rozhodnutí Rady 2006/960/SVV ze dne 18. prosince 2006 o zjednodušení výměny operativních a jiných informací mezi donucovacími orgány členských států Evropské unie (4), včetně uvedených důvodů pro odmítnutí.

               (8)

               Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena ujednání o spolupráci podle rozhodnutí Rady 2000/642/SVV ze dne 17. října 2000 o způsobech spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami členských států při výměně informací (5) a stávající ujednání o policejní spolupráci.

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti
   1.   Každý členský stát zřídí nebo určí vnitrostátní úřad pro vyhledávání majetku z trestné činnosti, jehož účelem je napomáhat vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti a jiného majetku s ní spojeného, jenž se může stát předmětem příkazu ke zmrazení nebo zajištění nebo ke konfiskaci vydaného příslušným justičním orgánem v průběhu trestního řízení nebo, pokud to umožňuje vnitrostátní právo dotyčného členského státu, občanskoprávního řízení.
   2.   Aniž je dotčen odstavec 1 může členský stát v souladu se svým vnitrostátním právem zřídit nebo určit dva úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti. Pokud má některý členský stát více než dva orgány, které mají napomáhat vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti, určí nejvýše dva ze svých úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti za kontaktní místa.
   3.   Členský stát uvede, který z jeho orgánů plní funkci vnitrostátních úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti ve smyslu tohoto článku. Členské státy oznámí tuto informaci a jakékoli dodatečné změny písemně generálnímu sekretariátu Rady. To nebrání jiným orgánům, které jsou pověřeny napomáháním vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti, ve výměně informací na základě článků 3 a 4 s úřadem pro vyhledávání majetku z trestné činnosti jiného členského státu.
   Článek 2
   Spolupráce mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti
   1.   Členské státy zajistí vzájemnou spolupráci mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti za účelem stanoveným v čl. 1 odst. 1 prostřednictvím výměny informací a osvědčených postupů, a to jak na žádost, tak i z vlastního podnětu.
   2.   Členské státy zajistí, aby této spolupráci nebránilo právní postavení úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti bez ohledu na to, zda jsou součástí správního, donucovacího nebo justičního orgánu.
   Článek 3
   Výměna informací na žádost mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti
   1.   Úřad pro vyhledávání majetku z trestné činnosti členského státu nebo jiný orgán členského státu, který je pověřen napomáháním vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti, může požádat úřad pro vyhledávání majetku z trestné činnosti jiného členského státu o informace za účelem uvedeným v čl. 1 odst. 1. Za tím účelem se použijí rámcové rozhodnutí 2006/960/SVV a pravidla přijatá při provádění tohoto rozhodnutí.
   2.   Při vyplňování formuláře žádosti podle rámcového rozhodnutí 2006/960/SVV upřesní žádající úřad pro vyhledávání majetku z trestné činnosti předmět a důvody žádosti a povahu řízení. Rovněž poskytne údaje o majetku, o který se úřad zajímá nebo který sleduje (bankovní účty, nemovitý majetek, auta, jachty a jiný majetek vysoké hodnoty), nebo o fyzických nebo právnických osobách, jejichž účast lze v dané věci předpokládat (tj. jména, adresy, data a místa narození, datum registrace, osoby s podílem na společnosti, sídla). Tyto údaje jsou, pokud možno, co nejpodrobnější.
   Článek 4
   Výměna informací mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti z vlastního podnětu
   1.   Úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti nebo jiné orgány pověřené napomáháním vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti si mohou v rámci příslušných vnitrostátních právních předpisů a bez odpovídající žádosti vyměňovat informace, které jsou těmito úřady považovány ze nutné pro plnění úkolů jiného úřadu pro vyhledávání majetku z trestné činnosti v souladu s cíli stanovenými v čl. 1 odst. 1.
   2.   Na výměnu informací podle tohoto článku se obdobně použije článek 3.
   Článek 5
   Ochrana údajů
   1.   Každý členský stát zajistí, aby se pravidla stanovená v oblasti ochrany údajů použila rovněž na postup pro výměnu informací podle tohoto rozhodnutí.
   2.   Použití informací vyměňovaných přímo nebo vzájemně podle tohoto rozhodnutí se řídí vnitrostátními právními předpisy o ochraně údajů přijímajícího členského státu, kde informace podléhají stejným pravidlům o ochraně údajů, jako kdyby byly shromážděny v tomto přijímajícím členském státě. Osobní údaje zpracovávané v souvislosti s prováděním tohoto rozhodnutí jsou chráněny v souladu s Úmluvou Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat a v případě členských států, které jej ratifikovaly, i v souladu s dodatkovým protokolem k této úmluvě ze dne 8. listopadu 2001 o orgánech dozoru a toku údajů přes hranice. Zásady doporučení Rady Evropy č. R(87) 15 o používání osobních údajů v policejní oblasti by měly být rovněž vzaty v úvahu, pokud donucovací orgány zpracovávají osobní údaje obdržené podle tohoto rozhodnutí.
   Článek 6
   Výměna osvědčených postupů
   Členské státy zajistí, aby si úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti vyměňovaly osvědčené postupy týkající se způsobů zlepšování účinnosti úsilí členských států při vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti a dalšího majetku spojeného s trestnou činností, který se může stát předmětem příkazu ke zmrazení, zajištění nebo konfiskaci vydaného příslušným justičním orgánem.
   Článek 7
   Vztah ke stávajícím formám spolupráce
   Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny závazky vyplývající z nástrojů Evropské unie v oblasti vzájemné právní pomoci nebo vzájemného uznávání rozhodnutí v trestních věcech a závazky vyplývající z dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo ujednání mezi členskými státy a třetími zeměmi o vzájemné právní pomoci, z rozhodnutí 2000/642/SVV a z rámcového rozhodnutí 2006/960/SVV.
   Článek 8
   Provádění
   1.   Členské státy zajistí, aby byly schopny plně spolupracovat podle tohoto rozhodnutí nejpozději do 18. prosince 2008. Do stejného dne členské státy předloží generálnímu sekretariátu Rady a Komisi znění svých vnitrostátních právních předpisů, které jim umožní splnit povinnosti, jež pro ně z tohoto rozhodnutí vyplývají.
   2.   Pokud tyto členské státy dosud neprovedly rámcové rozhodnutí 2006/960/SVV, rozumí se odkazy na uvedené rámcové rozhodnutí, které uvádí toto rozhodnutí, použitelné nástroje policejní spolupráce mezi členskými státy.
   3.   Rada do 18. prosince 2010 vyhodnotí na základě zprávy Komise, jak členské státy dodržují toto rozhodnutí.
   Článek 9
   Použitelnost
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 6. prosince 2007.

            Za Radu

            předseda

         A. COSTA

      (1)  Stanovisko ze dne 12. prosince 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 196, 2.8.2003, s. 45.

      (3)  Úř. věst. L 68, 15.3.2005, s. 49.

      (4)  Úř. věst. L 386, 29.12.2006, s. 89.

      (5)  Úř. věst. L 271, 24.10.2000, s. 4.


title: 2013/454/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 22. července 2013 , kterým se mění rozhodnutí 2000/125/ES o uzavření Dohody o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech ( „paralelní dohoda“ )

text:
               14.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 245/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 22. července 2013,
   kterým se mění rozhodnutí 2000/125/ES o uzavření Dohody o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech („paralelní dohoda“)
   (2013/454/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím Rady 2000/125/ES ze dne 31. ledna 2000 o uzavření Dohody o zavedení celosvětových technických předpisů pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech („paralelní dohoda“) (1), přistoupila Unie k paralelní dohodě v rámci Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN).

               (2)

               Po přijetí rozhodnutí 2000/125/ES byly provedeny změny Smluv, na nichž je Unie založena. Smlouva o fungování Evropské unie podstatným způsobem změnila postup pro uzavírání dohod mezi Unií a mezinárodními organizacemi, a proto je nezbytné rozhodnutí 2000/125/ES novým postupům přizpůsobit.

               (3)

               Postup pro stanovení postoje, který má být jménem Unie zaujat v rámci Organizace spojených národů, pokud jde o přijetí předpisů EHK OSN či změny předpisů EHK OSN, by měl být přizpůsoben novým postupům stanoveným v čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (4)

               Je vhodné, aby postup pro přijímání navrhovaných změn paralelní dohody předložených Unií, jakož i pro rozhodnutí, zda vznést námitku proti navrhované změně, byl stejný jako postup pro přistoupení k mezinárodním dohodám.

               (5)

               Rozhodnutí 2000/125/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2000/125/ES se mění takto:

               1)

               Článek 5 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                           „1.   Unie bude hlasovat pro přijetí každého navrženého celosvětového technického předpisu nebo návrhu změny určitého předpisu, pokud byl návrh schválen postupem stanoveným v čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).“;

                           b)

                           odstavec 3 se nahrazuje tímto:
                           „3.   Postoj Unie k zápisu nebo k potvrzení zápisu do seznamu navržených celosvětových technických předpisů, jakož i ke sporným otázkám mezi smluvními stranami se stanoví postupem podle čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.“

               2)

               Článek 6 se nahrazuje tímto:
               „Článek 6
               1.   Unie bude hlasovat pro navrženou změnu paralelní dohody, pokud byla navržená změna schválena postupem stanoveným v čl. 218 odst. 6 písm. a) Smlouvy o fungování EU.
               Pokud takový postup není dokončen včas do doby hlasování, bude Unie hlasovat proti změně.
               2.   Rozhodnutí, zda vznést či nevznést námitku proti navrhované změně paralelní dohody, kterou předložila jiná smluvní strana, se přijímají postupem stanoveným v čl. 218 odst. 6 písm. a) Smlouvy o fungování EU.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 22. července 2013.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 35, 10.2.2000, s. 12.


title: Žádost o ochranu poslanecké imunity pana Umberto Bossi Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 2009 o žádosti o ochranu imunity a výsad, kterých požívá Umberto Bossi (2009/2020(IMM))

text:
               5.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 212/125

         Úterý 5. května 2009Žádost o ochranu poslanecké imunity pana Umberto Bossi
   P6_TA(2009)0338
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 2009 o žádosti o ochranu imunity a výsad, kterých požívá Umberto Bossi (2009/2020(IMM))
   2010/C 212 E/22

      Evropský parlament,
   s ohledem na žádost Umberta Bossiho o ochranu své imunity ze dne 19. února 2009 v rámci vyšetřování, které v současnosti vede veřejné státní zastupitelství u okresního soudu Verbania, oznámenou na plenárním zasedání dne 9. března 2009,
   s ohledem na články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 a na čl. 6 odst. 2 Aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,
   s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství ze dne 12. května 1964, 10. července 1986 a 21. října 2008 (1),
   s ohledem na čl. 6 odst. 3 a článek 7 jednacího řadu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A6-0269/2009),

               1.

               rozhodl, že ochrání imunitu a výsady, kterých požívá Umberto Bossi;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru příslušným orgánům Italské republiky.

      (1)  Věc 101/63, Wagner v.Fohrmann a Krier, [1964] Recueil 195, věc 149/85, Wybot v.Faure a další [1986] Recueil 2391 a společné věci C-200/07 a C-201/07 Marra v. De Gregorio a Clemente, dosud nezveřejněné ve Sb. rozh. Soudního dvora Evropských společenství.