title: 2004/15/: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 15/04/COL ze dne  18. února 2004 , kterým se po čtyřicáté první mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory vložením nové kapitoly 9C: profesní tajemství v rozhodnutích o státních podporách

text:
               8.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 154/27

      ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 15/04/COL
   ze dne 18. února 2004,
   kterým se po čtyřicáté první mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory vložením nové kapitoly 9C: profesní tajemství v rozhodnutích o státních podporách
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,
   S ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na články 61 až 63 a protokol 26 této dohody.
   S ohledem na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu ESVO a Soudního dvora (2), a zejména na článek 24, čl. 5 odst. 2 písm. b) a článek 1 v části I protokolu 3 této dohody (3).
   Vzhledem k tomu, že podle článku 24 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru Kontrolní úřad ESVO uplatňuje ustanovení Dohody o EHP týkající se státní podpory.
   Vzhledem k tomu, že podle čl. 5 odst. 2 písm. b) Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru vydá Kontrolní úřad ESVO oznámení nebo pokyny k záležitostem, kterými se Dohoda o EHP zabývá, pokud to tato dohoda nebo Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru výslovně stanoví nebo pokud to Kontrolní úřad ESVO považuje za nezbytné.
   S odkazem na procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory (4) přijatá Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994.
   Vzhledem k tomu, že dne 1. prosince 2003 vydala Komise nové sdělení K(2003) 4582 o profesním tajemství u rozhodnutí o státních podporách (5).
   Vzhledem k tomu, že toto sdělení má také význam pro Evropský hospodářský prostor.
   Vzhledem k tomu, že v celém Evropském hospodářském prostoru je třeba zajistit jednotné uplatňování pravidel EHP pro státní podporu.
   Vzhledem k tomu, že podle bodu II v položce „Všeobecné“ na konci přílohy XV k Dohodě o EHP má Kontrolní úřad ESVO přijmout po konzultaci s Komisí ES právní akty odpovídající právním aktům přijatým Komisí ES.
   Po konzultaci s Komisí ES.
   S odkazem na skutečnost, že Kontrolní úřad ESVO v této věci konzultoval státy ESVO na mnohostranném zasedání dne 3. února 2004.
   PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               1.

               Pokyny pro státní podporu budou pozměněny vložením nové kapitoly 9C s názvem „Profesní tajemství v rozhodnutích o státních podporách“.

               2.

               Novou kapitolu 9C k pokynům pro státní podporu lze nalézt v příloze k tomuto rozhodnutí.

               3.

               Státy ESVO o tom budou informovány dopisem s kopií tohoto rozhodnutí a přílohy.

               4.

               Komise ES bude informována v souladu s bodem d) protokolu 27 Dohody o EHP zasláním kopie tohoto rozhodnutí včetně přílohy.

               5.

               Toto rozhodnutí včetně přílohy bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               6.

               Toto rozhodnutí je závazné v anglickém znění.

      V Bruselu dne 18. února 2004

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Hannes HAFSTEIN

            předseda

         Bernd HAMMERMANN

            člen kolegia

      (1)  Dále jen Dohoda o EHP.

      (2)  Dále jen Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.

      (3)  Je třeba poznamenat, že změny protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru ve znění dohody mezi státy ESVO ze dne 10. prosince 2001, kterou se mění protokol 3 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, vstoupily v platnost dne 28. srpna 2003. Tyto změny začlenily do protokolu 3 „nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k [ex] článku 93 Smlouvy o ES“.

      (4)  Pravidla pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, která byla přijata a vydána Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994, zveřejněná v Úř. věst. L 231, 3.9.1994 a dodatku EHP Úř. věst. č. 32, naposledy pozměněná rozhodnutím Úřadu č. 198/03/COL, ze dne 5.11.2003, dosud nezveřejněno. Dále jen pokyny pro státní podporu.

      (5)  Sdělení Komise K(2003) 4582 ze dne 1. prosince 2003 o profesním tajemství u rozhodnutí o státních podporách, zveřejněné v Úř. věst. C 297, 9.12.2003, s. 6.

      PŘÍLOHA
      9C.   PROFESNÍ TAJEMSTVÍ V ROZHODNUTÍCH O STÁTNÍCH PODPORÁCH
      9C.1.   Úvod

                  (1)

                  Toto sdělení stanoví, jak se Kontrolní úřad ESVO zamýšlí zabývat žádostmi států ESVO jako adresátů rozhodnutí o státních podporách, posuzovat části takových rozhodnutí jako části, na které se vztahuje povinnost profesního tajemství, a která proto nemohou být ve vydaném rozhodnutí zveřejněna.

                  (2)

                  To zahrnuje dvě hlediska:

                              a)

                              identifikace informací, na které by se mohla vztahovat povinnost profesního tajemství; a

                              b)

                              postup, který je potřeba dodržovat při vyřizování takových žádostí.

            9C.2.   Právní rámec

                  (1)

                  Článek 122 Dohody o EHP, který odpovídá znění článku 287 Smlouvy o ES, stanoví, že: Zástupci, delegáti a odborníci smluvních stran, jakož i úředníci a ostatní zaměstnanci, kteří jednají na základě této dohody, jsou povinni, a to i po skončení svých funkcí, nevyzrazovat informace, které jsou profesním tajemstvím, zejména údaje o podnicích, jejich obchodních stycích nebo o struktuře jejich nákladů.

                  (2)

                  To se také odráží v článcích 24 a 25 části II protokolu 3 k Dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru o činnosti a pravomocích Kontrolního úřadu ESVO v oblasti státní podpory (1).

                  (3)

                  Článek 16 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru stanoví: „Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO stanoví důvody, na kterých jsou založena“.

                  (4)

                  Pokud jde o rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení stanoví dále první věta čl. 6 odst. 1 protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru: „Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení shrne relevantní faktické a právní otázky, zahrne předběžné hodnocení Komise o charakteru navrhovaného opatření jako podpory a vyloží pochybnosti o jeho slučitelnosti se společným trhem […]“.

            9C.3.   Identifikace informace, na kterou se může vztahovat profesní tajemství

                  (1)

                  Soudní dvůr Evropských společenství rozhodl, že ačkoli se článek 287 Smlouvy o ES týká v první řadě informací, které pocházejí od podniků, naznačuje výraz „zejména“, že uvedená zásada je obecná a použije se také na jiné důvěrné informace (2).

                  (2)

                  Z toho vyplývá, že se profesní tajemství vztahuje jak na obchodní tajemství, tak i na jiné důvěrné informace.

                  (3)

                  Není důvod, aby se pojmy obchodní tajemství a jiné důvěrné informace vykládaly rozdílně od smyslu, který je těmto pojmům dáván v souvislosti s antitrustovým řízením a řízením o kontrole spojování podniků. Skutečnost, že v antitrustových řízeních a v řízeních o kontrole spojování podniků jsou adresáty rozhodnutí Kontrolního úřadu podniky, zatímco v řízeních o státních podporách jsou adresáty státy ESVO, nepředstavuje překážku pro jednotný přístup, pokud se jedná o určení, co je obchodním tajemstvím nebo jinou důvěrnou informací.

            9C.3.1.   Obchodní tajemství

                  (1)

                  Obchodní tajemství se může týkat pouze informací, které se vztahují k podnikání, které má aktuální nebo potenciální hospodářskou hodnotu, a jejichž zveřejnění nebo využití by mohlo vést k hospodářskému zvýhodnění jiných společností. Typickými příklady jsou metody posuzování výrobních a distribučních nákladů, výrobní tajemství (tj. tajné, obchodně cenné plány, vzory, postupy nebo zařízení, které se používají na výrobu nebo přípravu obchodních komodit, a o nichž lze uvést, že jsou konečným výrobkem buď inovačního nebo podstatného úsilí) a postupy, dodavatelské zdroje, vyrobené a prodané množství, podíly na trhu, seznamy zákazníků a distributorů, marketingové plány, cenové struktury nákladů, prodejní politiky, a informace o interní organizaci podniku.

                  (2)

                  Mohlo by se zdát, že se obchodní tajemství vztahuje v zásadě pouze na příjemce podpory (nebo jiné třetí strany) a může se týkat pouze informací předložených státem ESVO (nebo třetí stranou). Z tohoto důvodu se povinnost zachovávat profesní tajemství nemůže vztahovat na prohlášení samotného Kontrolního úřadu (např. vyjádření pochybností o proveditelnosti plánu restrukturalizace).

                  (3)

                  Prostý fakt, že zveřejnění informace může poškodit společnost, není sám o sobě dostatečným důvodem, aby taková informace mohla být považována za obchodní tajemství. Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení může např. v případě podpory na restrukturalizaci vyvolat ve světle informací, které Úřad obdržel, pochybnosti ohledně určitých hledisek plánu restrukturalizace. Takové rozhodnutí by (dále) mohlo mít vliv na dobrou pověst uvedené společnosti. To by však nezbytně nevedlo k závěru, že informace, na kterých bylo rozhodnutí založeno, musí být posuzovány jako obchodní tajemství.

                  (4)

                  K určení, zda informace lze považovat za obchodní tajemství, použije Kontrolní úřad následující demonstrativní seznam kritérií:

                              a)

                              míra, v jaké jsou informace známé mimo společnost;

                              b)

                              míra, v jaké byla přijata opatření k ochraně informací v rámci společnosti, např. prostřednictvím konkurenčních doložek nebo klauzulí o utajení v dohodách uzavřených se zaměstnanci nebo zástupci, atd;

                              c)

                              hodnota, jakou má informace pro společnost a její konkurenty;

                              d)

                              úsilí nebo investice, jež musel podnik uskutečnit k získání informace;

                              e)

                              úsilí, které by ostatní museli podniknout k získání nebo k opisu informace;

                              f)

                              stupeň ochrany poskytovaný takové informaci podle právních předpisů dotyčného státu ESVO.

                  (5)

                  Kontrolní úřad má za to, že se na následující informace obvykle nevztahuje povinnost zachovávat profesní tajemství:

                              a)

                              informace, které jsou veřejně přístupné, včetně informací dostupných pouze od specializovaných informačních služeb po zaplacení, nebo informací, které jsou obecně známé mezi odborníky v oboru (např. obecná znalost mezi inženýry nebo lékaři). Rovněž obrat není běžně považován za obchodní tajemství, jelikož se jedná o číselný údaj, který je zveřejňovaný v ročních účetních závěrkách, nebo je jinak na trhu známý. Žádosti o zachování důvěrnosti číselných údajů o obratu, které nejsou veřejné, musí být odůvodněny a musí být posouzeny případ od případu. Skutečnost, že informace není veřejně dostupná, nezbytně neznamená, že informaci lze považovat za obchodní tajemství;

                              b)

                              historické informace, zejména informace, které jsou staré alespoň pět let;

                              c)

                              statistické nebo souhrnné informace;

                              d)

                              jména příjemců podpory, oblast činnosti, účel a částka podpory, atd.

                  (6)

                  Jakákoli žádost o výjimku z těchto zásad ve výjimečných případech musí být podrobně odůvodněna.

            9C.3.2.   Jiné důvěrné informace

                  (1)

                  V antitrustových řízeních a v řízeních o kontrole spojování podniků zahrnují důvěrné informace určité druhy informací sdělené Kontrolnímu úřadu za podmínky, že se důvěrnost dodržuje (např. studie trhu objednaná podnikem, který je stranou řízení, a která tvoří část jeho majetku). Zdá se, že by podobný přístup mohl být zaveden i u rozhodnutí o státních podporách.

                  (2)

                  V oblasti státní podpory však mohou existovat určité formy důvěrných informací, které se nezbytně nemusí vyskytovat v antitrustových řízeních a v řízeních o kontrole spojování podniků, které se zvláště týkají státního tajemství nebo jiných důvěrných informací, jež se vztahují na organizační činnost státu. Vzhledem k povinnosti Kontrolního úřadu uvádět důvody svého rozhodnutí a vzhledem k požadavku transparentnosti se povinnost zachovávat profesní tajemství může na takové informace vztahovat pouze za výjimečných okolností. Za „jiné důvěrné informace“ se např. nebudou obvykle považovat informace týkající se organizace a nákladů veřejných služeb (ačkoli mohou představovat obchodní tajemství, pokud jsou kritéria stanovená v oddíle 9C. 3.1 splněna).

            9C.4.   Použitelný postup
      9C.4.1.   Obecné zásady

                  (1)

                  Hlavním úkolem Kontrolního úřadu je uvést do souladu dvě protichůdné povinnosti. Jedná se o požadavek odůvodňovat rozhodnutí podle článku 16 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru a zajistit tak, že jeho rozhodnutí obsahují všechny podstatné náležitosti, na kterých jsou založeny, a dále o požadavek zajistit povinnost zachování profesního tajemství.

                  (2)

                  Kromě základní povinnosti odůvodňovat svá rozhodnutí, musí brát Kontrolní úřad v úvahu potřebu účinného uplatňování pravidel o státní podpoře (mimo jiné poskytnout státům ESVO, příjemcům a zúčastněným stranám možnost vyjádřit své připomínky k rozhodnutí nebo rozhodnutí napadnout) a transparentního postupu. Prvořadým zájmem je proto zveřejnění celé podstaty jeho rozhodnutí. Žádosti o důvěrné zacházení s informacemi lze obecně schválit tam, kde je to nezbytně nutné k ochraně obchodního tajemství nebo jiných důvěrných informací, které požívají obdobnou ochranu.

                  (3)

                  Obchodní tajemství a jiné důvěrné informace nepožívají absolutní ochrany; to např. znamená, že mohou být zveřejněny, pokud jsou podstatné pro odůvodnění rozhodnutí Kontrolního úřadu. Na informaci, která je nezbytná pro určení opatření podpory a jejího příjemce, se tak nemůže vztahovat povinnost zachování profesního tajemství. Obdobně se povinnost zachování profesního tajemství nemůže vztahovat na informace nezbytné k prokázání, že jsou dodrženy podmínky článku 61 Dohody o EHP. Kontrolní úřad však bude muset vzhledem ke zvláštním okolnostem případu pečlivě zvážit, zda je potřeba zveřejnit informace důležitější než újma, která by mohla vzniknout uvedenému státu ESVO nebo dotčenému podniku.

                  (4)

                  Veřejná verze rozhodnutí Kontrolního úřadu může pouze vypustit důvěrné informace z přijatého znění rozhodnutí z důvodů profesního tajemství. Odstavce nelze přesunovat a nesmí být doplněna ani pozměněna žádná věta. Pokud se Kontrolní úřad domnívá, že určité informace nelze zveřejnit, může připojit poznámku pod čarou, v níž se odkazuje na nezveřejněnou informaci nebo je vyznačen rozsah informace, je-li to užitečné k zajištění srozumitelnosti a jednotnosti rozhodnutí.

                  (5)

                  Nelze akceptovat žádosti o nezveřejnění celého textu rozhodnutí nebo jeho podstatných částí, které by narušilo porozumění odůvodnění rozhodnutí Kontrolního úřadu.

                  (6)

                  Pokud se jedná o stěžovatele, Kontrolní úřad vezme v úvahu stěžovatelův zájem na zjištění důvodů, proč Kontrolní úřad přijal určité rozhodnutí, aniž by k tomu bylo nezbytné soudní řízení (3). Proto budou muset být žádosti států ESVO ohledně částí rozhodnutí, která se zabývají zájmy stěžovatelů, aby se na ně vztahovala povinnost zachování profesního tajemství, zvláště dobře odůvodněná a přesvědčivá. Na druhou stranu, Kontrolní úřad nebude zpravidla nakloněn zveřejnění informací, na které by se měla údajně vztahovat povinnost zachování profesního tajemství, pokud existuje podezření, že stížnost byla podána hlavně za účelem získání přístupu k informacím.

                  (7)

                  Státy ESVO se nemohou dovolávat profesního tajemství v případě, že odmítnou poskytnout informace Kontrolnímu úřadu, které Kontrolní úřad považuje za nezbytné k přezkoumání opatření podpory. V této souvislosti se odkazuje na postup stanovený v protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (zejména čl. 2 odst. 2, články 5, 10 a 16 v části II protokolu 3).

            9C.4.2.   Postup

                  (1)

                  Kontrolní úřad oznamuje v současné době svá rozhodnutí dotčenému státu ESVO neprodleně a poskytuje mu příležitost uvést, obvykle ve lhůtě 15 pracovních dnů, na jakou informaci se podle jeho názoru vztahuje povinnost zachovávat profesní tajemství. Tato lhůta může být prodloužena na základě dohody mezi Kontrolním úřadem a dotyčným členským státem ESVO.

                  (2)

                  Pokud dotyčný stát ESVO neoznačí ve lhůtě stanovené Kontrolním úřadem, na jaké informace by se měla podle jeho názoru vztahovat povinnost zachovávat profesní tajemství, zveřejní se celé rozhodnutí.

                  (3)

                  Pokud dotyčný stát ESVO požaduje, aby se na určité informace vztahovala povinnost zachovávat profesní tajemství, musí označit, na které části se má tato povinnost vztahovat a uvést důvody u každé části, kterou si nepřeje zveřejnit.

                  (4)

                  Kontrolní úřad poté žádost dotyčného státu ESVO neprodleně přezkoumá. Jestliže Kontrolní úřad neuzná, aby se na určité části rozhodnutí vztahovala povinnost zachovávat profesní tajemství, uvede důvody pro zveřejnění těchto částí. V případě, že žádost státu ESVO není přijatelně odůvodněna (např. odůvodnění je zjevně irelevantní, nebo zjevně nesprávné) nemusí Kontrolní úřad podrobně uvést důvody, proč uvedené části rozhodnutí nemohou zůstat nezveřejněny a může pouze odkázat na nedostatečné odůvodnění.

                  (5)

                  Pokud Kontrolní úřad rozhodne, že se na určité části vztahuje povinnost zachovávat profesní tajemství, aniž by souhlasil s celou žádostí státu ESVO, oznámí státu ESVO své rozhodnutí s novou předlohou a uvede, jaké části zůstaly vynechány. Pokud Kontrolní úřad uzná, že se na části označené státem ESVO vztahuje povinnost zachovávat profesní tajemství, zveřejní se znění rozhodnutí v souladu s článkem 26 v části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru bez částí, na které se vztahuje povinnost zachovávat profesní tajemství. Nezveřejněné části budou vyznačeny v textu (4).

                  (6)

                  Stát ESVO může ve lhůtě 15 pracovních dnů ode dne doručení rozhodnutí Kontrolního úřadu, v němž se uvádí důvody pro odmítnutí, uznat nezveřejnění určitých částí, reagovat a poskytnout doplňující údaje k odůvodnění své žádosti.

                  (7)

                  Pokud se dotyčný stát ESVO nevyjádří ve lhůtě, kterou stanoví Kontrolní úřad, zveřejní tento obvykle rozhodnutí tak, jak to uvedl ve své odpovědi na původní žádost státu ESVO.

                  (8)

                  Pokud dotyčný stát ESVO předloží ve stanovené lhůtě jakékoli doplňující údaje, Kontrolní úřad je neprodleně přezkoumá. Pokud Kontrolní úřad uzná, že se na části označené státem ESVO vztahuje povinnost zachovávat profesní tajemství, zveřejní se znění rozhodnutí tak, jak je uvedeno výše.

                  (9)

                  V případě, že není možné dosáhnout dohody, Kontrolní úřad neprodleně zveřejní rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Toto rozhodnutí shrne relevantní faktické a právní otázky, zahrne předběžné hodnocení o charakteru navrhovaného opatření jako podpory a uvede pochybnosti o slučitelnosti opatření se společným trhem. Rozhodnutí musí obsahovat jasné podstatné informace, aby třetí strany a ostatní státy ESVO mohly podat účinné vyjádření. Povinnost Kontrolního úřadu poskytnout takové podstatné informace bude mít zpravidla přednost před jakýmkoli požadavkem na ochranu obchodního tajemství nebo jiných důvěrných informací. Dále je v zájmu příjemce, jakož i zúčastněných stran mít co nejrychleji přístup k takovému rozhodnutí. Jakékoli prodlení v tomto ohledu by ohrozilo proces kontroly státní podpory.

                  (10)

                  V případě, že není možné dosáhnout dohody ohledně žádostí, aby se na určité informace v rozhodnutích o nevznesení námitek a v rozhodnutích o uzavření formálního vyšetřovacího řízení vztahovala povinnost zachovávat profesní tajemství, oznámí Kontrolní úřad své konečné rozhodnutí státu ESVO spolu s textem, který zamýšlí zveřejnit a poskytne státu ESVO dalších 15 pracovních dnů k vyjádření. V případě, že Kontrolní úřad neobdrží odpověď, kterou bude považovat za přiměřenou, text zveřejní.

                  (11)

                  Kontrolní úřad v současné době přezkoumává své formuláře pro oznámení státní podpory. Za účelem vyhnutí se nadbytečné korespondence se státem ESVO a zabránění prodlení ve zveřejnění rozhodnutí, zamýšlí Kontrolní úřad v budoucnosti zahrnout do formuláře otázku, zda oznámení obsahuje informace, které by neměly být zveřejněny a důvody pro takové nezveřejnění. Pouze v případě kladné odpovědi na uvedenou otázku zahájí Kontrolní úřad v konkrétním případě korespondenci se státem ESVO. Obdobně, pokud Kontrolní úřad vyžaduje doplňující informace, musí stát ESVO v okamžiku poskytnutí požadované informace uvést, zda by tato informace neměla být zveřejněna a důvody pro nezveřejnění. Pokud Kontrolní úřad využije informaci tímto způsobem označenou státem ESVO ve svém rozhodnutí, oznámí přijaté rozhodnutí státu ESVO a uvede důvody, proč nelze podle jeho názoru tyto části vynechat z uveřejněného znění rozhodnutí, jak je uvedeno výše.

                  (12)

                  Jakmile Kontrolní úřad rozhodne, jaký text zveřejní a oznámí státu ESVO své konečné rozhodnutí, záleží na státu ESVO, aby rozhodl, zda ve lhůtách stanovených v článku 36 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru využije či nevyužije jakákoli soudní řízení, která má k dispozici, včetně prozatímních opatření.

            9C.4.3.   Třetí strany

                  (1)

                  Pokud třetí strany kromě dotyčného státu ESVO (např. stěžovatelé, jiné státy ESVO nebo příjemce) předloží informace v souvislosti s postupy státní podpory, použijí se tyto pokyny obdobně.

            9C.4.4.   Včasná aplikace

                  (1)

                  Tyto pokyny nemohou zakládat závazná právní pravidla a není to jejich účelem. Spíše předem, v zájmu řádné správy, stanoví způsob, jak se Kontrolní úřad zamýšlí zabývat problémem důvěrnosti informací v řízeních o státních podporách. Zpravidla, pokud nemůže být dosaženo dohody, může být rozhodnutí Kontrolního úřadu o zveřejnění informací předmětem zvláštního soudního přezkumného řízení. Jelikož se tyto pokyny spíše týkají procesních otázek (a ve velké míře potvrzují stávající praxi), použijí se s okamžitou platností. To platí i pro rozhodnutí nevznášet námitky (5), která byla přijata před vstupem v platnost změn (6) k protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, k nimž se třetí strany snaží získat přístup.

         (1)  Je třeba poznamenat, že změny protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru ve znění dohody mezi státy ESVO ze dne 10. prosince 2001, kterou se mění protokol 3 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, vstoupily v platnost dne 28. srpna 2003. Tyto změny začlenily do protokolu 3 „nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k [ex] článku 93 Smlouvy o ES“.

         (2)  Věc 145/83 Adams v Commission [1985] Sb. rozh. 3539, odst. 34, a věc T-353/94 Postbank v Commission [1996] Sb. rozh. II-921, odst. 86.

         (3)  Věc C-367/95 P Commission v Sytraval [Sb. rozh.] 1998, I-1719, odst. 64.

         (4)  S použitím závorek […] a poznámky pod čarou uvádějící slova „podléhá povinnosti zachovávat profesní tajemství“.

         (5)  Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení a konečná rozhodnutí přijatá před uvedeným datem již byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství (od vstupu v platnost Smlouvy z Nice přejmenovaném na Úřední věstník Evropské unie), oddíl EHP. Před zveřejněním by státy ESVO mohly uvést, zda se na některou z informací vztahovala povinnost zachování profesního tajemství.

         (6)  Viz poznámka pod čarou 1.


title: 2011/199/EU: Rozhodnutí Evropské rady, ze dne 25. března 2011 , kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro

text:
               6.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 91/1

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY,
   ze dne 25. března 2011,
   kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro
   (2011/199/EU)
   EVROPSKÁ RADA,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 48 odst. 6 této smlouvy,
   s ohledem na návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, který Evropské radě na zasedání dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
   po obdržení stanoviska Evropské centrální banky (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 48 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii může Evropská rada jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí a v určitých případech s Evropskou centrální bankou přijmout rozhodnutí o změně všech nebo části ustanovení části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie. Takové rozhodnutí nesmí rozšířit pravomoci svěřené Unii Smlouvami a jeho vstup v platnost je podmíněn následným schválením členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.

               (2)

               Na zasedání Evropské rady ve dnech 28. a 29. října 2010 se hlavy států a předsedové vlád shodli na tom, že je potřeba, aby členské státy zavedly stálý krizový mechanismus pro zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a vyzvali předsedu Evropské rady, aby se členy Evropské rady konzultoval omezenou úpravu Smlouvy, kterou bude za tím účelem nezbytné provést.

               (3)

               Dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda v souladu s čl. 48 odst. 6 prvním pododstavcem Smlouvy o EU návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování EU spočívající v doplnění odstavce, podle kterého by členské státy, jejichž měnou je euro, mohly zavést mechanismus stability, který by byl aktivován v případech, kdy by to bylo nezbytné k zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a podle kterého by poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu podléhalo přísné podmíněnosti. Evropská rada zároveň přijala závěry o budoucím mechanismu stability (body 1 až 4).

               (4)

               Mechanismus stability poskytne nezbytný nástroj k řešení takových situací, kdy je ohrožena finanční stabilita eurozóny jako celku, jako tomu bylo v roce 2010, a pomůže tak zachovat hospodářskou a finanční stabilitu Unie samotné. Na zasedání ve dnech 16. a 17. prosince 2010 se Evropská rada shodla na tom, že tento mechanismus má zajistit finanční stabilitu eurozóny jako celku, a proto již k tomuto účelu nebude třeba čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Hlavy států a předsedové vlád se proto dohodli, že by k tomuto účelu již neměl být používán.

               (5)

               Na zasedání dne 16. prosince 2010 se Evropská rada rozhodla, že v souladu s čl. 48 odst. 6 druhým pododstavcem Smlouvy o EU povede k návrhu konzultace s Evropským parlamentem a Komisí. Rozhodla se konzultovat rovněž Evropskou centrální banku. Evropský parlament (1), Komise (2) a Evropská centrální banka (3) přijaly k návrhu stanoviska.

               (6)

               Změna se týká ustanovení obsaženého v části třetí Smlouvy o fungování EU a nerozšiřuje pravomoci svěřené Unii Smlouvami,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie se doplňuje nový odstavec, který zní:

      „3.   Členské státy, jejichž měnou je euro, mohou zavést mechanismus stability, který bude aktivován v případech, kdy to bude nezbytné k zajištění stability eurozóny jako celku. Poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu bude podléhat přísné podmíněnosti.“

   Článek 2
   Členské státy generálnímu tajemníkovi Rady neprodleně oznámí dokončení postupů pro schválení tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními předpisy.
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2013 za předpokladu, že budou obdržena všechna oznámení podle prvního pododstavce, nebo nestane-li se tak, prvním dnem měsíce následujícího po obdržení posledního oznámení podle prvního pododstavce.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 25. března 2011.

            Za Evropskou radu

            předseda

         H. VAN ROMPUY

      (1)  Stanovisko ze dne 23. března 2011 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko ze dne 15. února 2011 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (3)  Stanovisko ze dne 17. března 2011 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


title: 2007/818/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 8. listopadu 2007 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Černá Hora o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob

text:
               19.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 334/25

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 8. listopadu 2007
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Černá Hora o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob
   (2007/818/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 odst. 3 písm. b) ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise jménem Evropského společenství sjednala s Republikou Černá Hora dohodu o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob.

               (2)

               Dohoda byla jménem Evropského společenství podepsána s výhradou případného pozdějšího uzavření dne 18. září 2007 v souladu s rozhodnutím Rady ze dne 18. září 2007.

               (3)

               Dohoda by měla být schválena.

               (4)

               Dohodou se zřizuje Smíšený readmisní výbor, který může přijmout svůj jednací řád. V takovém případě je vhodné, aby Společenství zaujalo svůj postoj zjednodušeným postupem.

               (5)

               V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámilo Spojené království své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (6)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Republikou Černá Hora o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady provede oznámení podle čl. 22 odst. 2 dohody (2).
   Článek 3
   Komise zastupuje Společenství ve smíšeném readmisním výboru zřízeném článkem 18 dohody.
   Článek 4
   Postoj Společenství ve smíšeném výboru k přijetí jeho jednacího řádu podle čl. 18 odst. 5 dohody zaujímá Komise po konzultaci se zvláštním výborem jmenovaným Radou.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 8. listopadu 2007.

            Za Radu

            předseda

         R. PEREIRA

      (1)  Stanovisko ze dne 24. října 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
   DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Republikou Černá Hora o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob
   VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ (dále jen „Společenství“),
   a
   REPUBLIKA ČERNÁ HORA (dále jen „Černá Hora“),
   ODHODLÁNY posilovat svou spolupráci za účelem účinnějšího boje proti nedovolenému přistěhovalectví,
   PŘEJÍCE SI zavést prostřednictvím této dohody a na základě vzájemnosti rychlé a účinné postupy pro identifikaci a bezpečné a řádné navrácení osob, které nesplňují nebo přestaly splňovat podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území Černé Hory nebo některého členského státu Evropské unie, a usnadnit průvoz těchto osob v duchu spolupráce,
   ZDŮRAZŇUJÍCE, že touto dohodou nejsou dotčena práva, povinnosti a odpovědnost Společenství, členských států Evropské unie a Černé Hory vyplývající z mezinárodního práva, zejména z Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950 a Úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že ustanovení této dohody, která spadají do působnosti hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství, se v souladu s Protokolem o postavení Dánska, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, nevztahují na Dánské království,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely této dohody se rozumí:

               a)

               „smluvními stranami“ Černá Hora a Společenství;

               b)

               „státním příslušníkem Černé Hory“ osoba, která je v souladu s vnitrostátními právními předpisy Republiky Černá Hora jejím státním příslušníkem;

               c)

               „státním příslušníkem členského státu“ osoba, která má státní příslušnost členského státu tak, jak je definována pro účely Společenství;

               d)

               „členským státem“ každý členský stát Evropské unie s výjimkou Dánského království;

               e)

               „státním příslušníkem třetí země“ osoba, která má jinou státní příslušnost než černohorskou nebo některého z členských států;

               f)

               „osobou bez státní příslušnosti“ osoba, která nemá žádnou státní příslušnost;

               g)

               „povolením k pobytu“ povolení jakéhokoliv druhu vydané Černou Horou nebo některým členským státem, které opravňuje osobu k pobytu na jeho území. Nezahrnuje povolení k dočasnému pobytu na jeho území v souvislosti s vyřizováním žádosti o udělení azylu nebo žádosti o povolení k pobytu;

               h)

               „vízem“ povolení vydané nebo rozhodnutí přijaté Černou Horou či některým z členských států, které se vyžaduje pro vstup na území daného státu nebo průjezd přes ně. Nezahrnuje letištní průjezdní víza;

               i)

               „žádajícím státem“ stát (Černá Hora nebo jeden z členských států), který podává žádost o zpětné převzetí podle článku 7 nebo žádost o průvoz podle článku 14 této dohody;

               j)

               „žádaným státem“ stát (Černá Hora nebo jeden z členských států), kterému je podána žádost o zpětné převzetí podle článku 7 nebo žádost o průvoz podle článku 14 této dohody;

               k)

               „příslušným orgánem“ vnitrostátní orgán Černé Hory nebo jednoho z členských států, který je pověřen prováděním této dohody podle čl. 19 odst. 1 písm. a) této dohody;

               l)

               „průvozem“ průjezd státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti přes území žádaného státu na cestě ze žádajícího státu do země určení;

               m)

               „zpětným převzetím“ předání žádajícím státem a převzetí žádaným státem osoby (vlastního státního příslušníka žádaného státu, třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti), která neoprávněně vstoupila, zdržovala se nebo pobývala na území žádajícího státu, v souladu s ustanoveními této dohody.

         ODDÍL I
   ZÁVAZKY ČERNÉ HORY TÝKAJÍCÍ SE ZPĚTNÉHO PŘEBÍRÁNÍ
   Článek 2
   Zpětné přebírání vlastních státních příslušníků
   1.   Černá Hora na žádost členského státu a bez dalších formalit kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme zpět všechny osoby, jež nesplňují nebo přestaly splňovat platné podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území žádajícího členského státu, pokud je prokázáno nebo pokud lze na základě věrohodných prostředků důvodně předpokládat, že jsou státními příslušníky Černé Hory.
   2.   Černá Hora rovněž převezme

               —

               nezletilé svobodné děti osob uvedených v odstavci 1, bez ohledu na místo jejich narození nebo státní příslušnost, pokud nemají nezávislé právo na trvalý pobyt v žádajícím členském státě,

               —

               manžely nebo manželky osob uvedených v odstavci 1, kteří mají odlišnou státní příslušnost, za předpokladu, že mají právo na vstup a pobyt na území Černé Hory nebo že toto právo získají, pokud nemají nezávislé právo na trvalý pobyt v žádajícím členském státě.

         3.   Černá Hora rovněž převezme osoby, jež po vstupu na území členského státu byly zbaveny nebo se vzdaly státní příslušnosti Černé Hory, pokud jim nebylo alespoň přislíbeno udělení státní příslušnosti jednoho z členských států.
   4.   Po obdržení kladné odpovědi Černé Hory na žádost o zpětné převzetí vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad Černé Hory neodkladně, nejpozději do tří pracovních dní, cestovní doklad potřebný pro návrat této osoby s minimální dobou platnosti tři měsíce. Pokud z právních nebo věcných důvodů nelze dotčenou osobu převézt v době platnosti původně vydaného cestovního dokladu, vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad Černé Hory do 14 kalendářních dní nový cestovní doklad se stejnou délkou platnosti. Pokud Černá Hora do 14 kalendářních dní nevydá nový cestovní doklad, má se za to, že souhlasilo s použitím standardního cestovního dokladu EU pro účely vyhoštění (1).
   5.   Jestliže má osoba, jež má být předána, vedle státní příslušnosti Černé Hory také státní příslušnost třetí země, zohlední žádající členský stát vůli osoby být předána do státu podle svého výběru.
   Článek 3
   Zpětné přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
   1.   Černá Hora na žádost členského státu a bez dalších formalit kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme zpět všechny státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří nesplňují nebo přestali splňovat platné podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území žádajícího členského státu, pokud je prokázáno nebo pokud lze na základě věrohodných prostředků důvodně předpokládat, že dotčené osoby

               a)

               jsou nebo v době vstupu byly držiteli platného víza nebo povolení k trvalému pobytu vydaného Černou Horou nebo

               b)

               neoprávněně vstoupily na území členských států přímo po pobytu na území Černé Hory nebo přímo po průjezdu přes území Černé Hory.

         2.   Závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 se neuplatní, jestliže

               a)

               se státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nacházel pouze v tranzitním prostoru mezinárodního letiště Černé Hory nebo

               b)

               žádající členský stát vydal státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti vízum či povolení k pobytu před vstupem nebo po vstupu na své území, ledaže

                           —

                           tato osoba je držitelem víza nebo povolení k pobytu vydaného Černou Horou, jehož platnost je delší než platnost víza vydaného žádajícím členským státem, nebo

                           —

                           vízum nebo povolení k pobytu vydané žádajícím členským státem bylo získáno na základě padělaných či pozměněných dokladů nebo na základě nepravdivých prohlášení nebo

                           —

                           dotčená osoba nesplnila jakoukoli podmínku spojenou s vízem.

         3.   Černá Hora rovněž převezme, na žádost členského státu, bývalé státní příslušníky bývalé Socialistické federativní republiky Jugoslávie, kteří nezískali jinou státní příslušnost a kteří se narodili a k 27. dubnu 1992 měli trvalé bydliště na území Černé Hory, za předpokladu, že trvalé bydliště mohou příslušné orgány Černé Hory potvrdit ke dni podání žádosti o zpětné převzetí.
   4.   Po obdržení kladné odpovědi Černé Hory na žádost o zpětné převzetí vydá žádající členský stát osobě, jejíž zpětné převzetí bylo schváleno, standardní cestovní doklad EU pro účely vyhoštění (1).
   ODDÍL II
   ZÁVAZKY SPOLEČENSTVÍ TÝKAJÍCÍ SE ZPĚTNÉHO PŘEBÍRÁNÍ
   Článek 4
   Zpětné přebírání vlastních státních příslušníků
   1.   Členský stát na žádost Černé Hory a bez dalších formalit kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme zpět všechny osoby, jež nesplňují nebo přestaly splňovat platné podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území Černé Hory, pokud je prokázáno nebo pokud lze na základě věrohodných prostředků důvodně předpokládat, že jsou státními příslušníky dotčeného členského státu.
   2.   Členský stát rovněž převezme

               —

               nezletilé svobodné děti osob uvedených v odstavci 1, bez ohledu na místo jejich narození nebo státní příslušnost, pokud nemají nezávislé právo na trvalý pobyt v Černé Hoře,

               —

               manžely nebo manželky osob uvedených v odstavci 1, kteří mají odlišnou státní příslušnost, za předpokladu, že mají právo na vstup a pobyt na území Černé hory nebo že toto právo získají, pokud nemají nezávislé právo na trvalý pobyt v Černé Hoře.

         3.   Členský stát rovněž převezme osoby, jež po vstupu na území Černé Hory byly zbaveny nebo se vzdaly státní příslušnosti členského státu, pokud jim nebylo alespoň přislíbeno udělení státní příslušnosti Černé Hory.
   4.   Po obdržení kladné odpovědi žádaného členského státu na žádost o zpětné převzetí vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad dotčeného členského státu neodkladně, nejpozději do tří pracovních dní, cestovní doklad potřebný pro návrat této osoby s minimální dobou platnosti tři měsíce. Pokud z právních nebo věcných důvodů nelze dotčenou osobu převézt v době platnosti původně vydaného cestovního dokladu, vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad dotčeného členského státu do 14 kalendářních dní nový cestovní doklad se stejnou délkou platnosti.
   5.   Jestliže má osoba, jež má být předána, vedle státní příslušnosti žádaného členského státu také státní příslušnost třetí země, zohlední Černá Hora vůli osoby být předána do státu podle svého výběru.
   Článek 5
   Zpětné přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
   1.   Členský stát na žádost Černé Hory a bez dalších formalit kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme zpět všechny státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří nesplňují nebo přestali splňovat platné podmínky pro vstup nebo pobyt na území Černé Hory, pokud je prokázáno nebo pokud lze na základě věrohodných prostředků důvodně předpokládat, že dotčené osoby

               a)

               jsou nebo v době vstupu byly držiteli platného víza nebo povolení k pobytu vydaného žádaným členským státem nebo

               b)

               neoprávněně vstoupily na území Černé Hory přímo po pobytu na území žádaného členského státu nebo přímo po průjezdu přes území žádaného členského státu.

         2.   Závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 se neuplatní, jestliže

               a)

               se státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nacházel pouze v tranzitním prostoru mezinárodního letiště žádaného členského státu nebo

               b)

               Černá Hora vydala státnímu občanovi třetí země nebo osobě bez státního občanství vízum či povolení k pobytu před vstupem nebo po vstupu na své území, ledaže by

                           —

                           tato osoba byla držitelem víza nebo povolení k pobytu vydaného žádaným členským státem, jehož platnost je delší než platnost víza vydaného Černou Horou, nebo

                           —

                           víza nebo povolení k pobytu vydané Černou Horou bylo získáno na základě padělaných či pozměněných dokladů nebo na základě nepravdivých prohlášení nebo

                           —

                           dotčená osoba nesplnila jakoukoli podmínku spojenou s vízem.

         3.   Závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 se vztahuje na členský stát, který vydal vízum nebo povolení k pobytu. Bylo-li vízum nebo povolení k pobytu vydáno dvěma nebo více členskými státy, vztahuje se závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 na členský stát, který vydal doklad s delší dobou platnosti, nebo pokud doba platnosti jednoho nebo více z nich uplynula, jehož doklad je stále platný. Jestliže doba platnosti všech těchto dokladů již uplynula, vztahuje se závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 na členský stát, který vydal vízum či povolení k pobytu s nejpozdějším datem skončení platnosti. Pokud žádné takové doklady nelze předložit, vztahuje se závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 na členský stát, který byl opuštěn jako poslední.
   4.   Po obdržení kladné odpovědi členského státu na žádost o zpětné převzetí vydá Černá Hora osobě, jejíž zpětné převzetí bylo schváleno, cestovní doklad potřebný k jejímu vrácení.
   ODDÍL III
   POSTUP PŘI ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ
   Článek 6
   Zásady
   1.   S výhradou odstavce 2 vyžaduje každé předání osoby, která má být převzata zpět na základě některého ze závazků uvedených v článcích 2 až 5, podání žádosti o zpětné převzetí u příslušného orgánu žádaného státu.
   2.   Žádost o zpětné převzetí není nutná, pokud je osoba, která má být převzata, držitelem platného cestovního dokladu a případně rovněž platného víza nebo povolení k pobytu vydaného žádaným státem.
   Článek 7
   Žádost o zpětné převzetí
   1.   Žádost o zpětné převzetí má obsahovat tyto informace:

               a)

               osobní údaje dotčené osoby (tj. jména, příjmení, datum a případně také místo narození a místo posledního pobytu a případně osobní údaje nezletilých svobodných dětí nebo manžela/manželky;

               b)

               označení důkazů nebo věrohodných prostředků prokazujících státní příslušnost, průjezd, podmínky zpětného převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti a neoprávněný vstup a pobyt;

               c)

               fotografii osoby, jež má být převzata zpět.

         2.   Žádost o zpětné převzetí musí v co nejvyšší míře obsahovat také tyto informace:

               a)

               za předpokladu, že dotčená osoba s tím výslovně souhlasí, konstatování, že osoba, která má být převzata, pravděpodobně potřebuje pomoc či péči;

               b)

               všechna další ochranná a bezpečnostní opatření nebo informace o zdravotním stavu dotčené osoby, které mohou být v konkrétním případě předání nezbytné.

         3.   Společný formulář, který je třeba pro žádost o zpětné převzetí použít, je připojen jako příloha 6 této dohody.
   Článek 8
   Prostředky prokazující státní příslušnost
   1.   Státní příslušnosti lze prokázat podle čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 této dohody zejména doklady uvedenými v příloze 1 této dohody, a to i v případě, že doba jejich platnosti uplynula. Při předložení těchto dokladů členské státy a Černá Hora státní příslušnost vzájemně uznají, aniž by požadovaly další šetření. Státní příslušnost nelze prokazovat padělanými doklady.
   2.   Jako věrohodný prostředek prokazující státní příslušnost podle čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 této dohody lze předložit zejména doklady uvedené v příloze 2 této dohody, a to i v případě, že doba jejich platnost uplynula. Při předložení těchto dokladů považují členské státy a Černá Hora státní příslušnost za prokázanou, pokud nemohou prokázat opak. Za věrohodný prostředek prokazující státní příslušnost nelze považovat padělané doklady.
   3.   Není-li možné předložit žádný z dokladů uvedených v přílohách 1 nebo 2 této dohody, provede příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad dotčeného žádaného státu na požádání a bez zbytečného odkladu s osobou, která má být převzata zpět, do pěti pracovních dní po podání žádosti pohovor za účelem zjištění její státní příslušnosti.
   Článek 9
   Důkazní prostředky týkající se státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
   1.   Splnění podmínek pro zpětné převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti uvedených v čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 této dohody lze prokázat důkazními prostředky uvedenými v příloze 3 této dohody; nelze je prokazovat padělanými doklady. Členské státy a Černá Hora tyto důkazy vzájemně uznají, aniž by požadovaly další šetření.
   2.   Jako věrohodný prostředek prokazující splnění podmínek pro zpětné převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti uvedených v čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 této dohody lze předložit zejména důkazní prostředky uvedené v příloze 4 této dohody; splnění těchto podmínek nelze prokazovat na základě padělaných dokladů. Při předložení těchto věrohodných prostředků považují členské státy a Černá Hora podmínky za splněné, pokud nemohou prokázat opak.
   3.   Neoprávněnost vstupu, přítomnosti nebo pobytu se prokazuje pomocí cestovních dokladů dotčené osoby, ve kterých chybí potřebné vízum nebo jiné povolení k pobytu potřebné pro území žádajícího státu. Prohlášení žádajícího státu, že dotčená osoba byla zadržena na jeho území bez potřebných cestovních dokladů, víza nebo povolení k pobytu, může rovněž sloužit jako věrohodný prostředek prokazující neoprávněný vstup, přítomnost nebo pobyt.
   4.   Splnění podmínek pro zpětné převzetí bývalých státních příslušníků bývalé Socialistické federativní republiky Jugoslávie uvedených v čl. 3 odst. 3 této dohody lze prokázat důkazními prostředky uvedenými v příloze 5a této dohody; splnění těchto podmínek nelze prokazovat padělanými doklady. Černá Hora tyto důkazy uzná, aniž by požadovala další šetření, za předpokladu, že trvalé bydliště ke dni 27. dubna 1992 mohou příslušné orgány Černé Hory potvrdit ke dni podání žádosti o zpětné převzetí.
   5.   Jako věrohodný prostředek prokazující splnění podmínek pro zpětné převzetí bývalých státních příslušníků bývalé Socialistické federativní republiky Jugoslávie uvedených v čl. 3 odst. 3 této dohody lze předložit důkazní prostředky uvedené v příloze 5b této dohody; splnění těchto podmínek nelze prokazovat na základě padělaných dokladů. Při předložení těchto věrohodných prostředků považuje Černá Hora podmínky za splněné, pokud nemůže prokázat opak.
   6.   Není-li možné předložit doklady uvedené v přílohách 5a nebo 5b této dohody, provede příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad Černé Hory na požádání a bez zbytečného odkladu s osobou, která má být převzata zpět, do tří pracovních dní po podání žádosti pohovor za účelem zjištění její státní příslušnosti.
   Článek 10
   Lhůty
   1.   Žádost o zpětné převzetí se podává příslušnému orgánu žádaného státu do jednoho roku ode dne, kdy se příslušný orgán žádajícího státu dozvěděl, že státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nesplňuje nebo přestala splňovat platné podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt. Pokud existují právní nebo faktické překážky pro podání žádosti ve stanovené lhůtě, prodlouží se lhůta na žádost žádajícího státu, avšak pouze na dobu, než jsou tyto překážky odstraněny.
   2.   Odpověď na žádost o zpětné převzetí musí být ve všech případech podána písemně do dvanácti kalendářních dní. Tato lhůta začíná běžet dnem obdržení žádosti o zpětné převzetí. Pokud v této lhůtě není dána žádná odpověď, je to považováno za souhlas s předáním.
   3.   Pokud existují právní nebo faktické překážky pro podání odpovědi na žádost do dvanácti kalendářních dní, může být tato lhůta na řádně odůvodněnou žádost prodloužena nejvýše o šest kalendářních dní. Pokud v prodloužené lhůtě není dána žádná odpověď, považuje se to za souhlas s předáním.
   4.   Odmítnutí žádosti o zpětné převzetí je třeba zdůvodnit.
   5.   Poté co je dán souhlas s předáním, nebo případně po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 2 je dotčená osoba předána do tří měsíců. Na žádost žádajícího státu je možné tuto lhůtu prodloužit o dobu potřebnou k překonání právních nebo faktických překážek předání.
   Článek 11
   Způsoby předání a přepravy
   1.   Před vrácením osoby se příslušné orgány Černé Hory a dotčeného členského státu předem písemně dohodnou na dni předání, místě vstupu, případném doprovodu a ostatních informacích důležitých pro předání.
   2.   Převoz se uskuteční leteckou, námořní nebo pozemní dopravou. Letecká doprava není omezena na použití vnitrostátních dopravců Černé Hory nebo členských států; může se uskutečnit prostřednictvím pravidelných i charterových letů. V případě navrácení s doprovodem se tento doprovod neomezuje pouze na pověřené osoby žádajícího státu, pokud se jedná o pověřené osoby Černé Hory nebo některého členského státu.
   Článek 12
   Zpětné převzetí, k němuž došlo omylem
   Žádající stát převezme zpět každou osobu převzatou žádaným státem, je-li do tří měsíců po jejím předání zjištěno, že podmínky stanovené v článcích 2 až 5 této dohody nebyly splněny.
   V těchto případech se použijí obdobně procesní ustanovení této dohody a budou předány všechny dostupné informace týkající se skutečné totožnosti a státní příslušnosti osoby, která má být převzata zpět.
   ODDÍL IV
   PRŮVOZ
   Článek 13
   Zásady
   1.   Členské státy a Černá Hora by měly omezit průvoz státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti na případy, kdy tyto osoby není možné vrátit do státu určení přímo.
   2.   Černá Hora povolí průvoz státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti, pokud o to členský stát požádá, a členský stát povolí průvoz státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez stání příslušnosti, pokud o to požádá Černá Hora, je-li zajištěna další cesta přes případné další státy průvozu a zpětné převzetí ve státě určení.
   3.   Černá Hora nebo členský stát mohou průvoz odmítnout,

               a)

               pokud státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti hrozí ve státě určení nebo jiném státě průvozu skutečné nebezpečí mučení nebo nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestu, trest smrti nebo pronásledování na základě rasy, náboženského vyznání, státní příslušnosti, příslušnosti k určité sociální skupině či politického přesvědčení, nebo

               b)

               pokud bude státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti v žádaném státě nebo jiném státě průvozu uložen trest nebo

               c)

               z důvodů veřejného zdraví, vnitřní bezpečnosti, veřejného pořádku nebo jiných národních zájmů žádaného státu.

         4.   Černá Hora nebo členský stát může odvolat své povolení, nastanou-li nebo vyjdou-li následně najevo okolnosti uvedené v odstavci 3, které brání uskutečnění průvozu, nebo není-li již zajištěna další cesta přes případné státy průvozu či zpětné převzetí státem určení. V tomto případě přijme žádající stát podle potřeby a neodkladně státního příslušníka třetí země nebo osobu bez státní příslušnosti zpět.
   Článek 14
   Postup při průvozu
   1.   Žádost o průvoz se podává písemně příslušným orgánům žádaného státu a má obsahovat tyto údaje:

               a)

               typ průvozu (leteckou, námořní nebo pozemní dopravou), případné další státy průvozu a předpokládané místo určení;

               b)

               osobní údaje dotčené osoby (např. jméno, příjmení, rodné příjmení, další používaná jména nebo jména, pod nimiž je známa, anebo přezdívky, datum narození, pohlaví a podle možnosti místo narození, státní příslušnost, jazyk, druh a číslo cestovního dokladu);

               c)

               předpokládané místu vstupu, čas předání a případné použití doprovodu;

               d)

               prohlášení, že z hlediska žádajícího státu jsou splněny podmínky podle čl. 13 odst. 2 a nejsou známy žádné důvody pro odmítnutí podle čl. 13 odst. 3.

         Společný formulář, který je třeba pro žádost o průvoz použít, je připojen jako příloha 7 této dohody.
   2.   Žádaný stát do pěti kalendářních dní písemně vyrozumí žádající stát o souhlasu s průvozem, potvrdí místo vstupu a předpokládaný čas předání nebo jej vyrozumí o tom, že průvoz odmítá, a o důvodech tohoto odmítnutí.
   3.   Probíhá-li průvoz letecky, jsou osoba, která má být převzata zpět, a členové případného doprovodu osvobozeni od povinnosti získat letištní průjezdní vízum.
   4.   Příslušné orgány žádaného státu si poskytují po vzájemných konzultacích pomoc při průvozech, a to zejména dohledem nad dotčenými osobami a poskytnutím přiměřeného vybavení pro tento účel.
   ODDÍL V
   NÁKLADY
   Článek 15
   Náklady na přepravu a průvoz
   Aniž je dotčeno právo příslušných orgánů vymáhat náhradu nákladů spojených se zpětným převzetím od osoby, která má být převzata, nebo od třetích stran, hradí žádající stát veškeré náklady na přepravu spojené se zpětným převzetím a průvozem podle této dohody až na hranici státu určení.
   ODDÍL VI
   OCHRANA ÚDAJŮ A DOLOŽKA O VZTAHU K JINÝM ZÁVAZKŮM
   Článek 16
   Ochrana údajů
   Osobní údaje jsou sdělovány pouze v případě, kdy je to nezbytné k provedení této dohody příslušnými orgány Černé Hory nebo členského státu. Zpracovávání osobních údajů a nakládání s nimi se v konkrétním případě řídí vnitrostátním právem Černé Hory, a je-li správce údajů příslušným orgánem členského státu, ustanoveními směrnice 95/46/ES (2) a vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu přijatými na základě této směrnice. Navíc se použijí i tyto zásady:

               a)

               osobní údaje musí být zpracovávány spravedlivě a zákonným způsobem;

               b)

               osobní údaje musí být shromažďovány ke konkrétnímu, vymezenému a oprávněnému účelu provádění této dohody a předávající ani přijímající orgán je nesmí dále zpracovávat způsobem, který je s tímto účelem neslučitelný;

               c)

               osobní údaje musí být přiměřené, podstatné a nepřesahující míru s ohledem na účel, pro který jsou shromažďovány nebo dále zpracovávány; sdělované osobní údaje mohou zejména zahrnovat pouze tyto údaje:

                           —

                           údaje o osobě, která má být předána (např. jména, příjmení, jakákoli dřívější jména, jiná používaná jména nebo jména, pod nimiž je známa, anebo přezdívky, pohlaví, stav, datum a místo narození, současná a všechny předcházející státní příslušnosti),

                           —

                           údaje o cestovním pase, průkazu totožnosti nebo řidičském průkazu (číslo, doba platnosti, datum vydání, vydávající orgán, místo vydání),

                           —

                           zastávky a trasu cesty,

                           —

                           jiné informace potřebné k identifikaci osoby, která má být předána, nebo k posouzení požadavků na zpětné převzetí podle této dohody;

               d)

               osobní údaje musí být přesné a musí být podle potřeby aktualizovány;

               e)

               osobní údaje musí být uchovávány v podobě, která umožňuje identifikaci osob na základě těchto údajů pouze po dobu nezbytnou pro účel, pro který byly shromážděny nebo pro který jsou dále zpracovávány;

               f)

               předávající i přijímající orgán učiní všechna přiměřená opatření k zajištění případných oprav, výmazů nebo blokování osobních údajů pro případ, že jejich zpracování není v souladu s tímto článkem, zejména pro případ, kdy nejsou přiměřené, podstatné, přesné nebo kdy přesahují míru s ohledem na účel jejich zpracování. To zahrnuje oznámení jakékoli opravy, výmazu nebo blokování údajů druhé straně;

               g)

               přijímající orgán sdělí na požádání předávajícímu orgánu, k jakému účelu byly sdělení údaje použity a jakých výsledků bylo dosaženo;

               h)

               osobní údaje je možné sdělit pouze příslušným orgánům. Další sdělení jiným orgánům vyžaduje předchozí souhlas předávajícího orgánu;

               i)

               předávající a přijímající orgány jsou povinny pořídit písemný záznam o předání a převzetí osobních údajů.

         Článek 17
   Doložka o vztahu k jiným závazkům
   1.   Touto dohodou nejsou dotčena práva, povinnosti a odpovědnost Společenství, členských států a Černé Hory vyplývající z mezinárodního práva, a zejména

               —

               z Úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Protokolu týkajícího se právního postavení uprchlíků ze dne 31. ledna 1967,

               —

               z mezinárodních úmluv upravujících určení státu, který je odpovědný za posuzování předložených žádostí o udělení azylu,

               —

               z Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950,

               —

               z Úmluvy proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ze dne 10. prosince 1984,

               —

               z mezinárodních úmluv o vydávání a průvozu,

               —

               z vícestranných mezinárodních úmluv a dohod o zpětném přebírání cizích státních příslušníků.

         2.   Nic v této dohodě nebrání návratu osoby na základě jiných formálních nebo neformálních ujednání.
   ODDÍL VII
   PROVÁDĚNÍ A POUŽÍVÁNÍ
   Článek 18
   Smíšený readmisní výbor
   1.   Smluvní strany si navzájem poskytují pomoc při používání a výkladu této dohody. Za tímto účelem zřídí smíšený readmisní výbor (dále jen „výbor“), jehož úkolem je zejména

               a)

               sledovat používání této dohody;

               b)

               rozhodovat o prováděcích opatřeních nezbytných k jednotnému používání této dohody;

               c)

               pravidelně vyměňovat informace o prováděcích protokolech vypracovaných jednotlivými členskými státy a Černou Horou podle článku 19;

               d)

               doporučovat změny této dohody a jejích příloh.

         2.   Rozhodnutí výboru jsou pro smluvní strany závazná.
   3.   Výbor se skládá ze zástupců Společenství a Černé Hory; Společenství zastupuje Komise.
   4.   Výbor se schází podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.
   5.   Výbor přijme svůj jednací řád.
   Článek 19
   Prováděcí protokoly
   1.   Na žádost členského státu nebo Černé Hory vypracují členský stát a Černá Hora prováděcí protokol, který bude obsahovat pravidla týkající se

               a)

               určení příslušných orgánů, míst určených k předávání osob a kontaktních míst;

               b)

               podmínek navracení s doprovodem včetně doprovodu při průvozu státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti;

               c)

               dalších prostředků a dokladů vedle prostředků a dokladů uvedených v přílohách 1 až 5 této dohody.

         2.   Prováděcí protokoly uvedené v odstavci 1 vstoupí v platnost po svém oznámení readmisnímu výboru uvedenému v článku 18.
   3.   Černá Hora souhlasí s používáním jakéhokoli ustanovení prováděcího protokolu vypracovaného s jedním členským státem také ve svých vztazích s kterýmkoli jiným členským státem, který o to požádá, s výhradou jejich praktické použitelnosti.
   Článek 20
   Vztah k dvoustranným dohodám nebo ujednáním členských států o zpětném přebírání
   Ustanovení této dohody mají přednost před ustanoveními jakékoliv jiné dvoustranné dohody nebo ujednání o zpětném přebírání osob neoprávněně pobývajících v dotčeném státě, které byly nebo mohou být podle článku 19 uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Černou Horou, pokud jsou ustanovení těchto dvoustranných dohod a ujednání neslučitelná s ustanoveními této dohody.
   ODDÍL VIII
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 21
   Územní působnost
   1.   S výhradou odstavce 2 tohoto článku se tato dohoda použije na území, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a na území Černé Hory.
   2.   Tato dohoda se nepoužije na území Dánského království.
   Článek 22
   Vstup v platnost, doba trvání a vypovězení
   1.   Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými postupy.
   2.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů uvedených v odstavci 1.
   3.   Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.
   4.   Každá smluvní strana může, na základě oficiálního oznámení druhé smluvní straně a po předchozí konzultaci výboru uvedeného v článku 18, zcela nebo zčásti dočasně pozastavit provádění této dohody ve vztahu ke státním příslušníkům třetích zemí a osobám bez státní příslušnosti z důvodů bezpečnosti, ochrany veřejného pořádku nebo veřejného zdraví. Pozastavení vstupuje v platnost druhým dnem po dni tohoto oznámení.
   5.   Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět oficiálním oznámením druhé smluvní straně. Tato dohoda pozbývá platnosti šest měsíců po dni tohoto oznámení.
   Článek 23
   Přílohy
   Přílohy 1 až 7 tvoří nedílnou součást této dohody.

      V Bruselu dne osmnáctého září dva tisíce sedm ve dvou vyhotoveních v každém z úředních jazyků stran, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunitá Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         Za Evropsku Zajednicu

         За Република Черна гора
         Por la República de Montenegro
         Za Republiku Ċerná Hora
         For Republikken Montenegro
         Für die Republik Montenegro
         Montenegro Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Μαυροβουνίου
         For the Republic of Montenegro
         Pour la République du Monténégro
         Per la Repubblica del Montenegro
         Melnkalnes Republikas vārdā
         Juodkalnijos Respublikos vardu
         A Montenegrói Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika ta' Montenegro
         Voor de Republiek Montenegro
         W imieniu Republiki Czarnogóry
         Pela República do Montenegro
         Pentru Republica Muntenegru
         Za Čiernohorskú republiku
         Za Republiko Črno goro
         Montenegron tasavallan puolesta
         För Republiken Montenegro
         Za Republiku Crnu Goru

      (1)  Podle vzoru uvedeného v doporučení Rady ES ze dne 30. listopadu 1994.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně jednotlivců v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31).
   PŘÍLOHA 1
   SEZNAM DOKLADŮ, JEJICHŽ PŘEDLOŽENÍM SE PROKAZUJE STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOST
   (ČL. 2 ODST. 1, ČL. 4 ODST. 1 A ČL. 8 ODST. 1)
   Jestliže je žádaným státem některý z členských států:

               —

               pasy všech druhů (cestovní pasy, diplomatické pasy, služební pasy, hromadné pasy a náhradní pasy včetně pasů pro děti),

               —

               průkazy totožnosti všech druhů (včetně dočasných a náhradních),

               —

               služební knížky a vojenské knížky,

               —

               námořní knížky a kapitánské průkazy.

         Jestliže je žádaným státem Černá Hora:

               —

               cestovní doklady (cestovní pasy a hromadné pasy) vydané Ministerstvem vnitra Republiky Černá Hora po 15. červnu 1997 („modré pasy“) a cestovní doklady (diplomatické pasy a služební pasy) vydané Ministerstvem zahraničních věcí Republiky Černá Hora, jakož i cestovní doklady, jež budou vydány podle nového zákona o cestovních dokladech,

               —

               průkazy totožnosti vydané Ministerstvem vnitra Republiky Černá Hora po 1. květnu 1994 a průkazy totožnosti, jež budou vydány podle nového zákona o průkazech totožnosti,

               —

               vojenské služební průkazy a vojenské knížky Armády Černé Hory,

               —

               námořní knížky a kapitánské průkazy.

         PŘÍLOHA 2
   SEZNAM DOKLADŮ, JEJICHŽ PŘEDLOŽENÍ SE POVAŽUJE ZA VĚROHODNÝ PROSTŘEDEK PROKAZUJÍCÍ STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOST
   (ČL. 2 ODST. 1, ČL. 4 ODST. 1 A ČL. 8 ODST. 2)
   Jestliže je žádaným státem některý z členských států nebo Černá Hora:

               —

               fotokopie některého z dokladů uvedených v příloze 1 této dohody,

               —

               řidičské průkazy nebo jejich fotokopie,

               —

               rodné listy nebo jejich fotokopie,

               —

               jakýkoliv jiný úřední doklad vydaný příslušnými orgány žádaného státu, jenž může pomoci určit státní příslušnost dotčené osoby,

               —

               osvědčení o státním občanství a jiné úřední doklady zmiňující nebo jednoznačně uvádějící státní občanství.

         Jestliže je žádaným státem Černá Hora:

               —

               pasy vydané Ministerstvem vnitra Republiky Černá Hora před 15. červnem 1997 („červené pasy“) a jejich fotokopie,

               —

               průkazy totožnosti vydané Ministerstvem vnitra Republiky Černá Hora před 1. květnem 1994 a jejich fotokopie.

         PŘÍLOHA 3
   SPOLEČNÝ SEZNAM DOKLADŮ, KTERÝMI SE PROKAZUJE SPLNĚNÍ PODMÍNEK PRO ZPĚTNÉ PŘEVZETÍ STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A OSOB BEZ STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI
   (ČL. 3 ODST. 1, ČL. 5 ODST. 1 A ČL. 9 ODST. 1)

               —

               Vstupní/výstupní razítko nebo podobné potvrzení v cestovním dokladu dotčené osoby nebo jiný důkaz jejího vstupu/výstupu (např. ve formě fotografie),

               —

               jízdenky nebo seznamy cestujících v letadle, vlaku, autobusu nebo lodi na jméno, které dosvědčují přítomnost a cestu dotčené osoby na území žádaného státu,

               —

               úřední prohlášení učiněné zejména zaměstnanci pohraniční policie a jinými svědky, kteří mohou dosvědčit, že dotčená osoba překročila hranici,

               —

               úřední prohlášení dotčené osoby v soudním nebo správním řízení, které svědčí o přítomnosti nebo trase dotčené osoby na území žádaného státu.

         PŘÍLOHA 4
   SPOLEČNÝ SEZNAM DOKLADŮ, KTERÉ SE POVAŽUJÍ ZA VĚROHODNÝ PROSTŘEDEK PROKAZUJÍCÍ SPLNĚNÍ PODMÍNEK PRO ZPĚTNÉ PŘEVZETÍ STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A OSOB BEZ STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI
   (ČL. 3 ODST. 1, ČL. 5 ODST. 1 A ČL. 9 ODST. 2)

               —

               Popis místa a okolností, za kterých byla dotčená osoba po vstupu na území žádajícího státu zadržena, vydaný příslušnými orgány tohoto státu,

               —

               informace o totožnosti nebo pobytu osoby, které poskytla mezinárodní organizace (např. Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky),

               —

               zprávy nebo potvrzení informací od rodinných příslušníků, spolucestujících atd.,

               —

               doklady, osvědčení a účtenky jakéhokoliv druhu (např. hotelové účtenky, objednací průkazky u lékaře nebo zubního lékaře, vstupenky do veřejných/soukromých zařízení, smlouvy o pronájmu auta, účtenky z transakcí kreditní kartou atd.), které jasně prokazují, že dotčená osoba pobývala na území žádaného státu,

               —

               informace, z nichž je patrné, že dotčená osoba použila služeb kurýra nebo cestovní kanceláře.

         PŘÍLOHA 5
   SEZNAM DOKLADŮ, KTERÝMI SE PROKAZUJE NEBO KTERÉ SE POVAŽUJÍ ZA VĚROHODNÝ PROSTŘEDEK PROKAZUJÍCÍ SPLNĚNÍ PODMÍNEK PRO ZPĚTNÉ PŘEVZETÍ BÝVALÝCH STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ BÝVALÉ SOCIALISTICKÉ FEDERATIVNÍ REPUBLIKY JUGOSLÁVIE
   (ČL. 3 ODST. 3 A ČL. 9 ODST. 4 A 5)
   Příloha 5a (Doklady, kterými se prokazuje splnění podmínek)

               —

               rodné listy vydané bývalou Socialistickou federativní republikou Jugoslávie nebo jejich fotokopie,

               —

               veřejné listiny nebo jejich fotokopie vydané Černou Horou, bývalou Federativní republikou Jugoslávie, bývalým Státním společenstvím Srbsko a Černá Hora nebo bývalou Socialistickou federativní republikou Jugoslávie, v nichž je uvedeno místo narození nebo trvalé bydliště, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 3.

         Příloha 5b (Doklady považované za věrohodný prostředek)

               —

               jiné doklady nebo osvědčení nebo jejich fotokopie, v nichž je uvedeno místo narození nebo trvalé bydliště na území Černé Hory,

               —

               úřední prohlášení dotčené osoby v soudním nebo správním řízení.

         PŘÍLOHA 6

   PŘÍLOHA 7

   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ K ČL. 2 ODST. 4 A ČL. 4 ODST. 4
   Do vytvoření diplomatických konzulárních zastoupení na území členských států EU bude cestovní doklady uvedené v čl. 2 odst. 4 vydávat diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad Republiky Srbsko v souladu s článkem 6 Memoranda o porozumění mezi Republikou Černá Hora a Republikou Srbsko, nebo diplomatická zastoupení či konzulární úřady jiných států zastupujících Černou Horu.
   Jestliže žádaný stát nemá diplomatické zastoupení ani konzulární úřad v Republice Černá Hora, vydá cestovní doklady uvedené v čl. 4 odst. 4 diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad členského státu zastupujícího žádaný členský stát. Cestovní doklad se vydává jménem žádaného členského státu, s výhradou jeho předchozího souhlasu.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ K ČLÁNKŮM 3 A 5
   Smluvní strany budou usilovat o předání každého státního příslušníka třetí země, který nesplňuje nebo přestal splňovat platné podmínky vstupu, přítomnosti nebo pobytu na jejich území, do země jeho původu.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ K ČL. 3 ODST. 1
   Strany uznávají, že osoba „vstupuje přímo“ z území Republiky Černá Hora ve smyslu těchto ustanovení, pokud vstoupí na území členských států leteckou, pozemní nebo námořní dopravou, aniž by mezitím vstoupila na území jiného státu. Tranzitní pobyt na letišti třetí země se za vstup nepovažuje.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE DÁNSKA
   Smluvní strany berou na vědomí, že se tato dohoda nevztahuje na území Dánského království, ani na státní příslušníky Dánského království. Vzhledem k tomu je vhodné, aby Černá Hora a Dánsko uzavřely dohodu o zpětném přebírání se stejnými podmínkami, jako jsou obsaženy v této dohodě.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ISLANDU A NORSKA
   Smluvní strany berou na vědomí úzké vztahy mezi Evropským společenstvím a Islandem a Norskem, zejména na základě dohody ze dne 18. května 1999 o přidružení těchto zemí k provádění, používání a rozvoji schengenského acquis. Vzhledem k tomu je vhodné, aby Černá Hora uzavřela s Islandem a Norskem dohodu o zpětném přebírání se stejnými podmínkami, jako jsou obsaženy v této dohodě.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ŠVÝCARSKA
   Smluvní strany berou na vědomí, že Evropská unie, Evropské společenství a Švýcarsko podepsaly dohodu o přidružení Švýcarska k provádění, používání a rozvoji schengenského acquis. Je vhodné, aby po vstupu této dohody o přidružení v platnost Černá Hora uzavřela se Švýcarskem dohodu o zpětném přebírání se stejnými podmínkami, jako jsou obsaženy v této dohodě.