title: 2006/655/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 19. června 2006 o schválení Prováděcího protokolu k Alpské úmluvě z roku 1991 v oblasti zemědělství v horských oblastech jménem Evropského společenství

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 271/61

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 19. června 2006
   o schválení Prováděcího protokolu k Alpské úmluvě z roku 1991 v oblasti zemědělství v horských oblastech jménem Evropského společenství
   (2006/655/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pro alpskou oblast je typické bohatství přírodních zdrojů, včetně vodních zdrojů, zemědělského potenciálu, historického a kulturního významu, hodnoty spočívající v kvalitě života a v hospodářských a rekreačních aktivitách nejen pro místní obyvatelstvo, ale i pro obyvatelstvo jiných území. V důsledku geomorfologie a klimatu však alpský region charakterizují rovněž náročné životní a výrobní podmínky v zemědělství.

               (2)

               Úmluva o ochraně Alp (dále jen „Alpská úmluva“) byla jménem Evropského společenství podepsána dne 7. listopadu 1991, schválena rozhodnutím Rady 96/191/ES ze dne 26. února 1996 (2) a v platnost vstoupila dne 4. dubna 1998. Podle čl. 2 odst. 2 a 3 Alpské úmluvy jsou konkrétní opatření zaměřená na dosažení daných cílů uvedena v různých protokolech, jako je například Protokol o zemědělství v horských oblastech.

               (3)

               Komise Evropských společenství se účastnila jednání o Protokolu o zemědělství v horských oblastech, který je do značné míry ovlivněn politikami a právními předpisy Společenství. Evropské společenství podepsalo Prováděcí protokol k Alpské úmluvě z roku 1991 v oblasti zemědělství v horských oblastech (Protokol o zemědělství v horských oblastech) v Chambéry dne 20. prosince 1994.

               (4)

               V souladu s celkovým cílem udržitelného rozvoje je úkolem Protokolu o zemědělství v horských oblastech, podle jeho článku 1, zajistit a podporovat v alpské oblasti zemědělství, které vyhovuje místním podmínkám a životnímu prostředí a je základním příspěvkem k zachování osídlení a udržitelných hospodářských činností. To zahrnuje výrobu typických vysoce kvalitních produktů, zajištění přirozeného prostředí, ochranu před přírodními riziky a zachování krásy a hodnoty krajiny. Smluvní strany by měly multifunkční roli zemědělství v horských oblastech využít co nejlépe.

               (5)

               Cíle a opatření stanovené v Protokolu o zemědělství v horských oblastech, například podpora zemědělství v horských oblastech a zlepšení životních podmínek, využití půdy, zemědělství šetrné k přírodě, propagace a uvádění na trh nebo lesnická opatření, jsou v souladu se zemědělskými právními předpisy a politikou Společenství, a zejména s nařízením Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (3).

               (6)

               Protokol o zemědělství v horských oblastech stanoví jednotný rámec pro formulování přeshraničního přístupu, který zahrne společné cíle a opatření k řešení specifických problémů alpského regionu.

               (7)

               Alpská úmluva a Protokol o zemědělství v horských oblastech se vztahují na 13 milionů obyvatel a téměř 6 000 obcí v oblasti o rozloze 19 milionů hektarů. Alpy mají rovněž nesmírný význam pro obyvatelstvo jiných regionů.

               (8)

               Alpská úmluva spolu s prováděcími protokoly, včetně o Protokolu o zemědělství v horských oblastech, jsou prvními mezinárodními dohodami na světě, které se týkají horských oblastí a představují vzor pro jiné regiony.

               (9)

               Ratifikace Protokolu o zemědělství v horských oblastech by potvrdila závazek Evropského společenství, byla silným politickým signálem a posílila ekologický proces v celém regionu, který je pro Evropu velice cenný.

               (10)

               Protokol o zemědělství v horských oblastech by proto měl být schválen jménem Společenství,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Prováděcí protokol k Alpské úmluvě z roku 1991 v oblasti zemědělství v horských oblastech (Protokol o zemědělství v horských oblastech) se schvaluje jménem Společenství.
   Znění protokolu a souvisejících prohlášení se připojují k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Evropského společenství listinu o schválení v souladu s článkem 24 protokolu a připojená prohlášení.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 19. června 2006.

            Za Radu

            předseda

         J. PRÖLL

      (1)  Stanovisko ze dne 13. června 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 61, 12.3.1996, s. 31.

      (3)  Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1.
   PROHLÁŠENÍ JMÉNEM EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ
   PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ K ČLÁNKŮM 8 A 9 PROTOKOLU O ZEMĚDĚLSTVÍ V HORSKÝCH OBLASTECH
   Evropské společenství uznává zásadu koexistence coby schopnosti zemědělců volit mezi klasickou, ekologickou a geneticky modifikovanou rostlinnou produkcí v souladu s právními povinnostmi v oblasti označování geneticky modifikovaných organismů nebo norem odrůdové čistoty. Příslušné články Protokolu o zemědělství v horských oblastech by měly být vykládány v tomto smyslu.
   PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ K ČLÁNKŮM 7, 9 AŽ 11, 13, 14 A 16 PROTOKOLU O ZEMĚDĚLSTVÍ V HORSKÝCH OBLASTECH
   Evropské společenství má za to, že opatření týkající se veřejné podpory ve prospěch některých podniků musí být v souladu s pravidly hospodářské soutěže na základě článků 36 a 87 až 89 Smlouvy o ES a nesmějí hospodářskou soutěž narušovat ani jejím narušením hrozit, ani nesmějí poškozovat obchod mezi smluvními stranami.
    ---documentbreak---

               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 271/63

         PŘEKLAD
   PROVÁDĚCÍ PROTOKOL
   k Alpské úmluvě z roku 1991 v oblasti zemědělství v horských oblastech
   (Protokol o zemědělství v horských oblastech)

      Preambule

   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   LICHTENŠTEJNSKÉ KNÍŽECTVÍ,
   MONACKÉ KNÍŽECTVÍ,
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA SLOVINSKO,
   ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE
   a
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
   V SOULADU se svým posláním vyplývajícím z Úmluvy o ochraně Alp (Alpská úmluva) ze dne 7. listopadu 1991, jehož cílem je zajistit ucelenou politiku ochrany a udržitelného rozvoje alpské oblasti,
   V RÁMCI závazků vyplývajících z čl. 2 odst. 2 a 3 Alpské úmluvy,
   VĚDOMY SI toho, že jsou ve veřejném zájmu povinny ochraňovat tradiční venkovskou krajinu a zemědělství, které je přizpůsobeno místním podmínkám a je slučitelné s životním prostředím, a zároveň jsou povinny venkov a zemědělství podporovat s ohledem na obtížnější hospodářské podmínky,
   UZNÁVAJÍCE, že díky svému bohatství na přírodní zdroje, svým vodním zdrojům, svému zemědělskému potenciálu, historickému a kulturnímu významu, díky své hodnotě jakožto evropského životního, hospodářského a rekreačního prostoru a díky komunikačním osám, které přes ni přecházejí, bude mít alpská oblast i nadále zásadní význam zejména pro místní obyvatelstvo, ale i pro obyvatelstvo jiných území,
   PŘESVĚDČENY, že místní obyvatelstvo musí mít možnost definovat vlastní projekt sociálního, kulturního a hospodářského rozvoje a podílet se na jeho provádění v rámci stávajícího institucionálního uspořádání,
   PŘESVĚDČENY, že je třeba harmonizovat hospodářské zájmy s ekologickými požadavky, s ohledem na zvláštnosti každého regionu a na ústřední roli zemědělství,
   VZHLEDEM K významu, jaký vždy zemědělství pro alpskou oblast mělo, a vzhledem k nezbytnému příspěvku, který toto hospodářské odvětví v horských oblastech přináší a bude přinášet zejména jakožto základní zdroj udržení potřebné hustoty osídlení, zásobování obyvatelstva potravinami, produkce typických kvalitních produktů, uchování a údržby krajiny zejména kvůli jejímu zhodnocování v cestovním ruchu a konečně jakožto zdroj ochrany půdy proti erozi, lavinám a povodním,
   UZNÁVAJÍCE, že metody a intenzita zemědělského hospodaření rozhodujícím způsobem ovlivňují přírodu a krajinu a že extenzivně obdělávaná venkovská krajina musí plnit svou základní funkci stanoviště alpské flóry a fauny,
   UZNÁVAJÍCE, že z důvodu geomorfologie a podnebí v horských oblastech je zemědělská činnost provozována ve velmi obtížných životních a produkčních podmínkách,
   PŘESVĚDČENY, že některé problémy jsou řešitelné pouze na přeshraniční úrovni a vyžadují společná opatření ze strany alpských států a že je zejména vhodné zavést na vnitrostátní a evropské úrovni hospodářská a sociální vyrovnávací a doprovodná opatření, aby budoucnost zemědělců a jejich zemědělských podniků v horských oblastech nebyla zpochybněna použitím čistě hospodářských parametrů,
   SE DOHODLY TAKTO:
   KAPITOLA I
   OBECNÁ USTANOVENÍ
   Článek 1
   Cíle
   1.   Tento protokol stanoví opatření na mezinárodní úrovni, jejichž cílem je uchovat a podpořit zemědělství v horských oblastech, které by vyhovovalo místním podmínkám a bylo slučitelné s životním prostředím; usiluje o to, aby byl uznán a zajištěn jeho zásadní podíl na udržení osídlení a na zachování udržitelných hospodářských činností, zejména prostřednictvím produkce kvalitních typických produktů, na zachování přirozeného životního prostoru, na předcházení přírodním rizikům, na uchování krásy a rekreační hodnoty přírodní venkovské krajiny i na kulturním životě v alpské oblasti.
   2.   Při provádění tohoto protokolu se smluvní strany snaží optimalizovat všechny funkce zemědělství v horských oblastech.
   Článek 2
   Zohlednění cílů v ostatních politikách
   Smluvní strany se zavazují, že zohlední cíle tohoto protokolu i ve svých ostatních politikách.
   Článek 3
   Základní povinnosti v celkovém hospodářském rámci
   Smluvní strany se dohodly, že je v souladu s celkovou hospodářskou politikou třeba přizpůsobit zemědělskou politiku na všech úrovních požadavkům udržitelného a vyváženého rozvoje, tak aby v podmínkách konkrétní finanční politiky bylo možné:

               a)

               zejména v horských oblastech podporovat zemědělství slučitelné se životním prostředím a jeho funkce ve veřejném zájmu ve smyslu článku 7 tohoto protokolu;

               b)

               významně působit proti odchodu obyvatelstva z horských oblastí a zároveň v těchto oblastech zajistit přijatelné životní podmínky, a to pomocí opatření sociální a strukturální politiky spojených se souborem opatření zemědělské politiky a politiky životního prostředí.

         Článek 4
   Úloha zemědělců
   Smluvní strany se dohodly, že zejména v horských oblastech zemědělství po staletí utvářelo vzhled krajiny a přispělo k její historické podobě a kulturní hodnotě. Je proto na místě uznat, že zemědělci hrají a budou hrát vzhledem ke svým mnohostranným úkolům zásadní úlohu v uchování přírody a venkova, a proto by měli být zapojeni do rozhodování a přijímání opatření týkajících se horských regionů.
   Článek 5
   Účast územních samosprávných celků
   1.   V rámci stávajícího státního uspořádání stanoví každá smluvní strana nejvhodnější úroveň koordinace a spolupráce mezi přímo dotčenými orgány a územními samosprávnými celky ve snaze podporovat společnou zodpovědnost, a zejména ve snaze využívat a rozvíjet v alpské oblasti součinnost při uplatňování politik zemědělství v horských oblastech a při provádění opatření, která z těchto politik vyplývají.
   2.   V rámci stávajícího státního uspořádání se přímo dotčené územní samosprávné celky účastní jednotlivých etap přípravy i provádění těchto politik a opatření, přičemž jejich pravomoci zůstávají zachovány.
   Článek 6
   Mezinárodní spolupráce
   Smluvní strany se dohodly,

               a)

               že za účelem provádění tohoto protokolu provedou společná hodnocení vývoje zemědělské politiky a že zaručí vzájemné konzultace před přijetím jakéhokoli důležitého rozhodnutí v oblasti zemědělské politiky;

               b)

               že zajistí plnění cílů a opatření stanovených v tomto protokolu prostřednictvím přeshraniční spolupráce všech příslušných orgánů, a zejména prostřednictvím spolupráce regionálních orgánů a místních samospráv;

               c)

               že podpoří výměnu poznatků a zkušeností, jakož i společné iniciativy formou mezinárodní spolupráce mezi výzkumnými a vzdělávacími ústavy, mezi zemědělskými a ekologickými organizacemi a mezi sdělovacími prostředky.

         KAPITOLA II
   ZVLÁŠTNÍ OPATŘENÍ
   Článek 7
   Podpora zemědělství v horských oblastech
   1.   Smluvní strany se snaží rozlišovat opatření zemědělské politiky na všech úrovních na základě odlišných místních podmínek a podporovat zemědělství v horských oblastech s ohledem na přírodní znevýhodnění dané oblasti. Zejména je vhodné podporovat zemědělské podniky, které zajišťují alespoň minimální zemědělskou činnost v extrémně položených oblastech.
   2.   Přínos, který má ve veřejném zájmu zemědělství v horských oblastech pro uchování a údržbu přírodní venkovské krajiny a pro předcházení přírodním rizikům, je vhodně kompenzován; tato kompenzace bude určena smlouvami o projektech a službách poskytovaných nad rámec obecných povinností.
   Článek 8
   Územní plánování a venkovská krajina
   1.   Smluvní strany se zavazují, že v rámci územního plánování, využití půd, pozemkových úprav a meliorace půd zohlední zvláštní podmínky horských oblastí, zároveň však budou zachovávat podobu přírodní venkovské krajiny.
   2.   Ke splnění všech svých četných úkolů musí mít zemědělství v horských oblastech v první řadě k dispozici pozemky nezbytné k provozování zemědělského podniku, který bude vyhovovat místním podmínkám a bude ohleduplný k životnímu prostředí.
   3.   V této souvislosti je třeba zachovat nebo opětovně vytvořit tradiční součásti venkovské krajiny (lesy, okraje lesů, živé ploty, hájky, vlhké, suché a řídké louky, vysokohorské pastviny) a zajistit jejich využívání.
   4.   Zvláštní opatření je třeba přijmout na zachování zemědělských budov a tradičních venkovských architektonických prvků a na zachování charakteristických stavebních metod a materiálů.
   Článek 9
   Metody zemědělského hospodaření ohleduplné k přírodě Typické produkty
   Smluvní strany se zavazují, že přijmou veškerá potřebná opatření vedoucí k používání společných kritérií tak, aby se v horských oblastech podpořila zaměstnanost a propagace extenzivních metod zemědělského hospodaření, které jsou ohleduplné k přírodě a charakteristické pro danou oblast, a aby byly chráněny a zhodnoceny typické zemědělské produkty, které se odlišují svými místně omezenými a jedinečnými způsoby produkce, které jsou ohleduplné k přírodě.
   Článek 10
   Chov přizpůsobený místním podmínkám a rozmanitost genofondu
   1.   Smluvní strany se dohodly, že základní součástí zemědělství v horských oblastech je chov zvířat pro hospodářské účely přizpůsobený místním podmínkám a vázaný na volnou plochu, jednak jakožto zdroj příjmů, jednak jakožto prvek určující krajinnou a kulturní identitu. Proto je vhodné udržet chov zvířat pro hospodářské účely, včetně chovu tradičních domácích zvířat, všech charakteristických plemen a typických souvisejících produktů; tento chov musí být přizpůsoben místním podmínkám, využívat volnou plochu a být ohleduplný k životnímu prostředí.
   2.   Z tohoto hlediska je důležité zachovat potřebné zemědělské, chovné a lesnické struktury a zároveň v každém konkrétním místě udržovat rovnováhu mezi pastvinami a kusy dobytka v rámci vhodného extenzivního chovu zvířat pro hospodářské účely.
   3.   Dále je třeba přijmout opatření potřebná k uchování rozmanitosti genofondu užitkových zvířat a pěstovaných rostlin, zejména v oblasti zemědělského výzkumu a jeho popularizace.
   Článek 11
   Podpora prodeje
   1.   Smluvní strany se snaží vytvořit příznivé podmínky pro prodej zemědělských produktů z horských oblastí s cílem zvýšit jejich prodej přímo v místě a posilovat jejich konkurenceschopnost na vnitrostátních i mezinárodních trzích.
   2.   Tato podpora je mimo jiné zajišťována formou kontrolovaného označení původu a označení zaručujících jakost, která ochraňují jak producenty, tak spotřebitele.
   Článek 12
   Omezování produkce
   V případě omezování zemědělské produkce se smluvní strany snaží přihlédnout k tomu, že horské oblasti mají zvláštní nároky na hospodaření přizpůsobené místním podmínkám a ohleduplné k životnímu prostředí.
   Článek 13
   Vzájemná doplňkovost zemědělství a lesnictví
   Smluvní strany se dohodly, že zemědělské a lesní hospodářství se v horských oblastech vzájemně doplňují a částečně na sobě závisejí, a jejich koncepce tedy musí být propojená. Proto podporují:

               a)

               lesní hospodářství slučitelné s přírodou jako zdroj doplňkových příjmů zemědělských podniků a jako dodatečnou činnost pracovníků zaměstnaných v zemědělství;

               b)

               zohlednění ochranné, produkční, rekreační, ekologické a biogenetické funkce lesů, jejichž vazba na zemědělské plochy je v souladu se zvláštnostmi daného místa a s potřebami krajiny;

               c)

               právní úpravu chovu zvířat pro hospodářské účely a stavů zvěře tak, aby se vyloučilo nenapravitelné poškození lesů a kultur.

         Článek 14
   Doplňkové zdroje příjmů
   Smluvní strany uznávají tradiční význam rodinných zemědělských podniků v zemědělství v horských oblastech. Za účelem podpory hospodaření rodinných zemědělských podniků jako hlavní, doplňkové či vedlejší hospodářské činnosti podporují vytváření a rozvoj doplňkových zdrojů příjmů v horských oblastech, zejména z podnětu a ve prospěch samotného místního obyvatelstva, a to zejména v odvětvích se zemědělstvím souvisejících, jako je lesnictví, cestovní ruch a řemeslná činnost, to vše v souladu se zachováním přírodní venkovské krajiny.
   Článek 15
   Zlepšení životních a pracovních podmínek
   Smluvní strany podporují posilování a zlepšování kvality služeb, jež jsou nezbytné k překonání znevýhodňujících podmínek osob zaměstnaných v zemědělství a lesnictví v horských oblastech, aby se zlepšení jejich životních a pracovních podmínek spojilo s hospodářským a sociálním rozvojem projevujícím se v jiných oborech a částech alpské oblasti. V tomto ohledu by se při rozhodování neměla používat jen čistě hospodářská kritéria. Platí to zejména pro vazby, stavby a rekonstrukce obytných a zemědělských budov a pro nákup a údržbu technických zařízení a vybavení.
   Článek 16
   Doplňková opatření
   Smluvní strany mohou přijmout opatření týkající se zemědělství v horských oblastech, která doplňují opatření uvedená v tomto protokolu.
   KAPITOLA III
   VÝZKUM, VZDĚLÁVÁNÍ A POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
   Článek 17
   Výzkum a pozorování
   1.   Smluvní strany v úzké spolupráci podporují a harmonizují systematický výzkum a pozorování, které jsou užitečné pro dosažení cílů tohoto protokolu.
   2.   Smluvní strany podporují zejména zemědělský výzkum zaměřený právě na zemědělství v horských oblastech; tento výzkum bude rozvíjen tak, aby co nejlépe odpovídal konkrétním místním podmínkám a byl součástí definování a ověřování cílů a opatření zemědělské politiky, přičemž získané výsledky se budou používat i v rámci vzdělávání a technické pomoci v zemědělství.
   3.   Smluvní strany dbají na to, aby byly vnitrostátní výsledky systematického výzkumu a pozorování začleněny do společného systému stálého pozorování a poskytování informací a aby byly v rámci stávajícího státního uspořádání zpřístupněny veřejnosti.
   4.   Smluvní strany zejména vyhotoví srovnatelný přehled hospodářské a sociální situace v zemědělství v jednotlivých horských oblastech, který zohlední cíle a opatření stanovené tímto protokolem.
   5.   Přehled musí být pravidelně aktualizován a musí obsahovat informace o zvláště problematických tematických okruzích a územích, o účinnosti přijatých opatření a o opatřeních, která je nutné přijmout. Za prioritní se považují údaje o demografickém, sociálním a hospodářském vývoji podle jednotlivých geografických a ekologických ukazatelů a podle ukazatelů infrastruktury v dané oblasti a definování odpovídajících kritérií udržitelného a vyváženého rozvoje ve smyslu Alpské úmluvy a tohoto protokolu.
   6.   Kromě toho jsou za prioritní považovány i tematické okruhy uvedené v příloze.
   Článek 18
   Vzdělávání a poskytování informací
   1.   Smluvní strany podporují počáteční a celoživotní vzdělávání a poskytování informací veřejnosti o cílech, opatřeních a provádění tohoto protokolu.
   2.   Smluvní strany podporují zejména:

               a)

               důslednější rozvoj počátečního a celoživotního vzdělávání a technické pomoci v zemědělství, pomoci s podnikovým a obchodním řízením, aniž by však ustupovaly do pozadí otázky ochrany přírody a životního prostředí. Nabídka vzdělávacích programů bude obecně strukturována tak, aby podporovala přípravu i na jiná alternativní či doplňková povolání v odvětvích souvisejících se zemědělstvím;

               b)

               podrobné a objektivní poskytování informací, které se nebude omezovat jen na přímo dotčené zaměstnance a orgány, ale zejména prostřednictvím sdělovacích prostředků se zaměří na nejširší veřejnost jak v alpské oblasti, tak mimo ni, a bude veřejnost seznamovat s funkcemi zemědělství v horských oblastech a podněcovat její zájem o tyto otázky.

         3.   Kromě toho jsou za prioritní považovány i tematické okruhy uvedené v příloze.
   KAPITOLA IV
   PROVÁDĚNÍ, KONTROLA A HODNOCENÍ
   Článek 19
   Provádění
   Smluvní strany se zavazují, že budou dbát na provádění tohoto protokolu tím, že v rámci stávajícího státního uspořádání přijmou veškerá vhodná opatření.
   Článek 20
   Kontrola plnění povinností
   1.   Smluvní strany podávají stálému výboru pravidelné zprávy o opatřeních přijatých na základě tohoto protokolu. Zprávy se rovněž týkají otázky účinnosti přijatých opatření. Alpská konference stanoví pravidelnost zpráv.
   2.   Stálý výbor tyto zprávy přezkoumá s cílem ověřit, zda smluvní strany splnily své povinnosti vyplývající z tohoto protokolu. Může si rovněž od příslušných smluvních stran vyžádat doplňující informace nebo využít jiných informačních zdrojů.
   3.   Stálý výbor vypracuje pro Alpskou konferenci zprávu o tom, jak smluvní strany plní své povinnosti vyplývající z tohoto protokolu.
   4.   Alpská konference se s touto zprávou seznámí. Pokud zjistí, že některé povinnosti nebyly splněny, může přijmout doporučení.
   Článek 21
   Hodnocení účinnosti ustanovení
   1.   Smluvní strany pravidelně přezkoumávají a hodnotí účinnost ustanovení tohoto protokolu. Ukáže-li se to pro splnění cílů nezbytné, přistoupí k přijetí vhodných změn tohoto protokolu.
   2.   V rámci stávajícího státního uspořádání jsou do tohoto hodnocení zapojeny územní samosprávné celky. Hodnocení je možné konzultovat s nevládními organizacemi činnými v této oblasti.
   KAPITOLA V
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 22
   Vztah mezi Alpskou úmluvou a protokolem
   1.   Tento protokol je protokolem k Alpské úmluvě ve smyslu článku 2 a ostatních souvisejících článků úmluvy.
   2.   Smluvní stranou tohoto protokolu se nemůže stát nikdo, kdo není smluvní stranou Alpské úmluvy. Vypovězení Alpské úmluvy znamená zároveň i vypovězení tohoto protokolu.
   3.   Při jednání Alpské konference o otázkách týkajících se tohoto protokolu mohou hlasovat pouze smluvní strany tohoto protokolu.
   Článek 23
   Podpis a ratifikace
   1.   Tento protokol je otevřen k podpisu signatářských států Alpské úmluvy a Evropskému společenství k 20. prosinci 1994 a od 15. ledna 1995 u Rakouské republiky jako depozitáře.
   2.   Tento protokol vstupuje v platnost pro ty smluvní strany, které vyjádřily svůj souhlas být jím vázány, tři měsíce po dni, k němuž tři státy uloží listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení.
   3.   Pro smluvní strany, které svůj souhlas být vázány protokolem vyjádří později, vstupuje protokol v platnost tři měsíce po dni uložení jejich listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení. Po vstupu v platnost změny tohoto protokolu se každá nová smluvní strana tohoto protokolu stává smluvní stranou protokolu v pozměněném znění.
   Článek 24
   Oznámení
   Depozitář oznámí každému státu uvedenému v preambuli a Evropskému společenství tyto informace týkající se tohoto protokolu:

               a)

               každý podpis;

               b)

               uložení každé listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení;

               c)

               každé datum vstupu v platnost;

               d)

               každé prohlášení učiněné smluvní stranou nebo signatářem;

               e)

               každé vypovězení oznámené jednou ze smluvních stran a datum, ke kterému nabývá účinku.

         Na důkaz čehož připojili níže podepsaní a pro tento účel řádně zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.

      V Chambéry dne 20. prosince 1994 v jazyce francouzském, německém, italském a slovinském, přičemž všechna čtyři znění mají stejnou platnost, v jediném vyhotovení, které bude uloženo ve státním archivu Rakouské republiky. Depozitář předá ověřený opis každému signatáři.

   PRIORITNÍ TEMATICKÉ OKRUHY PRO VÝZKUM A VZDĚLÁVÁNÍ V SOULADU S ČLÁNKY 17 A 18
   Výzkum
   Definice a klasifikace horských oblastí podle nadmořské výšky, klimatických, geomorfologických, hospodářských a infrastrukturních podmínek jednotlivých míst.
   Ověřování účinků opatření týkajících se zemědělství v horských oblastech (EU/SZP, státy, regiony, územní samosprávné celky) a ekologických funkcí (sociální slučitelnost a slučitelnost se životním prostředím), které byly přijaty na různých rozhodovacích politických úrovních.
   Hodnocení hospodářských, ekologických, společenských a kulturních funkcí zemědělství a lesního hospodářství a jejich rozvojových možností ve zvláštních místních podmínkách jednotlivých horských oblastí.
   Metody produkce, kritéria pro zlepšení a jakost zemědělských produktů v horských oblastech.
   Genetický výzkum a technická pomoc za účelem diferenciovaného uchování různých plemen užitkových zvířat a pěstovaných rostlin, které bude vyhovovat místním podmínkám a bude slučitelné s životním prostředím.
   Vzdělávání
   Technická, vědecká a sociálně-hospodářská pomoc pro zemědělské podniky a vzdělávání pro potravinářské podniky, které jejich produkci zpracovávají.
   Podnikové, technické a hospodářské řízení se zvláštním zaměřením na diverzifikaci nabízené produkce a na různé alternativy produkce a příjmů v zemědělství a mimo ně.
   Technické a finanční podmínky pro používání přirozených provozních metod a metod produkce, které jsou ohleduplné k životnímu prostředí.
   Sdělovací prostředky, prezentace a šíření informací s ohledem na usměrňování veřejného mínění, politiky a hospodářství uvnitř alpské oblasti i mimo ni.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 2. prosince 1999 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Čínské lidové republiky

text:
Důležité právní upozornění

|

32000D0016

Úřední věstník L 006 , 11/01/2000 S. 0039 - 0039

		Rozhodnutí Radyze dne 2. prosince 1999o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Čínské lidové republiky(2000/16/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, zejména na článek 170 této smlouvy ve spojení s čl. 300 odst. 2 první větou a s čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Společenství a Čínská lidová republika provádějí v současnosti specifické programy pro výzkum a technologický rozvoj společného zájmu.(2) Obě strany vyjádřily na základě dosavadních zkušeností přání vytvořit rámec pro rozšíření a prohloubení vědecké a technické spolupráce.(3) Vědecká a technická spolupráce je součástí celkové spolupráce mezi Společenstvím a Čínskou lidovou republikou.(4) Rada rozhodnutím ze dne 22. června 1998 pověřila Komisi sjednáním Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Společenstvím a vládou Čínské lidové republiky (dále jen "dohoda").(5) Rada rozhodnutím ze dne 22. prosince 1998 rozhodla, že dohoda bude podepsána jménem Společenství.(6) Dohoda byla podepsána dne 22. prosince 1998.(7) Dohoda má být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Čínské lidové republiky se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2V souladu s článkem 11 dohody předseda Rady oznámí, že Společenství splnilo postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost [3].V Bruselu dne 2. prosince 1999.Za RadupředsedaE. Tuomioja[1] Úř. věst. C 247 E, 31. 8. 1999, s. 32.[2] Stanovisko ze dne 3. listopadu 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Datum vstupu dohody v platnost zveřejní Generální tajemník Rady v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2012/237/SZBP ze dne 3. května 2012 o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům, které ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu v Republice Guinea-Bissau

text:
               4.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 119/43

         ROZHODNUTÍ RADY 2012/237/SZBP
   ze dne 3. května 2012
   o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům, které ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu v Republice Guinea-Bissau
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Vzhledem k závažnosti situace, která v současné době panuje v Republice Guinea-Bissau, považuje Rada za nezbytné přijmout opatření vůči osobám, které se snaží překazit nebo zablokovat mírový politický proces, či osobám, které podnikají kroky narušující stabilitu Republiky Guinea-Bissau, a zejména vůči těm, které stály v čele vzpoury dne 1. dubna 2010 a ve státním převratu dne 12. dubna 2012 a které svou činností usilují o narušení právního státu a omezení vlády civilní moci a napomáhají beztrestnosti a nestabilitě v zemi.

               (2)

               K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby osobám, jež se podílejí na jednání, které ohrožuje mír, bezpečnost nebo stabilitu Republiky Guinea-Bissau, nebo takovému jednání poskytují podporu, a jejichž seznam je uveden v příloze, zabránily ve vstupu na své území nebo jejich průjezdu přes něj.
   2.   Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
   3.   Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:

               a)

               jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,

               b)

               jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,

               c)

               podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách, nebo

               d)

               podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.

         4.   Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
   5.   Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
   6.   Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta odůvodněná na základě naléhavé humanitární potřeby nebo na základě účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Unií, nebo těch, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Republice Guinea-Bissau.
   7.   Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
   8.   Pokud členský stát podle odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
   Článek 2
   1.   Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány, jež se podílejí na jednání, které ohrožuje mír, bezpečnost nebo stabilitu Republiky Guinea-Bissau, nebo takovému jednání poskytují podporu, a fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány s nimi spojenými, jejichž seznam je uveden v příloze.
   2.   Žádné finanční prostředky a hospodářské zdroje se přímo či nepřímo nezpřístupní fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze nebo v jejich prospěch.
   3.   Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:

               a)

               nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, nájemného nebo hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby,

               b)

               určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb,

               c)

               určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů;

               d)

               nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí ostatním příslušným orgánům a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.

         Členské státy informuje ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
   4.   Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jsou-li splněny tyto podmínky:

               a)

               dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty nebo orgány uvedené v odstavci 1 zařazeny do přílohy, nebo se na ně vztahuje soudní nebo správní rozhodnutí či rozhodčí nález vynesené před tímto dnem,

               b)

               finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím či nálezem, a to v mezích stanovených příslušnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob uplatňujících takové nároky,

               c)

               zástavní právo nebo rozhodnutí či nález není ve prospěch osoby, subjektu nebo orgánu uvedeného v příloze;

               d)

               uznání zástavního práva nebo rozhodnutí či nálezu není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.

         Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku.
   5.   Odstavec 2 se nepoužije na připsání k zmrazeným účtům:

               a)

               úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo

               b)

               plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují ustanovení tohoto rozhodnutí,

         pokud se na takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
   Článek 3
   1.   Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme podle potřeby změny seznamu uvedeného v příloze.
   2.   Rada sdělí dotčené fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu své rozhodnutí včetně důvodů jejich zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím umožní těmto fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům se k záležitosti vyjádřit.
   3.   Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán o této skutečnosti informuje.
   Článek 4
   Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí Unie vybízí třetí státy, aby přijaly omezující opatření zmíněným opatřením podobná.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Toto rozhodnutí se použije do 5. května 2013. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, odpovídajícím způsobem se prodlouží nebo změní.

      V Bruselu dne 3. května 2012.

            Za Radu

            předseda

         N. WAMMEN

      PŘÍLOHA

         Seznam osob, subjektů nebo orgánů podle článků 1 a 2

         Osoby

                  Jméno

                  Identifikační údaje (datum a místo narození (dat. nar. a místo nar.), číslo pasu / číslo průkazu totožnosti apod.)

                  Důvody zařazení na seznam

                  Datum zařazení na seznam

                  1.

                  General António INJAI (také znám jako António INDJAI)

                  státní příslušnost: Guinea-Bissau
                  dat. nar.: 20. ledna 1955
                  místo nar.: Encheia, sektor Bissorá, oblast Oio, Guinea-Bissau
                  rodiče: Wasna Injai a Quiritche Cofte
                  úřední funkce: armádní generál – náčelník generálního štábu ozbrojených sil

                  António Injai se osobně podílel na plánování a vedení vzpoury, k níž došlo dne 1. dubna 2010 a která vyvrcholila nezákonným zatčením předsedy vlády Carla Gomese Júniora a následně i náčelníka generálního štábu ozbrojených sil Josého Zamory Induty.
                  Antonio Injai vyvíjel nátlak na vládu, aby dosáhl svého jmenování náčelníkem generálního štábu ozbrojených sil.

                  3.5.2012

                  národní průkaz totožnosti: není znám (Guinea-Bissau)
                  pas: diplomatický pas č. AAID00435
                  datum vydání: 18. 2. 2010
                  místo vydání: Guinea-Bissau
                  platnost do: 18. 2. 2013

                  Antonio Injai opakovaně činí veřejná prohlášení, v nichž hrozí smrtí legitimním orgánům, jmenovitě premiérovi Carlosu Gomesovi Júniorovi, narušuje právní stát, podemílá pravomoci civilních orgánů a prohlubuje všeobecnou atmosféru beztrestnosti a nestability v zemi.
                  Během volebního období v roce 2012 Antonio Injai z pozice náčelníka generálního štábu ozbrojených sil znovu činil výhružná prohlášení o svém záměru svrhnout zvolené orgány a zmařit volební proces.

                  Antonio Injai byl rovněž zapojen do operačního plánování státního převratu, k němuž došlo dne 12. dubna 2012. V době bezprostředně po převratu, vydal první komuniké „vojenského velení“ generální štáb ozbrojených sil, v jehož čele generál Injai stojí. Žádným způsobem proti uvedené neústavní vojenské akci nevystoupil ani se od ní nedistancoval.

                  2.

                  Generál major Mamadu TURE (N'KRUMAH) (také znám jako N’Krumah)

                  státní příslušnost: Guinea-Bissau
                  dat. nar.: 26. dubna 1947
                  diplomatický pas č. DA0002186
                  datum vydání: 30. 3. 2007
                  platnost do: 26. 8. 2013

                  Zástupce náčelníka generálního štábu ozbrojených sil. Člen „vojenského velení“, jež se přihlásilo k odpovědnosti za státní převrat, ke kterému došlo dne 12. dubna 2012.

                  3.5.2012

                  3.

                  Generál Augusto MÁRIO CÓ

                  Náčelník generálního štábu pozemních ozbrojených sil. Člen „vojenského velení“, jež se přihlásilo k odpovědnosti za státní převrat, ke kterému došlo dne 12. dubna 2012.

                  3.5.2012

                  4.

                  Generál Estêvão NA MENA

                  Náčelník generálního štábu námořních ozbrojených sil. Člen „vojenského velení“, jež se přihlásilo k odpovědnosti za státní převrat, ke kterému došlo dne 12. dubna 2012.

                  3.5.2012

                  5.

                  Brigádní generál Ibraima CAMARÁ (také znám jako Papa Camará)

                  státní příslušnost: Guinea-Bissau
                  dat. nar.: 11. května 1964
                  diplomatický pas č. AAID00437
                  datum vydání: 18. 2. 2010
                  platnost do: 18. 2. 2013

                  Náčelník generálního štábu vzdušných ozbrojených sil. Člen „vojenského velení“, jež se přihlásilo k odpovědnosti za státní převrat, ke kterému došlo dne 12. dubna 2012.

                  3.5.2012

                  6.

                  Podplukovník Daba NAUALNA (také znám jako Daba Na Walna)

                  státní příslušnost: Guinea-Bissau
                  dat. nar.: 6. června 1966
                  pas č. SA 0000417
                  datum vydání: 29. 10. 2003
                  platnost do: 10. 3. 2013

                  Mluvčí „vojenského velení“, jež se přihlásilo k odpovědnosti za státní převrat, ke kterému došlo dne 12. dubna 2012.

                  3.5.2012


title: 2013/745/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 9. prosince 2013 o podpisu Protokolu o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky k Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku, jménem Evropské unie, s výjimkou jeho ustanovení o povinnostech souvisejících s justiční spoluprací v trestních věcech, vymezením trestných činů a policejní spoluprací

text:
               12.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 333/75

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 9. prosince 2013
   o podpisu Protokolu o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky k Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku, jménem Evropské unie, s výjimkou jeho ustanovení o povinnostech souvisejících s justiční spoluprací v trestních věcech, vymezením trestných činů a policejní spoluprací
   (2013/745/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 33, 113 a 114 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 5 a čl. 218 odst. 8 druhým pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. října 1999 Rada zmocnila Komisi, aby v rámci Světové zdravotnické organizace (WHO) jednala o Rámcové úmluvě o kontrole tabáku a souvisejících protokolech. Rada toto zmocnění pozměnila dne 21. dubna 2001 a v souvislosti s Protokolem o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky (dále jen „protokol“) dne 20. prosince 2007. Jednání vedla Komise v souladu se směrnicemi pro jednání přijatými Radou a jednání byla úspěšně dokončena přijetím protokolu na páté Konferenci smluvních stran Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku dne 12. listopadu 2012 v Soulu v Korejské republice.

               (2)

               Uzavření Rámcové úmluvy o kontrole tabáku bylo jménem Společenství schváleno rozhodnutím Rady 2004/513/ES (1), což je podmínkou k tomu, aby se Evropská unie stala smluvní stranou protokolu.

               (3)

               Protokol představuje důležitý příspěvek k mezinárodnímu úsilí o odstranění všech forem nezákonného obchodu s tabákovými výrobky, což je nezbytnou složkou kontroly tabáku.

               (4)

               Unie má výlučnou pravomoc u řady ustanovení protokolu, která spadají do oblasti působnosti společné obchodní politiky Unie, nebo v případech, kdy byly přijaty odpovídající právní předpisy Unie. Protokol by proto měl být podepsán jménem Unie, s výhradou jeho pozdějšího uzavření.

               (5)

               Podpisem protokolu nebude Unie vykonávat sdílenou pravomoc, členské státy si tedy ponechají své pravomoci v oblastech, které jsou zahrnuty v protokolu, avšak které nemají vliv na společná pravidla ani nemění rozsah těchto pravidel.

               (6)

               Protokol stanoví povinnosti smluvních stran v souvislosti s justiční spoluprací v trestních věcech, vymezením trestných činů a policejní spoluprací. V důsledku toho spadají tato ustanovení do oblasti působnosti části třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie a použijí se Protokol (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol (č. 22) o postavení Dánska, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie.

               (7)

               Souběžně s tímto rozhodnutím má být přijato samostatné rozhodnutí (2) o podpisu protokolu, pokud jde o jeho ustanovení o povinnostech souvisejících s justiční spoluprací v trestních věcech,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Protokolu o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky k Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku, s výjimkou jeho ustanovení o povinnostech souvisejících s justiční spoluprací v trestních věcech, vymezením trestných činů a policejní spoluprací, se schvaluje s výhradou jeho uzavření (3).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat protokol jménem Unie, s výjimkou jeho ustanovení o povinnostech souvisejících s justiční spoluprací v trestních věcech, vymezením trestných činů a policejní spoluprací.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 9. prosince 2013.

            Za Radu

            předsedkyně

         A. PABEDINSKIENĖ

      (1)  Rozhodnutí Rady 2004/513/ES ze dne 2. června 2004 o uzavření Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku (Úř. věst. L 213, 15.6.2004, s. 8).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2013/744/EU ze dne 9. prosince 2013 o podpisu Protokolu o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky k Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku, jménem Evropské unie, pokud jde o jeho ustanovení o povinnostech souvisejících s justiční spoluprací v trestních věcech, vymezením trestných činů a policejní spoluprací (viz strana 73 v tomto čísle Úředního věstníku).

      (3)  Znění protokolu bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jeho uzavření.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 13. července 1981 o uzavření Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severovýchodním Atlantiku

text:
Důležité právní upozornění

|

31981D0608

Úřední věstník L 227 , 12/08/1981 S. 0021 - 0021 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 10 S. 0019  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 04 Svazek 1 S. 0167  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 10 S. 0019  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 04 Svazek 1 S. 0167

		Rozhodnutí Radyze dne 13. července 1981o uzavření Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severovýchodním Atlantiku(81/608/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že mezinárodní spolupráce a konzultace jsou nepostradatelné pro ochranu a optimální využívání rybolovných zdrojů severovýchodního Atlantiku ve vodách mimo pásma spadající pod soudní pravomoc pobřežních států;vzhledem k tomu, že za tímto účelem a s cílem nahradit Úmluvu o rybolovu v severovýchodním Atlantiku ze dne 24. ledna 1959 byla vyjednávána nová mnohostranná úmluva o rybolovu v severovýchodním Atlantiku; že se Společenství zúčastnilo těchto vyjednávání;vzhledem k tomu, že vláda Spojeného království jako depozitář předložila po vyjednáváních novou úmluvu k podepsání v době ode dne 18. listopadu 1980 do dne 28. února 1981;vzhledem k tomu, že rybáři Společenství pracují v částech pásma úmluvy, které jsou mimo pásma spadající pod soudní pravomoc pobřežních států, a že je proto v zájmu Společenství připojit se k mezinárodní spolupráci pro ochranu a využívání uvedených zdrojů tím, že přistoupí k nové úmluvě,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Úmluva o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severovýchodním Atlantiku se jménem Evropského hospodářského společenství schvaluje.Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady uloží schvalovací listinu u vlády Spojeného království Velké Británie a Severního Irska v souladu s článkem 20 úmluvy [2].V Bruselu dne 13. července 1981.Za RadupředsedaLord Carrington[1] Úř. věst. C 90, 21.4.1981, s. 113.[2] Datum, kdy úmluva vstoupí v platnost vůči Společenství, zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: 2006/711/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 29. dubna 2004 o podpisu a prozatímním provádění protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Kyrgyzskou republikou na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii

text:
               1.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 303/8

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 29. dubna 2004
   o podpisu a prozatímním provádění protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Kyrgyzskou republikou na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii
   (2006/711/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 44 odst. 2, čl. 47 odst. 2 poslední větu, článek 55, čl. 57 odst. 2, článek 71, čl. 80 odst. 2 a články 93, 94, 133 a 181a ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na smlouvu o přistoupení ze dne 16. dubna 2003, a zejména na čl. 2 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na akt připojený ke smlouvě o přistoupení, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 8. prosince 2003 pověřila Rada jménem Společenství a jeho členských států Komisi, aby s Kyrgyzskou republikou sjednala protokol k dohodě o partnerství a spolupráci, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii a aby byly stanoveny některé technické úpravy spojené s institucionálním a právním vývojem uvnitř Evropské unie.

               (2)

               Uvedený protokol byl mezi stranami sjednán s výhradou možného pozdějšího uzavření a nyní by měl být podepsán jménem Evropského společenství a jeho členských států.

               (3)

               Uvedený protokol by měl být prozatímně prováděn ode dne přistoupení až do ukončení postupů k jeho formálnímu uzavření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Předseda Rady je oprávněn určit osobu nebo osoby zmocněné podepsat protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Kyrgyzskou republikou na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii, jménem Evropského společenství a jeho členských států, s výhradou možného pozdějšího uzavření.
   Znění protokolu je připojeno (1) k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Protokol bude prozatímně prováděn ode dne přistoupení až do svého vstupu v platnost.

      V Lucemburku dne 29. dubna 2004.

            Za Radu

            předseda

         K. RAJAMÄKI

      (1)  Viz strana 9 v tomto čísle Úředního věstníku.
   PROTOKOL
   k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Kyrgyzskou republikou na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii
   BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   ČESKÁ REPUBLIKA,
   DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   ESTONSKÁ REPUBLIKA,
   ŘECKÁ REPUBLIKA,
   ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   IRSKO,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   KYPERSKÁ REPUBLIKA,
   LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
   LITEVSKÁ REPUBLIKA,
   LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
   MAĎARSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA MALTA,
   NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   POLSKÁ REPUBLIKA,
   PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA SLOVINSKO,
   SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
   FINSKÁ REPUBLIKA,
   ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
   dále jen „členské státy“, zastoupené Radou Evropské unie, a
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ A EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII,
   dále jen „Společenství“, zastoupená Radou Evropské unie a Evropskou komisí,
   na jedné straně a
   KYRGYZSKÁ REPUBLIKA
   na straně druhé,
   S OHLEDEM NA přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii dne 1. května 2004,
   SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:
   Článek 1
   Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko jsou stranami dohody o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Kyrgyzskou republikou na straně druhé, podepsané v Bruselu dne 9. února 1995 (dále jen „dohoda“), a stejným způsobem jako ostatní členské státy Společenství přijímají a berou na vědomí znění dohody a dokumentů k ní připojených.
   Článek 2
   Aby se zohlednil nedávný institucionální vývoj v rámci Evropské unie, souhlasí strany s tím, že se po uplynutí doby platnosti Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli považují odkazy na Evropské společenství uhlí a oceli ve stávajících ustanoveních dohody za odkazy na Evropské společenství, které převzalo veškerá práva a povinnosti Evropského společenství uhlí a oceli.
   Článek 3
   Tento protokol tvoří nedílnou součást dohody.
   Článek 4
   1.   Tento protokol bude schválen Společenstvími, Radou Evropské unie jménem členských států a Kyrgyzskou republikou v souladu s jejich postupy.
   2.   Strany si navzájem oznámí ukončení odpovídajících postupů uvedených v předchozím odstavci. Schvalovací listiny budou uloženy u Generálního sekretariátu Rady Evropské unie.
   Článek 5
   1.   Tento protokol vstupuje v platnost stejným dnem jako smlouva o přistoupení z roku 2003 za předpokladu, že budou před uvedeným dnem uloženy všechny schvalovací listiny tohoto protokolu.
   2.   Pokud před uvedeným dnem nebudou uloženy všechny schvalovací listiny tohoto protokolu, vstoupí protokol v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po dni uložení poslední schvalovací listiny.
   3.   Pokud nebudou všechny schvalovací listiny uloženy před 1. květnem 2004, bude se tento protokol prozatímně používat s účinkem od 1. května 2004.
   Článek 6
   Znění dohody, závěrečného aktu a všech dokumentů k němu připojených jsou vypracována v jazyce českém, estonském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, polském, slovenském a slovinském.
   Tato znění se připojují (1) k tomuto protokolu a mají stejnou platnost jako znění v ostatních jazycích, ve kterých byly sepsány dohoda, závěrečný akt a dokumenty k němu připojené.
   Článek 7
   Tento protokol byl sepsán v dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a kyrgyzském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

      Hecho en Bruselas, el treinta de abril de dos mil cuatro.
      V Bruselu dne třicátého dubna dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Bruxelles den tredivte april to tusind og fire.
      Geschehen zu Brüssel am dreißigsten April zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta kolmekümnendal aprillil Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις τριάντα Απριλίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Brussels on the thirtieth day of April in the year two thousand and four.
      Fait à Bruxelles, le trente avril deux mille quatre.
      Fatto a Bruxelles, addì trenta aprile duemilaquattro.
      Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada trīsdesmitajā aprīlī.
      Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų balandžio trisdešimtą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-negyedik év április havának tizenharmadik napján.
      Magħmul fi Brussel fit-tletin jum ta' April tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Brussel, de dertigste april tweeduizendvier.
      Sporządzono w Brukseli, dnia trzynastego kwietnia roku dwa tysiące czwartego.
      Feito em Bruxelas, em trinta de Abril de dois mil e quatro.
      V Bruseli dňa tridsiateho apríla dvetisícštyri.
      V Bruslju, dne tridesetega aprila leta dva tisoč štiri.
      Tehty Brysselissä kolmantenakymmenentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Bryssel den trettionde april tjugohundrafyra.

         Por los Estados miembros
         Za členské státy
         For medlemsstaterne
         Für die Mitgliedstaaten
         Liikmesriikide nimel
         Για τα κράτη μέλη
         For the Member States
         Pour les États membres
         Per gli Stati membri
         Dalībvalstu vārdā
         Valstybių narių vardu
         A tagállamok részéről
         Għall-Istati Membri
         Voor de lidstaten
         W imieniu Państw Członkowskich
         Pelos Estados-Membros
         Za členské štáty
         Za države članice
         Jäsenvaltioiden puolesta
         På medlemsstaternas vägnar

         Por las Comunidades Europeas
         Za Evropská společenství
         For De Europæiske Fællesskaber
         Für die Europäischen Gemeinschaften
         Euroopa ühenduste nimel
         Για τις Ευρωπαϊκές Κοινότητες
         For the European Communities
         Pour les Communautés européennes
         Per le Comunità europee
         Eiropas Kopienu vārdā
         Europos Bendrijų vardu
         Az Európai Közösségek részéről
         Għall-Komunitajiet Ewropej
         Voor de Europese Gemeenschappen
         W imieniu Wspólnot Europejskich
         Pelas Comunidades Europeias
         Za Európske spoločenstvá
         Za Evropski skupnosti
         Euroopan yhteisöjen puolesta
         På Europeiska gemenskapernas vägnar

         Por la República de Kirguistán
         Za Kyrgyzskou republiku
         For Den Kirgisiske Republik
         Für die Kirgisische Republik
         Kirgiisi Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία τον Κιργιστάν
         For the Republic of Kyrgyzstan
         Pour la République du Kirghizstan
         Per la Repubblica del Kirghizistan
         Kirgizstānas Republikas vārdā
         Kirgizijos Respublikos vardu
         Kirgizisztán részéről
         Għar-Repubblika tal-Kirġizstan
         Voor de Republiek Kirgizstan
         W imieniu Republiki Kirgijskiej
         Pela República do Quirguizistão
         Za Kirgizskú republiku
         Za Kirgiško republiko
         Kirgisian tasavallan puolesta
         På Republiken Kirgizistans vägnar

      (1)  České, estonské, litevské, lotyšské, maďarské, maltské, polské, slovenské a slovinské znění dohody bude zveřejněno později ve zvláštním vydání Úředního věstníku.


title: 2010/420/: Rozhodnutí Komise ze dne 28. července 2010 o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (oznámeno pod číslem K(2010) 5133)  Text s významem pro EHP

text:
               29.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 197/15

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 28. července 2010
   o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003
   (oznámeno pod číslem K(2010) 5133)
   (Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)
   (Text s významem pro EHP)
   (2010/420/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech (1), a zejména na čl. 7 odst. 3 a čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2007 podala společnost Monsanto Europe S.A. v souladu s články 5 a 17 nařízení (ES) č. 1829/2003 příslušnému orgánu Nizozemska žádost o uvedení potravin, složek potravin a krmiv, které obsahují kukuřici MON89034xNK603, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh (dále jen „žádost“).

               (2)

               Žádost se rovněž vztahuje na uvedení jiných produktů než potravin a krmiv, které obsahují kukuřici MON89034xNK603 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná použití jako jiná kukuřice, s výjimkou pěstování. V souladu s čl. 5 odst. 5 a čl. 17 odst. 5 nařízení (ES) č. 1829/2003 proto žádost obsahuje údaje a informace požadované přílohami III a IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (2) a informace a závěry o hodnocení rizika provedeném v souladu se zásadami stanovenými v příloze II směrnice 2001/18/ES. Rovněž zahrnuje plán monitorování účinků na životní prostředí v souladu s přílohou VII směrnice 2001/18/ES.

               (3)

               Dne 29. září 2009 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko. EFSA usoudil, že kukuřice MON89034xNK603 je s ohledem na možné účinky na lidské zdraví a zdraví zvířat nebo na životní prostředí stejně bezpečná jako její protějšek, který nebyl geneticky modifikován. Dospěl proto k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici MON89034xNK603, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádosti (dále jen „produkty“), na trh mělo v souvislosti se zamýšleným použitím nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí (3). Ve svém stanovisku zvážil EFSA všechny konkrétní otázky a připomínky, které členské státy vznesly v rámci konzultace s příslušnými vnitrostátními orgány podle čl. 6 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.

               (4)

               EFSA ve svém stanovisku rovněž dospěl k závěru, že žadatelem předložený plán monitorování životního prostředí sestávající z plánu celkového dohledu je v souladu se zamýšleným použitím daných produktů.

               (5)

               S ohledem na předcházející úvahy by mělo být povolení pro tyto produkty uděleno.

               (6)

               Každému geneticky modifikovanému organismu (dále jen „GMO“) by měl být přiřazen jednoznačný identifikační kód stanovený v nařízení Komise (ES) č. 65/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se zřizuje systém tvorby a přiřazování jednoznačných identifikačních kódů pro geneticky modifikované organismy (4).

               (7)

               Na základě stanoviska EFSA se zdá, že pro potraviny, složky potravin a krmiva, které obsahují kukuřici MON89034xNK603, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, nejsou nutné žádné jiné zvláštní požadavky na označování než ty, které jsou stanoveny v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003. V zájmu zajištění toho, že se produkty budou používat v rámci povolení stanoveného tímto rozhodnutím, by však označení krmiv, která obsahují GMO nebo z GMO sestávají, a jiných produktů než potravin a krmiv, které obsahují GMO nebo z GMO sestávají, pro něž se žádá o povolení, mělo také jasně uvádět, že dané produkty nesmějí být použity k pěstování.

               (8)

               Držitel povolení by měl každoročně předkládat zprávy o provádění a výsledcích činností stanovených v plánu monitorování účinků na životní prostředí. Tyto výsledky by měly být předloženy v souladu s rozhodnutím Komise 2009/770/ES ze dne 13. října 2009, kterým se stanoví standardní formáty zpráv pro účely předkládání výsledků monitorování záměrného uvolňování geneticky modifikovaných organismů nebo produktů, které geneticky modifikované organismy obsahují, do životního prostředí pro účely uvádění na trh podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES (5).

               (9)

               Stanovisko EFSA neopravňuje k uložení zvláštních podmínek nebo omezení pro uvedení produktů na trh a/nebo zvláštních podmínek nebo omezení pro jejich používání a nakládání s nimi, včetně požadavků na monitorování použití uvedených potravin a krmiv po uvedení na trh, ani žádných zvláštních podmínek týkajících se ochrany určitých ekosystémů/životního prostředí a/nebo zeměpisných oblastí, podle čl. 6 odst. 5 písm. e) a čl. 18 odst. 5 písm. e) nařízení (ES) č. 1829/2003.

               (10)

               Všechny příslušné informace o povolení produktů by měly být zapsány do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v nařízení (ES) č. 1829/2003.

               (11)

               V čl. 4 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES (6) se stanoví požadavky na označování produktů sestávajících z GMO nebo obsahujících GMO.

               (12)

               Toto rozhodnutí má být oznámeno prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost smluvním stranám Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti podle čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1946/2003 ze dne 15. července 2003 o přeshraničních pohybech geneticky modifikovaných organismů (7).

               (13)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla konzultována se žadatelem.

               (14)

               Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou.

               (15)

               Rada na svém zasedání dne 29. června 2010 nebyla s to rozhodnout se kvalifikovanou většinou pro tento návrh ani proti němu. Rada oznámila, že její řízení o tomto dokumentu jsou skončena. Je proto na Komisi, aby přijala opatření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Geneticky modifikovaný organismus a jednoznačný identifikační kód
   Geneticky modifikované kukuřici (Zea mays L.) MON89034xNK603, uvedené v písmenu b) přílohy tohoto rozhodnutí, je přiřazen jednoznačný identifikační kód MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6 v souladu s nařízením (ES) č. 65/2004.
   Článek 2
   Povolení
   V souladu s podmínkami uvedenými v tomto rozhodnutí se pro účely čl. 4 odst. 2 a čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 povolují tyto produkty:

               a)

               potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;

               b)

               krmiva, která obsahují kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;

               c)

               produkty jiné než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, pro stejná využití jako u jakékoli jiné kukuřice, s výjimkou pěstování.

         Článek 3
   Označování
   1.   Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“„kukuřice“.
   2.   Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c), se uvádí slova „není určeno k pěstování“.
   Článek 4
   Monitorování účinků na životní prostředí
   1.   Držitel povolení zajistí, aby byl zaveden a prováděn plán monitorování účinků na životní prostředí stanovený v písmeni h) přílohy.
   2.   Držitel povolení každoročně předkládá Komisi zprávy o provádění a výsledcích činností stanovených v plánu monitorování v souladu s rozhodnutím 2009/770/ES.
   Článek 5
   Registr Společenství
   Informace uvedené v příloze tohoto rozhodnutí se zanesou do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného v článku 28 nařízení (ES) č. 1829/2003.
   Článek 6
   Držitel povolení
   Držitelem povolení je společnost Monsanto Europe S.A., Belgie, zastupující Monsanto Company, USA.
   Článek 7
   Platnost
   Toto rozhodnutí se použije po dobu deseti let ode dne jeho oznámení.
   Článek 8
   Určení
   Toto rozhodnutí je určeno společnosti Monsanto Europe S.A., Avenue de Tervuren 270-272, 1150 Brusel, BELGIE.

      V Bruselu dne 28. července 2010.

            Za Komisi

         John DALLI

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.

      (3)  http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2009-00759

      (4)  Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 5.

      (5)  Úř. věst. L 275, 21.10.2009, s. 9.

      (6)  Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24.

      (7)  Úř. věst. L 287, 5.11.2003, s. 1.

      PŘÍLOHA
      a)   Žadatel a držitel povolení:

                  Název

                  :

                  Monsanto Europe S.A.

                  Adresa

                  :

                  Avenue de Tervuren 270-272, 1150 Brusel, Belgie

            jménem společnosti Monsanto Company, 800 N. Lindbergh Boulevard, St. Louis, Missouri 63167, Spojené státy americké.
      b)   Určení a specifikace produktů:

                  1)

                  potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;

                  2)

                  krmiva, která obsahují kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;

                  3)

                  produkty jiné než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, pro stejná využití jako u jakékoli jiné kukuřice, s výjimkou pěstování.

            Geneticky modifikovaná kukuřice MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6 popsaná v žádosti se získává křížením linií kukuřice MON-89Ø34-3 a MON-ØØ6Ø3-6 a exprimuje proteiny Cry1A.105 a Cry2Ab2, které rostlině poskytují ochranu proti některým škůdcům z řádu Lepidoptera, a protein CP4 EPSPS, který rostlině propůjčuje schopnost tolerance k herbicidům na bázi glyfosátu.
      c)   Označování:

                  1)

                  Pro účely zvláštních požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“„kukuřice“.

                  2)

                  Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c) tohoto rozhodnutí musí být uvedena slova „není určeno k pěstování“.

            d)   Metoda detekce:

                  —

                  případově specifické metody založené na kvantitativní polymerázové řetězové reakci v reálném čase pro geneticky modifikovanou kukuřici MON-89Ø34-3 a MON-ØØ6Ø3-6, jejíž platnost byla ověřena na kukuřici MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6,

                  —

                  validace na základě osiva referenční laboratoří Společenství zřízenou podle nařízení (ES) č. 1829/2003 a zveřejněné na adrese http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm

                  —

                  referenční materiál: AOCS 0906-E a AOCS 0406-A (pro MON-89Ø34-3) dostupné u American Oil Chemists Society na adrese http://www.aocs.org/tech/crm/a ERM®-BF415 (pro MON-ØØ6Ø3-6), dostupný v Institutu pro referenční materiály a měření Společného výzkumného střediska Evropské komise na adrese https://irmm.jrc.ec.europa.eu/rmcatalogue

            e)   Jednoznačný identifikační kód:

      MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6
      f)   Informace požadované na základě přílohy II Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti:

      Informační systém pro biologickou bezpečnost, záznam č.: viz [doplní se při oznámení].
      g)   Podmínky nebo omezení pro uvedení produktů na trh, jejich použití nebo nakládání s nimi:

      Nejsou stanoveny.
      h)   Plán monitorování

      Plán monitorování účinků na životní prostředí v souladu s přílohou VII směrnice 2001/18/ES.
      [Odkaz: plán zveřejněný na internetu]
      i)   Požadavky na monitorování po uvedení na trh, pokud jde o použití uvedených potravin k lidské spotřebě:

      Nejsou stanoveny.
      Poznámka: Časem se může ukázat, že odkazy na příslušné dokumenty je třeba upravit. Tyto úpravy budou zveřejňovány formou aktualizace registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/551 ze dne 21. března 2017 o jmenování jedné náhradnice Výboru regionů navržené Španělským královstvím

text:
               24.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/7

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/551
   ze dne 21. března 2017
   o jmenování jedné náhradnice Výboru regionů navržené Španělským královstvím
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020. Na základě rozhodnutí Rady (EU) 2015/1792 (4) nahradil dne 5. října 2015 pan Cruz FERNÁNDEZ MARISCAL paní Teresu GIMÉNEZ DELGADO DE TORRESOVOU ve funkci náhradníka Výboru regionů.

               (2)

               Po skončení funkčního období pana Cruze FERNÁNDEZ MARISCALA se uvolnilo místo náhradníka Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenována jako náhradnice:

               —

               paní Virginia MARCO CÁRCELOVÁ, Directora General de Relaciones Institucionales y Asuntos Europeos de la Vicepresidencia de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 21. března 2017.

            Za Radu

            předseda

         E. SCICLUNA

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).

      (4)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1792 ze dne 5. října 2015 o jmenování pěti španělských členů a pěti španělských náhradníků Výboru regionů (Úř. věst. L 260, 7.10.2015, s. 28).