title: Rozhodnutí Stálého výboru členských států ESVO č. 1/2006/SC ze dne 27. dubna 2006 o auditu projektů v rámci finančního mechanismu (2004–2009)

text:
               8.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 122/30

      ROZHODNUTÍ STÁLÉHO VÝBORU ČLENSKÝCH STÁTŮ ESVO
   č. 1/2006/SC
   ze dne 27. dubna 2006
   o auditu projektů v rámci finančního mechanismu (2004–2009)
   STÁLÝ VÝBOR STÁTŮ ESVO,
   s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu upravujícího Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda EHP“),
   s ohledem na Dohodu o účasti České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o rozšíření EHP“) (1),
   s ohledem na protokol 38a o finančním mechanismu EHP vložený do Dohody o EHP Dohodou o rozšíření EHP,
   s ohledem na dohodu mezi Norským královstvím a Evropským společenstvím o norském finančním mechanismu na období let 2004–2009 (2),
   s ohledem na rozhodnutí Stálého výboru členských států ESVO č. 1/2004/SC ze dne 5. února 2004, kterým se zřizuje Úřad pro finanční mechanismus EHP a norský finanční mechanismus,
   s ohledem na rozhodnutí Stálého výboru členských států ESVO č. 4/2004/SC ze dne 3. června 2004 o zřízení Výboru pro finanční mechanismus,
   s ohledem na rozhodnutí Výboru pro dozor a soud č. 15/2005 ze dne 22. prosince 2005 o mandátu Rady auditorů ESVO (státy EHS/ESVO),
   ROZHODL TAKTO:
   Článek 1
   Rada auditorů jedná jako nejvyšší orgán pro audit projektů v rámci finančního mechanismu EHP na období 2004–2009 (dále jen „finanční mechanismus EHP“). To zahrnuje audit projektů v zemích přijímajících prostředky, řízení projektů ze strany států přijímajících prostředky a provádění finančního mechanismu EHP. Rada auditorů také provádí audit řízení finančního mechanismu EHP Úřadem pro finanční mechanismus.
   Článek 2
   Rada auditorů je složena ze státních příslušníků států ESVO, které jsou smluvní stranou Dohody o EHP, přednostně ze členů nejvyšších kontrolních institucí ve státech ESVO. Musí poskytovat veškeré záruky nezávislosti. Pracovník ESVO nemůže být jmenován auditorem, dokud od ukončení jeho zaměstnání v jakékoli instituci ESVO neuplyne lhůta v délce tří let.
   Článek 3
   Členové Rady auditorů, kteří provádějí audit podle článku 1, jsou totožní s osobami jmenovanými rozhodnutím Výboru pro dozor a soud č. 15/2005 ze dne 22. prosince 2005 a jsou jmenovaní na stejné funkční období stanovené v tomto rozhodnutí.
   Článek 4
   Členové Rady auditorů vykonávají svou funkci zcela nezávisle.
   Článek 5
   Členové Rady auditorů úzce spolupracují s osobou nebo osobami pověřenými prováděním odpovídajících auditů v rámci norského finančního mechanismu na období 2004–2009, pokud jde o audit aktivit vztahujících se k oběma finančním mechanismům.
   Článek 6
   Náklady řádných a přiměřených auditů uvedených v článku 1 se financují ze správního rozpočtu finančního mechanismu EHP. Na základě příslušného návrhu rozpočtu ze strany Rady auditorů se Stálý výbor dohodne na částce, která pro tento účel bude přidělená.
   Článek 7
   Rada auditorů může pro svoje potřeby zapojit také externí odborníky. Externí odborníci musí splňovat stejné požadavky ohledně nezávislosti jako členové Rady auditorů a plnit stejnou povinnost spolupráce stanovenou v článku 5.
   Článek 8
   Rada auditorů podává Stálému výboru států ESVO zprávy o auditu podle článku 1. Může předložit návrhy na opatření.
   Článek 9
   Rada auditorů navrhne své vlastní kompetence týkající se auditu podle článku 1 a předloží je Stálému výboru států ESVO ke schválení.
   Článek 10
   Toto rozhodnutí nabývá účinku okamžitě.
   Článek 11
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 27. dubna 2006.

            za Stálý výbor

            předseda

         Stefán Haukur JÓHANNESSON

            generální tajemník

         William ROSSIER

      (1)  Úř. věst. L 130, 29.4.2004, s. 11 a dodatek EHP č. 23, 29.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 130, 29.4.2004, s. 81 a dodatek EHP č. 23, 29.4.2004, s. 58.


title: 2014/557/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 3. dubna 2014 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2012, oddíl VIII – Evropský veřejný ochránce práv

text:
               5.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 266/139

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 3. dubna 2014
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2012, oddíl VIII – Evropský veřejný ochránce práv
   (2014/557/EU)
   Evropský Parlament,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2012 (1),

               —

               s ohledem na konsolidovanou roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2012 (COM(2013) 570 – C7-0280/2013) (2),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Evropského účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2012, spolu s odpověďmi orgánů (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů (4) a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2012 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské Unie,

               —

               s ohledem na čl. 314 odst. 10 a články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (6), a zejména na články 164, 165 a 166 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0225/2014),

               1.

               uděluje evropskému veřejnému ochránci práv absolutorium za plnění rozpočtu evropského veřejného ochránce práv za rozpočtový rok 2012;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie, Účetnímu dvoru, evropskému veřejnému ochránci práv a evropskému inspektorovi ochrany údajů a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 56, 29.2.2012.

      (2)  Úř. věst. C 334, 15.11.2013, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 331, 14.11.2013, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 334, 15.11.2013, s. 122.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2017/1668 ze dne 27. dubna 2017 o uzavření účtů Evropské agentury pro kontrolu rybolovu za rozpočtový rok 2015

text:
               29.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/224

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2017/1668
   ze dne 27. dubna 2017
   o uzavření účtů Evropské agentury pro kontrolu rybolovu za rozpočtový rok 2015
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské agentury pro kontrolu rybolovu za rozpočtový rok 2015,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro kontrolu rybolovu za rozpočtový rok 2015 spolu s odpovědí agentury (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2015 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2017 o udělení absolutoria agentuře za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2015 (05873/2017 – C8-0067/2017),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 768/2005, ze dne 26. dubna 2005, kterým se zřizuje Evropská agentura pro kontrolu rybolovu a mění nařízení (EHS) č. 2847/93 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (4), a zejména na článek 36 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro rybolov (A8-0100/2017),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Evropské agentury pro kontrolu rybolovu na rozpočtový rok 2015;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli Evropské agentury pro kontrolu rybolovu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru, a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Antonio TAJANI

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 449, 1.12.2016, s. 93.

      (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 128, 21.5.2005, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 193/14/COL ze dne 8. května 2014 o některých změnách zákona č. 50/1988 o dani z přidané hodnoty, které se použijí na zákazníky islandských datových center (Island) [2015/305]

text:
               26.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 55/9

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 193/14/COL
   ze dne 8. května 2014
   o některých změnách zákona č. 50/1988 o dani z přidané hodnoty, které se použijí na zákazníky islandských datových center (Island) [2015/305]
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“),
   S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na čl. 61 odst. 1 a protokol 26 této dohody,
   S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“), a zejména na článek 24 této dohody,
   S OHLEDEM na protokol 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (dále jen „protokol 3“), a zejména na čl. 1 odst. 2 části I a čl. 7 odst. 5 a články 13 a 14 části II,
   POTÉ, co vyzval zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
   vzhledem k těmto důvodům:
   I.   SKUTEČNOSTI

   1.   POSTUP

               (1)

               Z důvodu právní jistoty oznámily islandské orgány Kontrolnímu úřadu dne 2. září 2011 (dokument č. 607650) změny zákona č. 50/1988 o dani z přidané hodnoty (dále jen „zákon o DPH“), jež mají dopad na provozování datových center na Islandu. V době oznámení Kontrolnímu úřadu již změny vstoupily v platnost.

               (2)

               Dopisem ze dne 21. prosince 2011 (dokument č. 610293) Kontrolní úřad Islandu sdělil, že se s ohledem na oznámené změny zákona o DPH rozhodl vydat příkaz k pozastavení podpory podle článku 11 části II protokolu 3, a islandské orgány vyzval, aby se k tomu vyjádřily. Islandské orgány poté předložily své připomínky a poznámky (dokumenty č. 622893, 632551 a 638241).

               (3)

               Dopisem ze dne 16. července 2012 (dokument č. 640476) si Kontrolní úřad vyžádal doplňkové informace o změnách DPH a jejich uplatňování. Na žádost Kontrolního úřadu odpověděly islandské orgány dopisem ze dne 11. září 2012 (dokument č. 646375). Dne 5. prosince 2012 zaslaly islandské orgány dopis, v němž shrnuly svůj postoj ohledně předpisů o DPH, které se vztahují na služby datových center a na dovoz serverů (dokument č. 655502) (2).

               (4)

               Rozhodnutím č. 3/13/COL ze dne 16. ledna 2013 zahájil Kontrolní úřad oficiální vyšetřovací řízení týkající se některých změn zákona č. 50/1988 o dani z přidané hodnoty, které se použijí na zákazníky islandských datových center (dále jen „rozhodnutí č. 3/13/COL“ nebo „rozhodnutí o zahájení řízení“).

               (5)

               Dopisem ze dne 24. ledna 2013 (dokument č. 660815) oznámily islandské orgány Kontrolnímu úřadu předem navrhované změny islandského zákona o DPH. Cílem změn bylo zrušení ustanovení, o nichž se v rozhodnutí Kontrolního úřadu o zahájení řízení předběžně usuzovalo, že představují neslučitelnou podporu. Dopisem ze dne 7. února 2013 (dokument č. 661383) Kontrolní úřad islandské orgány informoval o svém předběžném hodnocení, že předem oznámená opatření nepředstavují státní podporu podle čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP.

               (6)

               Dne 18. dubna 2013 bylo rozhodnutí č. 3/13/COL zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a v dodatku EHP. Pro podání připomínek k rozhodnutí Kontrolního úřadu o zahájení řízení byla zúčastněným stranám poskytnuta lhůta v délce jednoho měsíce. Kontrolní úřad obdržel připomínky od jedné zúčastněné strany, norského odvětví IKT (IKT Norge AS), a to e-mailem ze dne 27. května 2013 (dokument č. 678429) a dopisem ze dne 15. srpna 2013 (dokument č. 680377).

               (7)

               Dopisem ze dne 15. srpna 2013 (dokument č. 680433) poskytly islandské orgány informace a vysvětlení, jež Kontrolní úřad požadoval v rozhodnutí č. 3/13/COL, a Kontrolnímu úřadu oficiálně oznámily opatření, která byla přijata za účelem zrušení ustanovení zákona o DPH, jež se předběžně pokládala za neslučitelnou státní podporu.

         2.   POPIS OPATŘENÍ
   2.1   Obecné poznámky

               (8)

               V rozhodnutí č. 3/13/COL posoudil Kontrolní úřad některé změny islandského zákona o DPH, jež mají dopad na provozování datových center na Islandu. Tyto změny přijal islandský parlament v podobě zákona č. 163/2010 ze dne 18. prosince 2010 (dále jen „zákon č. 163/2010“) a v platnost vstoupily dne 1. května 2011. Vstupem zákona č. 163/2010 v platnost byly provedeny tyto změny zákona o DPH:

                           i)

                           daní z přidané hodnoty nejsou zdaňovány elektronicky poskytované služby,

                           ii)

                           daní z přidané hodnoty nejsou zdaňovány smíšené služby poskytované zákazníkům datových center,

                           iii)

                           od daně z přidané hodnoty je osvobozen dovoz serverů.

               (9)

               Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení se nevztahovalo na první opatření a na druhé opatření v případě, týká-li se smíšených služeb, které představují doplňkové služby k elektronicky poskytovaným službám. V této souvislosti pojem „doplňkové“ odkazuje na služby, které jsou neoddělitelné od elektronicky poskytovaných služeb a jsou s nimi vnitřně provázané, tj. nelze je fakturovat zvlášť a jsou nezbytné pro poskytování elektronických služeb. To znamená, že za doplňkové služby nelze považovat služby, které jsou fakturovány zvlášť a které mohou být poskytovány samostatně, například služby v oblasti oprav, uchovávání údajů, údržby a poradenství. V následujícím textu jsou opatření, na něž se rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení nevztahuje, uvedena kvůli objasnění souvislostí.

         2.2   Právní rámec: islandský systém daně z přidané hodnoty

               (10)

               Podle § 1 zákona o DPH se „ze všech vnitrozemských plnění ve všech fázích a rovněž z dovozu zboží a služeb, jak je stanoveno v tomto zákoně, odvádí do státní pokladny daň z přidané hodnoty“. V § 2 zákona o DPH je upřesněno, že se „daňová povinnost vztahuje na veškeré zboží […] a služby“. V souladu s § 3 jsou osobami povinnými k dani „osoby, které na profesionálním či nezávislém základě prodávají nebo distribuují zboží nebo cenné předměty nebo které vykonávají zdanitelnou práci či poskytují zdanitelné služby“.

               (11)

               V § 11 je stanoveno: „Zdanitelný obrat subjektu zaregistrovaného k DPH zahrnuje veškerý prodej a distribuci zboží a cenných předmětů za úplatu a rovněž prodanou práci a služby.“ Podle § 12 zákona o DPH se do zdanitelného obratu nezapočítávají plnění, jejichž součást tvoří určité zboží a služby.

               (12)

               Základem pro výpočet daně z přidané hodnoty v případě dovozu zboží je celní hodnota zdanitelného zboží, která je stanovena v souladu s ustanoveními celního zákona č. 88/2005 v platném znění. V § 36 zákona o DPH jsou stanovena určitá osvobození dovozu od DPH, pokud jde například o zboží osvobozené od cla; zboží osvobozené na základě mezinárodních dohod; některá letadla a plavidla; umělecká díla; písemné materiály, které jsou zasílány bezúplatně vědeckým institucím, knihovnám a veřejným institucím a nejsou určeny pro obchodní účely, a dovoz zboží (kromě alkoholických a tabákových výrobků) do určité hodnoty.

               (13)

               V současnosti činí platná sazba DPH na Islandu 25,5 %, s výjimkou určitého zboží a služeb, které jsou uvedeny v § 14 odst. 2 zákona o DPH a na něž se vztahuje snížená 7 % sazba.

         2.3   Změny zákona č. 163/2010 oznámené z důvodu právní jistoty

   2.3.1   Obecné poznámky

               (14)

               Z důvodu právní jistoty oznámily islandské orgány změny zákona o DPH ve formě tří různých opatření, která byla zavedena ustanoveními §§ 4 a 12 zákona č. 163/2010: 1. daní z přidané hodnoty nejsou zdaňována plnění, jejichž součástí jsou služby poskytované elektronicky nerezidentům; 2. daní z přidané hodnoty nejsou zdaňována plnění, jejichž součástí jsou smíšené služby, které datová centra na Islandu poskytují nerezidentům, a 3. od daně z přidané hodnoty je osvobozen dovoz serverů a podobných zařízení, jejž realizují nerezidenti pro účely použití v datových centrech na Islandu (3).

         2.3.2   Nezdanění elektronicky poskytovaných služeb daní z přidané hodnoty

               (15)

               V § 12 odst. 1 zákona o DPH je stanoveno:
               „Zdanitelný obrat nezahrnuje:

                           1.

                           vyvážené zboží a práci a služby poskytované v zahraničí. […]

                           10.

                           prodej služeb subjektům, které v této zemi nemají bydliště nebo místo výkonu činnosti, jsou-li tyto služby zcela použity v zahraničí. […] Prodej služeb subjektům, které v této zemi nemají bydliště nebo místo výkonu činnosti, je ze zdanitelného obratu vyňat i tehdy, není-li služba využita zcela v zahraničí, pokud by pořizovatel mohl v případě, že by jeho činnost podléhala registraci v této zemi, započítat daň z přidané hodnoty vztahující se na pořízení služeb jako součást daně na vstupu, viz §§ 15 a 16. […]“

               (16)

               Původní seznam služeb spadajících do oblasti působnosti § 12 odst. 1 bodu 10 zákona o DPH byl pozměněn s cílem vyjmout ze zdanitelného obratu (4):

                           i)

                           „[…] zpracovávání údajů a předávání informací“ (5),

                           ii)

                           „elektronicky poskytované služby; má se za to, že tyto služby jsou vždy použity v místě, kde má pořizovatel služeb bydliště nebo sídlo nebo místo podnikání; totéž platí pro prodej smíšených služeb datových center pořizovatelům, kteří mají bydliště v zahraničí a nemají v této zemi stálou provozovnu“. (6)

               (17)

               V důsledku těchto změn mohou zákazníci–nerezidenti datových center pořizovat na Islandu elektronicky poskytované služby, aniž by platili islandskou DPH (7).

         2.3.3.   Nezdanění smíšených služeb poskytovaných zákazníkům datových center daní z přidané hodnoty

               (18)

               Zákon č. 163/2010 pozměnil rovněž § 12 odst. 1 bod 10 zákona o DPH a vyloučil ze zdanitelného obratu smíšené služby, které datová centra poskytují zákazníkům usazeným v zahraničí. Tyto služby se považují za použité v zahraničí, a nepodléhají proto islandské DPH.

               (19)

               Islandské orgány rovněž objasnily, že smíšené služby jsou vnitřně provázané s elektronicky poskytovanými službami datových center a jsou od nich neoddělitelné, nespadají však do tohoto pojmu. Jako příklad uvedly islandské orgány hosting, kontrolu a chlazení serverů. Na rozdíl od pojmu „elektronicky poskytované služby“ však v použitelných právních a správních předpisech ani pokynech neexistuje jednoznačná definice pojmu „smíšené služby“ použitého v § 12 odst. 1 bodu 10 zákona o DPH.

         2.3.4   Osvobození dovozu serverů od DPH

               (20)

               V novém § 42 A zákona o DPH je uvedeno:
               „dovoz serverů a podobných zařízení je osvobozen od DPH pod podmínkou, že jejich vlastníci jsou rezidenty jiného členského státu EHP, ESVO nebo Faerských ostrovů a nemají na Islandu stálou provozovnu ve smyslu § 3 bodu 4 zákona č. 90/2003 o daních z příjmů. Podobným zařízením se rozumí zařízení, které je nedílnou součástí funkčnosti serverů a které může používat pouze skutečný vlastník serveru.“
               Bylo objasněno, že toto ustanovení bude po uplynutí dvou let od jeho vstupu v platnost předmětem revize.

               (21)

               Podle tohoto ustanovení jsou nerezidenti–vlastníci serverů osvobozeni při dovozu serverů a podobných zařízení na Island od DPH, jsou-li kumulativně splněny tyto dodatečné požadavky (8):

                           —

                           Vlastníkem serveru a podobných zařízení musí být osoba povinná k dani pro plnění podléhající DPH v zemi bydliště.

                           —

                           Zdanitelná činnost vlastníka serveru a podobných zařízení by podle zákona o DPH na Islandu podléhala registraci a byla by zdanitelná, pokud by byla vykonávána na Islandu.

                           —

                           Servery a podobná zařízení musí být na Island dovezeny výhradně pro účely použití a umístění v datovém centru, jehož prostřednictvím vlastník vykonává činnost.

                           —

                           Servery a podobná zařízení musí používat výhradně vlastník a nesmí být použita při jiné činnosti datového centra.

                           —

                           Výsledky činnosti serverů a podobných zařízení musí být použity v zahraničí nebo ve prospěch osob, které nemají na Islandu bydliště nebo stálou provozovnu.

               (22)

               Islandské orgány objasnily, že „podobnými zařízeními“, která jsou nezbytná pro fungování serveru, mohou být mimo jiné počítače, kabely a jiná elektronická zařízení. Podle pokynů, které Ministerstvo financí vydalo dne 29. června 2011 Ředitelství cel (dále jen „pokyny“), jsou servery zařazeny do čísla celního sazebníku 8471 a podobná zařízení do čísla celního sazebníku 8517.

               (23)

               Islandské orgány objasnily, že vlastníky serverů mohou být velké počítačové společnosti, které servery samy vyrábějí, a menší společnosti, které se rozhodnou umístit na Islandu své servery pořízené v zahraničí. Osvobození se proto vztahovalo na různé situace. Islandské orgány rovněž objasnily, že se pravděpodobně bude mít za to, že místem podnikání (tzv. „stálou provozovnou“ podle terminologie zákona č. 90/2003 o daních z příjmů) zákazníka datového centra se zařízeními, jako jsou kanceláře, strojní zařízení nebo vybavení, nacházejícími se na islandském území je Island (9). Podle názoru islandských orgánů však „stálou provozovnu“ představuje pouze činnost velkých společností, která tudíž na Islandu podléhá DPH a dani z příjmu (10).

               (24)

               Podle islandských orgánů je cílem změn zajistit, aby datová centra na Islandu měla z hlediska režimu DPH srovnatelné podnikatelské prostředí jako jejich konkurenti, kteří působí v EU. Záměrem bylo rovněž zvýšit konkurenceschopnost islandských datových center a v jejich zájmu podporovat nové využití zdrojů energie, jimiž Island disponuje. Podle islandských orgánů je osvobození dovozu serverů od DPH vlastní islandskému systému DPH, jelikož podle § 36 odst. 1 zákona o DPH lze stanovené dovážené zboží osvobodit od DPH. Islandské orgány rovněž uvedly, že většina srovnatelných systémů DPH (ne-li všechny) obsahuje výjimky, které jsou založeny na hospodářských skutečnostech a úvahách a jsou v souladu s povahou a obecnou strukturou daňového systému.

         2.4   Příjemci

               (25)

               Kontrolní úřad určil tři skupiny potenciálních příjemců podpory v rámci oznámených opatření:

                           a)

                           kterýkoli zákazník islandských datových center, který je usazen v zahraničí a nemá na Islandu trvalé bydliště;

                           b)

                           dovozci serverů a podobných zařízení pro účely použití v datových centrech a

                           c)

                           nepřímo: datová centra usazená na Islandu.

         2.5   Doba trvání

               (26)

               Změny zákona o DPH vstoupily v platnost dne 1. května 2011. Islandské orgány neposkytly žádné údaje o době platnosti těchto výjimek. Ustanovení § 42 A však budou po uplynutí dvou let ode dne vstupu v platnost, tj. v květnu 2013, předmětem revize.

         3.   DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ

               (27)

               V rozhodnutí č. 3/13/COL Kontrolní úřad předběžně posoudil, zda výše uvedené změny islandského zákona o DPH představují státní podporu, a je-li tomu tak, zda je tato podpora slučitelná s ustanoveními o státních podporách, která jsou obsažena v Dohodě o EHP.

               (28)

               Kontrolní úřad dospěl k závěru, že první opatření, tj. nezdanění služeb, které jsou poskytovány z Islandu elektronicky zákazníkům–nerezidentům povinným k dani, daní z přidané hodnoty, je v souladu s obecnou zásadou daňové neutrality v islandském systému DPH a v celém EHP. Opatření proto nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP (11). Totéž platí pro smíšené služby, pokud je lze považovat za doplňkové služby k elektronicky poskytovaným službám.

               (29)

               Podle předběžného názoru Kontrolního úřadu však další dvě opatření zahrnovala státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP. V rozhodnutí č. 3/13/COL byly uvedeny tyto aspekty:

                           i)

                           Přiznání osvobození od daně znamená ztrátu daňových příjmů, která se rovná poskytnutí státních prostředků. Obě opatření znamenala pro islandský stát ztrátu příjmů ve formě neuplatnění DPH, a představovala tudíž převod státních prostředků.

                           ii)

                           Opatření zvýhodňovala zákazníky islandských datových center, jelikož je osvobodila od odvodů, jež jsou obvykle hrazeny z jejich rozpočtu. Osvobození zákazníků datových center od běžně vybírané DPH mimoto snižuje jejich náklady, a pro tyto podniky je proto přitažlivější obchodovat s datovými centry na Islandu.

                           iii)

                           Nezdanění smíšených služeb daní z přidané hodnoty a osvobození dovozu serverů od DPH jsou a priori selektivní opatření, jelikož zvýhodňují pouze vybranou skupinu podniků. Mimoto se nezdá, že by tato dvě opatření představovala úpravu obecného režimu s ohledem na povahu a celkovou strukturu islandského systému DPH. Naopak, změny byly přijaty s hospodářským a politickým cílem přilákat zahraniční podniky, aby pořizovaly služby datových center na Islandu, a tudíž zvýšit konkurenceschopnost islandských datových center. Tyto aspekty nejsou podle předběžného názoru Kontrolního úřadu součástí logiky a obecné povahy systému daní uložených spotřebitelům.

                           iv)

                           Kontrolní úřad závěrem uvedl, že opatření mohou narušit hospodářskou soutěž. Opatření byla zavedena úmyslně s cílem přilákat zákazníky z EHP a ze třetích zemí, aby pořizovali služby datových center na Islandu. Jelikož těmito zákazníky jsou podniky, které soutěží s ostatními subjekty v příslušných odvětvích v rámci celého EHP, opatření mohla narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod v EHP.

               (30)

               Kontrolní úřad dospěl k předběžnému závěru, že se na dotyčnou podporu nevztahují výjimky stanovené čl. 61 odst. 2 nebo 3 Dohody o EHP. Na základě svého předběžného posouzení měl proto Kontrolní úřad pochybnosti o tom, zda lze osvobození dovozu serverů a podobných zařízení, jejž realizují zákazníci–nerezidenti pro účely použití v islandských datových centrech, od DPH a nezdanění plnění, jejichž součástí jsou smíšené služby poskytované zákazníkům–nerezidentům islandských datových center, daní z přidané hodnoty považovat za slučitelné podle čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP.

         4.   PŘIPOMÍNKY ISLANDSKÝCH ORGÁNŮ

               (31)

               Krátce po přijetí rozhodnutí č. 3/13/COL islandské orgány Kontrolnímu úřadu sdělily, že hodlají předložit návrh zákona za účelem zrušení ustanovení, o nichž se předběžně usuzovalo, že představují neslučitelnou státní podporu. Návrh zákona parlament schválil dne 13. března 2013, a to s okamžitou účinností; viz zákon č. 24/2013. Nový zákon obsahoval celkovou změnu ustanovení § 43 odst. 3 zákona o DPH, jež dovoz zboží zahraničními společnostmi připojovala k pravidlům týkajícím se vrácení DPH zahraničním společnostem. Podle islandských orgánů je tato změna v souladu s obecným cílem zákona o DPH, kterým je to, že by konečnou daň měl hradit konečný uživatel dotyčného zboží nebo služby.

               (32)

               Podle informací Ředitelství cel týkajících se počtu dovozů, na něž se vztahuje osvobození dovozu serverů od DPH podle § 42 A zákona č. 50/1988, se vyskytl pouze jeden případ, na nějž se vztahovala tato výjimka. Celková výše DPH v tomto případě činila 990 445 ISK. Ředitelství cel také potvrdilo, že podle výše uvedeného ustanovení nebyla udělena žádná další výjimka (12).

               (33)

               Islandské orgány poskytly rovněž informace Finančního ředitelství, které se týkaly možného prodeje „smíšených služeb“nepředstavujících doplňkové služby k elektronicky poskytovaným službám podle § 12 odst. 1 bodu 10 zákona č. 163/2010 ze strany datových center. Níže uvedená tabulka ukazuje, že zdanitelný obrat DPH u zaregistrovaných datových center na Islandu, tj. subjektů zaregistrovaných islandským statistickým úřadem jako „atvinnugrein 63.11.0 Gagnavinnsla, hýsing og tengd starfsemi“ (zpracování údajů, hosting a související činnosti), v období od 1. května 2011 do 30. června 2013 činil (13):

                           Název společnosti

                           Rok 2011

                           Rok 2012

                           Rok 2013

                              Verne Real Estate II hf.

                           Zdanitelný obrat DPH

                           X

                           X

                           X

                           Obrat DPH s nulovou sazbou

                           X

                           X

                           X

                              Tölvuþjónustan SecureStore ehf.

                           Zdanitelný obrat DPH

                           X

                           X

                           X

                           Obrat DPH s nulovou sazbou

                           X

                           X

                           X

                              Datacell ehf.

                           Zdanitelný obrat DPH

                           X

                           X

                           X

                           Obrat DPH s nulovou sazbou

                           X

                           X

                           X

                              Videntifier Technologies ehf.

                           Zdanitelný obrat DPH

                           X

                           X

                           X

                           Obrat DPH s nulovou sazbou

                           X

                           X

                           X

                              THOR Data Center ehf.

                           Zdanitelný obrat DPH

                           X

                           X

                           X

                           Obrat DPH s nulovou sazbou

                           X

                           X

                           X

               (34)

               Podle islandských orgánů představuje většinu obratů DPH s nulovou sazbou s největší pravděpodobností běžný vývoz. Údaje uvedené v tabulce však konkrétně neudávají, jaká část obratu DPH může souviset se „smíšenými službami“.

               (35)

               Islandské orgány zdůraznily, že možné prvky podpory nejsou (jak se zdá) významné. Podle islandských orgánů využil pouze jeden podnik ustanovení o osvobození dovozu serverů od DPH, které bylo obsaženo v nyní zrušeném § 42 A zákona o DPH. Islandské orgány připustily, že nelze vyloučit, že některé podniky využily ustanovení nyní zrušené části § 12 odst. 1 bodu 10 týkajícího se smíšených služeb. Podle názoru islandských orgánů však nemá smysl přijmout další opatření s cílem potvrdit možné prvky podpory na základě zrušených ustanovení § 12 a části § 4 písm. b) vztahujících se na smíšené služby, jež byla obsažena v zákoně č. 163/2010, a to kvůli zanedbatelným částkám, jak ukazuje výše uvedená tabulka.

         5.   PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI IKT NORGE AS

               (36)

               Kontrolní úřad obdržel připomínky od jedné zúčastněné třetí strany, společnosti IKT Norge AS. Společnost IKT Norge jménem norského odvětví IKT uvedla, že závěr o hospodářské výhodě poskytnuté nerezidentským podnikům v porovnání s podniky, které mají sídlo na Islandu, s ohledem na osvobození dovozu serverů nebyl správný. Podle společnosti IKT Norge neexistuje žádná výhoda ani v souvislosti s nezdaněním služeb datových center daní z přidané hodnoty v případě zákazníků, kteří vykonávají zdanitelné činnosti. Co se týká zákazníků, kteří zdanitelné činnosti nevykonávají, společnost IKT Norge se domnívala, že změna islandského zákona může představovat hospodářskou výhodu pro zákazníky, kteří nemají na Islandu bydliště nebo sídlo.

               (37)

               Podle společnosti IKT Norge zajistila změna právního předpisu rovné zacházení s rezidentskými i nerezidentskými podniky a zavedení takovéto výjimky je účinnější a vhodnější než režim vracení daně.

               (38)

               Podmínka, že výjimku mohou uplatňovat pouze subjekty, které vykonávají činnosti, s ohledem na něž by na Islandu měly nárok na odpočet daně, pokud by měly na Islandu své sídlo, podle společnosti IKT Norge zajišťuje, že nerezidentské podniky nedosáhnou v porovnání se stejným typem podniků, které mají na Islandu své sídlo, žádných úspor. Podle společnosti IKT Norge nelze proto mít za to, že změna poskytuje hospodářské výhody kterémukoli z údajných příjemců.

               (39)

               Co se týká nezdanění plnění, jehož součástí jsou smíšené služby poskytované zákazníkům datových center, daní z přidané hodnoty, společnost IKT Norge souhlasí s islandskými orgány v tom, že je obtížné služby datového centra oddělit a zdanit je zvlášť. Podle společnosti IKT Norge by v zájmu dosažení stejných rámcových podmínek pro datová centra ve všech zemích bylo nejvhodnější vymezit veškeré služby datového centra jako vývoz se související povinností pořizovatele služeb odvést DPH z celé částky účtované datovým centrem.

               (40)

               Podle společnosti IKT Norge je třeba blíže zkoumat, jak se s pořizovatelem služeb zachází v členských státech EU. Jsou-li obecná pravidla taková, že v zemi každého zákazníka podléhá dani celá platba islandskému datovému centru, nemá společnost IKT Norge za to, že by změna islandského zákona poskytovala této skupině hospodářskou výhodu. V tomto případě bude naopak nezdanění daní z přidané hodnoty podmínkou toho, aby se u těchto zákazníků zamezilo dvojímu zdanění.

         II.   POSOUZENÍ

   1.   EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY VE SMYSLU ČL. 61 ODST. 1 DOHODY O EHP

               (41)

               V čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP se uvádí:
               „Nestanoví-li tato dohoda jinak, podpory poskytované v jakékoli formě členskými státy ES, státy ESVO nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi smluvními stranami, neslučitelné s fungováním této dohody.“

               (42)

               To znamená, že opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, jsou-li kumulativně splněny tyto podmínky: opatření i) je poskytnuto státem nebo ze státních prostředků; ii) poskytuje příjemci hospodářskou výhodu; iii) tato výhoda je selektivní; i) může ovlivnit obchod mezi smluvními stranami a narušit hospodářskou soutěž (14).

               (43)

               V následujících oddílech budou změny islandského zákona o DPH, o nichž se v rozhodnutí č. 3/13/COL předběžně usuzovalo, že představují neslučitelnou státní podporu, tj. i) osvobození dovozu serverů a podobných zařízení, jejž realizují zákazníci–nerezidenti pro účely použití v islandských datových centrech, od DPH a ii) nezdanění plnění, jejichž součástí jsou smíšené služby poskytované zákazníkům-nerezidentům islandských datových center, daní z přidané hodnoty, pokud tyto služby nepředstavují doplňkové služby k elektronicky poskytovaným službám, a s ohledem na něž je proto třeba mít za to, že místem poskytnutí je Island, posouzeny s ohledem na tato kritéria.

         1.1   Státní prostředky

               (44)

               Opatření musí být provedeno státem nebo ze státních prostředků. Přiznání osvobození od daně znamená ztrátu daňových příjmů, která se rovná poskytnutí státních prostředků (15). Opatření, která byla zavedena vstupem zákona č. 163/2010 v platnost, představují pro islandský stát ztrátu daňových prostředků ve formě neuplatnění DPH.

         1.2   Hospodářská výhoda

               (45)

               Aby opatření představovalo státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, musí zvýhodňovat určité podniky. Podniky jsou subjekty, které vykonávají hospodářskou činnost, bez ohledu na jejich právní postavení a způsob jejich financování (16). Hospodářskou činnost představuje jakákoli činnost spočívající v nabízení zboží nebo služeb na trhu (17).

               (46)

               Opatření zvýhodňovala přímé příjemce tím, že je osvobodila od odvodů (neplacení DPH při nákupu služeb a dovozu serverů), jež jsou obvykle hrazeny z jejich rozpočtu.

               (47)

               Jak je uvedeno v rozhodnutí č. 3/13/COL, odvádění daní představuje provozní náklad, který vzniká v rámci běžné hospodářské činnosti podniku a který obvykle hradí samotný podnik. Osvobození od daně nebo nezdanění poskytuje způsobilým společnostem výhodu, jelikož jejich provozní náklady jsou v porovnání s ostatními podniky, které se nacházejí v podobné skutkové a právní situaci, nižší.

               (48)

               Co se týká služeb, o nichž se usuzuje, že jsou poskytovány na Islandu, v případě nepřiznání osvobození od daně by byla u pořizovatele těchto služeb vybírána DPH. Nejsou-li smíšené služby zdaňovány daní z přidané hodnoty, jsou uživatelé těchto služeb v zásadě hospodářsky zvýhodněni, neboť si předmětnou službu pořizují za nižší cenu.

               (49)

               Společnosti z jiných zemí EHP a Faerských ostrovů, které na Island dovážejí servery a podobná zařízení pro účely použití v islandských datových centrech, jsou hospodářsky zvýhodněny v podobě nižších nákladů na své počítačové vybavení dovážené na Island, neboť jsou osvobozeny od islandské DPH, jak bylo popsáno výše. V rámci běžné hospodářské činnosti by u tohoto zboží byla při jeho vstupu na islandské celní území vybírána DPH. Vlastníkům těchto serverů a podobného zařízení dováženého na Island byla proto v porovnání s ostatními dovozci zboží poskytnuta hospodářská výhoda.

               (50)

               Osvobození zákazníků datových center nacházejících se na Islandu od DPH snížilo jejich náklady. Pro tyto podniky bylo proto přitažlivější obchodovat s datovými centry na Islandu.

         1.3   Selektivita

               (51)

               Aby opatření představovalo státní podporu ve smyslu článku 61 Dohody o EHP, musí být selektivní v tom, že zvýhodňuje „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“.

               (52)

               Při posuzování selektivity je třeba určit, zda v rámci daného právního režimu může vnitrostátní opatření zvýhodňovat určité podniky nebo určitá odvětví výroby vůči ostatním, které se nacházejí s ohledem na cíl sledovaný uvedeným režimem ve srovnatelné skutkové a právní situaci (18). Pojem státní podpora nezahrnuje opatření rozlišující mezi podniky, a tedy opatření a priori selektivní, pokud toto rozlišení vyplývá z povahy nebo uspořádání systému, do něhož tato opatření patří (19).

               (53)

               Níže Kontrolní úřad posoudí, zda změny představují selektivní opatření, a je-li tomu tak, zda zapadají do logiky a obecné povahy systému DPH na Islandu.

         1.3.1   Oznámené změny představují a priori selektivní opatření

               (54)

               Nezdanění smíšených služeb daní z přidané hodnoty zvýhodnilo pouze určitou skupinu podniků, konkrétně zákazníky–nerezidenty datových center nacházejících se na Islandu.

               (55)

               Rovněž osvobození dovozu serverů, které mají být používány na Islandu zahraničními zákazníky, od DPH zvýhodnilo selektivní skupinu podniků. Toto osvobození se týkalo pouze zahraničních podniků, které dovážejí na Island vlastní servery pro účely použití v datových centrech nacházejících se na Islandu.

               (56)

               Skutečnost, že počet podniků, které mohou na základě opatření uplatňovat výjimku, je vysoký nebo že se opatření vztahuje na celé odvětví, nepostačuje k zpochybnění selektivní povahy tohoto opatření, a tudíž k vyloučení jeho klasifikace jakožto státní podpory (20). Skutečnost, že se dotyčné opatření zakládá na objektivních horizontálně uplatnitelných kritériích, nezpochybňuje jeho selektivitu, neboť pouze dokládá, že se sporné podpory začleňují do režimu podpor a že se nejedná o individuální podpory (21).

               (57)

               Kontrolní úřad se domnívá, že se všechny podniky, které na Islandu přijímají služby od podniků nacházejících se na Islandu nebo které dovážejí vlastní zboží pro účely použití na Islandu, nacházejí ve stejné právní a skutkové situaci jako určení příjemci podpory na základě oznámených změn DPH. Ostatní společnosti přijímající služby od islandských podniků nebo dovážející vlastní zboží, které je nezbytné pro vykonávání obchodních činností, podléhají obecně použitelným předpisům o DPH. Kontrolní úřad zastává názor, že není důvod vyvodit závěr, že se podniky, které jsou příjemci podpory, nacházejí v porovnání s ostatními podniky podléhajícími na Islandu DPH v jiné právní a skutkové situaci. Kontrolní úřad proto vyvozuje závěr, že oznámené změny jsou selektivní.

         1.3.2   Logika a obecná povaha režimu

               (58)

               Specifické nebo selektivní daňové opatření může být nicméně odůvodněno logikou daňového systému (22). Opatření, jež mají pro podniky v určitém odvětví zavést úplnou nebo částečnou výjimku při hrazení poplatků vyplývajících z běžného uplatňování všeobecného systému, mohou představovat státní podporu, není-li tato výjimka odůvodněna povahou a logikou všeobecného daňového systému (23). Kontrolní úřad musí posoudit, zda odlišný režim pro podniky, pokud jde o výhody nebo zátěž zavedenou dotyčným daňovým opatřením, vyplývá z povahy nebo vnitřního uspořádání všeobecného systému, který se uplatňuje. Je-li toto rozlišování založeno na jiných cílech, než jsou cíle sledované všeobecným systémem, považuje se dotyčné opatření v zásadě za selektivní.

               (59)

               Podle ustálené judikatury je na státu ESVO, který mezi podniky zavedl odlišný režim, aby prokázal, že tento režim je odůvodněn povahou a vnitřním uspořádáním dotyčného systému (24). Kontrolní úřad musí poté posoudit, zda změna daňových pravidel splňuje cíle samotného daňového systému, nebo zda sleduje jiné cíle.

               (60)

               Podle informací, které poskytly islandské orgány, bylo cílem oznámených změn zajistit pro islandské odvětví datových center srovnatelné podmínky s datovými centry v EU. Nezdanění smíšených služeb daní z přidané hodnoty a osvobození dovozu serverů od DPH mělo na Island přilákat mobilní (a z hlediska daní citlivé) odvětví služeb, a to odvětví datových center.

               (61)

               Je důležité zmínit, že v daném případě je referenčním daňovým rámcem, na jehož základě je třeba posoudit, zda cíl sledovaný oznámenými změnami zapadá do obecné povahy a logiky systému, islandský systém DPH.

               (62)

               Jak je uvedeno v rozhodnutí č. 3/13/COL, v islandských právních a správních předpisech ani pokynech neexistuje jednoznačná definice smíšených služeb. Pojem „smíšené služby“ není jasně vymezen a nelze konstatovat, že jsou všechny smíšené služby, jež islandská datová centra zákazníkům–nerezidentům poskytují, skutečně používány a využívány v zahraničí. Jako příklad smíšených služeb uvedly islandské orgány hosting, kontrolu a chlazeníserverů. Zdá se však, že v pojmu smíšené služby jsou zahrnuty i jiné služby, které jsou na Islandu jednoznačně poskytovány, a měly by tudíž za normálních okolností podléhat DPH, jako jsou služby v oblasti údržby a uchovávání údajů.

               (63)

               Pokud jsou smíšené služby neoddělitelné od elektronicky poskytovaných služeb a jsou s nimi vnitřně provázané a jsou používány a využívány v zahraničí, vztahují se na ně stejné úvahy ohledně daňové neutrality jako v případě elektronicky poskytovaných služeb (25). Nezdanění těchto smíšených služeb, které jsou v tomto smyslu „doplňkovými“ službami ke službám poskytovaným islandskými datovými centry zákazníkům–nerezidentům elektronicky, daní z přidané hodnoty zapadá do povahy a logiky systému DPH.

               (64)

               Islandské orgány uvedly, že s ohledem na smíšené služby, které nelze považovat za služby používané a využívané v zahraničí, obsahuje většina srovnatelných systémů DPH určitá pravidla týkající se položek a služeb, které nejsou zahrnuty ve zdanitelném obratu, a jsou tudíž osvobozeny od DPH. Cílem změny proto bylo zajistit, aby datová centra na Islandu měla z hlediska režimu DPH srovnatelné podnikatelské prostředí jako jejich konkurenti, kteří působí v EU.

               (65)

               Kontrolní úřad má za to, že skutečnost, že ostatní systémy DPH přiznávají určité výjimky, neodůvodňuje sama o sobě nezdanění daní z přidané hodnoty na Islandu. I v případě, má-li opatření odstranit nevýhody, s nimiž se potýkají islandská datová centra, nemůže takovéto opatření v žádném případě být odůvodněno tím, že má napravit narušení hospodářské soutěže na trhu EHP pro služby datových center. Podle ustálené judikatury nemůže okolnost, že se jeden členský stát EHP snaží jednostrannými opatřeními přiblížit podmínky hospodářské soutěže v určitém hospodářském odvětví podmínkám, které převažují jinde v EHP, tato opatření zbavit povahy státní podpory (26). To, zda konkrétní výjimka zapadá do logiky systému, je proto třeba posoudit především s ohledem na referenční daňový systém, tj. islandský systém DPH (27).

               (66)

               Zvýhodnění výroby islandského zboží nebo zlepšení podmínek hospodářské soutěže pro islandské společnosti v porovnání s jejich konkurenty usazenými jinde v EHP nezapadá do obecné povahy a logiky islandského systému DPH. Islandský zákon o DPH ve skutečnosti neobsahuje žádná ustanovení, která mají zvýhodnit islandské služby nebo zboží v porovnání s konkurenčními zahraničními službami či zbožím. Cíl vnější politiky, jako je záměr zvýšit konkurenceschopnost islandských datových center a podporovat nové využití zdrojů energie, jimiž Island disponuje, který není vlastní referenčnímu systému, nelze využít k odůvodnění odchylek od systému (28).

               (67)

               Na základě výše uvedených skutečností se Kontrolní úřad domnívá, že nezdanění smíšených služeb, které jsou oddělitelné od elektronicky poskytovaných služeb a nejsou s nimi vnitřně provázané, nelze považovat za opatření zapadající do obecné povahy a logiky islandského systému DPH.

               (68)

               Ve vztahu k dovozu serverů islandské orgány uvedly, že § 36 odst. 1 zákona o DPH umožňuje osvobodit stanovené dovážené zboží od DPH, a tudíž osvobození dovozu určitého zboží od DPH je vlastní systému DPH. Islandské orgány mimoto tvrdily, že většina systémů DPH stanoví určité výjimky, které vycházejí z hospodářských skutečností a povahy a obecné struktury daňového systému v dané zemi.

               (69)

               Kontrolní úřad má za to, že výjimky stanovené v § 36 odst. 1 (umělecká díla dovážená autorem, zvláštní literární díla, vozidla záchranné služby, zboží osvobozené od cla atd.) jsou velmi omezené a nejsou nutně spojeny s výkonem hospodářské činnosti. Naopak společnosti, které budou mít prospěch z osvobození dovozu serverů od DPH, budou své servery dovážet v rámci svých hospodářských činností. Jak bylo uvedeno výše, hlavním pravidlem islandského zákona o DPH je to, že by hospodářské činnosti měly být zdaněny a že se do státní pokladny odvádí DPH ze všech vnitrozemských plnění ve všech fázích a rovněž z dovozu zboží a služeb (29). Islandské orgány neuvedly k odůvodnění změn žádné příklady podobných odvětvových výjimek obsažených v islandském zákoně o DPH.

               (70)

               Islandské orgány se dále dovolávaly zásady, podle níž je v případě, je-li zboží předáno pouze za účelem poskytnutí služby, aniž by došlo ke změně vlastnictví, převod tohoto zboží součástí poskytnutí služby, a pro účely DPH není tudíž zdaněn zvlášť. Islandské orgány však neobjasnily právní základ této zásady, ani neuvedly, proč bylo nutné přijmout ohledně osvobození dovozu serverů a podobných zařízení od DPH zvláštní ustanovení, jestliže se na tento dovoz vztahuje výše uvedená zásada.

               (71)

               Kontrolní úřad se nedomnívá, že osvobození dovozu serverů od DPH a nezdanění smíšených služeb daní z přidané hodnoty představuje úpravu obecného režimu s ohledem na povahu a celkovou strukturu islandského systému DPH. Zdá se naopak, že změny byly přijaty s hospodářským a politickým cílem (30) přilákat zahraniční podniky, aby pořizovaly služby datových center na Islandu, a tudíž zvýšit konkurenceschopnost islandských datových center (31). Tyto aspekty nejsou podle názoru Kontrolního úřadu součástí logiky a obecné povahy systému daní uložených spotřebitelům (32).

               (72)

               Islandské orgány tvrdí, že dotyčná opatření jsou míněna jako pokus přizpůsobit islandský systém DPH systémům DPH v členských státech EU v zájmu zajištění podobného konkurenčního prostředí pro domácí datová centra, jaké existuje v EU. V rozhodnutí č. 3/13/COL Kontrolní úřad islandské orgány vyzval, aby poskytly více podstatných informací, a to nejen k doložení svých tvrzení, že nové změny DPH přihlížejí k systémům DPH v členských státech EU, nýbrž rovněž (což je důležitější) k doložení toho, že změny zapadají do logiky islandského systému DPH. Islandské orgány však v tomto ohledu nepředložily žádné připomínky ani doplňkové informace.

               (73)

               Na základě výše uvedených skutečností se Kontrolní úřad domnívá, že osvobození dovozu serverů od DPH a nezdanění smíšených služeb daní z přidané hodnoty nezapadá do logiky a obecné povahy islandského systému DPH.

         1.4   Narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu mezi smluvními stranami

               (74)

               Aby se opatření považovalo za státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, musí být schopno narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi smluvními stranami Dohody o EHP.

               (75)

               Podle ustálené judikatury postačuje samotná skutečnost, že opatření posiluje postavení určitého podniku vůči ostatním podnikům, které s ním soutěží při obchodování v rámci EHP, k tomu, aby bylo možno vyvodit závěr, že opatření pravděpodobně ovlivní obchod mezi smluvními stranami a naruší hospodářskou soutěž mezi podniky usazenými v jiných členských státech EHP (33).

               (76)

               Obě sporná opatření jsou zaměřena na subjekty usazené mimo Island, včetně v EHP. Tyto subjekty budou mít z opatření prospěch při pořizování služeb u islandských datových center. Islandská datová centra zase soutěží s poskytovateli podobných služeb v EHP. Opatření byla mimoto zavedena úmyslně s cílem přilákat zákazníky z EHP a ze třetích zemí, aby pořizovali služby datových center na Islandu. Jelikož těmito zákazníky jsou podniky, které soutěží s ostatními subjekty v příslušných odvětvích v rámci celého EHP, mohla opatření ovlivnit obchod mezi smluvními stranami Dohody o EHP a narušit hospodářskou soutěž v EHP.

         1.5   Závěr ohledně existence státní podpory

               (77)

               S odkazem na výše uvedené aspekty vyvozuje Kontrolní úřad závěr, že posuzovaná opatření, tj. osvobození dovozu serverů a podobných zařízení, jejž realizují zákazníci–nerezidenti pro účely použití v islandských datových centrech, od DPH a nezdanění plnění poskytovaných datovými centry daní z přidané hodnoty s výjimkou „doplňkových“ služeb k elektronicky poskytovaným službám, představuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP. Za výše uvedené situace je tudíž nutné uvážit, zda lze mít za to, že opatření jsou slučitelná s fungováním Dohody o EHP.

         2.   PROCESNÍ POŽADAVKY

               (78)

               V čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 je stanoveno, že „Kontrolní úřad ESVO bude včas informován o všech plánech ohledně poskytnutí nebo změny podpor, aby mohl podat své vyjádření (…). Dotčené státy neprovedou navrhovaná opatření, dokud nebude v tomto řízení přijato konečné rozhodnutí.“

               (79)

               Islandské orgány Kontrolnímu úřadu dotyčná opatření podpory neoznámily s dostatečným předstihem před jejich zavedením ke dni 1. května 2011. Islandské orgány mimoto opatření provedly dříve, než Kontrolní úřad přijal konečné rozhodnutí. Kontrolní úřad proto vyvozuje závěr, že islandské orgány nedodržely své povinnosti v tomto ohledu stanovené v čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3. Poskytnutí podpory je proto protiprávní.

         3.   POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI

               (80)

               Islandské orgány neuvedly, že by státní podporu obsaženou ve výše popsaných opatřeních týkajících se DPH bylo možno považovat za slučitelnou státní podporu.

               (81)

               Opatření podpory, na něž se vztahuje čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, nejsou obvykle slučitelná s fungováním Dohody o EHP, ledaže jsou způsobilá pro výjimku podle čl. 61 odst. 2 nebo 3 Dohody o EHP.

               (82)

               Výjimka stanovená v čl. 61 odst. 2 se na danou podporu nevztahuje, jelikož ta nemá dosáhnout některého z cílů uvedených v tomto ustanovení. V daném případě se nepoužije ani ustanovení čl. 61 odst. 3 písm. a) nebo b) Dohody o EHP. Kontrolnímu úřadu nebyly mimoto poskytnuty žádné informace, které by prokazovaly, že se příjemci podpory nacházejí v regionu, který může využít regionální podporu ve smyslu čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP. V daném případě není použitelná ani výjimka stanovená v čl. 59 odst. 2 Dohody o EHP.

               (83)

               Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Kontrolní úřad závěr, že osvobození dovozu serverů a podobných zařízení, jejž realizují zákazníci–nerezidenti pro účely použití v islandských datových centrech, od DPH a nezdanění plnění, jejichž součástí jsou smíšené služby poskytované zákazníkům–nerezidentům islandských datových center, pokud tyto služby nepředstavují doplňkové služby k elektronicky poskytovaným službám, daní z přidané hodnoty nelze odůvodnit na základě ustanovení o státních podporách, která jsou obsažena v Dohodě o EHP.

         4.   OPRÁVNĚNÁ OČEKÁVÁNÍ A PRÁVNÍ JISTOTA

               (84)

               Příjemci podpory se mohou při napadení příkazu k vrácení poskytnuté protiprávní státní podpory dovolávat základních právních zásad týkajících se oprávněných očekávání a právní jistoty. Tyto zásady se však použijí pouze v mimořádných případech a podnik nemůže za normálních okolností legitimně očekávat, že je podpora zákonná, pokud nebyla poskytnuta v souladu s postupem pro oznamování podpory Kontrolnímu úřadu (nebo případně Evropské komisi) (34). Tuto zásadu znovu potvrdil Soudní dvůr: „V situaci, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, navíc nemůže být existence mimořádné okolnosti brána v úvahu ani s ohledem na zásadu právní jistoty, neboť Soudní dvůr již rozhodl, že dokud Komise nepřijala schvalující rozhodnutí …, nemá příjemce žádnou jistotu, pokud jde o legalitu podpory, takže se nelze dovolávat ani zásady ochrany legitimního očekávání ani zásady právní jistoty“ (35).

               (85)

               Judikatura Soudního dvora v zásadě uvádí, že se legitimního očekávání ohledně souladu podpory s právními předpisy lze dovolávat pouze tehdy, pokud tato podpora byla poskytnuta v souladu s postupem stanoveným v čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 (36), přičemž připomíná, že s řádnou péčí postupující hospodářský subjekt by měl být obvykle schopen se ujistit, zda byl tento postup dodržen (37).

               (86)

               Soudní dvůr však rovněž uznal, že za mimořádných okolností se může příjemce podpory, která byla udělena protiprávně z toho důvodu, že nebyla oznámena, dovolávat legitimních očekávání, že podpora je v souladu s právními předpisy, aby zabránil jejímu vrácení (38). Soudní dvůr rozhodl, že se zásady ochrany legitimního očekávání může domáhat každý subjekt, u nějž orgán Společenství vyvolal podložené naděje (39). Kontrolní úřad nic takového neučinil a rozhodnutí Kontrolního úřadu, která nepovolují selektivní opatření daňové podpory, by měla ujasnit, že opatření v oblasti DPH, která zvýhodňují určité společnosti nebo skupiny společností, je nutno oznámit Kontrolnímu úřadu (40).

               (87)

               Na základě výše uvedených skutečností nesouhlasí Kontrolní úřad s tím, že by v daném případě bylo možno vzhledem k judikatuře soudu a rozsáhlé použitelnosti článku 61 (Dohody o EHP) a článku 107 (Smlouvy o fungování EU) uplatnit argumenty týkající se právní jistoty nebo oprávněných očekávání. Závěr, že opatření v oblasti DPH, která jsou předmětem šetření, mohou zahrnovat státní podporu, byl jednoznačně vždy předvídatelný.

         5.   ZPĚTNÉ ZÍSKÁNÍ PODPORY

               (88)

               Jelikož podpora byla poskytnuta, aniž byla oznámena Kontrolnímu úřadu, představuje protiprávní podporu ve smyslu čl. 1 písm. f) části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru. Z článku 14 části II protokolu 3 vyplývá, že Kontrolní úřad rozhodne, že protiprávní podpora, která není slučitelná s pravidly státní podpory podle Dohody o EHP, musí být od příjemců získána zpět.

               (89)

               Kontrolní úřad je názoru, že vrácení podpory v daném případě nebrání žádné obecné zásady. Podle ustálené judikatury je totiž zrušení protiprávně poskytnuté podpory prostřednictvím jejího zpětného získání logickým důsledkem konstatování její protiprávnosti. Zpětné získání protiprávně poskytnuté státní podpory s cílem obnovení dřívějšího stavu není proto v zásadě považováno za nepřiměřené opatření vzhledem k cílům ustanovení Dohody EHP v oblasti státních podpor.

               (90)

               Vrácením podpory ztratí příjemci výhodu, kterou měli na trhu ve vztahu ke svým konkurentům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (41). Z této funkce vrácení podpory rovněž vyplývá, že Kontrolní úřad zpravidla, vyjma výjimečných okolností, nepřekročí svou diskreční pravomoc, pokud po členském státu ESVO žádá, aby zajistil zpětné získání částek poskytnutých jako protiprávní podpory, jelikož pouze zajišťuje obnovení dřívějšího stavu (42). S ohledem na imperativní charakter kontroly státních podpor prováděné Kontrolním úřadem na základě protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru mohou podniky, které jsou příjemci podpory, v zásadě mít oprávněná očekávání, že byla zachována pravidla při poskytování podpory, pouze v případě, že tato podpora byla poskytnuta při dodržení postupu upraveného uvedeným protokolem (43). V tomto případě zjevně neexistují mimořádné okolnosti, jež by mohly vést k oprávněným očekáváním na straně příjemců podpory.

               (91)

               Zpětné získání částek neoprávněně poskytnuté státní podpory by mělo v souladu s čl. 14 odst. 2 v části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru a články 9 a 11 rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 195/04/KOL ze dne 14. července 2004 zahrnovat složený úrok (44).

               (92)

               Islandské orgány dosud poskytly pouze omezené informace o výši podpory poskytnuté na základě změn zákona č. 163/2010. Neposkytly ani dostatečné informace o počtu a totožnosti potenciálních příjemců podpory na základě opatření. Islandské orgány se tímto vyzývají, aby poskytly podrobné a přesné informace o výši poskytnuté podpory a o příjemcích podpory.

         6.   ZÁVĚR

               (93)

               Na základě výše uvedených úvah vyvozuje Kontrolní úřad závěr, že islandské orgány poskytly dotyčnou podporu protiprávně v rozporu s čl. 1 odst. 3 části 1 protokolu 3.

               (94)

               Státní podpora poskytnutá podle ustanovení zákona č. 163/2010, tj. osvobození dovozu serverů a podobných zařízení, jejž realizují zákazníci–nerezidenti pro účely použití v islandských datových centrech, od DPH a nezdanění smíšených služeb poskytovaných zákazníkům–nerezidentům islandských datových center, pokud tyto služby nejsou doplňkovými službami k elektronicky poskytovaným službám, daní z přidané hodnoty, není z výše uvedených důvodů slučitelná s fungováním Dohody o EHP a měla by být získána zpět, a to ode dne jejího poskytnutí,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Ustanovení zavedená prostřednictvím §§ 4 a 12 zákona č. 163/2010, tj. osvobození dovozu serverů a podobných zařízení, jejž realizují zákazníci–nerezidenti pro účely použití v islandských datových centrech, od DPH a nezdanění smíšených služeb, které jsou oddělitelné od služeb poskytovaných elektronicky zákazníkům–nerezidentům islandských datových center a které nejsou s těmito službami vnitřně provázané, daní z přidané hodnoty, představují státní podporu, která není slučitelná s fungováním Dohody o EHP.
   Článek 2
   Islandské orgány přijmou veškerá potřebná opatření, aby od příjemce/příjemců získaly zpět podporu uvedenou v článku 1, která byla příjemcům poskytnuta protiprávně v období od 1. května 2011 do 13. března 2013.
   Článek 3
   Zpětné získání podpory se uskuteční bez prodlení, nejpozději však do čtyř měsíců ode dne vydání tohoto rozhodnutí, a v souladu s postupy stanovenými vnitrostátním právem, pokud dovolují okamžitý a účinný výkon rozhodnutí.
   Podpora, která má být získána zpět, zahrnuje úrok a složený úrok za dobu ode dne, kdy byla příjemci dána k dispozici, do dne jejího zpětného získání.
   Úrok se vypočte na základě článku 9 rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 195/04/KOL (45).
   Článek 4
   Do dne 8. července 2014 poskytne Island Kontrolnímu úřadu informace o celkové částce (jistina a úroky), která musí být od příjemce/příjemců získána zpět, a o plánovaných nebo již přijatých opatřeních ke zpětnému získání podpory.
   Island musí vykonat rozhodnutí Kontrolního úřadu a zajistit zpětné získání podpory v plné výši do dne 8. září 2014.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí je určeno Islandu.
   Článek 6
   Pouze anglické znění tohoto rozhodnutí je závazné.

      V Bruselu dne 8. května 2014.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Oda Helen SLETNES

            předsedkyně

         Frank J. BÜCHEL

            člen kolegia

      (1)  Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 3/13/COL ze dne 16. ledna 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení týkajícího se některých změn zákona č. 50/1988 o dani z přidané hodnoty, které se použijí na zákazníky islandských datových center, bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (Úř. věst. C 111, 18.4.2013, s. 5) a v dodatku EHP č. 23, 18.4.2013, s. 1.

      (2)  Pokud jde o podrobnější popis korespondence, viz 1.–6. bod odůvodnění rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 3/13/COL.

      (3)  V tomto oznámení odkazovaly islandské orgány na všechna tři opatření jako na osvobození od DPH. Podle názoru Kontrolního úřadu by se však podle logiky systému DPH mělo na opatření vztahující se na elektronicky poskytované služby a smíšené služby odkazovat spíše jako na opatření podléhající „nulové sazbě DPH“, jelikož si poskytovatelé těchto služeb (jak se Kontrolní úřad domnívá) mohou odečíst DPH na vstupu, kterou odvedou z nákupů vztahujících se k danému plnění.

      (4)  Viz § 4 zákona č. 163/2010.

      (5)  § 12 odst. 1 bod 10 písm. c) zákona o DPH.

      (6)  § 12 odst. 1 bod 10 písm. d) zákona o DPH. Islandské orgány objasnily, že pojem „počítačové služby“ zahrnuje pouze omezený rozsah služeb poskytovaných elektronicky a že účelem změny bylo rozšíření tohoto osvobození na širší škálu elektronicky poskytovaných služeb.

      (7)  Podle oficiální definice, kterou poskytly islandské orgány, zahrnuje pojem „elektronicky poskytované služby“„služby poskytované prostřednictvím internetu či jiné sítě, automaticky a s minimálním zásahem člověka, přičemž nezbytnou součástí dodávky je použití informační technologie“.

      (8)  Viz § 42 A zákona o DPH.

      (9)  V této souvislosti předložil zástupce datových center na Islandu návrh na změnu zákona o daních z příjmů za tím účelem, že by dovezené servery umístěné v islandských datových serverech, které vlastní nerezidenti, nepředstavovaly stálou provozovnu na Islandu. Parlament však tento návrh neschválil.

      (10)  Viz příklady, které islandské orgány uvedly ve svém e-mailu ze dne 5. dubna 2011 na s. 5: usuzovalo by se, že společnost z některého členského státu EU provozující síťové servery, která má své servery umístěny v datovém centru, jež se nachází na Islandu, a která pořizuje služby v oblasti uchovávání údajů u islandského datového centra, má stálou provozovnu na Islandu, a podle platných předpisů tudíž podléhá DPH (viz § 42 A zákona o DPH). Avšak v případě účetní kanceláře z některého členského státu EU, jejíž hlavní činností není hostování dat na serverech, by se nemělo za to, že má stálou provozovnu na Islandu, a to ani v případě, že by za účelem uchovávání údajů přemístila své servery do islandského datového centra.

      (11)  Pokud jde o podrobnější posouzení, viz 50. bod odůvodnění rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 3/13/COL.

      (12)  Viz dopis Ředitelství cel ze dne 14. prosince 2012.

      (13)  Všechny údaje jsou uvedeny v ISK.

      (14)  Podle ustálené judikatury hodnocení opatření jakožto podpory vyžaduje, aby byly splněny všechny podmínky obsažené v tomto ustanovení, viz věc Belgie v. Komise („Tubemeuse“), C-142/87, Recueil 1990, s. I-959.

      (15)  Viz bod 3 odst. 3 pokynů Kontrolního úřadu ke zdanění podnikatelské činnosti, věc Německo v. Komise, 248/84, Recueil 1987, s. 4013 a věc Norské království v. Kontrolní úřad ESVO, E-6/98, Sb. rozh. Soudního dvora ESVO 1999, bod 34.

      (16)  Věc Höfner a Elser v. Macroton, C-41/90, Recueil 1991, s. I-1979, body 21–23 a věc Private Barnehagers Landsforbund v. Kontrolní úřad ESVO, E-5/07, Sb. rozh. Soudního dvora ESVO 2008, s. 61, bod 78.

      (17)  Věc Ministero dell'Economica e delle Finanze v. Cassa di Risparmio di Firenze SpA, C-222/04, Sb. rozh. 2006, s. I-289, bod 108.

      (18)  Spojené věci Komise a Španělsko v. Government of Gibraltar a Spojené království, C-106/09 P a C-107/9 P, Sb. rozh. 2011, s. I-11113, bod 75.

      (19)  Tamtéž, bod 145.

      (20)  Věc Belgie v. Komise, C-75/97, Recueil 1999, s. I-3671, bod 32; věc Adria-Wien Pipeline a Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, C-143/99, Sb. rozh. 2011, s. I-8365, bod 48 a věc Španělsko v. Komise, C-409/00, Recueil 2003, s. I-1487, bod 48.

      (21)  Viz věc Španělsko v. Komise, C-409/00, Recueil 2003, s. I-1487, bod 49.

      (22)  Věc Norsko v. Kontrolní úřad ESVO, E-6/98, Sb. rozh. Soudního dvora ESVO 1999, s. 76, bod 38; spojené věci Fesil a Finnfjord, PIL a další a Norsko v. Kontrolní úřad ESVO, E-5/04, E-6/04 a E-7/04, Sb. rozh. Soudního dvora ESVO 2005, s. 117, body 84–85; spojené věci Territorio Histórico de Alava a další v. Komise, T-127/99, T-129/99 a T-148/99, Recueil 2002, s. II-1275, bod 163, věc Adria-Wien Pipeline, C-143/99, Recueil 2001, s. I-8365, bod 42; věc Salzgitter v. Komise, T-308/00, Sb. rozh. 2004, s. II-1933, bod 42, věc Wolfgang Heiser, C-172/03, Sb. rozh. 2005, s. I-1627, bod 43 a věc Komise v. Nizozemsko, C-279/08 P, Sb. rozh. 2011, s. I-7671, bod 62.

      (23)  Věc Norsko v. Kontrolní úřad ESVO, E-6/98, citováno výše, bod 38; spojené věci Fesil a Finnfjord, PIL a další a Norsko v. Kontrolní úřad ESVO, E-5/04, E-6/04 a E-7/04, citováno výše, body 76–89; věc Itálie v. Komise, 173/73, Recueil 1974, s. 709, bod 16.

      (24)  Věc Norsko v. Kontrolní úřad ESVO, E-6/98, citováno výše, bod 67, věc Nizozemsko v. Komise, C-159/01, Recueil 2004, s. I-4461, bod 43, spojené věci Komise a Španělsko v. Government of Gibraltar a Spojené království, C-106/09 P a C-107/9 P, citováno výše, bod 146.

      (25)  Viz 50. a 51. bod odůvodnění rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 3/13/COL.

      (26)  Věc Itálie v. Komise, C-372/97, Recueil 2004, s. I-3679, bod 67 a věc Heiser, C-172/03, Sb. rozh. 2005, s. I-1627, bod 54.

      (27)  Viz věc RENV British Aggregates Association v. Komise, T-210/02, Sb. rozh. 2012, s. II-0000, body 49 a 50 a spojené věci Komise a Španělsko v. Government of Gibraltar a Spojené království, C-106/09 P a C-107/9 P, Sb. rozh. 2011, s. I-11113, body 75 a 90.

      (28)  Viz spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/09, Sb. rozh. 2011, s. I-7611, bod 70.

      (29)  Viz § 1 zákona č. 50/1988 o dani z přidané hodnoty.

      (30)  Oznámení ze dne 2.9.2011.

      (31)  Viz spojené věci Lichtenštejnské knížectví a VTM Fundmanagement v. Kontrolní úřad ESVO, E-17/10 a E-6/11, Sb. rozh. Soudního dvora ESVO 2012, s. 117, bod 76.

      (32)  Podobné tvrzení viz 95. bod odůvodnění rozhodnutí Komise 2003/515/ES ze dne 17. února 2003 o daňovém režimu podpor uplatňovaném Nizozemskem na mezinárodní činnosti financování (Úř. věst. L 180, 18.7.2003, s. 52).

      (33)  Věc Vláda Norska v. Kontrolní úřad ESVO, E-6/98, Sb. rozh. Soudního dvora ESVO 1999, s. 76, bod 59; věc Philip Morris v. Komise, 730/79, Recueil 1980, s. 2671, bod 11.

      (34)  Věc Komise v. Německo, C-5/89, Recueil 1990, s. I-3437, bod 14; věc Komise v. Španělsko, C-169/95, Recueil 1997, s. I-135, bod 51; věc Land Rheinland-Pfalz v. Alcan Deutschland GmbH, C-24/95, Recueil 1997, s. I-1591, bod 25.

      (35)  Věc Centre d'Exportation du Livre Français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication v. Société Internationale de Diffusion et d'Édition, C1-09, Sb. rozh. 2010, s. I-02099, bod 53. Viz rovněž věc Itálie v. Komise, C-91/01, Recueil 2004, s. I-4355, body 66 a 67.

      (36)  Věc Komise v. Německo, C-5/89, Recueil 1990, s. I-3437, bod 14 a Regione autonoma della Sardegna v. Komise, Sb. rozh. 2005, s. II-2123, bod 64.

      (37)  Věc Komise v. Německo, C-5/89, Recueil 1990, s. I-3437, bod 14, věc Španělsko v. Komise, C-169/95, Recueil 1997, s. I-135, bod 51.

      (38)  Spojené věci Demesa a Territorio Histórico de Álava v. Komise, C-183/02 P a C-187/02 P, Sb. rozh. 2004, s. I-10609, bod 51.

      (39)  Věc Mehibas Dordstelaan v. Komise, T-290/97, Recueil 2000, s. II-15 a věci Belgie a Forum 187 ASBL v. Komise, C-182/03 a C-217/03, Sb. rozh. 2006, s. I-05479, bod 147.

      (40)  Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 106/95/KOL ze dne 31. října 1995 o osvobození skleněných obalů od základní daně (Úř. věst. L 124, 23.5.1996, s. 30 a dodatek EHP č. 23, 23.5.1996, s. 75), rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 145/97/KOL ze dn 14. května 1997 o odpovídajících opatřeních, pokud jde o regionálně odlišené sazby sociálního zabezpečení, a rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 97/10/KOL ze dne 24. března 2010 týkající se zdaňování kaptivních pojišťoven podle lichtenštejnského zákona o daních (Úř. věst. L 261, 27.9.2012, s. 1 a dodatek EHP č. 53, 27.9.2012, s. 1).

      (41)  Viz spojené věci Lichtenštejnské knížectví a VTM Fundmanagement v. Kontrolní úřad ESVO, E-17/10 a E-6/11, Sb. rozh. Soudního dvora ESVO 2012, s. 117, body 141 a 142.

      (42)  Věc Belgie v. Komise, C-75/97, Recueil 1999, s. I-3671, bod 66 a věc Itálie v. Komise, C-310/99, Recueil 2002, s. I-2289, bod 99.

      (43)  Věc Španělsko v. Komise, C-169/95, Recueil 1997, s. I-135, bod 51.

      (44)  Ve znění rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 789/08/KOL ze dne 17. prosince 2008, kterým se mění rozhodnutí kolegia č. 195/04/KOL o prováděcích ustanoveních uvedených v článku 27 části II protokolu 3 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, pokud jde o standardní oznamovací formuláře pro státní podporu (Úř. věst. L 340, 22.12.2010, s. 1 a dodatek EHP č. 72, 22.12.2010, s. 1).

      (45)  Ve znění rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 789/08/KOL.


title: 2009/618/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 27. července 2009 o uzavření konzultací s Guinejskou republikou podle článku 96 dohody z Cotonou

text:
               19.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 214/34

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 27. července 2009
   o uzavření konzultací s Guinejskou republikou podle článku 96 dohody z Cotonou
   (2009/618/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1) a změněnou dohodou podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (2) (dále jen „dohoda z Cotonou“), a zejména na článek 96 uvedené dohody,
   s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT-ES (3), a zejména na článek 3 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podstatné prvky uvedené v článku 9 dohody z Cotonou byly porušeny.

               (2)

               V souladu s článkem 96 dohody z Cotonou byly dne 29. dubna 2009 zahájeny konzultace s Guinejskou republikou, za přítomnosti zástupců skupiny afrických, karibských a tichomořských států, během nichž zástupci vládnoucí vojenské junty a prozatímní vlády předložili uspokojivé návrhy a závazky,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Konzultace zahájené s Guinejskou republikou v souladu s článkem 96 dohody z Cotonou se uzavírají.
   Článek 2
   Opatření uvedená v přiloženém dopise se přijímají jako vhodná opatření ve smyslu čl. 96 odst. 2 písm. c) dohody z Cotonou.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dnem 27. července 2011. Bude předmětem pravidelného přezkumu přinejmenším každých šest měsíců na základě závěrů společných pozorovacích misí předsednictví Evropské unie a Komise.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 27. července 2009.

            Za Radu

            předseda

         C. BILDT

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376.

      PŘÍLOHA

         NÁVRH DOPISU

      Vážený pane předsedo Národní rady pro demokracii a rozvoj,
      vážený pane předsedo vlády,
      Evropská unie považuje státní převrat, k němuž došlo v Guinejské republice (dále jen „Guinea“) dne 23. prosince 2008, za vážné porušení podstatných prvků dohody z Cotonou uvedených v jejím článku 9. Evropská unie proto v prohlášení svého předsednictví ze dne 31. prosince 2008 tento státní převrat rozhodně odsoudila, neboť je v rozporu se samotnými zásadami demokracie. Evropská unie zároveň potvrdila svou vůli podporovat transformaci vedoucí k obnovení ústavního pořádku, která v Guineji právě probíhá. Navázala tedy podle článku 96 dohody z Cotonou politický dialog s vládnoucím režimem s cílem prozkoumat situaci a možná řešení. Konzultace byly zahájeny dne 29. dubna 2009 v Bruselu.
      Na úvodním zasedání těchto konzultaci jednaly zúčastněné strany o organizaci transformace vedoucí k obnovení ústavního pořádku a o ustavení demokratického režimu na základě svobodných a transparentních voleb. Guinejská strana rovněž předložila memorandum týkající se jednotlivých fází a výzev této transformace. Během těchto jednání vzala Evropská unie na vědomí návrhy guinejské strany, a zejména:

         Pracovní plán transformace

      Guinejská strana potvrdila svůj závazek dodržovat pracovní plán navržený Koalicí hybných sil dne 17. března 2009 a přijatý v komuniké předsedy Národní rady pro demokracii a rozvoj č. 50 ze dne 28. března 2009, který postupuje podle tohoto harmonogramu:

                  —

                  pokračování v zápisu voličů v souladu s volebním zákonem,

                  —

                  zřízení Národní rady pro transformaci,

                  —

                  zahájení prací na úpravě Základního zákona,

                  —

                  příprava a výdej voličských průkazů,

                  —

                  přijetí změn Základního zákona,

                  —

                  parlamentní volby,

                  —

                  prezidentské volby,

                  —

                  obnovení práce vyšetřovací komise pro tragické události z června roku 2006 a ledna a února roku 2007.

         Národní rada pro transformaci

                  —

                  Guinejská strana potvrdila, že Národní rada pro transformaci, jejíž zřízení bylo plánováno na základě pracovního plánu a výnosu předsedy Národní rady pro demokracii a rozvoj č. 50, bude sestavena v květnu roku 2009.

                  —

                  Evropská unie bude i nadále pozorně dohlížet na to, aby byla Národní rada pro transformaci zřízena co nejdříve a aby ustanovení týkající se jejího složení, mandátu a jejích pravomocí odpovídala inkluzívnímu a konsenzuálnímu přístupu.

                  —

                  Guinejská strana potvrdila, že Národní fórum, plánované v memorandu, vznikne nezávisle na zřízení Národní rady pro transformaci a nebude mít dopad na její vlastní ustavení.

         Úprava Základního zákona

                  —

                  Evropská unie vzala na vědomí záměr guinejské strany požádat Národní radu pro transformaci, aby před volbami upravila Základní zákon, jakož i některé z ústavních zákonů, zejména volební zákon.

                  —

                  Evropská unie nadále věnuje pozornost tomu, aby se tato činnost omezovala na aspekty nezbytné k uskutečnění transformace a k organizaci voleb a aby neměla negativní dopad na harmonogram pracovního plánu.

         Volby

                  —

                  Guinejská strana se zavázala, že bude postupovat podle volebního harmonogramu stanoveného v pracovním plánu, tj. že parlamentní volby se uskuteční dne 11. října 2009 a dvoukolové prezidentské volby ve dnech 13. a 27. prosince 2009. Evropská unie bude dodržení těchto dat i nadále pozorně sledovat.

                  —

                  Guinejská strana potvrdila závazek přijatý předsedou Národní rady pro demokracii a rozvoj, že ani on, ani členové Národní rady pro demokracii a rozvoj, ani předseda guinejské prozatímní vlády nebudou ve volbách kandidovat. Evropská unie považuje tento závazek za zásadní a domnívá se, že by měl být předmětem formálního rozhodnutí.

                  —

                  Co se týče přípravy a průběhu voleb, guinejská strana upřesnila následující opatření, která mají zajistit jejich svobodný a transparentní průběh:

                              —

                              úplnou odpovědností za organizaci a řízení voleb byla výnosem předsedy Národní rady pro demokracii a rozvoj č. 015 ze dne 4. ledna 2009 pověřena Národní nezávislá volební komise,

                              —

                              Guinea má v úmyslu požádat o vyslání mezinárodní volební pozorovatelské mise a zavazuje se rovněž, že k pozorování voleb přizve guinejskou občanskou společnost,

                              —

                              byla přijata opatření, která mají volebním kandidátům zaručit spravedlivý přístup ke sdělovacím prostředkům,

                              —

                              bude obnoven ústavní senát Nejvyššího soudu, který bude vyřizovat volební stížnosti a vyhlašovat výsledky voleb.

                  —

                  Co se týče financování voleb, Mezinárodní kontaktní skupině pro Guineu bude předložen k posouzení podrobný rozpočet rozdělený podle jednotlivých činností.

         Lidská práva, právní stát a správa věcí veřejných

      Evropská unie vzala na vědomí probíhající úsilí guinejské prozatímní vlády v boji proti obchodování s drogami, beztrestnosti a korupci, jakož i její závazek provádět audity s cílem ozdravit veřejné finance. V této souvislosti klade Evropská unie zvláštní důraz na závazky guinejské strany dodržovat zásady právního státu, lidských práv a řádné správy věcí veřejných, zejména:

                  —

                  potvrzení o neexistenci politických vězňů,

                  —

                  obnovení soudního senátu Nejvyššího soudu, který má působit jako nejvyšší soudní instance země,

                  —

                  dodržování práv osob zadržených pro spáchání trestného činu podle obecného práva, zejména jejich práva na právní zastoupení od okamžiku zadržení a práva na spravedlivý proces před příslušným soudem,

                  —

                  dodržování zásady rovnosti před zákonem,

                  —

                  převedení prostředků, které byly zpětně získány v rámci auditů, do státní pokladny za účelem jejich zahrnutí do státního rozpočtu,

                  —

                  obnovení práce vyšetřovací komise pro tragické události z června roku 2006 a ledna a února roku 2007, jakmile bude sestavena nová vláda vzešlá z voleb.

            Evropská unie považuje závazky přijaté guinejskou stranou za celkově povzbudivé, je však znepokojena skutečností, že nebylo dosaženo pokroku při provádění pracovního plánu transformace. Proto bylo podle čl. 96 odst. 2 písm. c) dohody z Cotonou rozhodnuto přijmout následující vhodná opatření týkající se postupné obnovy spolupráce s cílem podpořit transformaci:

                  1.

                  Evropská unie bude v rámci přímé podpory obyvatelstvu, na podporu politické transformace a pro překonání krize i nadále financovat humanitární nebo naléhavá opatření. V této souvislosti je třeba poznamenat, že v rámci přípravy parlamentních a prezidentských voleb by mohla být poskytnuta nová podpora, zejména uvolněním prostředků z obálky B 10. Evropského rozvojového fondu (ERF) a, v případě včasného pozvání ze strany guinejských orgánů, umístěním volební pozorovatelské mise. Evropská komise bude rovněž nadále financovat již plněné smlouvy týkající se jiných činností než výše uvedených.

                  2.

                  Ochranná opatření přijatá pro programy a projekty probíhající v rámci 9. ERF a předcházejících ERF, s výjimkou projektů na rekonstrukci veřejných budov a projektů na podporu decentralizace, budou zrušena, jakmile dojde ke skutečnému ustavení Národní rady pro transformaci, jejíž mandát, pravomoci a složení byly stanoveny společnou dohodou stran podílejících se na guinejském transformačním procesu.

                  3.

                  Ochranná opatření přijatá pro programy a projekty probíhající v rámci 9. ERF a předcházejících ERF budou zcela zrušena, jakmile bude zveřejněn volební seznam a vydán předpis stanovující termíny voleb a oficiálního zahájení volební kampaně a opatření zaručující svobodu veřejného shromažďování a volební kampaně politických stran.

                  4.

                  Pokračování programu Mezinárodního měnového fondu (MMF) a obnovení procesu snižování dluhu pro silně zadlužené chudé země by mohlo být doplněno příspěvkem ze strany Evropské unie ve výši 8 milionů EUR na vypořádání dlouhodobě nesplácených závazků vůči Evropské investiční bance (EIB) z půjček poskytnutých ze zdrojů ERF prostřednictvím obálky B 10. ERF. Tato podpora by mohla být uvolněna po oficiální uzávěrce kandidatur do prezidentských voleb, která potvrdí, že předseda a členové Národní rady pro demokracii a rozvoj ani předseda prozatímní vlády nebudou ve volbách kandidovat.

                  5.

                  Strategický dokument a národní orientační program (CSP/NIP) pro Guineu s orientační částkou ve výši 237 milionů EUR budou moci být podepsány po parlamentních a prezidentských volbách a jakmile se poslanci Národního shromáždění skutečně ujmou svých funkcí. Kontrola v polovině provádění 10. ERF, jejíž závěry se očekávají na konci roku 2010, provede analýzu výkonnosti provádění tohoto fondu a mohla by vést k přehodnocení obálky určené pro Guineu.

            K zajištění řádného průběhu činností spolupráce si Evropská komise vyhrazuje právo převzít podle potřeby zcela nebo zčásti funkce vnitrostátní schvalující osoby ERF.
      Evropská unie bude v rámci postupu podle článku 96 dohody z Cotonou i nadále pozorně sledovat situaci v Guineji během kontrolního období dvaceti čtyř měsíců. Během tohoto období bude v rámci článku 8 dohody s Cotonou pokračovat posílený dialog s guinejskou vládou s cílem podpořit proces transformace a předsednictví Evropské unie se bude spolu s Evropskou komisí podílet na provádění pravidelných přezkumů. První kontrolní mise proběhne ve lhůtě kratší než šest měsíců.
      Evropská unie si vyhrazuje právo změnit výše popsaná „vhodná opatření“ v souvislosti s vývojem provádění závazků, zejména těch, jež jsou popsány v oddíle „Lidská práva, právní stát a správa věcí veřejných“.
      Obě strany se zavazují, že budou v rámci článku 8 dohody s Cotonou pokračovat v pravidelném politickém dialogu ohledně reforem v oblasti politické, soudní a hospodářské správy, jakož i reforem v oblasti bezpečnosti s novou vládou vzešlou z voleb.
      Pane předsedo Národní rady pro demokracii a rozvoj, pane předsedo vlády, přijměte prosím ujištění o naší nejhlubší úctě.

         V Bruselu dne

               Za Komisi

            …

               Za Radu

            …

         PŘÍLOHA: PŘEHLED ZÁVAZKŮ

                     Závazky partnerských stran

                     Guinejská strana

                     Evropská strana

                                 0.

                                 Současná situace.

                                 0.

                                 I nadále se budou financovat humanitární a naléhavá opatření v rámci přímé podpory obyvatelstvu, na podporu politické transformace a pro překonání krize. Možné poskytnutí nové podpory na přípravu parlamentních a prezidentských voleb, zejména uvolněním prostředků z obálky B 10. ERF a, v případě včasného pozvání ze strany guinejských orgánů, umístěním volební pozorovatelské mise. Poskytnutí finančních prostředků na regionální projekty zahrnující Guineu bude hodnoceno případ od případu. Ochranná opatření přijatá pro ostatní spolupráci v rámci 9. ERF a předcházejících ERF jsou i nadále platná.

                                 1.

                                 Ustavení Národní rady pro transformaci, jejíž mandát, pravomoci a složení byly stanoveny společnou dohodou stran podílejících se na guinejském transformačním procesu.

                                 1.

                                 Zrušení ochranných opatření přijatých pro programy a projekty probíhající v rámci 9. ERF a předcházejících ERF, s výjimkou projektů na rekonstrukci veřejných budov a projektů na podporu decentralizace.

                                 2.

                                 Zveřejnění volebního seznamu a předpisu stanovujícího termíny voleb a oficiálního zahájení volební kampaně a opatření zaručující svobodu veřejného shromažďování a volební kampaně politických stran.

                                 2.

                                 Zrušení všech ochranných opatření týkajících se 9. ERF a předcházejících ERF.

                                 3.

                                 Uzávěrka kandidatur do prezidentských voleb (potvrzující, že předseda a členové Národní rady pro demokracii a rozvoj ani předseda prozatímní vlády nebudou ve volbách kandidovat).

                                 3.

                                 Vypořádání dlouhodobě nesplácených závazků vůči EIB z půjček poskytnutých ze zdrojů ERF prostřednictvím uvolnění prostředků z obálky B 10. ERF pod podmínkou pokračování programu MMF a obnovení procesu snižování dluhu pro silně zadlužené chudé země.

                                 4.

                                 Uspořádání svobodných a transparentních parlamentních a prezidentských voleb a skutečné převzetí funkcí poslanci.

                                 4.

                                 Podepsání strategického dokumentu pro Guineu a národního orientačního programu 10. ERF.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 24. června 2013 o jmenování jednoho člena správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 187/7

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 24. června 2013
   o jmenování jednoho člena správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin
   2013/C 187/06
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (1), a zejména na čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení,
   s ohledem na seznam kandidátů předložený Radě Evropskou komisí,
   s ohledem na názory vyjádřené Evropským parlamentem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Je nezbytně nutné zajistit nezávislost, vysokou vědeckou úroveň, transparentnost a efektivnost Evropského úřadu pro bezpečnost potravin. Nepostradatelná je rovněž spolupráce se členskými státy.

               (2)

               Paní Diána BÁNÁTIOVÁ odstoupila a musí být nahrazena do konce jejího funkčního období.

               (3)

               Seznam předložený Komisí byl posouzen s cílem jmenovat nového člena správní rady na základě dokumentace předložené Komisí a s ohledem na názory vyjádřené Evropským parlamentem. Účelem je zajistit nejvyšší úroveň schopností, široký okruh relevantních odborných znalostí, například v oblasti řízení a veřejné správy, jakož i co nejširší geografické zastoupení v rámci Unie.

               (4)

               Podle nařízení (ES) č. 178/2002 musí mít čtyři členové správní rady zkušenost s působením v organizacích zastupujících spotřebitele a jiných zájmových skupinách v rámci potravinového řetězce. V současné době mají takovou zkušenost tři členové,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Níže uvedená osoba je jmenována novým členem správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin na dobu od 1. července 2013 do 30. června 2014:
   Pan Raymond O'ROURKE (2)

   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 24. června 2013.

            Za Radu

            předseda

         S. COVENEY

      (1)  Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.

      (2)  Zkušenost s působením v organizacích zastupujících spotřebitele.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1331 ze dne 4. července 2017, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/435 o uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události

text:
               18.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 185/35

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2017/1331
   ze dne 4. července 2017,
   kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/435 o uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (1), a zejména na bod 14 druhý pododstavec této dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článkem 13 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (2) bylo vytvořeno rozpětí pro nepředvídané události ve výši až 0,03 % hrubého národního důchodu Unie.

               (2)

               V souladu s článkem 6 uvedeného nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013 Komise vypočetla absolutní výši rozpětí pro nepředvídané události na rok 2014 (3).

               (3)

               Rozhodnutím (EU) 2015/435 (4) Evropský parlament a Rada uvolnily prostředky z rozpětí pro nepředvídané události na doplnění prostředků na platby v roce 2014 s tím, že uvolněné prostředky mají být vyrovnány v období 2018–2020.

               (4)

               Podle odhadů plateb v polovině období představených v souvislosti s přezkumem v polovině období je třeba v letech 2018–2020 očekávat tlak na roční stropy plateb.

               (5)

               V návrhu rozpočtu na rok 2017 dosahuje rozpětí, které zbývá k dispozici v rámci stropu plateb, 9,6 miliardy EUR, což umožňuje vyrovnání plné částky uvolněné v roce 2014.

               (6)

               Rozhodnutí (EU) 2015/435 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí (EU) 2015/435 se mění takto:

               1)

               Článek 1 se nahrazuje tímto:
               „Článek 1
               V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2014 se použije rozpětí pro nepředvídané události s cílem poskytnout částku 2 818 233 715 EUR v prostředcích na platby nad úroveň stropu plateb stanoveného ve víceletém finančním rámci.“

               2)

               Článek 2 se nahrazuje tímto:
               „Článek 2
               Částka 2 818 233 715 EUR se vyrovná snížením rozpětí v rámci stropu plateb na rok 2017.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 4. července 2017.

            Za Evropský parlament

            předseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            předseda

         M. MAASIKAS

      (1)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

      (3)  Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 20. prosince 2013 o technických úpravách finančního rámce pro rok 2014 podle vývoje HND (COM(2013) 928).

      (4)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/435 ze dne 17. prosince 2014 o uvolnění prostředků z rozpětí pro nepředvídané události (Úř. věst. L 72, 17.3.2015, s. 4).


title: Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2017/1244, přijaté po vzájemné dohodě s předsedou Komise, ze dne 7. července 2017 o jmenování členky Evropské komise

text:
               11.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 178/12

         ROZHODNUTÍ RADY (EU, Euratom) 2017/1244,
   přijaté po vzájemné dohodě s předsedou Komise,
   ze dne 7. července 2017
   o jmenování členky Evropské komise
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 246 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 23. října 2014 přijala Evropská rada rozhodnutí 2014/749/EU (2) o jmenování Evropské komise na období do 31. října 2019.

               (2)

               V dopise ze dne 28. října 2016 informoval předseda Komise Jean-Claude JUNCKER Radu, že paní Kristalina GEORGIEVA odstoupila s účinkem od 1. ledna 2017 z funkce místopředsedkyně a členky Komise.

               (3)

               V souladu s čl. 246 druhým pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie by člen Komise, jenž odstoupí, měl být na zbývající část funkčního období nahrazen novým členem stejné státní příslušnosti.

               (4)

               Je tedy třeba jmenovat nového člena Komise,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rada po vzájemné dohodě s předsedou Komise Jeanem-Claudem JUNCKEREM jmenuje členkou Komise na zbývající část funkčního období do 31. října 2019 paní Mariyu GABRIELOVOU.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 7. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         M. MAASIKAS

      (1)  Stanovisko ze dne 4. července 2017 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 311, 31.10.2014, s. 36.