title: Pravidla, kterými se řídí bezpečnost v Evropském parlamentu – Rozhodnutí předsednictva ze dne 15. ledna 2018

text:
               2.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/3

         PRAVIDLA, KTERÝMI SE ŘÍDÍ BEZPEČNOST V EVROPSKÉM PARLAMENTU
   Rozhodnutí předsednictva
   ze dne 15. ledna 2018
   (2018/C 79/04)

      Obsah

               KAPITOLA 1:

            OBECNÁ USTANOVENÍ
            5

               Článek 1

            Definice
            5

               Článek 2

            Účel
            6

               Článek 3

            Oblast působnosti
            6

               Článek 4

            Kanceláře poslanců
            6

               Článek 5

            Zásady
            7

               Článek 6

            Organizace
            7

               Článek 7

            Úkoly generálního ředitelství pro bezpečnost a zabezpečení
            7

               Článek 8

            Pověření zaměstnanci
            8

               Článek 9

            Plnění povinností ze strany zaměstnanců GŘ SAFE
            8

               Článek 10

            Povinnost dodržovat předpisy a spolupracovat
            8

               Článek 11

            Přenesení úkolů na smluvní stranu
            9

               KAPITOLA 2:

            POHOTOVOST
            9

               Článek 12

            Stupně pohotovosti
            9

               Článek 13

            Rozhodnutí o stupni pohotovosti
            9

               Článek 14

            Sdělení týkající se stupně pohotovosti
            10

               KAPITOLA 3:

            PŘEDCHÁZENÍ BEZPEČNOSTNÍM INCIDENTŮM
            10

               Článek 15

            Posouzení rizik
            10

               Článek 16

            Kontrola vstupu
            10

               Článek 17

            Osobní ochrana
            10

               KAPITOLA 4:

            REAKCE NA BEZPEČNOSTNÍ INCIDENTY
            11

               Článek 18

            Podezření na bezpečnostní incident
            11

               Článek 19

            Výskyt bezpečnostního incidentu
            11

               Článek 20

            Zpráva o bezpečnostním incidentu
            11

               KAPITOLA 5:

            SLUŽEBNÍ ZBRANĚ
            11

               Článek 21

            Obecné zásady
            11

               Článek 22

            Povolení nosit služební zbraň
            12

               Článek 23

            Nasazení a použití služebních zbraní
            12

               Článek 24

            Přítomnost ozbrojených externích bezpečnostních pracovníků v prostorách Parlamentu
            12

               Článek 25

            Důsledky tasení nebo použití služební zbraně – podávání zpráv a pomoc
            12

               KAPITOLA 6:

            PROSAZOVÁNÍ
            12

               Článek 26

            Prosazování bezpečnostních opatření
            12

               KAPITOLA 7:

            BEZPEČNOSTNÍ ŠETŘENÍ A POMOCNÁ VYŠETŘOVÁNÍ
            13

               Článek 27

            Bezpečnostní šetření
            13

               Článek 28

            Pomocná vyšetřování
            13

               Článek 29

            Vyšetřovací úkony v rámci pomocných vyšetřování
            14

               KAPITOLA 8:

            ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
            15

               Článek 30

            Kontakty s hostitelskými členskými státy a třetími zeměmi, orgány členských států, ostatními orgány Unie a mezinárodními subjekty
            15

               Článek 31

            Mechanismus vyřizování stížností poslanců Evropského parlamentu
            15

               Článek 32

            Prováděcí pravidla
            15

               Článek 33

            Zrušení
            15

               Článek 34

            Vstup v platnost a vyhlášení
            15
         PŘEDSEDNICTVO EVROPSKÉHO PARLAMENTU,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 232 této smlouvy,
   s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie, který tvoří přílohu Smluv, a zejména na články 1 a 18 tohoto protokolu,
   s ohledem na jednací řád Evropského parlamentu, a zejména na čl. 25 odst. 2 tohoto jednacího řádu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Cílem Parlamentu v oblasti bezpečnosti je umožnit řádné fungování tohoto orgánu na základě zachování pořádku a zajištění bezpečného prostředí v jeho prostorách a dostatečné míry fyzické ochrany osob, budov a majetku před ohrožením.

               (2)

               Parlament by měl usilovat o dosažení přiměřené míry bezpečnosti osob, budov a majetku, která by byla vyvážena z hlediska bezpečnosti a přístupnosti.

               (3)

               Bezpečnost a ochrana v Parlamentu by se měla zakládat na zásadě zákonnosti, přiměřenosti, odpovědnosti a účinnosti.

               (4)

               K bezpečnostním otázkám a otázkám ochrany by se mělo přihlížet při vypracovávání a uplatňování politiky Parlamentu ve všech oblastech.

               (5)

               K povinnostem Parlamentu patří věnovat náležitou péči přijímání přiměřených opatření v oblasti bezpečnosti, která by zabránila újmě osob uvedených v čl. 3 odst. 2, škodám v prostorách Parlamentu a poškození jeho fyzického majetku, jež lze rozumně předvídat.

               (6)

               Parlament uzavřel dohody s vládou Belgie, Lucemburska a Francie, které potvrzují, že za bezpečnost ve svých prostorách odpovídá Parlament.

               (7)

               Parlament podepsal s vládou Belgie předběžnou dohodu o bezpečnostních prověrkách a podobné dohody zřejmě podepíše i s dalšími členskými státy.

               (8)

               Podle současné praxe v orgánech a institucích Unie, členských státech a mezinárodních organizacích se ukázalo, že nejúčinnějším způsobem, jak zajistit přijímání vhodných a přiměřených bezpečnostních opatření v reakci na posouzenou míru rizika, je systém několika stupňů pohotovosti. Tento systém, který byl v Parlamentu zaveden rozhodnutím předsednictva ze dne 16. prosince 2002, je nutné zrevidovat a zjednodušit, aby byl při reakci na bezpečnostní hrozby flexibilnější a účinnější.

               (9)

               Mělo by být možné, aby hostitelské členské státy a třetí země udělily Parlamentu povolení k poskytování ozbrojené osobní ochrany předsedovi Parlamentu, pokud se nachází na jejich území, a k tomu, aby k ochraně osob nacházejících se v jeho vlastních prostorách měl k dispozici střelné zbraně.

               (10)

               Otázky týkající se průkazů ke vstupu do Parlamentu se řídí samostatným rozhodnutím předsednictva přijatým podle čl. 116a odst. 1 jednacího řádu Parlamentu.

               (11)

               Při uplatňování tohoto rozhodnutí by měl Parlament zajistit ochranu soukromí a osobních údajů v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (1),

         PŘIJALO TOTO ROZHODNUTÍ:
   KAPITOLA 1

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               1)

               „bezpečností“ zajištění fyzické nedotknutelnosti osob, budov a majetku;

               2)

               „bezpečnostním incidentem“ jakákoli dlouhodobá nebo bezprostřední bezpečnostní hrozba, včetně násilných činů, vandalismu, sabotáže, krádeže nebo jiných činů, na něž se vztahuje trestní právo, s výjimkou případů vyšší moci;

               3)

               „bezpečnostní hrozbou“ událost nebo osoba, o nichž lze důvodně předpokládat, že negativně ovlivní bezpečnost, pokud by se na ně nereagovalo nebo by nad nimi nebyla převzata kontrola;

               4)

               „závažným bezpečnostním incidentem“ bezpečnostní incident, o němž lze důvodně předpokládat, že by mohl vést ke ztrátě na životech, k závažnému zranění nebo újmě na zdraví, značné škodě na majetku Parlamentu nebo narušení základních provozních kapacit Parlamentu;

               5)

               „pořádkem“ situace, která umožňuje hladký výkon parlamentní činnosti, zachování důstojnosti Parlamentu, zajištění bezpečnosti v jeho prostorách a fungování parlamentního zařízení;

               6)

               „ohrožením pořádku“ událost nebo osoba, o nichž lze důvodně předpokládat, že negativně ovlivní pořádek, pokud by se na ně nereagovalo nebo by nad nimi nebyla převzata kontrola;

               7)

               „ochranou“ prevence nehod a reakce na ně, protipožární prevence a reakce na požáry a také první pomoc a evakuace budov;

               8)

               „naléhavostí“ požadavek na rychlou akci v případě bezpečnostního incidentu;

               9)

               „bezpečnostním rizikem“ kombinace případných následků ohrožení bezpečnosti a s tím spojená pravděpodobnost, že k němu dojde;

               10)

               „kontrolou rizik“ jakékoli bezpečnostní opatření, o němž lze důvodně předpokládat, že prostřednictvím prevence bezpečnostních incidentů, omezení jejich následků nebo jejich odvrácení povede k účinné minimalizaci bezpečnostních rizik;

               11)

               „prevencí rizik“ bezpečnostní opatření, o nichž lze důvodně předpokládat, že omezí pravděpodobnost výskytu bezpečnostního incidentu;

               12)

               „omezením rizik“ bezpečnostní opatření, o nichž lze důvodně předpokládat, že omezí následky bezpečnostního incidentu;

               13)

               „zónou vyhrazenou pro povolané osoby“ prostor, do něhož je omezen přístup prostřednictvím čteček elektronických průkazů, elektronickými zámky či jinými zařízeními;

               14)

               „majetkem“ veškerý movitý majetek v prostorách Parlamentu;

               15)

               „prostorami“ veškerá zařízení Parlamentu, včetně budov, kanceláří, místností a dalších prostor, a také prostory, kde jsou umístěny komunikační a informační systémy, v nichž Parlament provozuje trvalou nebo dočasnou činnost;

               16)

               „stupněm pohotovosti“ soubor bezpečnostních opatření, která mají zajistit konkrétní míru ochrany odpovídající bezpečnostním hrozbám;

               17)

               „standardními bezpečnostními opatřeními“ soubor bezpečnostních opatření uplatňovaných při jednotlivých stupních pohotovosti, která jsou sladěna s rovnocennými bezpečnostními opatřeními uplatňovanými v ostatních orgánech a institucích Unie, v nichž byl vyhlášen stejný stupeň pohotovosti;

               18)

               „dobrovolnými bezpečnostními opatřeními“ soubor dodatečných opatření, která může Parlament přijmout v případě všech stupňů pohotovosti, aby bylo možné účinněji a pružněji reagovat na zjištěná rizika ohrožující Parlament.

         Článek 2
   Účel
   Účelem tohoto rozhodnutí je:

               —

               stanovit právní rámec týkající se bezpečnosti v Parlamentu, včetně základních zásad platných pro oblast bezpečnosti,

               —

               stanovit právní rámec týkající se ochrany v Parlamentu a

               —

               definovat organizaci a odpovědnost týkající se bezpečnosti v Parlamentu a úkoly parlamentních bezpečnostních orgánů.

         Článek 3
   Oblast působnosti
   1.   Toto rozhodnutí platí ve všech prostorách Parlamentu na území Unie i mimo něj. V případě, že Parlament některé prostory využívá spolu s dalšími orgány, institucemi, úřady nebo agenturami Unie, je uplatňováno na základě konzultace s těmito dalšími orgány, institucemi, úřady nebo agenturami.
   2.   Bez ohledu na případná konkrétní ustanovení týkající se některých zvláštních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí vztahuje na poslance, zaměstnance Parlamentu, poskytovatele služeb a jejich zaměstnance, na stážisty a všechny ostatní osoby, které mají přístup do prostor Parlamentu.
   3.   Aniž je dotčeno právo členských států, mimo prostory Parlamentu se toto rozhodnutí vztahuje na zaměstnance, které Parlament pověřil osobní ochranou předsedy Parlamentu, pokud jde o tuto ochranu.
   4.   Toto rozhodnutí se nevztahuje na kybernetickou bezpečnost.
   5.   Toto rozhodnutí se nevztahuje na zacházení s důvěrnými informacemi a jejich ochranu, s výjimkou bezpečnostních prověrek a vyšetřování případného porušení důvěrnosti.
   6.   Toto rozhodnutí se nevztahuje na strategii kontinuity činností a řešení krizových situací, kterou předsednictvo schválilo dne 9. května 2016.
   7.   Toto rozhodnutí se nevztahuje na bezpečnost poslanců a zaměstnanců Parlamentu v průběhu oficiálních služebních cest, s výjimkou předsedy Parlamentu.
   8.   Toto rozhodnutí se nevztahuje na předpisy týkající se průkazů ke vstupu do Parlamentu ve smyslu článku 116a jednacího řádu Parlamentu.
   Článek 4
   Kanceláře poslanců
   Přístup generálního ředitelství pro bezpečnost a zabezpečení (GŘ SAFE) do kanceláře poslance je omezen na prevenci bezpečnostních incidentů a reakci na ně, jak je uvedeno v článcích 18, 19 a 27 až 29 tohoto rozhodnutí.
   Článek 5
   Zásady
   1.   Uplatňování tohoto rozhodnutí je v souladu se Smlouvami, zejména s Listinou základních práv a Protokolem č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie, a s příslušnými předpisy členských států.
   2.   Opatřeními přijatými podle tohoto rozhodnutí není dotčena pravomoc donucovacích orgánů členských států, jednací řád Parlamentu, statut poslanců Evropského parlamentu a článek 86 a příloha IX služebního řádu.
   3.   Pokud toto rozhodnutí neobsahuje zvláštní ustanovení, uplatňuje Parlament ve svých budovách a zařízeních právní předpisy v oblasti ochrany, zejména požární ochrany, platné v členském státě, v nichž se tyto budovy a zařízení nacházejí.
   4.   Bezpečnost a ochrana Parlamentu by se měla zakládat na zásadě zákonnosti, přiměřenosti, odpovědnosti a účinnosti.
   5.   Zásada zákonnosti znamená nezbytnost přísného dodržování právního rámce při uplatňování tohoto rozhodnutí a nutnost dodržovat požadavky právních norem.
   6.   Každé bezpečnostní opatření týkající se fyzické osoby se přijímá otevřeně, pokud neexistuje důvod se domnívat, že by to mohlo omezit jeho účinek. Osoby, kterých se dané bezpečnostní opatření týká, jsou informovány o důvodech a pravděpodobném dopadu daného opatření předem, pokud neexistuje důvod se domnívat, že by poskytnutí této informace mohlo omezit jeho účinek. V tomto případě je osoba, které se dané bezpečnostní opatření týká, informována poté, co pomine riziko, že by mohlo dojít k omezení jeho účinku.
   7.   Použití pravomocí ze strany bezpečnostních orgánů a intenzita jednotlivých zákroků provedených prostřednictvím bezpečnostního opatření jsou úměrné bezpečnostnímu riziku.
   Článek 6
   Organizace
   1.   V souladu s čl. 22 odst. 5 jednacího řádu Parlamentu odpovídá za bezpečnost v Parlamentu jeho předseda.
   2.   Bezpečnost a ochranu prostor Parlamentu v souladu s tímto rozhodnutím zajišťuje GŘ SAFE pod vedením generálního tajemníka, který může generálnímu řediteli pro bezpečnost a zabezpečení vydávat pokyny k zajištění bezpečnosti a ochrany Parlamentu.
   3.   Předseda Parlamentu může zaměstnance pověřit v konkrétní situaci provedením svých pokynů zaměřených na obnovení bezpečnosti a pořádku v prostorách Parlamentu.
   4.   V případě, že poslanec narušuje řádný průběh plenárního zasedání, může generální tajemník požádat GŘ SAFE o pomoc, pokud jsou přijata opatření podle čl. 165 odst. 3 jednacího řádu Evropského parlamentu.
   5.   Generálnímu ředitelství pro bezpečnost a zabezpečení je při plnění jeho úkolů nápomocen Řídící výbor pro zajištění bezpečnosti.
   Článek 7
   Úkoly generálního ředitelství pro bezpečnost a zabezpečení
   1.   Generální ředitelství pro bezpečnost a zabezpečení:

               —

               zajišťuje přiměřenou míru bezpečnosti, ochrany a pořádku a také ochranu osob, budov a majetku na základě prevence bezpečnostních incidentů v prostorách Parlamentu a reakce na ně,

               —

               používá promyšlený jednotný přístup, který zajišťuje vhodnou míru ochrany osob, budov a majetku odpovídající zjištěným rizikům,

               —

               podporuje a upevňuje bezpečnostní kulturu Parlamentu, zajišťuje účinnou bezpečnost, zlepšuje řízení bezpečnosti Parlamentu, dále prohlubuje kontakty a spolupráci s příslušnými orgány a institucemi na úrovni Unie a členských států i na mezinárodní úrovni a zdokonaluje sledování a kontrolu bezpečnostních opatření,

               —

               organizuje osobní ochranu předsedy Parlamentu,

               —

               vypracovává komplexní metodiku hodnocení rizik, provádí analýzy a posuzování rizik a poskytuje generálnímu tajemníkovi doporučení ohledně opatření nutných k prevenci nebo omezení rizik vyplývajících ze zjištěných bezpečnostních incidentů nebo hrozeb a dále dohlíží na uplatňování těchto opatření,

               —

               je zapojeno do objednávání a hodnocení bezpečnostního vybavení nebo architektonických plánů spojených s bezpečností. Konečné schválení a povolení takového vybavení a plánů se vydává na základě předchozí konzultace s GŘ SAFE.

         2.   V případě, že bezpečnost informačních a kontaktních kanceláří Evropského parlamentu spadá do působnosti jiných orgánů, institucí, úřadů nebo agentur Unie a je jimi řízena, GŘ SAFE ověřuje, zda je zajištěná bezpečnost alespoň rovnocenná bezpečnosti zajišťované Parlamentem.
   3.   Pokud jde o základní ověřování bezpečnosti a bezpečnostní prověrky poslanců prováděné na jejich žádost a dotyčných zaměstnanců, funguje GŘ SAFE jako kontaktní místo, které zajišťuje nezbytnou komunikaci s příslušnými orgány členských států, výměnu informací s ostatními orgány a institucemi Unie a uplatňování interních postupů při vyřizování žádostí. Tyto postupy jsou v souladu s příslušnými dvoustrannými ujednáními uzavřenými mezi Parlamentem a bezpečnostními orgány členských států a s interinstitucionálními dohodami uzavřenými mezi Parlamentem a ostatními orgány a institucemi Unie.
   4.   V očekávání hrozeb a incidentů ovlivňujících bezpečnost Parlamentu a v reakci na ně doporučuje GŘ SAFE generálnímu tajemníkovi vyhlášení příslušného stupně pohotovosti a opatření nutná ke zvládnutí takových situací.
   5.   GŘ SAFE navrhuje generálnímu tajemníkovi strategii v oblasti bezpečnosti.
   Článek 8
   Pověření zaměstnanci
   1.   Pravomocí k přijímání jednoho nebo několika níže uvedených opatření mohou být v souladu se svými konkrétními povinnostmi a po dobu, po níž tyto povinnosti plní, pověřeni pouze zaměstnanci, kterým tuto pravomoc svěřil generální tajemník, jenž přenáší tuto pravomoc na generálního ředitele pro bezpečnost a zabezpečení. Mezi uvedená opatření patří:

               a)

               nošení a použití služebních zbraní,

               b)

               provádění bezpečnostních šetření,

               c)

               provádění pomocného vyšetřování.

         2.   V reakci na konkrétní situace a v mezích tohoto rozhodnutí a prováděcích pravidel může generální ředitel pro bezpečnost a zabezpečení vydat služební pokyny platné pro všechny zaměstnance, kteří plní konkrétní úkoly a stanovují povolená bezpečnostní opatření.
   Článek 9
   Plnění povinností ze strany zaměstnanců GŘ SAFE
   1.   Jestliže jim v tom brání naléhavost situace, nemusejí zaměstnanci GŘ SAFE žádat své nadřízené o udělení konkrétních pokynů s ohledem na výběr bezpečnostních opatření, pokud se na tato opatření vztahuje toto rozhodnutí.
   2.   Zaměstnanci GŘ SAFE nesmějí být z důvodu plnění svých povinností znevýhodňováni, pokud nekonají nad rámec svého pověření, služebních pokynů nebo v rozporu s právními předpisy.
   Článek 10
   Povinnost dodržovat předpisy a spolupracovat
   1.   Je nutné dodržovat toto rozhodnutí a související prováděcí pravidla a také se řídit opatřeními přijatými pověřenými zaměstnanci při jejich uplatňování.
   2.   Na požádání musejí všichni zaměstnanci, včetně poskytovatelů služeb a jejich zaměstnanců, a také stážisté, návštěvníci a hosté spolupracovat s GŘ SAFE při plnění jeho úkolů.
   3.   Nedodržování tohoto rozhodnutí, příslušných prováděcích pravidel a opatření přijatých v rámci jejich uplatňování může vést k disciplinárnímu řízení v souladu se Smlouvami, s články 11 a 166 jednacího řádu Parlamentu a se služebním řádem, ke smluvním sankcím nebo k právním krokům v souladu s právními a správními předpisy členských států.
   Článek 11
   Přenesení úkolů na smluvní stranu
   Pomocné úkoly v oblasti bezpečnosti a ochrany, které nemůže Parlament z právních, technických nebo provozních důvodů plnit sám, lze v souladu s vnitřními pravidly a postupy Parlamentu přenést na třetí stranu. Mezi tyto úkoly mohou patřit mimo jiné prohlídky prováděné speciálně vycvičenými psy, elektronické prohlídky, služby protipožární ochrany, nakládání s nebezpečnými látkami a předměty, odstraňování opuštěných nebo nebezpečných vozidel a poskytování podpory při konkrétních akcích ze strany externích bezpečnostních pracovníků. Tyto úkoly však i nadále zůstávají ve výhradní pravomoci Parlamentu.
   KAPITOLA 2

      POHOTOVOST

   Článek 12
   Stupně pohotovosti
   1.   Jednotlivé stupně pohotovosti se označují barevnými kódy. BÍLÁ odpovídá nejnižšímu stupni ohrožení, ŽLUTÁ, ORANŽOVÁ a ČERVENÁ odpovídají zvýšené míře ohrožení:

               —

               „BÍLÝ“ stupeň pohotovosti platí v případě, že v Parlamentu nebyla zjištěna žádná zvláštní hrozba nebo incident, které by měly vliv na bezpečnost,

               —

               „ŽLUTÝ“ stupeň pohotovosti platí v případě, že byly zjištěny hrozby nebo se vyskytly incidenty, které mají vliv na bezpečnost a mohly by negativně ovlivnit Parlament či jeho fungování,

               —

               „ORANŽOVÝ“ stupeň pohotovosti platí v případě, že byly zjištěny hrozby nebo se vyskytly incidenty, které mají vliv na bezpečnost v Parlamentu a jsou zaměřeny na Parlament, jeho fungování nebo činnost, přestože nebyly zjištěny informace o konkrétním objektu, cíli nebo době útoku,

               —

               „ČERVENÝ“ stupeň pohotovosti platí v případě, že se vyskytuje bezprostřední hrozba útoku, která má vliv na bezpečnost a je zaměřena konkrétně na Parlament či jeho fungování.

         2.   Generální tajemník před přijetím prováděcích opatření uvedených v článku 32 a týkajících se stupňů pohotovosti ústně informuje předsednictvo o plánovaných opatřeních.
   Článek 13
   Rozhodnutí o stupni pohotovosti
   1.   Na návrh generálního ředitele a s přihlédnutím k doporučení GŘ SAFE předseda Parlamentu:

               a)

               rozhodne po konzultaci s ostatními orgány a institucemi Unie, které mají své prostory v tomtéž členském státě, s ostatními příslušnými orgány Unie a s hostitelskými členskými státy a třetími zeměmi, o stupních pohotovosti a tom, v kterém pracovním místě platí,

               b)

               rozhodne, která dobrovolná bezpečnostní opatření by měla být případně přijata,

               c)

               informuje členy předsednictva o rozhodnutích přijatých podle tohoto článku.

         2.   Pod vedením generálního tajemníka GŘ SAFE:

               a)

               uplatňuje rozhodnutí týkající se stupňů pohotovosti v prostorách Parlamentu,

               b)

               v naléhavých případech přijímá rozhodnutí uvedená v odst. 1 písm. a) a b). Generální ředitel pro bezpečnost a zabezpečení co nejdříve po přijetí uvedených opatření informuje předsedu Parlamentu a generálního tajemníka o daných opatřeních a důvodech jejich přijetí,

               c)

               soustavně sleduje bezpečnostní hrozby a rizika za účelem ověření, zda je vyhlášený stupeň pohotovosti přiměřený.

         3.   Za uplatňování rozhodnutí týkajícího se příslušného stupně pohotovosti v dané kontaktní kanceláři Parlamentu odpovídá vedoucí příslušné kontaktní kanceláře.
   4.   V naléhavých případech mohou vedoucí kontaktních kanceláří přijmout v souladu s tímto rozhodnutím dodatečná bezpečnostní opatření. O těchto opatřeních je neprodleně informován generální tajemník a generální ředitel pro bezpečnost a zabezpečení.
   Článek 14
   Komunikace v souvislosti se stupni pohotovosti
   1.   Stupně pohotovosti se ve veřejných prostorách označují prostřednictvím signalizačního systému využívajícího barevné značení.
   2.   Při změně stupně pohotovosti informuje předseda Parlamentu všechny poslance a zaměstnance Parlamentu o opatřeních, která mají dopad na činnost Parlamentu. O přijatých opatřeních jsou informovány také ostatní orgány a instituce Unie a příslušné orgány členských států.
   KAPITOLA 3

      PŘEDCHÁZENÍ BEZPEČNOSTNÍM INCIDENTŮM

   Článek 15
   Posuzování rizik
   S cílem předcházet bezpečnostním incidentům GŘ SAFE:

               —

               posoudí bezpečnostní riziko, které vyplývá z výkonu konkrétních funkcí zaměstnanců v generálním sekretariátu Parlamentu, a riziko pro bezpečnost osob uvnitř prostor Parlamentu;

               —

               po konzultaci s příslušnými generálními ředitelstvími posoudí bezpečnostní riziko pro prostory a majetek Parlamentu;

               —

               navrhne generálnímu tajemníkovi nebo příslušnému útvaru vhodná opatření pro zabezpečení akcí uvnitř prostoru Parlamentu i v jeho okolí.

         Článek 16
   Kontrola vstupu
   1.   S cílem předejít bezpečnostním incidentům může GŘ SAFE provádět bezpečnostní kontroly všech osob, včetně poslanců, předmětů a majetku, před vstupem do prostor Parlamentu a během jejich přítomnosti v těchto prostorách, a zejména:

               —

               kontrolovat totožnost každého, kdo hodlá vejít do prostor Parlamentu nebo se v nich již nachází;

               —

               prověřovat osoby, které v Parlamentu nepracují, předtím, než jsou vpuštěny do prostor Parlamentu, aby se zjistilo, zda nepředstavují bezpečnostní hrozbu.
               Za tímto účelem může GŘ SAFE při dodržení příslušných právních předpisů v oblasti ochrany osobních údajů použít každý zdroj informací, který je Parlamentu dostupný, s přihlédnutím ke spolehlivosti těchto zdrojů, a získat relevantní údaje, které má Parlament o dotyčných osobách k dispozici;

               —

               vizuálně a technickými prostředky prohlížet u vstupních bran do Parlamentu osoby, vozidla, zařízení a zboží. Tyto prohlídky se mohou vztahovat i na osobní zavazadla a poštovní zásilky;

               —

               provozovat systém kontroly vstupu osob a vjezdu vozidel do prostor Parlamentu;

               —

               zaznamenávat vstup osob, vozidel, zboží a zařízení do prostor Parlamentu a zón vyhrazených pro povolané osoby v prostorách Parlamentu i opuštění těchto prostor;

               —

               zabránit nepovolaným osobám, vozidlům a zboží ve vstupu do prostor Parlamentu.

         2.   Pokud nejsou dodržena opatření stanovená v odstavci 1, může být vstup do prostor Parlamentu odmítnut.
   Článek 17
   Osobní ochrana
   GŘ SAFE přijme příslušná provozní opatření k zajištění osobní ochrany předsedy Parlamentu, a to v koordinaci s kabinetem předsedy a parlamentním oddělením protokolu a v součinnosti s orgány hostitelského členského státu nebo dotyčné třetí země. Na základě posouzení rizik ze strany GŘ SAFE může předseda Parlamentu vydat pokyn, aby byla osobní ochrana v prostorách Parlamentu poskytována i dalším osobám, včetně poslanců.
   KAPITOLA 4

      REAKCE NA BEZPEČNOSTNÍ INCIDENTY

   Článek 18
   Podezření na bezpečnostní incident
   1.   V případě důvodného podezření na bezpečnostní incident přijme GŘ SAFE veškerá opatření nezbytná k jeho ověření. V případě důvodného podezření na závažný bezpečnostní incident generální ředitel pro bezpečnost a zabezpečení o něm okamžitě informuje generálního tajemníka, který následně může vydat pokyn GŘ SAFE k prohlídce budov a majetku Parlamentu. GŘ SAFE může při plnění této povinnosti spolupracovat s orgány členských států.
   2.   GŘ SAFE okamžitě informuje generálního tajemníka o přijatých opatřeních. Pokud jsou dotčeni poslanci, informuje generální tajemník předsedu Parlamentu.
   Článek 19
   Výskyt bezpečnostního incidentu
   1.   V případě bezpečnostního incidentu přijme GŘ SAFE veškerá opatření nezbytná k tomu, aby jej účinně odvrátila. V tomto ohledu může konkrétně přijmout opatření:

               —

               namířená proti osobě, která představuje ohrožení bezpečnosti, například jí zabránit v přístupu do prostor Parlamentu nebo jí přikázat, aby tyto prostory opustila a vyprovodit ji k východu;

               —

               namířená proti předmětům, které představují ohrožení bezpečnosti, včetně jejich zabavení, odstranění, likvidace a předání orgánům členských států;

               —

               nezbytná k okamžité ochraně osob nacházejících se v prostorách Parlamentu, zejména vydávat příkazy určené uživatelům budov. Po přijetí těchto opatření pověření zaměstnanci okamžitě informují své nadřízené a vyčkají na další pokyny;

               —

               prohlédnout prostory Parlamentu včetně přístupu do kanceláří poslanců, pokud je taková prohlídka nezbytná k tomu, aby byl bezpečnostní incident odvrácen, oddálen nebo ukončen.

         2.   GŘ SAFE přijme veškerá opatření nezbytná k uchování důkazů souvisejících s bezpečnostními incidenty v Parlamentu, v případě nutnosti ve spolupráci s orgány členských států.
   3.   GŘ SAFE okamžitě informuje generálního tajemníka o přijatých opatřeních. Pokud jsou dotčeni poslanci, informuje generální tajemník předsedu Parlamentu.
   Článek 20
   Zpráva o bezpečnostním incidentu
   V případě závažného bezpečnostního incidentu nebo mimořádné situace vypracuje GŘ SAFE zprávu, v níž incident shrne. Tato zpráva je předána generálnímu tajemníkovi. Pokud je dotčen některý poslanec, předá generální tajemník zprávu předsedovi Parlamentu.
   KAPITOLA 5

      SLUŽEBNÍ ZBRANĚ

   Článek 21
   Obecné zásady
   Veškeré nasazení, nošení, skladování a používání služebních zbraní musí být v souladu s tímto rozhodnutím, jeho prováděcími opatřeními a příslušnými ustanoveními:

               —

               vnitrostátního práva hostitelských členských států nebo třetích zemí, na jejichž území se nachází pracovní místo nebo jiné prostory Parlamentu,

               —

               veškerých dalších právních předpisů použitelných v konkrétním případě, například tehdy, když bezpečnostní pracovníci doprovázejí předsedu Parlamentu mimo hostitelské členské státy nebo třetí země,

               —

               mezinárodního práva veřejného.

         Článek 22
   Povolení nosit služební zbraň
   Nosit a používat služební zbraň smějí při výkonu služby pouze oprávnění zaměstnanci a ti, kdo k tomu mají mimořádné povolení podle článku 24. S výjimkou případů, na něž se vztahuje článek 24, se v případě zbraní musí jednat o služební zbraň, kterou Parlament vydal konkrétnímu jednotlivci, a s výjimkou mimořádné situace se zbraně nesmějí mezi kolegy vyměňovat.
   Článek 23
   Nasazení a použití služebních zbraní
   Zaměstnanci oprávnění k nošení a použití služební zbraně mohou tuto zbraň použít pouze v sebeobraně nebo na ochranu ostatních osob před bezprostředním ohrožením života či zdraví, ať už se jedná o hrozbu skutečnou nebo domnělou, nebo aby odvrátili spáchání závažného, život ohrožujícího trestného činu. Jejich reakce musí být přiměřená potřebě, aby ochránili sebe i ostatní osoby. Oprávnění zaměstnanci informují o tom, že u sebe mají služební zbraň a vydají jasné varování ohledně svého úmyslu ji použít, s výjimkou případů, kdy by je takové konání mohlo nepřiměřeně ohrozit nebo by mohlo vést k ohrožení života či zdraví dalších osob, nebo by bylo vzhledem k okolnostem incidentu jednoznačně nevhodné či zbytečné.
   Článek 24
   Přítomnost ozbrojených externích bezpečnostních pracovníků v prostorách Parlamentu
   1.   Hlavy států a předsedové vlád a zástupci orgánů Unie a určených mezinárodních organizací (2) mohou být doprovázeni dvěma ozbrojenými externími bezpečnostními pracovníky. Předseda Parlamentu může na základě návrhu generálního tajemníka zohledňujícího doporučení GŘ SAFE povolit přítomnost dalších ozbrojených externích bezpečnostních pracovníků pro tyto delegace a dále může povolit, aby ozbrojení externí bezpečnostní pracovníci doprovázeli také další návštěvníky.
   2.   Všechny žádosti o nasazení externích ozbrojených bezpečnostních pracovníků je třeba v řádném časovém předstihu písemně sdělit generálnímu řediteli GŘ SAFE. Před každým schváleným nasazením externích ozbrojených bezpečnostních pracovníků jim GŘ SAFE sdělí konkrétní podmínky nasazení a pravidla pro jejich činnost.
   3.   O každém nasazení externích ozbrojených bezpečnostních pracovníků v prostorách Parlamentu je informován generální tajemník.
   Článek 25
   Důsledky tasení nebo použití služební zbraněPodávání zpráv a pomoc
   1.   Každý zaměstnanec, který tasí nebo použije služební zbraň, o tom bezodkladně informuje generálního ředitele pro bezpečnost a zabezpečení a vypracuje o incidentu písemnou zprávu. Generální ředitel pro bezpečnost a zabezpečení o incidentu okamžitě informuje generálního tajemníka, který informuje předsedu Parlamentu. Generální tajemník zahájí okamžité interní vyšetřování incidentu a informuje o jeho výsledku předsedu Parlamentu.
   2.   Generální tajemník zajistí, aby každý zaměstnanec, který při výkonu služby tasí nebo použije služební zbraň, měl k dispozici nezbytnou lékařskou nebo psychologickou pomoc.
   KAPITOLA 6

      PROSAZOVÁNÍ

   Článek 26
   Prosazování bezpečnostních opatření
   1.   Pokud je to nezbytné k obnovení pořádku v prostorách Parlamentu nebo k odvrácení bezpečnostního incidentu, zaměstnanci GŘ SAFE pověření tímto úkolem mohou, v mezích tohoto rozhodnutí a zejména ustanovení o používání služebních zbraní, použít přiměřenou sílu, aby prosadili dodržování příslušných bezpečnostních opatření.
   2.   Předtím, než se zaměstnanci GŘ SAFE při výkonu svých povinností uchýlí k použití síly nebo služební zbraně v souladu s tímto rozhodnutím a příslušnými vnitrostátními právními předpisy, využijí v co nejvyšší míře všechny ostatní dostupné prostředky.
   3.   Uposlechnutí příkazu nadřízeného k použití síly nebo služební zbraně, které má za následek smrt nebo vážné zranění osoby, nelze v případě disciplinárního nebo soudního řízení vykládat jako obranu, pokud je takový příkaz zjevně protiprávní nebo představuje jednoznačné jasné porušení bezpečnostních norem a dotyčný zaměstnanec měl možnost jeho vykonání odmítnout. Nadřízení vydávající takovéto protiprávní příkazy čelí disciplinárnímu řízení.
   KAPITOLA 7

      BEZPEČNOSTNÍ ŠETŘENÍ A POMOCNÁ VYŠETŘOVÁNÍ

   Článek 27
   Bezpečnostní šetření
   1.   Poté, co to oznámí generálnímu tajemníkovi, může GŘ SAFE v rámci vyšetřování bezpečnostních incidentů provádět bezpečnostní šetření s cílem předcházet podobným incidentům v budoucnu.
   Pokud se bezpečnostní šetření týkají poslanců, je nezbytný předchozí souhlas předsedy Parlamentu.
   2.   Bezpečnostní šetření mohou zahrnovat pouze následující opatření:

               —

               prověření protokolů o kontrolách příchodů a odchodů, záznamů z kamerového systému, záznamů komunikace a obdobných údajů uvedených v nařízení (ES) č. 45/2001 a dalších informačních zdrojů;

               —

               předběžné ověřování;

               —

               vyslechnutí všech osob, které jsou schopny objasnit příslušné skutečnosti;

               —

               zabezpečení důkazů a místa, kde se incident odehrál;

               —

               provádění opatření v oblasti dohledu.

         3.   Zaměstnanci pověření prováděním bezpečnostních šetření jednají objektivně a nestranně.
   4.   GŘ SAFE informuje generálního tajemníka o bezpečnostních šetřeních prováděných v rámci vyšetřování bezpečnostních incidentů.
   Článek 28
   Pomocná vyšetřování
   1.   Poté, co to oznámí generálnímu tajemníkovi, a aniž by byly dotčeny pravomoci ostatních příslušných orgánů nebo pokyny, které jim byly vydány, může GŘ SAFE na žádost interních orgánů provádět pomocná vyšetřování týkající se jednání dotyčných osob, která mohou vést ke správnímu, disciplinárnímu, občanskoprávnímu nebo trestnímu řízení. Pomocná vyšetřování požadovaná externími orgány vyžadují předchozí souhlas generálního tajemníka.
   Pokud se pomocná vyšetřování týkají poslanců, vyžadují předchozí souhlas předsedy Parlamentu.
   2.   Pomocná vyšetřování mohou být vedena pouze na žádost interního nebo externího orgánu příslušného pro správní, disciplinární, občanskoprávní nebo trestní řízení, s výjimkou případů, kdy z důvodu naléhavosti nebyla příslušná žádost ještě formálně doručena.
   V těchto případech se přijímaná opatření omezují na zabezpečení důkazů, které jsou zdokumentovány ve zprávě uvedené v čl. 29 odst. 6.
   3.   Orgán, který žádá o pomocné vyšetřování, upřesní mandát tím, že definuje cíl vyšetřování a opatření, která je třeba přijmout.
   4.   Prostřednictvím pomocného vyšetřování může GŘ SAFE pouze:

               —

               napomáhat nebo podporovat vyšetřování poslance, které zahájil předseda Parlamentu podle článku 166 jednacího řádu Parlamentu;

               —

               napomáhat nebo podporovat vyšetřování, které zahájil orgán oprávněný ke jmenování s cílem ověřit, zda některý zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec neporušil povinnosti stanovené v článku 86 služebního řádu;

               —

               napomáhat nebo podporovat vyšetřování, které zahájila příslušná pověřená schvalující osoba ohledně jednání poskytovatelů služeb a jejich zaměstnanců, kteří mají přístup do budov, k majetku nebo informacím Parlamentu;

               —

               napomáhat nebo podporovat vyšetřování v případě úniku nebo neoprávněného zpřístupnění utajovaných informací Unie, které v souladu s článkem 14 rozhodnutí předsednictva ze dne 15. dubna 2013 týkajícího se pravidel pro nakládání s důvěrnými informacemi ze strany Evropského parlamentu zahájil v případě, že je do tohoto úniku nebo neoprávněného zpřístupnění zapojen poslanec, předseda Parlamentu, nebo v případě, že je dotčena jakákoli jiná osoba, generální tajemník;

               —

               spolupracovat s donucovacími orgány členských států při vedení jejich vyšetřování, včetně kontrarozvědných a protiteroristických opatření;

               —

               spolupracovat s Evropským úřadem pro boj proti podvodům v souladu s praktickými ujednáními dohodnutými s tímto úřadem;

               —

               spolupracovat s orgány hostitelských členských států a třetích zemí při praktickém vedení jejich vyšetřování.

         Článek 29
   Vyšetřovací úkony v rámci pomocných vyšetřování
   1.   Vyšetřovací úkony prováděné GŘ SAFE v rámci pomocných vyšetřování jsou omezeny v závislosti na uděleném mandátu a odpovídajícím rozsahu vyšetřovacích pravomocí příslušného interního nebo externího orgánu. Příslušný orgán co nejvíce upřesní úkoly, které je třeba vykonat.
   2.   V tomto ohledu a za těchto podmínek GŘ SAFE může:

               —

               zabezpečit místo činu a důkazy;

               —

               požádat o pomoc kteréhokoli úředníka nebo jiného zaměstnance Parlamentu či třetí stranu, kterou s Parlamentem pojí smluvní vztah;

               —

               vyslechnout všechny osoby, které jsou schopny objasnit příslušné skutečnosti;

               —

               mít přístup do veškerých prostor nebo pracovních míst v rámci Parlamentu, na něž se nevztahují zvláštní předpisy, a provádět na místě kontroly, včetně kontrol osobních věcí;

               —

               mít přístup k dokumentům a příslušným informacím v rozsahu, který je pro šetření nezbytný.

         3.   Informace předložené nebo získané v jakékoli podobě v průběhu pomocného vyšetřování podléhají služebnímu tajemství.
   4.   Z rozhovorů je možné pořizovat obrazové nebo zvukové záznamy pod podmínkou, že osoba, která rozhovor poskytuje, je o tom předem informována, a že byla přijata veškerá nezbytná a přiměřená opatření k zajištění důvěrnosti osobních údajů.
   5.   O vyšetřování jsou okamžitě informovány osoby, které jsou vyšetřovány, nebo osoby, u nichž bylo během vyšetřování zjištěno případné osobní zapojení. Poskytnutí této informace může být odloženo, pokud by mohlo ohrozit vyšetřování, nebo v případech, které vyžadují použití vyšetřovacích postupů spadajících do působnosti vnitrostátního soudního orgánu a zachování absolutního utajení za účelem vyšetřování.
   6.   Jakmile je vyšetřování ukončeno, předloží GŘ SAFE zprávu generálnímu tajemníkovi. Tato zpráva obsahuje příslušné skutečnosti a okolnosti, a případně také bezpečnostní opatření, jež je třeba přijmout. Zjištění týkající se konkrétně jmenované osoby nelze potvrdit, aniž by dotyčná osoba dostala příležitost vyjádřit se ke skutečnostem, jež se jí týkají.
   7.   Generální tajemník předá zprávu internímu nebo externímu orgánu, který o ni požádal. Pokud jsou dotčeni poslanci, předá generální tajemník kopii zprávy předsedovi Parlamentu.
   KAPITOLA 8

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 30
   Kontakty s hostitelskými členskými státy a třetími zeměmi, orgány členských států, ostatními orgány Unie a mezinárodními subjekty
   Aniž by byly dotčeny pravomoci a povinnosti ostatních útvarů Parlamentu, zajišťuje GŘ SAFE externí kontakty:

               a)

               s útvary pro bezpečnost a zabezpečení ostatních orgánů, institucí, úřadů a agentur Unie, pokud jde o otázky týkající se bezpečnosti a ochrany osob, budov a majetku v Parlamentu;

               b)

               s útvary členských států, třetích zemí a mezinárodních organizací a subjektů zaměřenými na bezpečnost, ochranu, zpravodajství a posuzování hrozeb, pokud jde o veškeré otázky týkající se bezpečnosti a ochrany Parlamentu, včetně orgánů členských států odpovědných za bezpečnost a ochranu;

               c)

               s policejními, požárními a ostatními tísňovými službami, pokud jde o veškeré rutinní i mimořádné otázky týkající se bezpečnosti a ochrany Parlamentu, a

               d)

               s útvary ostatních orgánů, institucí, úřadů a agentur Unie i mezinárodních subjektů zaměřenými na bezpečnost a ochranu s cílem vyměňovat si osvědčené postupy a případně podporovat koordinaci, a to i v oblasti odborného vzdělávání svých zaměstnanců.

         Článek 31
   Mechanismus vyřizování stížností poslanců Evropského parlamentu
   Poslanec, který se domnívá, že toto rozhodnutí nebylo v jeho případě správně uplatněno, může na tuto skutečnost upozornit předsedu Parlamentu. Předseda Parlamentu záležitost přezkoumá a pokud to bude považovat za nutné, přijme odpovídající opatření.
   Článek 32
   Prováděcí pravidla
   Generální tajemník Evropského parlamentu může k tomuto rozhodnutí přijmout prováděcí pravidla.
   Článek 33
   Zrušení
   Předpisy v oblasti bezpečnosti, které předsednictvo přijalo ve dnech 1. a 3. října 2001, 16. prosince 2002 a 25. února 2004, se zrušují.
   Článek 34
   Vstup v platnost a vyhlášení
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 17. března 2018.

      (1)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (2)  Evropská rada, Rada ministrů EU, Komise EU, Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ), Evropská centrální banka, NATO, MMF, OSN, Světová banka, WTO.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/319 ze dne 27. února 2018 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 26. zasedání Revizní komise Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu k některým změnám Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě a přípojků k ní

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 62/10

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/319
   ze dne 27. února 2018
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 26. zasedání Revizní komise Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu k některým změnám Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě a přípojků k ní
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Unie přistoupila k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 (dále jen „Úmluva COTIF“) v souladu s rozhodnutím Rady 2013/103/EU (1).

               (2)

               Úmluvu COTIF uplatňují všechny členské státy kromě Kypru a Malty.

               (3)

               Revizní komise Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF) (dále jen „Revizní komise“) byla zřízene v souladu s článkem 13 § 1 písm. c) Úmluvy COTIF. Očekává se, že Revizní komise na svém 26. zasedání, jež se má konat od 27. února do 1. března 2018, rozhodne o některých změnách Úmluvy COTIF a rovněž některých přípojků k ní, totiž přípojků E (Jednotné právní předpisy pro smlouvu o užívání infrastruktury v mezinárodní železniční přepravě – CUI), F (Jednotné právní předpisy pro prohlašování technických norem za závazné a pro přijímání jednotných technických předpisů pro železniční materiál určený k používání v mezinárodní dopravě – APTU) a G (Jednotné právní předpisy pro technickou admisi železničního materiálu určeného k používání v mezinárodní dopravě – ATMF).

               (4)

               Revizní komise má na svém 26. zasedání rovněž rozhodnout o přijetí nového přípojku H týkajícího se bezpečného provozu vlaků v mezinárodní dopravě.

               (5)

               Cílem změn jednacího řádu Revizní komise je aktualizovat některá ustanovení v důsledku přistoupení Unie k Úmluvě COTIF v roce 2011, zejména pokud jde o ustanovení upravující hlasovací právo regionální organizace a zjišťování usnášeníschopnosti.

               (6)

               Cílem změn Úmluvy COTIF je zlepšit a usnadnit postup její revize, aby bylo možné změny Úmluvy COTIF a jejích přípojků provádět rychle a důsledně a zabránit nepříznivým dopadům současného zdlouhavého postupu pro revizi, včetně rizika vnitřního nesouladu mezi změnami přijatými Revizní komisí a změnami přijatými Valným shromážděním OTIF, jakož i vnějšího nesouladu, zejména s právem Unie.

               (7)

               Změny přípojku E (CUI) mají za cíl vyjasnit rozsah platnosti Jednotných právních předpisů CUI, aby se zajistilo jejich systematičtější uplatňování ke sledovanému účelu, tj. v mezinárodní železniční dopravě, například v koridorech pro nákladní dopravu nebo v mezinárodních osobních vlacích.

               (8)

               Změny přípojků F (APTU) a G (ATMF) jsou zaměřeny na dosažení harmonizace mezi pravidly OTIF a pravidly Unie, zejména poté, co Unie v roce 2016 přijala čtvrtý železniční balíček.

               (9)

               Nový přípojek H je určen ke zlepšení interoperability mimo Unii na základě koncepce harmonizovaných kritérií pro vydávání bezpečnostního certifikátu pro železniční podniky státními orgány jako důkaz, že železniční podniky jsou schopny v dotčeném státě bezpečně provozovat vlaky.

               (10)

               Většina navržených změn je v souladu s právem a strategickými cíli Unie a Unie by je proto měla podpořit. Některé změny se musí v Unii posoudit důkladněji a měly by být na 26. zasedání Revizní komise zamítnuty.

               (11)

               Postoj Unie na 26. zasedání Revizní komise by proto měl vcházet z dodatku k tomuto rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat na 26. zasedání Revizní komise zřízené Úmluvou o mezinárodní železniční přepravě ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999, vychází z dodatku k tomuto rozhodnutí.
   2.   Menší změny dokumentů uvedených v dodatku k tomuto tohoto rozhodnutí mohou zástupci Unie dohodnout v Revizní komisi bez dalšího rozhodnutí Rady.
   Článek 2
   Rozhodnutí Revizní komise se po jeho přijetí uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 27. února 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/103/EU ze dne 16. června 2011 o podpisu a uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 (Úř. věst. L 51, 23.2.2013, s. 1).

      DOPLNĚK
      1.   ÚVOD
      Generální tajemník organizace OTIF svolal na 27. února – 1. března 2018 do Bernu, Švýcarsko, 26. zasedání revizní komise COTIF99. Dokumenty týkající se pořadu jednání jsou k dispozici na webové stránce OTIF na adrese: http://otif.org/en/?page_id=126
      2.   PŘIPOMÍNKY K BODŮM POŘADU JEDNÁNÍ

         Bod 1 pořadu jednání – Zahájení zasedání a zjištění usnášeníschopnosti

         Dokument(y): žádné

         Pravomoc: Unie (sdílená)

         Uplatnění hlasovacích práv: nepoužije se

         Postoj: žádný

         Bod 2 pořadu jednání – Volba předsedy a místopředsedy

         Dokument(y): žádné

         Pravomoc: Unie (sdílená)

         Uplatnění hlasovacích práv: Členské státy

         Postoj: žádný

         Bod 3 pořadu jednání – Přijetí pořadu jednání

         Dokument(y): LAW-17125-CR 26/3.1

         Pravomoc: Unie (sdílená a výlučná)

         Uplatnění hlasovacích práv: Unie

         Postoj: Za přijetí návrhu pořadu jednání

         Bod 4 pořadu jednání – Změna jednacího řádu

         Dokument(y): LAW-17125-CR 26/4

         Pravomoc: Unie (sdílená a výlučná)

         Uplatnění hlasovacích práv: Unie

         Postoj: Podpořit navržené změny jednacího řádu revizní komise OTIF s výjimkou těchto bodů:

                  a)

                  článek 9 odst. 2 jednacího řádu by měl stanovit: „V případě, že je dokument předložen ve všech třech pracovních jazycích, činí lhůta 12 týdnů.“; a

                  b)

                  změna čl. 9 odst. 4 jednacího řádu o hlasování v případě nedostupnosti jazykových znění ze zamítá.

            Současná verze jednacího řádu revizní komise byla přijata před přistoupením Unie k Úmluvě COTIF; některá ustanovení jsou proto zastaralá a musí se aktualizovat. Musí se změnit zejména ustanovení, která upravují hlasovací práva Unie a zjištění usnášeníschopnosti (články 4, 20 a 21), aby se dodržel článek 38 Úmluvy COTIF a Dohoda EU–OTIF.

         Bod 5 pořadu jednání – částečná revize základní Úmluvy: změna postupu pro revizi Úmluvy COTIF

         Dokument(y): LAW-17126-CR 26/5

         Pravomoc: Unie (sdílená)

         Uplatnění hlasovacích práv: Členské státy

         Postoj: Podpořit přijetí navržené revize článku 34 Úmluvy, aby se stanovila pevná lhůta (36 měsíců) pro vstup změn přípojků přijatých valným shromážděním v platnost, včetně doložky pružnosti, aby se tato lhůta případ od případu prodloužila, rozhodne-li tak valné shromáždění většinou stanovenou podle čl. 14 odst. 6 Úmluvy COTIF.
      Cílem návrhu je zlepšit a usnadnit postup revize Úmluvy COTIF za účelem důsledného a rychlého provádění změn Úmluvy a jejích přípojků a zamezit nepříznivým účinkům současného zdlouhavého postupu pro revizi, včetně rizika vnitřního nesouladu mezi změnami přijatými revizní komisí a změnami přijatými valným shromážděním, jakož i vnějšího nesouladu, a to zejména s právem Unie. Doporučení sekretariátu OTIF odráželo převažující stanovisko v příslušné pracovní skupině, která se touto otázkou zabývala; bylo potvrzeno, že členové OTIF by měli být schopni provést přijaté změny, kromě jiného i prostřednictvím parlamentních postupů, do tří let. Zdá se, že návrh je nutný pro podporu efektivního fungování a rozvoje organizace OTIF.

         Bod 6 pořadu jednání – Částečná revize Jednotných právních předpisů CIM – zpráva generálního tajemníka

         Dokument(y): LAW-17126-CR 26/6

         Pravomoc: Unie (sdílená a výlučná)

         Uplatnění hlasovacích práv: Unie (v případě, že se hlasování uskuteční)

         Postoj: Vzít zprávu generálního tajemníka na vědomí, poskytnout některé informace o souvisejících probíhajících činnostech a vývoji, podpořit další práci na posouzení rozhraní mezi celními nařízeními a nařízeními v železniční dopravě, podpořit zřízení pracovní skupiny právních odborníků nebo případně koordinační dohody s existujícími orgány OTIF týkající se celních otázek a digitalizace přepravních dokladů v nákladní dopravě.

         Bod 7 pořadu jednání – Částečná revize Jednotných právních předpisů CUI

         Dokument(y): LAW-17128-CR 26/7.1; LAW-17129-CR 26/7.2

         Pravomoc: Unie (sdílená)

         Uplatnění hlasovacích práv: Členské státy

         Postoj: Podpořit návrhy změn čl. 1 odst. 1, článků 2 a 3 (nové písmeno aa)) a změn k písmenům b), c) a g)), čl. 5 odst. 1, čl. 5bis odst. 1, článku 2, a čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 1, článku 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 CUI a požádat generálního tajemníka OTIF, aby všechny změny Jednotných právních předpisů CUI předložil valnému shromáždění k rozhodnutí.
      Cílem hlavní podstatné změny je vysvětlit rozsah platnosti Jednotných právních předpisů CUI tak, že se do článku 3 zahrne definice „mezinárodní železniční dopravy“, kterou se rozumí „přeprava, jež si vyžaduje použití mezinárodní trasy vlaků nebo několika navazujících vnitrostátních tras vlaků nacházejících se nejméně ve dvou státech a koordinovaných příslušným provozovatelem infrastruktury“, a že se příslušně změní článek 1 (Rozsah platnosti) a současně zachová spojení s Jednotnými právními předpisy CIV a CIM.
      Cílem je zabezpečit, aby se Jednotné právní předpisy CUI uplatňovaly více systematicky k určenému účelu, tj. v mezinárodní železniční dopravě. Změna navržená revizní komisi odpovídá kompromisnímu znění vyplývajícímu z práce pracovní skupiny ad hoc v rámci OTIF, která se sešla ve dnech 10. prosince 2014, 8. července 2015, 24. listopadu 2015 a 31. května 2016. Komise přispěla ke konečnému výsledku, který v souladu s rozsahem platnosti a cílem Úmluvy COTIF, tj. mezinárodní přeprava, potvrzuje uplatňování Jednotných právních předpisů CUI v mezinárodní železniční dopravě, jak je to uvedeno v nové definici.
      Komise stanovila, že změny článků 1 a 3 navržené sekretariátem OTIF jsou v souladu s definicemi a ustanoveními acquis Unie, které se týkají správy železniční infrastruktury a koordinace mezi provozovateli infrastruktury (např. články 40, 43 a 46 směrnice 2012/34/EU (přepracované znění).
      Co se týče změny článku 8 (Odpovědnost provozovatele) navržené sekretariátem OTIF, v podstatě jde o redakční změnu, která se nedotýká rozsahu platnosti nebo podstaty ustanovení. Změny navržené k článku 9 a rovněž k článkům 3, 5, 5bis, 7 a 10 jsou čistě redakční.

         Bod 8 pořadu jednání – Nový přípojek H týkající se bezpečného provozu vlaků v mezinárodní přepravě

         Dokument(y): LAW-17130-CR26/8/9/10; LAW-17131-CR26/8.1; LAW-17132-CR 26/8.2

         Pravomoc: Unie (výlučná)

         Uplatnění hlasovacích práv: Unie

         Postoj:

      Podpořit (LAW-17131-CR26/8.1) zahrnutí nového přípojku H k Úmluvě COTIF, který se týká bezpečného provozu vlaků v mezinárodní přepravě, a předložit ho k rozhodnutí valného shromáždění s těmito výhradami (případně proškrtnuté – vymazat; podtržené – doplnit):

                  —

                  V čl. 2 písm. b): Nahradit výraz „certifikační autorita“ výrazem „orgán pro vydávání bezpečnostního certifikátu.“ Toto nahrazení by se mělo tudíž provést v celém znění. V němčině: „Sicherheitsbescheinigungsbehörde“ namísto „Zertifizierungsbehörde“. Ve francouzštině: „autorité de certification de sécurité“ namísto „autorité de certification“.

                  —

                  Čl. 4 odst. 1: Doplnit větu „Orgán pro vydávání bezpečnostního certifikátu a orgán dohledu uvedený v čl. 6 odst. 1 mohou být dva oddělené subjekty, nebo mohou být začleněny do stejné organizace.“

                  —

                  Čl. 6 odst. 1: Doplnit větu „Orgán dohledu a orgán pro vydávání bezpečnostního certifikátu uvedený v čl. 4 odst. 1 mohou být dva oddělené subjekty, nebo mohou být začleněny do stejné organizace.“

                  —

                  V čl. 8 odst. 3: Změnit text takto: „S cílem provést požadavky těchto Jednotných právních předpisů harmonizovaným způsobem zahrnují přílohy Jednotných právních předpisů:

                     (…)

                                 […]a)

                                 Společná bezpečnostní metoda pro požadavky na systém řízení bezpečnosti, kterou mají používat certifikační autority, když vydávají bezpečnostní certifikáty, a železniční podniky a provozovatelé infrastruktury při vypracovávání, provádění, udržování a zlepšování svých systémů řízení bezpečnosti;

                                 […]b)

                                 Společná bezpečnostní metoda pro monitorování, kterou mají používat železniční podniky […], provozovatelé infrastruktury a subjekty odpovědné za údržbu;

                                    c)

                                    Nezbytná spojení se společnou bezpečnostní metodou pro hodnocení a posuzování rizik, kterou mají používat železniční podniky, provozovatelé infrastruktury a subjekty odpovědné za údržbu při veškeré technické, provozní nebo organizační změně železničního systému;

                                 d)

                                 Společná bezpečnostní metoda pro dohled, kterou mají používat orgány dohledu.“

                  —

                  V čl. 2 písm. f), redakční úprava, uvedení do souladu s terminologií Unie (německá verze): „„Eisenbahnsystem“ das Schienennetz in jedem Vertragsstaat, bestehend aus […]

                        Strecken
                     , Bahnhöfen, Drehscheiben und Terminals“.

                  —

                  V čl. 7 odst. 4, redakční úprava (německá verze): „Die am Betrieb von Zügen im internationalen Verkehr beteiligten Infrastrukturbetreiber und Eisenbahnunternehmen haben […]ein Sicherheitsmanagementsystem einzurichten und dessen korrekte Anwendung in Übereinstimmung mit diesen Einheitlichen Rechtsvorschriften zu kontrollieren.“

            Souhlasit s požádáním generálního tajemníka, aby změnil vysvětlující zprávu za účelem podpory nového přípojku H a předložil ji valnému shromáždění ke schválení.
      Za účelem zahrnutí nového přípojku H do Úmluvy COTIF podpořit (LAW-17131-CR26/8.2) změny článků 2, 6, 20, 33 a 35 Úmluvy COTIF a souhlasit s tím, aby byl generální tajemník požádán o jejich předložení valnému shromáždění k rozhodnutí.
      V návrhu nového přípojku H se uvádějí ustanovení pro regulaci bezpečného provozu vlaků v mezinárodní přepravě s cílem harmonizovat Úmluvu COTIF s acquis Unie a podpořit interoperabilitu mimo Evropskou unii. Navržený text je v souladu s ustanoveními nové směrnice (EU) 2016/798 o bezpečnosti a souvisejícím sekundárním právem, až na menší problémy, které by se měly řešit v souladu s výše uvedenými návrhy. Jak bylo uvedeno, je rovněž potřebné změnit některá ustanovení Úmluvy COTIF za účelem zahrnutí tohoto nového přípojku H.

         Bod 9 pořadu jednání – Částečná revize Jednotných právních předpisů ATMF

         Dokument(y): LAW-17130-CR26/8/9/10; LAW-17133-CR26/9; LAW-17134-CR26/09-10

         Pravomoc: Unie (výlučná)

         Uplatnění hlasovacích práv: Unie

         Postoj: Podpořit částečnou revizi Jednotných právních předpisů ATMF podle návrhu sekretariátu OTIF s těmito výhradami (proškrtnuté – vymazat; podtržené – doplnit):

                  —

                  V čl. 7 odst. 1a změnit text takto: „Vozidla musí splňovat jednotné technické předpisy platné v době podání žádosti o admisi, modernizaci nebo obnovu v souladu s těmito Jednotnými právními předpisy

                        a s přihlédnutím ke strategii přechodu na používání jednotných technických předpisů podle ustanovení čl. 8 odst. 2a a čl. 8 odst. 4 písm. f) APTU a možnostem odchylek stanovených v článku 7a ATMF
                     ; tento soulad se musí trvale udržovat, dokud se vozidlo používá.

                  —

                        Odborná komise pro technické otázky posoudí potřebu zpracovat přílohu k těmto Jednotným právním předpisům, včetně ustanovení umožňujících žadatelům získat větší právní jistotu v předpisech, které se mají používat, a to už předtím, než předloží svou žádost o admisi, modernizaci nebo obnovu vozidel.
                     “

                  —

                  V čl. 2 písm. w) změnit definici a důsledně v celém textu používat výraz „vozidla“ (ve všech jazycích). Definice by měla znít: „vozidly“ se rozumí železniční vozidlo, které může být provozováno po vlastní ose na železničních tratích, s trakcí nebo bez ní.„ V celém textu by se měl používat výraz „vozidlo (vozidla)“ a ne výraz „železniční vozidlo (vozidla)“, jenž se vyskytuje na některých místech.

                  —

                  V článku 5 redakční úprava (německá verze): Nahradit výraz „Notifikation“ výrazem „Notifizierung“ ve větě „Jeder Vertragsstaat hat durch […]

                        Notifizierung […]
                     .“ A dále „Die […]

                        Notifizierungen

                     können durch regionale Organisationen, die dem COTIF beigetreten sind, im Namen von Vertragsstaaten, die Mitglied der betreffenden Organisation sind, vorgenommen werden.“

                  —

                  V článku 10, redakční úprava (německá verze): Nahradit výraz „Verzeichnis“ výrazem „Dossier“ ve větě „Wenn eine neue Betriebszulassung erforderlich ist, hat der Antragsteller dem betreffenden Vertragsstaat ein das Vorhaben beschreibendes […]Dossier zu übersenden.“ A dále ve větě „Der Vertragsstaat hat seine Entscheidung spätestens vier Monate nach der Vorlage des voll-ständigen […]

                        Dossiers

                     durch den Antragsteller zu treffen“.

                  —

                  V čl. 13 odst. 1 písm. a) redakční úprava (anglická a německá verze): Nahradit zkratku CTE plným názvem komise ve větě „comply with the specifications adopted by the […]

                        Committee of Technical Experts
                     ;“ a „mit den vom […]

                        Fachausschuss für technische Fragen

                     angenommenen Spezifikationen übereinstimmen;“.

                  —

                  Doplnit tento článek 14: „Článek 14 – Přílohy a doporučení

                                 1.

                                 Odborná komise pro technické otázky rozhodne, zda přijmout přílohu nebo ustanovení, které ji pozměňuje, v souladu s postupem stanoveným v článcích 16, 20 a čl. 33 odst. 6 Úmluvy. Rozhodnutí vstoupí v platnost v souladu s čl. 35 odst. 3 a 4 Úmluvy.

                                 2.

                                 Žádost o přijetí přílohy nebo ustanovení, které ji pozměňuje, může podat: a) kterýkoli smluvní stát; b) jakákoli regionální organizace vymezená v čl. 2 písm. x) ATMF; c) reprezentativní mezinárodní sdružení, pro jehož členy je existence přílohy nezbytná z důvodů bezpečnosti a hospodárnosti ve vykonávání jejich činnosti.

                                 3.

                                 Za zpracování příloh odpovídá odborná komise pro technické otázky s pomocí příslušných pracovních skupin a generálního tajemníka na základě žádostí podaných v souladu s odst.. 2.

                                 4.

                                 Odborná komise pro technické otázky může doporučit metody a postupy týkající se technického propuštění železničního materiálu používaného v mezinárodním provozu.“

            Ustanovení Jednotných právních předpisů ATMF jsou kompatibilní s ustanoveními směrnice Evropské unie 2008/57/ES o interoperabilitě a s částí směrnice 2009/49/ES o bezpečnosti. Přijetím čtvrtého železničního balíčku změnila Unie několik ustanovení tohoto acquis. Na základě analýzy Komise zpracoval sekretariát OTIF a příslušná pracovní skupina změny týkající se článků 2, 3a, 5, 6, 7, 10, 10b, 11 a 13 Jednotných právních předpisů ATMF. Tyto změny jsou nezbytné v zájmu harmonizace určité terminologie s novými ustanoveními EU a zohlednění některých procedurálních změn v EU, zejména skutečnosti, že Agentura EU pro železnice bude oprávněna vydávat povolení pro vozidla. Základní pojetí ATMF není předmětem navrhovaných změn.

         Bod 10 pořadu jednání – Částečná revize Jednotných právních předpisů APTU

         Dokument(y): LAW-17130-CR26/8/9/10; LAW-17135-CR26/10; LAW-17134-CR26/09-10

         Pravomoc: Unie (výlučná)

         Uplatnění hlasovacích práv: Unie

         Postoj: Podpořit přijetí změn článku 8 přípojku F k Úmluvě COTIF a schválení změn k příslušné vysvětlující zprávě.
      Ustanovení Jednotných právních předpisů ATMF jsou kompatibilní s ustanoveními směrnice 2008/57/ES o interoperabilitě, zejména s ustanoveními, která se týkají obsahu Jednotných technických předpisů a jejich rovnocennosti s technickými specifikacemi Evropské unie pro interoperabilitu (TSI). Přijetím čtvrtého železničního balíčku, a zejména přepracovaného znění směrnice (EU) 2016/797, změnila Unie několik ustanovení tohoto acquis. Na základě analýzy Komise připravil sekretariát OTIF a příslušná pracovní skupina změny Jednotných právních předpisů APTU, aby byla zajištěna průběžná harmonizace s právem Unie. Změny se týkají článku 8 Jednotných právních předpisů APTU a spočívají v doplnění dvou oddílů do obsahu Jednotných technických předpisů, které jsou rovnocenné s TSI EU. Tyto změny jsou nezbytné, aby se zajistilo, že obsah budoucích TSI Evropské unie a Jednotných technických předpisů COTIF zůstane rovnocenný. Základní pojetí APTU není navrhovanými změnami dotčeno.

         Bod 11 pořadu jednání – Obecná diskuse o potřebě harmonizovat podmínky přístupu

         Dokument(y): LAW-17130-CR26/11

         Pravomoc: Unie (sdílená)

         Uplatnění hlasovacích práv: Nepoužije se

         Postoj: žádný

         Bod 12 pořadu jednání – Jiné otázky

         Dokument(y): LAW-17130-CR26/12

         Pravomoc: Unie (sdílená)

         Uplatnění hlasovacích práv: Členské státy

         Postoj: Nevystupovat proti zřízení pracovní skupiny právních odborníků za účelem pomoci ve fungování existujících orgánů OTIF v právní oblasti a jeho usnadnění a zajištění účinné správy Úmluvy.

         Bod 13 pořadu jednání – Částečná revize Jednotných právních předpisů CUV

         Dokument(y): LAW-17144-CR 26/13 (Návrh předložený Švýcarskem)

         Pravomoc: Unie (sdílená)

         Uplatnění hlasovacích práv: Členské státy

         Postoj: Vystupovat proti návrhu na posouzení změny článku 7 Jednotných právních předpisů CUV předloženého Švýcarskem.
      Čl. 7 odst. 1 Jednotných právních předpisů CUV se zabývá odpovědností držitele vozidla a uživatele vozidla (železniční podniky) v případě škody způsobené vozidlem, která vznikla v důsledku jeho závady. Navržená změna doplňuje nové kritérium pro poskytnutí důkazu o odpovědnosti držitele vozidla za škodu způsobenou závadou na vozidle. Podle platného článku 7 Jednotných právních předpisů CUV, uplatňují-li ho smluvní strany, je držitel vozidla odpovědný, pouze pokud se prokáže, že ke škodě způsobené vozidlem došlo v důsledku závady, za níž odpovídá. Zdá se, že návrh změny doplňuje druhé kritérium, a sice že držitel vozidla musí prokázat, že neodpovídá za závadu, kvůli které vznikla škoda.
      Odstavec 2 platného článku 7 CUV stanoví, že „smluvní strany mohou uzavírat dohody, které se od odstavce 1 odchylují.“. Na základě toho společnosti v odvětví uskutečnily v letech 2013 až 2016 jednání, jejichž výsledkem je dohoda schválená 600 železničními společnostmi, která umožňuje potřebné změny jednotné Všeobecné smlouvy o používání nákladních vozů (VSP), aby se lépe vysvětlily odpovědnosti vlastníků kolejových vozidel. Podepsaná dohoda zavedla do VSP nový článek 27, který se týká zásady odpovědnosti v případě škody způsobené železničním vozem, aby se dosáhlo lepší rovnováhy a poskytlo více jasnosti pro celé odvětví v případě škody způsobené železničním vozem. Zavádí zejména pojem „domněnka zavinění“, která umožňuje založit odpovědnost držitele vozidla za závadu vozidla způsobenou porušením jeho povinnosti údržby. Tato změna je použitelná ode dne 1. ledna 2017. V současné době používá VSP většina držitelů vozidel a železničních podniků působících v Unii. Švýcarský návrh proto není nutný, jelikož dohody, jichž dosáhly společnosti v odvětví, jsou dostačující pro jasné vymezení odpovědností držitele vozu a železničních podniků v případě škody způsobené vozidlem na základě kupní smlouvy. Nejsou žádné náznaky, že tato dohoda nedosahuje vhodnou rovnováhu mezi zájmy příslušných stran. Návrh také neposkytuje důkladný logický výklad a dostatečné odůvodnění navržených změn.


               6.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/154

         P8_TA(2016)0245
   Jmenování člena Účetního dvora – Rimantas Šadžius
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 7. června 2016 o návrhu na jmenování Rimantase Šadžiuse členem Účetního dvora (C8-0126/2016 – 2016/0805(NLE))
   (Konzultace)
   (2018/C 086/28)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na čl. 286 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle kterého Rada konzultovala s Parlamentem (C8-0126/2016),

               —

               s ohledem na článek 121 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0183/2016),

               A.

               vzhledem k tomu, že Výbor pro rozpočtovou kontrolu Evropského parlamentu zhodnotil kvalifikaci navrhovaného kandidáta, zejména s ohledem na požadavky uvedené v čl. 286 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               B.

               vzhledem k tomu, že na své schůzi dne 23. května 2016 vyslechl Výbor pro rozpočtovou kontrolu kandidáta Rady na člena Účetního dvora;

               1.

               vydává kladné stanovisko k návrhu Rady jmenovat Rimantase Šadžiuse členem Účetního dvora;

               2.

               pověřuje svoji předsedkyni, aby předala toto rozhodnutí Radě a pro informaci Účetnímu dvoru, jakož i ostatním orgánům a institucím Evropské unie a kontrolním institucím členských států.


title: Rozhodnutí zástupců vlád členských států (EU, Euratom) 2018/335 ze dne 28. února 2018 o jmenování soudců a generálních advokátů Soudního dvora

text:
               7.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 64/1

         ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ (EU, Euratom) 2018/335
   ze dne 28. února 2018
   o jmenování soudců a generálních advokátů Soudního dvora
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 19 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 253 a 255 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména čl. 106a odst. 1 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 6. října 2018 skončí funkční období čtrnácti soudců a pěti generálních advokátů Soudního dvora. Je tedy třeba přistoupit ke jmenováním na období od 7. října 2018 do 6. října 2024.

               (2)

               K opakovanému jmenování do funkce soudců Soudního dvora byli navrženi pan Alexander ARABADŽEV, pan Jean-Claude BONICHOT, pan Thomas VON DANWITZ, pan Carl Gustav FERNLUND, pan Egils LEVITS, pan Constantinos LYCOURGOS, pan Jiří MALENOVSKÝ a paní Alexandra PRECHAL. K opakovanému jmenování do funkce generálních advokátů Soudního dvora byli navrženi pan Yves BOT a pan Maciej SZPUNAR. Dále byla do funkce soudce Soudního dvora navržena paní Lucia Serena ROSSI a do funkce generálního advokáta Soudního dvora pan Giovanni PITRUZZELLA.

               (3)

               Výbor zřízený článkem 255 Smlouvy o fungování Evropské unie vydal stanovisko k vhodnosti těchto kandidátů pro výkon funkce soudců a generálních advokátů Soudního dvora,

         PŘIJALI TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Soudci Soudního dvora na období od 7. října 2018 do 6. října 2024 jsou jmenováni:

               —

               pan Alexander ARABADŽEV,

               —

               pan Jean-Claude BONICHOT,

               —

               pan Thomas VON DANWITZ,

               —

               pan Carl Gustav FERNLUND,

               —

               pan Egils LEVITS,

               —

               pan Constantinos LYCOURGOS,

               —

               pan Jiří MALENOVSKÝ,

               —

               paní Alexandra PRECHAL,

               —

               paní Lucia Serena ROSSI.

         Článek 2
   Generálními advokáty Soudního dvora na období od 7. října 2018 do 6. října 2024 jsou jmenováni:

               —

               pan Yves BOT,

               —

               pan Giovanni PITRUZZELLA,

               —

               pan Maciej SZPUNAR.

         Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 28. února 2018.

            předseda

         D. TZANTCHEV


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/340 ze dne 6. března 2018, kterým se stanoví seznam projektů, jež mají být rozvíjeny v rámci stálé strukturované spolupráce

text:
               8.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 65/24

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/340
   ze dne 6. března 2018,
   kterým se stanoví seznam projektů, jež mají být rozvíjeny v rámci stálé strukturované spolupráce
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 46 odst. 6 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/2315 ze dne 11. prosince 2017, kterým se zřizuje stálá strukturovaná spolupráce a stanoví seznam zúčastněných členských států (1),
   s ohledem na návrh Spolkové republiky Německo, Španělského království, Francouzské republiky a Italské republiky,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 11. prosince 2017 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2017/2315.

               (2)

               Podle čl. 4 odst. 2 písm. e) uvedeného rozhodnutí má Rada přijmout rozhodnutí či doporučení, jímž sestaví seznam projektů, které mají být v rámci stálé strukturované spolupráce rozvíjeny, přičemž zohlední podporu rozvoje schopností i poskytnutí, v mezích dostupných prostředků a schopností, významné podpory operacím a misím společné bezpečnostní a obranné politiky.

               (3)

               Dne 11. prosince 2017 přijaly členské státy účastnící se stálé strukturované spolupráce prohlášení, v němž na základě předložených návrhů projektů sestavily první seznam sedmnácti projektů, které budou v rámci této spolupráce provádět. Toto prohlášení bylo přijato za účelem formálního rozhodnutí, které má přijmout Rada počátkem roku 2018 v souladu s čl. 46 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii a článkem 5 rozhodnutí (SZBP) 2017/2315.

               (4)

               Podle čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce rozhodnutí (SZBP) 2017/2315 má být seznam členů každého jednotlivého projektu připojen k rozhodnutí Rady uvedenému v čl. 4 odst. 2 písm. e) zmíněného rozhodnutí.

               (5)

               K zajištění soudržnosti by se provádění všech projektů stálé strukturované spolupráce mělo zakládat na společném souboru pravidel řízení pro projekty, včetně pravidel o úloze pozorovatelů, je-li to vhodné, který má být přijat podle čl. 4 odst. 2 písm. f) rozhodnutí (SZBP) 2017/2315 a jejž by mohly zúčastněné členské státy účastnící se jednotlivého projektu podle potřeby danému projektu přizpůsobit.

               (6)

               Rada by tedy měla přijmout rozhodnutí, kterým se stanoví seznam projektů, jež mají být rozvíjeny v rámci stálé strukturované spolupráce,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci stálé strukturované spolupráce jsou rozvíjeny tyto projekty:

               1)

               Evropské zdravotnické velení;

               2)

               Evropské zabezpečené softwarové rádio (ESSOR);

               3)

               Síť struktur pro logistiku v Evropě a podporu operací;

               4)

               Vojenská mobilita;

               5)

               Středisko pro schopnosti nezbytné při výcvikových misích Evropské unie (EU TMCC);

               6)

               Evropské výcvikové certifikační středisko pro evropské armády;

               7)

               Energetické zabezpečení operací (EOF);

               8)

               Soubor mobilních vojenských schopností pro pomoc při katastrofách;

               9)

               Námořní (polo)autonomní systémy pro protiminová opatření (MAS MCM);

               10)

               Přístavní a námořní průzkum a ochrana (HARMSPRO);

               11)

               Posílení námořního průzkumu;

               12)

               Platforma pro sdílení informací o kybernetických hrozbách a reakci na incidenty;

               13)

               Týmy rychlé kybernetické reakce a vzájemná pomoc v oblasti kybernetické bezpečnosti;

               14)

               Systém strategického velení a řízení (C2) pro mise a operace společné bezpečnostní a obranné politiky;

               15)

               Obrněné bojové vozidlo pěchoty / útočné obojživelné vozidlo / lehké obrněné vozidlo;

               16)

               Nepřímá palebná podpora (EuroArtillery);

               17)

               Operační středisko EUFOR pro reakci na krize (EUFOR CROC).

         Článek 2
   Seznam členů jednotlivých projektů je obsažen v příloze.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 6. března 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Úř. věst. L 331, 14.12.2017, s. 57.

      PŘÍLOHA

         Seznam členů jednotlivých projektů

                  Projekt

                  Členové projektu

                              1)

                              Evropské zdravotnické velení

                  Německo, Česká republika, Španělsko, Francie, Itálie, Nizozemsko, Rumunsko, Slovensko, Švédsko

                              2)

                              Evropské zabezpečené softwarové rádio (ESSOR)

                  Francie, Belgie, Německo, Itálie, Nizozemsko, Polsko, Portugalsko, Finsko

                              3)

                              Síť struktur pro logistiku v Evropě a podporu operací

                  Německo, Belgie, Bulharsko, Řecko, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Kypr, Maďarsko, Nizozemsko, Slovinsko, Slovensko

                              4)

                              Vojenská mobilita

                  Nizozemsko, Belgie, Bulharsko, Česká republika, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Rakousko, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko, Švédsko

                              5)

                              Středisko pro schopnosti nezbytné při výcvikových misích Evropské unie (EU TMCC)

                  Německo, Belgie, Česká republika, Irsko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Rumunsko, Švédsko

                              6)

                              Evropské výcvikové certifikační středisko pro evropské armády

                  Itálie, Řecko

                              7)

                              Energetické zabezpečení operací (EOF)

                  Francie, Belgie, Španělsko, Itálie

                              8)

                              Soubor mobilních vojenských schopností pro pomoc při katastrofách

                  Itálie, Řecko, Španělsko, Chorvatsko, Rakousko

                              9)

                              Námořní (polo)autonomní systémy pro protiminová opatření (MAS MCM)

                  Belgie, Řecko, Lotyšsko, Nizozemsko, Portugalsko, Rumunsko

                              10)

                              Přístavní a námořní průzkum a ochrana (HARMSPRO)

                  Itálie, Řecko, Španělsko, Portugalsko

                              11)

                              Posílení námořního průzkumu

                  Řecko, Bulharsko, Irsko, Španělsko, Chorvatsko, Itálie, Kypr

                              12)

                              Platforma pro sdílení informací o kybernetických hrozbách a reakci na incidenty

                  Řecko, Španělsko, Itálie, Kypr, Maďarsko, Rakousko, Portugalsko

                              13)

                              Týmy rychlé kybernetické reakce a vzájemná pomoc v oblasti kybernetické bezpečnosti

                  Litva, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Nizozemsko, Rumunsko, Finsko,

                              14)

                              Systém strategického velení a řízení (C2) pro mise a operace společné bezpečnostní a obranné politiky

                  Španělsko, Německo, Itálie, Portugalsko

                              15)

                              Obrněné bojové vozidlo pěchoty / útočné obojživelné vozidlo / lehké obrněné vozidlo

                  Itálie, Řecko, Slovensko

                              16)

                              Nepřímá palebná podpora (EuroArtillery)

                  Slovensko, Itálie

                              17)

                              Operační středisko EUFOR pro reakci na krize (EUFOR CROC)

                  Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr