title: Rozhodnutí Rady 2012/633/SZBP ze dne 15. října 2012 , kterým se mění rozhodnutí 2010/231/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku

text:
               16.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 282/47

         ROZHODNUTÍ RADY 2012/633/SZBP
   ze dne 15. října 2012,
   kterým se mění rozhodnutí 2010/231/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. dubna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/231/SZBP (1).

               (2)

               Dne 25. července 2012 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 2060 (2012), kterou změnila zbrojní embargo uvalené podle bodu 5 rezoluce č. 733 (1992) a podrobněji vymezené v bodech 1 a 2 rezoluce č. 1425 (2002).

               (3)

               Ve dnech 11. a 25. července a 23. srpna 2012 aktualizoval Výbor pro sankce zřízený na základě rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751(1992) týkající se Somálska seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření.

               (4)

               Rozhodnutí 2010/231/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2010/231/SZBP se mění takto:

               1)

               V čl. 1 odst. 3 se doplňuje nové písmeno, které zní:

                           „d)

                           dodávky, prodej nebo převod zbraní a vojenského vybavení a poskytování přímého či nepřímého technického poradenství, finanční a jiné pomoci a školení, které souvisejí s vojenskými činnostmi, určené výhradně k podpoře nebo pro potřeby Politického úřadu OSN pro Somálsko, které předem schválí Výbor pro sankce.“

               2)

               V části I přílohy rozhodnutí 2010/231/SZBP se bod 11 nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto rozhodnutí.

               3)

               Na seznam osob obsažený v části I přílohy rozhodnutí 2010/231/SZBP se doplňují osoby uvedené v příloze II tohoto rozhodnutí.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 15. října 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 105, 27.4.2010, s. 17.

      PŘÍLOHA I

         Znění podle čl. 1 bodu 2

                     „11.

                     Jim’ale, Ali Ahmed Nur (také znám jako a) Jim’ale, Ahmed Ali, b) Jim’ale, Ahmad Nur Ali, c) Jim’ale, Sheikh Ahmed, d) Jim’ale, Ahmad Ali, e) Jim’ale, Shaykh Ahmed Nur)
                     Datum narození: 1954. Místo narození: Eilbur, Somálsko. Státní příslušnost: Somálsko. Alternativní státní příslušnost: Džibutsko. Cestovní pas: A0181988 (Somálsko), platnost do 23. ledna 2011. Místo: Džibutsko, Džibutská republika. Datum označení Organizací spojených národů: 17. února 2012.
                     Ali Ahmed Nur Jim’ale (Jim’ale) zastával vedoucí funkce v bývalé radikálně islamistické somálské radě islámských soudů, rovněž známé jako somálský Svaz islámských soudů. Z nejradikálnějších prvků somálského Svazu islámských soudů se nakonec utvořila skupina známá jako Al-Shabaab. Výbor Rady bezpečnosti Organizace spojených národů zřízený na základě rezolucí č. 751 (1992) a č. 1907 (2009) o Somálsku a Eritreji („Výbor pro sankce vůči Somálsku/Eritreji“) zařadil skupinu Al-Shabaab v dubnu roku 2010 na seznam za účelem cílených sankcí. Výbor zařadil uvedenou skupinu na seznam proto, že je subjektem zapojeným do činností, které přímo nebo nepřímo ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu Somálska, mimo jiné (ale nejen) i do činností, jež představují hrozbu pro somálskou prozatímní federální vládu.
                     Podle zprávy monitorovací skupiny (S/2011/433) Výboru pro sankce vůči Somálsku/Eritreji ze dne 18. července 2011 je Jim’ale předním podnikatelem a osobností v obchodu s dřevěným uhlím a cukrem organizovaném skupinou Al-Shabaab a těží z privilegovaných vztahů s touto skupinou.
                     Jim'ale je označován za jednoho z hlavních finančníků skupiny Al-Shabaab a ideologicky je s touto skupinou spojen. Jim'ale poskytoval klíčové finanční prostředky a politickou podporu Hassanovi Dahiru Aweysovi („Aweys“), kterého Výbor pro sankce vůči Somálsku/Eritreji rovněž zařadil na seznam. Muktar Robow, bývalý zástupce emíra v rámci skupiny Al-Shabaab, v polovině roku 2011 údajně pokračoval v politickém oportunismu v organizaci Al-Shabaab. Robow zapojil Aweyse a Jim'aleho do úsilí o prosazování jejich společných cílů a o upevňování jejich celkového postoje v kontextu rozepří uvnitř vedení skupiny Al-Shabaab.
                     Na podzim roku 2007 založil Jim'ale v Džibutsku společnost kryjící extremistické činnosti nazvanou „Investors Group“. Krátkodobým cílem uvedené skupiny byla destabilizace Somalilandu prostřednictvím financování extremistických činností a nákupu zbraní. Skupina pomáhala pašovat ruční palné zbraně z Eritreje přes Džibutsko do 5. regionu v Etiopii, kde zásilku obdrželi extremisté. Od poloviny roku 2008 Jim'ale nadále provozoval Investors Group.
                     Na konci září roku 2010 zřídil Jim’ale ZAAD, společnost pro převod finančních prostředků z mobilních telefonů na mobilní telefony, a se skupinou Al-Shabaab se dohodl na anonymnějších převodech peněz zrušením nutnosti prokazovat totožnost.
                     Od konce roku 2009 provozoval Jim’ale známý fond hawala pro výběr zakatu, který byl poskytován skupině Al-Shabaab.
                     Od prosince roku 2011 převáděli neidentifikovaní dárci z Blízkého východu Jim’alemu peníze a ten využil finančních zprostředkovatelů k poukázání peněz skupině Al-Shabaab.
                     V roce 2009 se Jim’ale společně s dalšími podobně smýšlejícími osobami snažil poškodit somálskou prozatímní federální vládu tím, že se nezapojil do úsilí o usmíření v Somálsku. Od konce roku 2011 Jim’ale aktivně podporoval Al-Shabaab tím, že nabídl bezplatné komunikační prostředky, využití vozidel, potravinovou pomoc a politické poradenství a vytvořil skupinu osob určenou k získávání financí pro Al-Shabaab prostřednictvím různých podnikatelských skupin.“

      PŘÍLOHA II

         Osoby podle čl. 1 bodu 3

                  1.

                  Aboud Rogo Mohammed (také znám jako a) Aboud Mohammad Rogo, b) Aboud Seif Rogo, c) Aboud Mohammed Rogo, d) Sheikh Aboud Rogo, e) Aboud Rogo Muhammad, f) Aboud Rogo Mohamed)
                  Datum narození: 11. listopadu 1960. Alternativní datum narození: a) 11. listopadu 1967, b) 11. listopadu 1969, c) 1. ledna 1969. Místo narození: ostrov Lamu, Keňa. Datum označení Organizací spojených národů: 25. července 2012.
                  V Keni žijící extremista Aboud Rogo Mohammed ohrožuje mír, bezpečnost nebo stabilitu Somálska tím, že poskytuje finanční, materiální, logistickou či technickou podporu Al - Shabaabu, subjektu, který Výbor Rady bezpečnosti OSN zřízený na základě rezoluce č. 751 (1992) týkající se Somálska a rezoluce č. 1907 (2009) týkající se Eritreji zařadil na seznam proto, že se zapojil do činností, které přímo nebo nepřímo ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu Somálska.
                  Aboud Rogo Mohammed je extremistickým islámským duchovním žijícím v Keni. V rámci své kampaně zaměřené na vyvolávání násilí ve východní Africe nadále ovlivňuje extremistické skupiny v této části Afriky. Činnosti Abouda Roga zahrnují získávání financí pro Al-Shabaab.
                  Jako hlavní ideologický vůdce skupiny Al Hijra, dříve známé jako Muslimské středisko mládeže, využíval Aboud Rogo Mohammed tuto extremistickou skupinu jako prostředek radikalizace a náboru převážně svahilsky hovořících Afričanů k provádění násilné militantní činnosti v Somálsku. V řadě štvavých přednášek pronesených mezi únorem roku 2009 a únorem roku 2012 Aboud opakovaně vyzýval k násilným akcím s cílem zastavit somálský mírový proces. Během těchto přednášek Rogo opakovaně vybízel k používání násilí jak proti jednotkám Organizace spojených národů působícím v Somálsku, tak proti jednotkám mise Africké unie v Somálsku (AMISOM), a naléhavě vyzýval účastníky svých přednášek, aby odjeli do Somálska a zapojili se do boje Al-Shabaabu proti keňské vládě.
                  Aboud Rogo Mohammed rovněž radí Keňanům, které se rozhodli zapojit do činnosti skupiny Al-Shabaab, jak se vyhnout odhalení ze strany keňských orgánů a jaké trasy mají zvolit při cestě z Mombasy nebo Lamu do základen Al-Shabaabu v Somálsku, zejména do Kismaya. Cestu do Somálska již zajistil celé řadě Keňanů získaných ke spolupráci s Al-Shabaabem.
                  V září roku 2011 prováděl Rogo v keňské Mombase nábor osob k cestám do Somálska, pravděpodobně za účelem provádění teroristických operací. V září roku 2008 uspořádal Rogo v Mombase akci s cílem získat finanční prostředky, které by pomohly financovat činnosti Al-Shabaabu v Somálsku.

                  2.

                  Abubaker Shariff Ahmed (také znám jako a) Makaburi, b) Sheikh Abubakar Ahmed, c) Abubaker Shariff Ahmed, d) Abu Makaburi Shariff, e) Abubaker Shariff také znám jako f) Abubakar Ahmed)
                  Datum narození: 1962. Alternativní datum narození: 1967. Místo narození: Keňa Místo: oblast Majengo, Mombasa, Keňa. Datum označení Organizací spojených národů: 23. srpna 2012.
                  Abubaker Shariff Ahmed je jednou z vůdčích osob, jež podporují násilnou militantní činnost v Somálsku a provádějí nábor mladých keňských muslimů pro tuto činnost, a blízkým spolupracovníkem Abouda Roga. Poskytuje materiální podporu extremistickým skupinám v Keni (a v jiných částech východní Afriky). Prostřednictvím častých návštěv somálských základen Al-Shabaabu, mimo jiné v Kismayu, udržuje úzké vztahy s vysoce postavenými členy Al-Shabaabu.
                  Abubaker Shariff Ahmed se rovněž podílí na mobilizaci a správě finančních prostředků určených pro Al-Shabaab, subjekt, který Výbor Rady bezpečnosti OSN zřízený na základě rezoluce č. 751 (1992) týkající se Somálska a rezoluce č. 1907 (2009) týkající se Eritreji zařadil na seznam proto, že se zapojil do činností, které přímo nebo nepřímo ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu Somálska.
                  Abubaker Shariff Ahmed ve svých kázáních v mombaských mešitách vyzýval mladé muže k cestám do Somálska, páchání extremistických činů, boji za Al-Kajdu a zabíjení občanů USA.
                  Abubakera Shariffa Ahmeda zatkly koncem prosince roku 2010 keňské orgány pro podezření z účasti na bombovém útoku na autobusové nádraží v Nairobi. Abubaker Shariff Ahmed je rovněž čelným představitelem jedné mládežnické organizace se sídlem v keňské Mombase, která má vazby na Al-Shabaab.
                  Od roku 2010 působil Abubaker Shariff Ahmed jako osoba, která v Keni, v mombaské oblasti Majengo, prováděla nábor pro skupinu Al-Shabaab a napomáhala při její činnosti.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1848 ze dne 5. října 2015 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2015

text:
               15.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 268/28

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1848
   ze dne 5. října 2015
   o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2015
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3),
   s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Členské státy a Unie mají pracovat na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů plné zaměstnanosti a společenského pokroku stanovených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Členské státy mají považovat podporu zaměstnanosti za věc společného zájmu a koordinovat své odpovídající činnosti v rámci Rady s přihlédnutím k vnitrostátním zvyklostem, které se týkají odpovědnosti sociálních partnerů.

               (2)

               Unie má bojovat proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci a podporovat sociální spravedlnost a ochranu, jakož i rovnost žen a mužů. Při vymezování a provádění svých politik a činností má Unie přihlížet k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání.

               (3)

               Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států jsou slučitelné s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie stanovenými v doporučení Rady (EU) 2015/1184 (4). Společně tvoří integrované hlavní směry strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“) a mají být přijaty Radou ke směrování politik členských států a Unie.

               (4)

               Unie v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) vytvořila a provádí nástroje pro koordinaci politik zaměřené na fiskální, makroekonomické a strukturální politiky. Evropský semestr kombinuje jednotlivé nástroje v souhrnném rámci pro integrovaný mnohostranný dohled nad hospodářskými politikami, rozpočtovými politikami, politikami zaměstnanosti a sociálními politikami a jeho účelem je dosáhnout cílů strategie Evropa 2020, zejména cílů v oblasti zaměstnanosti, vzdělávání a snižování chudoby, jak jsou stanoveny v rozhodnutí Rady 2010/707/EU (5). Očekává se, že fungování evropského semestru se dále zlepší jeho zjednodušením a posílením, jak je uvedeno v roční analýze růstu pro rok 2015 vypracované Komisí.

               (5)

               Finanční a hospodářská krize odhalila a zdůraznila významné nedostatky v hospodářství Unie a hospodářstvích jejích členských států. Kromě toho zdůraznila vzájemnou provázanost ekonomik a trhů práce členských států. V dnešní době je zásadním úkolem zajistit, aby Unii postupovala do stavu inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a vytváření pracovních příležitostí. To vyžaduje koordinovaná, ambiciózní a účinná politická opatření jak na úrovni Unie, tak na vnitrostátní úrovni, jež budou v souladu se Smlouvou o fungování EU a se správou hospodářských záležitostí Unie. Tato politická opatření by měla být kombinací opatření na straně nabídky a poptávky a měla by zahrnovat podporu investic, obnovený závazek provádět strukturální reformy a naplňování fiskální odpovědnosti, s přihlédnutím k jejich dopadu na zaměstnanost a sociální situaci. V tomto ohledu je srovnávací přehled klíčových ukazatelů zaměstnanosti a sociálních ukazatelů v rámci společné zprávy Rady a Komise z roku 2015 o zaměstnanosti obzvláště užitečným nástrojem, který přispívá k včasnému odhalení hlavních problémů a rozdílů v zaměstnanosti a v sociální oblasti a určuje oblasti, kde je politická reakce nejvíce zapotřebí.

               (6)

               Reformy trhu práce, včetně vnitrostátních mechanismů stanovování mezd, by se měly řídit vnitrostátní praxí v oblasti sociálního dialogu a poskytnout potřebný politický prostor pro široké posouzení socioekonomických otázek.

               (7)

               Členské státy a Unie by měly také řešit sociální dopady krize a usilovat o vytvoření soudržné společnosti, jejíž členové jsou schopni předjímat a zvládat změny a mohou se aktivně podílet na životě společnosti a na fungování ekonomiky. Měl by být zajištěn přístup a příležitosti pro všechny a snížena chudoba a sociální vyloučení, a to zejména zajištěním účinného fungování trhů práce a systémů sociální ochrany a odstraněním překážek omezujících účast na trhu práce. Členské státy by rovněž měly zajistit, aby z hospodářského růstu měli prospěch všichni občané a všechny regiony.

               (8)

               Opatření, jež jsou v souladu s integrovanými hlavními směry strategie Evropa 2020, významně přispívají k dosažení cílů uvedené strategie. Strategie Evropa 2020 by se měla opírat o integrovaný soubor evropských a vnitrostátních politik, jež by členské státy a Unie měly provádět, aby bylo dosaženo příznivých vedlejších účinků koordinovaných strukturálních reforem a vhodné celkové kombinace hospodářských politik a zajistil se soustavnější přínos evropských politik pro dosahování cílů strategie Evropa 2020.

               (9)

               I když jsou integrované hlavní směry strategie Evropa 2020 určeny členským státům a Unii, měly by se provádět ve spolupráci se všemi státními, regionálními a místními orgány, do níž by se měly intenzivně zapojovat parlamenty, jakož i sociální partneři a zástupci občanské společnosti.

               (10)

               Integrované hlavní směry strategie Evropa 2020 poskytují členským státům vodítka, pokud jde o provádění reforem, s ohledem na vzájemnou provázanost mezi členskými státy. Tyto integrované hlavní směry jsou v souladu s Paktem o stabilitě a růstu a se stávajícími evropskými právními předpisy. Měly by být základem pro doporučení, která může Rada podat členským státům.

               (11)

               Výbor pro zaměstnanost a Výbor pro sociální ochranu by měly v souladu se svými příslušnými mandáty vyplývajícími ze Smlouvy o fungování EU sledovat provádění příslušných politik s ohledem na hlavní směry politik zaměstnanosti. Uvedené výbory a další přípravné orgány Rady zapojené do koordinace hospodářských a sociálních politik by měly úzce spolupracovat,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států se přijímají ve znění uvedeném v příloze. Tyto hlavní směry jsou součástí integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020.
   Článek 2
   Členské státy zohlední hlavní směry stanovené v příloze ve svých politikách zaměstnanosti a v programech reforem, které jsou předmětem zpráv v souladu s čl. 148 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Lucemburku dne 5. října 2015.

            Za Radu

            předseda

         N. SCHMIT

      (1)  Stanovisko ze dne 8. července 2015 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko ze dne 27. května 2015 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (3)  Stanovisko ze dne 4. června 2015 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (4)  Doporučení Rady (EU) 2015/1184 ze dne 14. července 2015 o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Evropské unie (Úř. věst. L 192, 18.7.2015, s. 27).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2010/707/EU ze dne 21. října 2010 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 308, 24.11.2010, s. 46).

      PŘÍLOHA

         HLAVNÍ SMĚRY POLITIK ZAMĚSTNANOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ

         ČÁST II INTEGROVANÝCH HLAVNÍCH SMĚRŮ STRATEGIE EVROPA 2020

      Hlavní směr 5: Podpora poptávky po pracovní síle
      Členské státy by měly usnadňovat vytváření kvalitních pracovních míst, omezit překážky, s nimiž se setkávají podniky při najímání pracovníků, podporovat podnikání, a zejména povzbuzovat vytváření a růst malých podniků. Členské státy by měly aktivně podporovat sociální ekonomiku a sociální inovace.
      Mělo by dojít k přesunu daňové zátěže směrem od zdanění práce na jiné daňové zdroje s menším negativním dopadem na růst a zaměstnanost, přičemž by se měly chránit příjmy pro přiměřenou sociální ochranu a prorůstové výdaje. Daňové úlevy pro pracující by měly být zaměřeny na odstranění překážek a demotivujících prvků ve vztahu k účasti na trhu práce, zejména pro osoby nejvzdálenější trhu práce.
      Členské státy by spolu se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátní praxí měly podporovat mechanismy stanovování mezd umožňující, aby mzdy reagovaly na vývoj produktivity. Měly by být zohledněny rozdíly v dovednostech a odlišnosti hospodářského výkonu jednotlivých regionů, odvětví a podniků. Při stanovování minimální mzdy by členské státy a sociální partneři měli zvážit její dopad na chudobu pracujících, vytváření pracovních míst a konkurenceschopnost.
      Hlavní směr 6: Zlepšení nabídky práce, dovedností a kompetencí
      Členské státy by měly ve spolupráci se sociálními partnery podporovat produktivitu a zaměstnatelnost prostřednictvím vhodné nabídky příslušných znalostí, dovedností a kompetencí. Členské státy by měly provést nezbytné investice do všech systémů vzdělávání a odborné přípravy a cílem zlepšit jejich účinnost a efektivitu při zvyšování dovedností a kompetencí pracovní síly, a umožnit jim tak lépe předvídat a reagovat na rychle se měnící potřeby dynamických trhů práce v kontextu zvyšující se digitalizace ekonomiky a změn v oblasti technologií, životního prostředí a demografie. Členské státy by měly zintenzivnit úsilí o zlepšení přístupu všech osob ke kvalitnímu celoživotnímu učení a provádět strategie aktivního stárnutí umožňující prodloužení produktivního věku.
      Měly by být řešeny strukturální nedostatky v systémech vzdělávání a odborné přípravy v zájmu zajištění kvalitních výsledků učení a omezení počtu mladých lidí, kteří předčasně ukončují školní docházku. Členské státy by měly zvýšit úroveň dosaženého vzdělání, podporovat učební systémy zaměřené na praxi, jako je duální vzdělávání, zdokonalit odborné vzdělávání a rozšířit příležitosti pro uznávání a ověřování dovedností a kompetencí získaných mimo rámec formálního vzdělávání.
      Je třeba řešit vysokou nezaměstnanost a neaktivitu. Je třeba podstatně omezit dlouhodobou a strukturální nezaměstnanost a předcházet jí, a to prostřednictvím komplexních a vzájemně se umocňujících strategií, které zahrnují individualizovanou aktivní podporu umožňující návrat na trh práce. Měla by být komplexně řešena nezaměstnanost mladých lidí a vysoký počet mladých lidí, kteří nemají zaměstnání ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, a to strukturálním zlepšením přechodu ze vzdělávání do zaměstnání, mimo jiné prostřednictvím plného provedení záruk pro mladé lidi.
      Měly by být omezeny překážky pro zaměstnávání, zejména u znevýhodněných skupin.
      Je třeba zvýšit účast žen na trhu práce a musí být zajištěna rovnost žen a mužů, mimo jiné i rovným odměňováním žen a mužů. Je třeba prosazovat slaďování pracovního a rodinného života, zejména přístup k finančně dostupnému kvalitnímu předškolnímu vzdělávání, pečovatelským službám a dlouhodobé péči.
      Členské státy by měly plně využívat Evropského sociálního fondu a dalších fondů Unie v zájmu posílení zaměstnanosti, sociálního začlenění, celoživotního učení a vzdělávání a zlepšení veřejné správy.
      Hlavní směr 7: Zlepšení fungování trhů práce
      Členské státy by měly zohledňovat zásady flexibility a jistoty („flexikurita“). Měly by omezit segmentaci v rámci trhů práce a předcházet jí, jakož i bojovat proti nehlášené práci. Pravidla pracovněprávní ochrany, pracovní právo a instituty by měly vytvořit vhodné prostředí pro nábor pracovníků a zároveň poskytovat vhodnou úroveň ochrany všem zaměstnaným osobám i osobám hledajícím zaměstnání. Mělo by být zajištěno vytváření kvalitních pracovních míst z hlediska socioekonomického zabezpečení, organizace práce, příležitostí v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, pracovních podmínek (včetně zdraví a bezpečnosti) a rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem.
      Členské státy by měly v souladu s vnitrostátní praxí úzce zapojit vnitrostátní parlamenty a sociální partnery do přípravy a provádění příslušných reforem a politik, aby se zlepšily fungování a účinnost sociálního dialogu na vnitrostátní úrovni.
      Členské státy by měly posílit aktivní politiky na trhu práce zvýšením jejich účinnosti, zaměření, pokrytí a vzájemného působení s pasivními opatřeními, a to spolu s právy a povinnostmi nezaměstnaných osob týkajícími se aktivního hledání práce. Tyto politiky by se měly zaměřit na zlepšení souladu mezi nabídkou a poptávkou na trhu práce a měly by podporovat udržitelný přechod.
      Členské státy by měly usilovat o lepší a účinnější veřejné služby zaměstnanosti za účelem snížení nezaměstnanosti a zkrácení doby jejího trvání, a to poskytováním uzpůsobených služeb na podporu uchazečů o zaměstnání, podporou poptávky na trhu práce a využíváním systémů měření výkonnosti. Členské státy by měly účinně aktivovat osoby, které se mohou účastnit trhu práce, a tuto účast jim umožnit a zároveň chránit osoby, jež se ho účastnit nemohou. Měly by podporovat inkluzivní trhy práce přístupné všem ženám a mužům, a to tím, že zavedou účinná opatření proti diskriminaci, a pomocí investic do lidského kapitálu podporovat růst zaměstnatelnosti.
      Je třeba prosazovat mobilitu pracovníků s cílem využít plného potenciálu evropského trhu práce. Je třeba odstranit překážky mobility v souvislosti se zaměstnaneckými penzijními pojištěními a uznáváním kvalifikací. Členské státy by zároveň měly bránit zneužívání stávajících pravidel a uznat potenciální „odliv mozků“ z určitých regionů.
      Hlavní směr 8: Podpora sociálního začlenění, boj s chudobou a prosazování rovných příležitostí
      Členské státy by měly modernizovat systémy sociální ochrany, aby poskytovaly efektivní, účinnou a přiměřenou ochranu ve všech fázích života jednotlivce a přitom podporovaly sociální začlenění, prosazovaly rovné příležitosti, včetně pro ženy a muže, a řešily nerovnosti. Doplněním univerzálního přístupu o přístupy selektivní se zlepší účinnost těchto systémů, přičemž zjednodušení by mělo vést k lepšímu přístupu k těmto systémům a jejich lepší kvalitě. Měla by se věnovat větší pozornost preventivním a integrovaným strategiím. Systémy sociální ochrany by měly podporovat sociální začlenění tím, že budou podněcovat osoby k aktivní účasti na trhu práce a ve společnosti. Zásadní význam mají cenově dostupné, přístupné a kvalitní služby, jako je péče o děti, mimoškolní péče, vzdělávání, odborná příprava, bydlení, zdravotní služby a dlouhodobá péče. Zvláštní pozornost je třeba věnovat i základním službám a opatřením s cílem předcházet předčasnému ukončování školní docházky, snížit chudobu pracujících a bojovat proti chudobě a sociálnímu vyloučení.
      Za tímto účelem by se měly používat různé nástroje, které se budou navzájem doplňovat a budou uplatňovány v souladu se zásadami aktivního začleňování, včetně služeb podporujících aktivaci pracovní síly, přístupných kvalitních služeb a odpovídající podpory příjmů, zaměřených na individuální potřeby. Systémy sociální ochrany by měly být koncipovány tak, aby usnadňovaly zahrnutí všech oprávněných osob, podporovaly ochranu a investice do lidského kapitálu a pomáhaly předcházet chudobě a sociálnímu vyloučení, snižovat je a chránit před nimi během celého životního cyklu.
      V kontextu prodlužující se délky života a demografických změn by měly členské státy zajistit udržitelnost a přiměřenost důchodových systémů pro ženy i muže. Členské státy by měly zlepšit kvalitu, přístupnost, efektivnost a účinnost systémů zdravotní a dlouhodobé péče při současném zachování udržitelnosti.


title: 2013/148/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 21. března 2013 o zahájení automatizované výměny údajů o DNA se Švédskem

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 84/26

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 21. března 2013
   o zahájení automatizované výměny údajů o DNA se Švédskem
   (2013/148/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 a článek 25 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (2), a zejména na článek 20 a kapitolu 4 přílohy uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle Protokolu o přechodných ustanoveních, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, jsou právní účinky aktů orgánů, institucí a jiných subjektů Unie přijatých před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost zachovány až do zrušení, zániku nebo změny těchto aktů v rámci provádění Smluv.

               (2)

               Článek 25 rozhodnutí 2008/615/SVV je tedy použitelný a Rada musí jednomyslně rozhodnout, zda členské státy provedly ustanovení kapitoly 6 uvedeného rozhodnutí.

               (3)

               Článek 20 rozhodnutí 2008/616/SVV stanoví, že rozhodnutí uvedená v čl. 25 odst. 2 rozhodnutí 2008/615/SVV se mají přijímat na základě hodnotící zprávy, která vychází z dotazníku. Pokud jde o automatizovanou výměnu údajů podle kapitoly 2 rozhodnutí 2008/615/SVV, má hodnotící zpráva vycházet z hodnotící návštěvy a zkušebního testu.

               (4)

               Švédsko informovalo generální sekretariát Rady o národních souborech analýzy DNA, na které se vztahují články 2 až 6 rozhodnutí 2008/615/SVV a podmínky automatizovaného vyhledávání podle čl. 3 odst. 1 uvedeného rozhodnutí v souladu s čl. 36 odst. 2 uvedeného rozhodnutí.

               (5)

               Podle kapitoly 4 bodu 1.1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV se dotazník vypracovaný příslušnou pracovní skupinou Rady týká každé automatizované výměny údajů a členský stát jej musí vyplnit, jakmile se domnívá, že splňuje podmínky pro sdílení údajů v příslušné kategorii údajů.

               (6)

               Švédsko vyplnilo dotazník o ochraně údajů a dotazník o výměně údajů o DNA.

               (7)

               Švédsko uskutečnilo úspěšný zkušební test s Nizozemskem.

               (8)

               Ve Švédsku proběhla hodnotící návštěva a nizozemský hodnotící tým vypracoval zprávu o hodnotící návštěvě a předal ji příslušné pracovní skupině Rady.

               (9)

               Radě byla předložena celková hodnotící zpráva, v níž jsou shrnuty výsledky dotazníku, hodnotící návštěvy a zkušebního testu týkajících se výměny údajů o DNA,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pro účely automatizovaného vyhledávání a srovnávání údajů o DNA Švédsko plně provedlo obecná ustanovení o ochraně údajů obsažená v kapitole 6 rozhodnutí 2008/615/SVV a je oprávněno přijímat a poskytovat osobní údaje v souladu s články 3 a 4 uvedeného rozhodnutí ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 21. března 2013.

            Za Radu

            předseda

         P. HOGAN

      (1)  Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2017/1689 ze dne 27. dubna 2017 o uzavření účtů Evropské agentury pro námořní bezpečnost za rozpočtový rok 2015

text:
               29.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/266

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2017/1689
   ze dne 27. dubna 2017
   o uzavření účtů Evropské agentury pro námořní bezpečnost za rozpočtový rok 2015
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské agentury pro námořní bezpečnost za rozpočtový rok 2015,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro námořní bezpečnost za rozpočtový rok 2015 spolu s odpovědí agentury (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2015 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2017 o udělení absolutoria agentuře za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2015 (05873/2017 – C8-0058/2017),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 ze dne 27. června 2002, kterým se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost (4), a zejména na článek 19 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro dopravu a cestovní ruch (A8-0130/2017),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Evropské agentury pro námořní bezpečnost na rozpočtový rok 2015;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli Evropské agentury pro námořní bezpečnost, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Antonio TAJANI

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 449, 1.12.2016, s. 133.

      (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.