title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/260 ze dne 17. února 2015 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro lidská práva

text:
               18.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 43/29

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/260
   ze dne 17. února 2015
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro lidská práva
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 33 a čl. 31 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 25. června 2012 přijala Rada strategický rámec EU pro lidská práva a demokracii a akční plán EU pro lidská práva a demokracii.

               (2)

               Dne 25. července 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/440/SZBP (1) o jmenování pana Stavrose LAMBRINIDISE zvláštním zástupcem Evropské unie pro lidská práva (dále jen „zvláštní zástupce EU“). Mandát zvláštního zástupce EU byl prodloužen rozhodnutím Rady 2014/385/SZBP (2) a má skončit dne 28. února 2015.

               (3)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o další období dvaceti čtyř měsíců,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Stavrose LAMBRINIDISE jako zvláštního zástupce EU pro lidská práva se prodlužuje do 28. února 2017. Rada může po posouzení Politickým a bezpečnostním výborem a na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) rozhodnout o dřívějším ukončení mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 2
   Cíle politiky
   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie v oblasti lidských práv stanovených ve Smlouvě o Evropské unii, Listině základních práv Evropské unie, ve strategickém rámci EU pro lidská práva a demokracii a v akčním plánu EU pro lidská práva a demokracii:

               a)

               posilovat účinnost, přítomnost a viditelnost Unie při ochraně a prosazování lidských práv ve světě, zejména prohloubením spolupráce a politického dialogu Unie se třetími zeměmi, příslušnými partnery, podniky, občanskou společností a mezinárodními a regionálními organizacemi a prostřednictvím činnosti v příslušných mezinárodních fórech;

               b)

               zvyšovat přínos Unie k posilování demokracie a budování institucí, právního státu, řádné správy věcí veřejných a dodržování lidských práv a základních svobod po celém světě;

               c)

               posilovat soudržnost činnosti Unie v oblasti lidských práv a začlenění lidských práv do všech oblastí vnější činnosti Unie.

         Článek 3
   Mandát
   K dosažení cílů politiky se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:

               a)

               přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv, zejména strategického rámce EU pro lidská práva a demokracii a akčního plánu EU pro lidská práva a demokracii, mimo jiné vypracováváním příslušných doporučení;

               b)

               přispívat k provádění obecných zásad Unie, nástrojů a akčních plánů v oblasti lidských práv a mezinárodního humanitárního práva;

               c)

               posilovat dialog o lidských právech s vládami v třetích zemích a mezinárodními a regionálními organizacemi, jakož i s organizacemi občanské společnosti a dalšími příslušnými aktéry v zájmu zajištění účinnosti a viditelnosti politiky Unie v oblasti lidských práv;

               d)

               přispívat k lepší soudržnosti a souladu politik a činností Unie v oblasti ochrany a prosazování lidských práv, zejména prostřednictvím příspěvků k formulování příslušných politik Unie.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něj hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a jejími příslušnými útvary v zájmu zajištění provázanosti a souladu jejich práce v oblasti lidských práv.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. března 2015 do 29. února 2016 činí 788 000 EUR.
   2.   Finanční referenční částku pro další období působení zvláštního zástupce EU stanoví Rada.
   3.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   4.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Za veškeré výdaje je zvláštní zástupce EU odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU o složení svého týmu průběžně a neprodleně informuje Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotčený členský stát, dotčený orgán Unie nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   4.   S cílem zajistit soudržnost a soulad příslušných činností členů týmu zvláštního zástupce EU jsou tito pracovníci zařazeni do příslušných oddělení ESVČ nebo delegací Unie.
   Článek 7
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2013/488/EU (3).
   Článek 8
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu poskytují zvláštnímu zástupci EU podle okolností delegace Unie a diplomatická zastoupení členských států.
   Článek 9
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v příslušné zemi veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:

               a)

               na základě pokynů ESVČ vypracuje konkrétní bezpečnostní plán zahrnující zvláštní fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření, řízení bezpečných přesunů personálu do dané zeměpisné oblasti a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v dané zeměpisné oblasti;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do dané zeměpisné oblasti náležitým bezpečnostním školením na základě stupně rizika vyhodnoceného pro uvedenou oblast;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává vysokému představiteli, Radě a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.

         Článek 10
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady, zejména Pracovní skupině pro lidská práva. Pravidelné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Zvláštní zástupce EU může podávat zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
   Článek 11
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotě, provázanosti a účinnosti činností Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a opatření členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Zvláštní zástupce EU koordinuje svou činnost s členskými státy a Komisí a podle potřeby i s dalšími zvláštními zástupci Evropské unie. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími delegací Unie, s vedoucími misí členských států, s vedoucími či veliteli misí a operací v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky a případně s dalšími zvláštními zástupci EU, kteří se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu.
   3.   Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními aktéry působícími na úrovni ústředí a na místě a usiluje s nimi o doplňkovost a součinnost. Zvláštní zástupce EU usiluje o pravidelné kontakty s organizacemi občanské společnosti jak ve svém ústředí, tak i na místě.
   Článek 12
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU podává vysokému představiteli, Radě a Komisi pravidelné zprávy o pokroku a do konce listopadu roku 2016 jim předloží souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 13
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. března 2015.

      V Bruselu dne 17. února 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. REIRS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/440/SZBP ze dne 25. července 2012 o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro lidská práva (Úř. věst. L 200, 27.7.2012, s. 21).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/385/SZBP ze dne 23. června 2014 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro lidská práva (Úř. věst. L 183, 24.6.2014, s. 66).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 274, 15.10.2013, s. 1).


title: 2005/470/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 24. června 2005, kterým se ukončuje proces šetření pirátství zvukových nahrávek Společenství v Thajsku a jeho vlivů na obchod Společenství se zvukovými nahrávkami

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 165/32

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 24. června 2005,
   kterým se ukončuje proces šetření pirátství zvukových nahrávek Společenství v Thajsku a jeho vlivů na obchod Společenství se zvukovými nahrávkami
   (2005/470/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (1), a zejména na čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 5. června 1991 Komise obdržela od evropské kanceláře Mezinárodní federace gramofonového průmyslu (IFPI), která zastupuje prakticky všechny výrobce zvukových nahrávek ve Společenství, stížnost podle nařízení Rady (EHS) č. 2641/84 ze dne 17. září 1984 o posílení společné obchodní politiky, a zejména ochrany proti nedovoleným obchodním praktikám (2).

               (2)

               V této stížnosti se tvrdilo, že v Thajsku dochází ve velkém měřítku k pirátství zvukových nahrávek Společenství a že takové pirátství poškozuje příslušné výrobní odvětví Společenství, a zejména ovlivňuje vývoz zvukových nahrávek Společenství do Thajska a na další třetí trhy.

               (3)

               Komise rozhodla, že stížnost obsahuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření. V Úředním věstníku Evropských společenství bylo zveřejněno příslušné oznámení (3).

               (4)

               Po zahájení daného procesu provedla Komise věcné a právní šetření a dne 20. února 1992 předložila svou zprávu o výsledku šetření poradnímu výboru. Z ní vyplynulo, že v referenčním období, a zejména v důsledku toho, že thajské orgány řádně neprosazovaly tehdy platné thajské právní předpisy o autorském právu, dosáhla úroveň pirátství zvukových nahrávek (s mezinárodním repertoárem) pravděpodobně až 90 %, a že tato situace způsobila podstatné škody výrobnímu odvětví Společenství, zejména v podobě ušlých zisků z prodeje na thajském trhu (a na některých třetích trzích).

               (5)

               Komise poté zahájila jednání s thajskými orgány, z nichž v září 1992 vyplynul závazek thajské vlády snížit v co nejkratší době míru pirátství zvukových nahrávek ES na zanedbatelnou úroveň a v první fázi dosáhnout do jednoho roku podstatného snížení. Nový thajský zákon o autorském právu vstoupil v platnost dnem 21. března 1995. Zavedl řadu opatření, jejichž cílem je zjednodušit postup proti pirátům a působit odrazujícím dojmem na potenciální i skutečné pachatele, zejména výrazně zpřísněnými tresty. Za těchto okolností bylo rozhodnutím Komise 96/40/ES (4) rozhodnuto, že bude proces šetření pozastaven a situace dále podrobně sledována.

               (6)

               Komise provedla další věcné a právní šetření a dne 29. května 2002, dne 13. října 2003 a dne 29. června 2004 předložila poradnímu výboru tři zprávy. Z těchto zpráv vyplynulo, že Thajsko přijalo opatření zaměřená na účinné snížení míry pirátství zvukových nahrávek, včetně přijetí právních předpisů v oblasti optických médií thajským parlamentem, většího postihu osob podílejících se na pirátství hudebních nahrávek, užší koordinace mezi různými thajskými orgány zabývajícími se bojem proti pirátství hudebních nahrávek a mezi thajskými úřady a sdruženími hudebního průmyslu a pořádání veřejných kampaní s cílem zvýšit povědomí spotřebitelů o nepříznivých účincích pirátství.

               (7)

               I přes tyto iniciativy zůstává pirátství zvukových nahrávek (s mezinárodním repertoárem) v Thajsku vážným problémem a do Evropské unie jsou nadále vyvážena značná množství pirátských zvukových nahrávek. Tyto přetrvávající problémy však lze lépe řešit jinak než šetřením podle nařízení (ES) č. 3286/94.

               (8)

               V souvislosti s ustanoveními o trvalé dvoustranné a regionální spolupráci mezi Thajskem a Společenstvím je třeba usilovat o dosažení dalšího pokroku při omezování pirátství zvukových nahrávek Společenství v Thajsku.

               (9)

               Opatření na řešení otázky pirátství je možné vytvářet také v rámci dvoustranné dohody o partnerství a spolupráci uzavřené mezi Thajskem a Společenstvím.

               (10)

               Společenství může rovněž nadále podporovat snahy posílit technickou kapacitu thajských orgánů v boji proti pirátství zvukových nahrávek, a to prostřednictvím programů finanční podpory.

               (11)

               Úsilí Thajska při řešení problému pirátství zvukových nahrávek Společenství je možné sledovat v rámci mechanismů uvedených ve „Sdělení o strategii prosazování práv duševního vlastnictví ve třetích zemích“ (5).

               (12)

               Z tohoto důvodu je vhodné proces šetření ukončit.

               (13)

               Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem poradního výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Jediný článek
   Proces šetření pirátství zvukových nahrávek Společenství v Thajsku a jeho vlivů na obchod Společenství se zvukovými nahrávkami se ukončuje.

      V Bruselu dne 24. června 2005.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 71. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 356/95 (Úř. věst. L 41, 23.2.1995, s. 3).

      (2)  Úř. věst. L 252, 20.9.1984, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 522/94 (Úř. věst. L 66, 10.3.1994, s. 10).

      (3)  Úř. věst. C 189, 20.7.1991, s. 26.

      (4)  Úř. věst. L 11, 16.1.1996, s. 7.

      (5)  Úř. věst. C 129, 26.5.2005, s 3.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 14. dubna 2014 , o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Řecko a Rumunsko

text:
               17.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/4

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 14. dubna 2014
   o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Řecko a Rumunsko
   2014/C 118/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2003/C 218/01 ze dne 22. července 2003, kterým se zřizuje Poradní výbor pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na seznam kandidátů navržených Radě vládami členských států,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím ze dne 22. dubna 2013 (2) Rada jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období od 22. dubna 2013 do 28. února 2016.

               (2)

               Vlády Řecka a Rumunska předložily další návrhy na jmenování pro několik míst, která je třeba obsadit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci jsou na období končící dnem 28. února 2016 jmenováni:
   I.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNANCŮ

               Země

               Člen/členka

               Náhradník/náhradnice

               Rumunsko

               Adrian CLIPII

               Corneliu CONSTANTINOAIA
               Dumitru FORNEA

   II.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Země

               Člen/členka

               Náhradník/náhradnice

               Řecko

               Christos KAVALOPOULOS

               Pavlos KYRIAKONGONAS
               Natassa AVLONITOUOVÁ

         Článek 2
   Členy a náhradníky, kteří zatím nebyli navrženi, jmenuje Rada později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 14. dubna 2014.

            Za Radu

            předseda

         A. TSAFTARIS

      (1)  Úř. věst. C 218, 13.9.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 7.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 534/09/KOL ze dne 16. prosince 2009 , kterým se po sedmdesáté osmé mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory vložením nové kapitoly o osvědčených postupech pro vedení postupů týkajících se státní podpory

text:
               22.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 82/7

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 534/09/KOL
   ze dne 16. prosince 2009,
   kterým se po sedmdesáté osmé mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory vložením nové kapitoly o osvědčených postupech pro vedení postupů týkajících se státní podpory
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (1),
   S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2), a zejména na články 61 až 63 a protokol 26 této dohody,
   S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (3), a zejména na článek 24 a čl. 5 odst. 2 písm. b) této dohody,
   VZHLEDEM K TOMU, že podle článku 24 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru uplatňuje Kontrolní úřad ustanovení Dohody o EHP týkající se státní podpory,
   VZHLEDEM K TOMU, že podle čl. 5 odst. 2 písm. b) Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru vydá Kontrolní úřad oznámení nebo pokyny k záležitostem, kterými se Dohoda o EHP zabývá, pokud to tato dohoda nebo Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru výslovně stanoví nebo pokud to Kontrolní úřad považuje za nezbytné,
   S ODKAZEM na procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory přijatá Kontrolním úřadem dne 19. ledna 1994 (4),
   VZHLEDEM K TOMU, že Evropská komise přijala dne 16. června 2009 Kodex osvědčených postupů pro provádění řízení ve věcech kontroly státní podpory (5),
   VZHLEDEM K TOMU, že se toto sdělení týká i Evropského hospodářského prostoru,
   VZHLEDEM K TOMU, že v celém Evropském hospodářském prostoru je třeba zajistit jednotné uplatňování pravidel EHP pro státní podporu,
   VZHLEDEM K TOMU, že podle bodu II v položce „VŠEOBECNÉ“ na konci přílohy XV Dohody o EHP má Kontrolní úřad ESVO přijmout po konzultaci s Komisí právní akty odpovídající právním aktům přijatým Evropskou komisí,
   PO KONZULTACI s Evropskou komisí a se státy ESVO prostřednictvím dopisů o této záležitosti datovaných 20. listopadu 2009 (č. 537430, 537439 a 537441),
   PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pokyny ke státní podpoře budou pozměněny vložením nové kapitoly o osvědčených postupech pro provádění řízení ve věcech kontroly státní podpory. Nová kapitola je uvedena v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Pouze anglické znění je závazné.

      V Bruselu dne 16. prosince 2009.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Per SANDERUD

            předseda

         Kristján A. STEFÁNSSON

            člen kolegia

      (1)  Dále jen „Kontrolní úřad“.

      (2)  Dále jen „Dohoda o EHP“.

      (3)  Dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“.

      (4)  Pravidla pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, která byla přijata a vydána Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994, zveřejněná v Úředním věstníku Evropské Unie (dále jen Úř. věst.) L 231, 3.9.1994, s. 1 a dodatku EHP č. 32 ze dne 3. září 1994, s. 1, v pozměněném znění. Dále jen „pokyny pro státní podporu“. Aktualizované znění Pokynů pro státní podporu je k dispozici na internetové stránce Kontrolního úřadu: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  Úř. věst. C 136, 16.6.2009, s. 13.

      PŘÍLOHA

         POKYNY TÝKAJÍCÍ SE OSVĚDČENÝCH POSTUPŮ PRO PROVÁDĚNÍ ŘÍZENÍ VE VĚCECH KONTROLY STÁTNÍ PODPORY
          (1)

      1.   K rozsahu a cíli

                  1)

                  Kontrolní úřad ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“) vydává tyto Pokyny týkající se osvědčených postupů pro provádění řízení ve věcech kontroly státní podpory s cílem maximalizovat produktivitu a účinnost řízení pro všechny dotčené strany.

                  2)

                  Tato kapitola pokynů Kontrolního úřadu vychází ze zkušeností nabytých při uplatňování části II protokolu 3 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen část II Protokolu 3) (2). Hlavním cílem této kapitoly je poskytnout návod k tomu, jak v každodenní praxi postupovat během řízení o státní podpoře, a tím i posilovat lepší spolupráci a vzájemné porozumění mezi Kontrolním úřadem, státy ESVO, právnickou obcí a obchodními kruhy.

                  3)

                  Úspěšné zlepšování řízení o státní podpoře vyžaduje disciplínu na obou stranách a vzájemný závazek ze strany Kontrolního úřadu a států ESVO. Kontrolní úřad bude zlepšovat spolupráci se státy ESVO a zúčastněnými stranami a bude dále pracovat na tom, aby zlepšila vedení svých vyšetřování a interního rozhodovacího procesu s cílem zajistit větší transparentnost, předvídatelnost a účinnost řízení o státní podpoře.

                  4)

                  V souladu s moderní strukturou státní podpory je tato kapitola konečnou částí balíčku zjednodušujících opatření, jež zahrnuje pokyny Kontrolního úřadu týkající se zjednodušeného postupu posuzování některých druhů státní podpory (3) a pokyny Kontrolního úřadu týkající se prosazování právní úpravy státní podpory vnitrostátními soudy (4), což přispívá k vytvoření předvídatelnějších a transparentnějších postupů.

                  5)

                  Zvláštnosti daného konkrétního případu si však mohou žádat úpravy této kapitoly či odklon od ní (5).

                  6)

                  Navíc v míře, v jaké se na tato odvětví vztahuje Dohoda o EHP, mohou odklon od této kapitoly Pokynů odůvodňovat rovněž zvláštnosti odvětví rybolovu a akvakultury a činností spojených s prvovýrobou, marketingem nebo zpracováním zemědělských produktů.

            2.   Vztah k právu EHP

                  7)

                  Tato kapitola není určena k tomu, aby poskytovala úplný či obsáhlý seznam příslušných legislativních, výkladových a správních opatření, kterými se kontrola státní podpory řídí. Měla by se číst v kontextu základních pravidel upravujících řízení o státních podporách, které zároveň doplňuje.

                  8)

                  Tato kapitola tudíž nevytváří ani nemění žádná práva ani povinnosti stanovené v Dohodě o EHP, protokolu 3 a rozhodnutí č. 195/04/KOL ze dne 14. července 2004 (6) v pozměněném znění, v souladu s výkladem soudu ESVO a soudů Evropské unie.

                  9)

                  Tato kapitola uvádí navíc každodenní osvědčené postupy, a přispívá tak k rychlejšímu, transparentnějšímu a předvídatelnějšímu řízení o státní podpoře ve všech fázích přezkumu oznámeného nebo neoznámeného případu nebo stížnosti.

            3.   Kontakty před oznámením

                  10)

                  Ze zkušeností Kontrolního úřadu vyplývá, že navázání kontaktů před samotným oznámením má určitou přidanou hodnotu i ve zdánlivě standardních případech. Kontakty před oznámením umožňují Kontrolnímu úřadu a oznamujícímu státu ESVO projednat právní a hospodářské aspekty navrhovaného projektu neformálně a neveřejně ještě před oznámením, čímž se zvyšuje kvalita a úplnost daných oznámení. V této souvislosti může také stát ESVO s Kontrolním úřadem společně vytvořit konstruktivní návrhy na úpravu problematických aspektů plánovaného opatření. Tato fáze tudíž vytváří podmínky pro rychlejší vyřizování oznámení, jakmile jsou Kontrolnímu úřadu formálně předložena. Kontrolní úřad by na základě úspěšného předběžného oznámení měl být schopen přijmout rozhodnutí podle čl. 4 odst. 2, 3 a 4 části II protokolu 3 během dvou měsíců ode dne oznámení (7).

                  11)

                  Důrazně se doporučuje navázat kontakt před oznámením tehdy, kdy se jedná o zvláštní nebo nové případy či skutečnosti, u nichž by existovaly důvody k neformální předběžné diskusi s Kontrolním úřadem, ale neformální vedení bude poskytnuto, kdykoliv o něj stát ESVO požádá.

            3.1   Obsah

                  12)

                  Fáze předběžného oznámení umožňuje projednat s daným státem ESVO rozsah informací, které mají být ve formuláři oznámení poskytnuty, aby se zajistila úplnost v den oznámení, a případně mu poskytnout pomoc. Pokud je tato fáze účinná, umožní vést otevřenou a konstruktivní diskusi o jakémkoli důležitém tématu, které s plánovaným opatřením souvisí. Toto je zvláště důležité u projektů, které by nemohly být v dané podobě přijaty, a neměly by tudíž být vzaty zpět či výrazně přepracovány. Může se rovněž posoudit, zda je možné využít jiných právních základů, či zjistit, zda existují příslušné precedenty. Kromě toho umožní úspěšná fáze předběžného oznámení Kontrolnímu úřadu a danému státu ESVO řešit zásadní problémy s hospodářskou soutěží, provést hospodářskou analýzu či v případě potřeby využít externího odborného poradenství, které je nutné pro prokázání slučitelnosti plánovaného projektu s fungováním Dohody o EHP. Oznamující stát ESVO proto může od Kontrolního úřadu požadovat, aby ho ve fázi před oznámením zbavil povinnosti poskytnout určité informace, které jsou stanoveny v oznamovacím formuláři a které za daných okolností případu nemusí být k posouzení předloženy. Fáze před oznámením je také rozhodující pro určení, zda případ zjevně splňuje podmínky pro zjednodušený postup (8).

            3.2   Rozsah a časový harmonogram

                  13)

                  K zajištění konstruktivní a účinné fáze před oznámením je v zájmu dotčeného státu ESVO poskytnout Kontrolnímu úřadu informace potřebné pro posouzení plánovaného projektu státní podpory, a to prostřednictvím předlohy oznamovacího formuláře. Pro usnadnění hladkého vyřízení případu budou v zásadě upřednostňovány spíše kontakty v podobě e-mailů a konferenčních hovorů než osobní setkání. Do dvou týdnů od obdržení předlohy oznamovacího formuláře Kontrolní úřad zpravidla zajistí první kontakt před oznámením.

                  14)

                  Takovéto kontakty před oznámením by zpravidla neměly překročit délku dvou měsíců a mělo by po nich následovat úplné oznámení. Pokud by kontakty nepřinesly očekávané výsledky, Kontrolní úřad může fázi před oznámením prohlásit za uzavřenou. Ovšem jelikož časový harmonogram a druh kontaktů před oznámením záleží na složitosti jednotlivých případů, tyto kontakty mohou trvat několik měsíců. Kontrolní úřad proto doporučuje, aby státy ESVO u případů, které jsou zvláště komplikované (např. podpora na záchranu, velké projekty výzkumu a vývoje, rozsáhlé individuální podpory či zvláště velké či složité programy podpory), navázaly kontakty před oznámením co nejdříve, aby se tak umožnila konstruktivní diskuse.

                  15)

                  Ze zkušeností Kontrolního úřadu vyplývá, že účast příjemce podpory na navázání kontaktů před oznámením je velmi prospěšná, především u případů se značnými technickými, finančními a pro projekt specifickými dopady. Kontrolní úřad proto doporučuje, aby se příjemci individuální podpory do kontaktů před oznámením zapojovali.

                  16)

                  S výjimkou zvláště neobvyklých či složitých případů se bude Kontrolní úřad snažit poskytnout dotčenému státu ESVO na konci fáze před oznámením neformální předběžné posouzení projektu. Takové nezávazné posouzení nebude představovat oficiální stanovisko Kontrolního úřadu, ale bude neformálním pokynem útvarů Kontrolního úřadu týkajícím se úplnosti předlohy oznámení a na první pohled zjištěné slučitelnosti plánovaného projektu s fungováním Dohody o EHP. U zvláště složitých případů může Kontrolní úřad na žádost daného státu ESVO rovněž poskytnout písemné instrukce ohledně informací, které je ještě nutné dodat.

                  17)

                  Kontakty před oznámením se udržují v přísné tajnosti. Diskuse se konají na dobrovolné bázi a nemají vliv na jednání a posouzení případu po formálním oznámení.

                  18)

                  V zájmu zvýšení kvality oznámení se Kontrolní úřad bude rovněž snažit vyhovět žádostem o poskytnutí školení podaným ze strany států ESVO. Kontrolní úřad zůstane se státy ESVO rovněž v kontaktu, aby projednal další možná zlepšení řízení o státní podpoře, především ohledně rozsahu a obsahu platných oznamovacích formulářů.

            4.   Vzájemně dohodnuté plánování

                  19)

                  V případech, které jsou velmi neobvyklé, technicky složité či jinak citlivé nebo které musí být přezkoumány velmi urgentně, nabídne Kontrolní úřad oznamujícímu státu ESVO možnost vzájemně se dohodnout na plánování, aby se zvýšila transparentnost a předvídatelnost pravděpodobného trvání šetření státní podpory.

            4.1   Obsah

                  20)

                  Vzájemně dohodnuté plánování je forma strukturované spolupráce mezi státem ESVO a Kontrolním úřadem jež se zakládá na společném plánování a pojetí pravděpodobného průběhu vyšetřování a jeho očekávaného časového rámce.

                  21)

                  V této souvislosti by se Kontrolní úřad a oznamující stát ESVO mohly dohodnout především na těchto bodech:

                              —

                              na preferenčním nakládání s daným případem, na oplátku za to stát ESVO souhlasí s formálním pozastavením šetření (9) jiných oznámených případů pocházejících ze stejného státu ESVO, pokud to bude nezbytné pro plánování či z hlediska zdrojů,

                              —

                              na informacích, které budou státem ESVO či daným příjemcem poskytnuty, a to včetně studií nebo externích odborných posudků či jednostranných informačních schůzek útvarů Kontrolního úřadu,

                              —

                              na pravděpodobné formě a lhůtě pro posouzení případu ze strany Kontrolního úřadu, jakmile dojde k oznámení.

                  22)

                  Oplátkou za úsilí, které daný stát ESVO vyvine, aby veškeré nezbytné informace byly poskytnuty včas a tak, jak je sjednáno ve vzájemně dohodnutém plánování, se bude Kontrolní úřad snažit o dodržení vzájemně dohodnutého časového rámce dalších fází vyšetřování věci, pokud se v souvislosti s informacemi poskytnutými daným státem ESVO či zúčastněnými stranami neobjeví neočekávané problémy.

            4.2   Rozsah a časový harmonogram

                  23)

                  Možnost vzájemně dohodnutého plánování bude v zásadě vyhrazena pro případy, které jsou neobvyklé, technicky obtížné či jinak citlivé a u nichž se na konci fáze před oznámením ukáže, že Kontrolní úřad nemůže u případu provést jasné předběžné posouzení. V takových případech se na konci fáze před oznámením použije vzájemné dohodnuté plánování, po němž bude následovat formální oznámení.

                  24)

                  Na žádost státu ESVO se ovšem Kontrolní úřad a daný stát ESVO mohou rovněž na počátku formálního vyšetřování dohodnout na použití vzájemně dohodnutého plánování u dalšího zpracování případu.

            5.   Fáze předběžného šetření ve věci oznámené podpory

      5.1   Žádosti o informace

                  25)

                  Za účelem zjednodušení průběhu vyšetřování bude Kontrolní úřad během fáze předběžného šetření usilovat o shromažďování žádostí o informace. V zásadě proto bude existovat pouze jedna obsáhlá žádost o informace, která bude běžně zasílána do čtyř až šesti týdnů po dni oznámení. Pokud se ve vzájemně dohodnutém plánování nestanovilo jinak, mělo by předběžné oznámení státům ESVO umožnit podat úplné oznámení, a tak snížit potřebu dodatečných informací. Kontrolní úřad může nicméně vznést následné dotazy, týkající se zejména bodů, které vyplynuly z odpovědí států ESVO, třebaže to nutně neznamená, že Kontrolní úřad má vážné problémy s posouzením případu.

                  26)

                  Pokud stát ESVO neposkytne požadované informace během stanovené lhůty, bude po první upomínce obvykle uplatněno ustanovení čl. 5 odst. 3 části II protokolu 3 procesního nařízení a daný stát ESVO bude informován, že se oznámení považuje za vzaté zpět. Jakmile budou splněny potřebné podmínky, bude obvykle zahájen formální vyšetřovací postup, přičemž bude zpravidla probíhat po nanejvýš dvou kolech otázek.

            5.2   Dohodnuté pozastavení předběžného zkoumání

                  27)

                  Za určitých okolností může být předběžné zkoumání pozastaveno, a to v případě, že o to stát ESVO zažádá s cílem upravit svůj projekt a sladit ho s pravidly pro státní podporu, či pokud se na tom strany dohodnou. Pozastavit šetření lze pouze na předem sjednanou dobu. Pokud daný stát ESVO na konci doby, po kterou je šetření pozastaveno, nepředloží úplný a kompatibilní projekt, bude Kontrolní úřad pokračovat v postupu od bodu, u kterého byl pozastaven. Dotčenému státu ESVO bude obvykle sděleno, že jeho oznámení je považováno za vzaté zpět, nebo že bude v případě závažných pochybností bez prodlení zahájeno formální vyšetřování.

            5.3   Kontakty pro informace o současném stavu řízení

                  28)

                  Oznamující státy ESVO mohou na žádost rovněž obdržet informace o stavu probíhajícího předběžného šetření. Státy ESVO se vyzývají, aby do těchto kontaktů zahrnuly příjemce individuálních podpor.

            6.   Fáze formálního vyšetřovacího řízení

                  29)

                  Vzhledem k obecné složitosti případů, kterých se formální vyšetřování týká, je Kontrolní úřad odhodlán zlepšit transparentnost, předvídatelnost a účinnost této fáze. Považuje to za nejvyšší prioritu, přičemž tím chce napomoci konstruktivnímu rozhodování v souladu s potřebami moderního podnikání. Kontrolní úřad proto zjednoduší výkon formálních vyšetřování tím, že se budou účinně využívat veškeré prostředky řízení, které má k dispozici na základě části II protokolu 3.

            6.1   Zveřejňování rozhodnutí a stručné shrnutí

                  30)

                  Pokud stát ESVO nepožádá o odstranění důvěrných informací, Kontrolní úřad bude usilovat o to, aby bylo jeho rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení zveřejněno, včetně stručného shrnutí, a to během dvou měsíců ode dne jeho přijetí.

                  31)

                  Vyskytnou-li se sporné otázky týkající se důvěrnosti, bude se Kontrolní úřad řídit zásadami svých Pokynů týkajících profesního tajemství v rozhodnutích o státních podporách (10) a bude usilovat o to, aby došlo ke zveřejnění rozhodnutí v co nejkratší době po jeho přijetí. Stejný postup se použije u zveřejnění všech konečných rozhodnutí.

                  32)

                  Pro zvýšení transparentnosti daného řízení budou stát ESVO, příjemce podpory a jiné zúčastněné strany (zejména případní stěžovatelé) informováni o veškerých prodlevách způsobených spornými otázkami týkajícími se důvěrnosti.

            6.2   Připomínky zúčastněných stran

                  33)

                  Podle článku 6 části II protokolu 3 musí zúčastněné strany předložit připomínky v předepsané lhůtě, která obvykle nepřesáhne jeden měsíc od okamžiku, kdy bylo zveřejněno rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení. Tato lhůta se zpravidla neprodlužuje, a Kontrolní úřad proto pozdě doručené informace od zúčastněných stran, včetně příjemce podpory, obvykle nepřijímá (11). Prodloužení mohou být udělena pouze ve výjimečných a řádně odůvodněných případech jako například při poskytování zvláště objemných faktických informací či v případě předchozího kontaktu mezi Kontrolním úřadem a danou zúčastněnou stranou.

                  34)

                  Pro zlepšení věcného základu vyšetřování zvláště komplikovaných případů může Kontrolní řad zaslat kopii rozhodnutí k zahájení formálního vyšetřovacího řízení daným zúčastněným stranám, včetně obchodních nebo podnikatelských sdružení, a vyzvat je, aby se vyjádřily ke konkrétním otázkám daného případu (12). Spolupráce zúčastněných stran je v tomto kontextu zcela dobrovolná, ale pokud se zúčastněná strana rozhodne připomínky předložit, je v jejím zájmu předložit je včas, aby je Kontrolní úřad mohl zohlednit. Kontrolní úřad proto vyzve zúčastněné strany, aby tak učinily do jednoho měsíce ode dne, kdy jim byla zaslána kopie rozhodnutí. Kontrolní úřad na předložení těchto připomínek nebude déle čekat. Kontrolní úřad zašle stejnou výzvu k podání připomínek příjemci pomoci, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zúčastněnými stranami. Kontrolní úřad zašle státu ESVO nedůvěrné znění jakýchkoli připomínek obdržených od zúčastněných stran, aby bylo dodrženo právo státu ESVO na obhajobu, a vyzve ho k odpovědi do jednoho měsíce.

                  35)

                  Pro zajištění co nejrychlejšího předání všech připomínek od zúčastněné strany danému státu ESVO budou státy ESVO pokud možno vyzvány k tomu, aby připomínky zúčastněných stran přijaly v jejich původním jazykovém znění. Na žádost státu ESVO poskytne Kontrolní úřad překlad, což ale může mít důsledky pro rychlost postupů.

                  36)

                  Státy ESVO budou rovněž informovány v případě, že nebyly od zúčastněných stran obdrženy žádné připomínky.

            6.3   Připomínky států ESVO

                  37)

                  Za účelem zajištění včasného ukončení formálního vyšetřovacího řízení bude Kontrolní úřad přísně vyžadovat dodržování veškerých lhůt, které se podle části II protokolu 3 k této fázi vztahují. Jestliže stát ESVO nepředloží své připomínky ohledně rozhodnutí Kontrolního úřadu zahájit postup formálního vyšetřování, jakož i ohledně připomínek podaných zúčastněnými stranami, do jednoho měsíce, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 1 části II protokolu 3, Kontrolní úřad neprodleně zašle státu ESVO upomínku, v níž mu poskytne další měsíc, přičemž mu oznámí, že kromě výjimečných okolností další prodloužení lhůty nebude možné. Pokud daný stát ESVO nedodá příslušnou odpověď, Kontrolní úřad přijme rozhodnutí na základě informací, které má k dispozici, v souladu s čl. 7 odst. 7 a čl. 13 odst. 1 části II protokolu 3.

                  38)

                  V případě protiprávní podpory a pokud stát ESVO nepředloží připomínky k rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, přistoupí Kontrolní úřad v souladu s článkem 10 části II protokolu 3 k vydání příkazu k poskytnutí informací. Pokud stát ESVO neodpoví ani na tento příkaz v něm stanovené lhůtě, Kontrolní úřad přijme rozhodnutí na základě informací, které má k dispozici.

            6.4   Žádost o doplňující informace

                  39)

                  Nelze vyloučit, že Kontrolní úřad bude na základě informací předložených státem ESVO v reakci na rozhodnutí o zahájení šetření, především ve složitých případech, nucen zaslat žádost o dodatečné informace. Stát ESVO dostane na odpověď jeden měsíc.

                  40)

                  Pokud stát ESVO během stanovené lhůty neodpoví, zašle Kontrolní úřad neprodleně upomínku, v níž stanoví konečnou lhůtu 15 pracovních dnů, a sdělí danému státu ESVO, že Kontrolní úřad poté přijme rozhodnutí na základě informací, které má k dispozici, či vydá příkaz k poskytnutí informací v případě protiprávní podpory.

            6.5   Oprávněné pozastavení formálního vyšetřování

                  41)

                  Formální šetření může být pozastaveno pouze za výjimečných okolností a po dohodě mezi Kontrolním úřadem a dotčeným státem ESVO. Vyšetřování lze pozastavit například v okamžiku, kdy o to stát ESVO oficiálně požádá s cílem sladit svůj projekt s pravidly pro státní podporu, nebo v případě, že se soud ESVO nebo soudy EU zabývají případy podobné povahy, jejichž výsledek by mohl mít vliv na posouzení daného případu.

                  42)

                  Pozastavení bude obvykle uděleno pouze jednou na dobu předem dohodnutou mezi Kontrolním úřadem a daným státem ESVO.

            6.6   Přijetí konečného rozhodnutí a oprávněné prodloužení formálního vyšetřování

                  43)

                  Podle čl. 7 odst. 6 části II protokolu 3 bude Kontrolní úřad pokud možno usilovat o přijetí rozhodnutí během 18 měsíců od zahájení řízení. Tato lhůta může být prodloužena na základě společné dohody mezi Kontrolním úřadem a dotyčným členským státem ESVO. Prodloužení vyšetřování může být zejména vhodné v případech, které jsou neobvyklé či dávají vzniknout novým právním otázkám.

                  44)

                  Aby se zajistilo účinné uplatňování čl. 7 odst. 6 části II protokolu 3, bude se Kontrolní úřad snažit přijmout konečné rozhodnutí nejpozději do čtyř měsíců od předložení posledních informací státem ESVO nebo od uplynutí poslední lhůty, pokud žádné informace neobdrží.

            7.   Stížnosti

                  45)

                  Účinné a transparentní řešení stížností předložených Kontrolnímu úřadu je značně důležité pro veškeré strany účastnící se řízení o státní podporu. Z tohoto důvodu Kontrolní úřad navrhuje následující osvědčené postupy, které by k tomuto společnému cíli měly napomoci.

            7.1   Formulář pro stížnosti

                  46)

                  Kontrolní úřad bude systematicky vyzývat stěžovatele, aby používali nový formulář pro stížnosti, který je k dispozici jeho internetové stránce (http://www.eftasurv.int/media/documents/Complaint-form—State-aid.doc) a zároveň předkládali nedůvěrnou verzi stížnosti. Vyplněním celého formuláře zvýší stěžovatelé kvalitu předkládaných stížností.

            7.2   Orientační časový rámec a výsledek posouzení stížnosti

                  47)

                  Kontrolní úřad se vynasnaží přezkoumat stížnost během orientačního časového rámce, který činí dvanáct měsíců od obdržení stížnosti. Tato časová lhůta není právně závazná. Podle okolností individuálního případu může případná potřeba vyžádat si dodatečné informace od stěžovatele, státu ESVO či zúčastněné strany prodloužit posuzování stížnosti.

                  48)

                  Kontrolní úřad je oprávněn stanovit různé stupně priority, podle kterých bude předložené stížnosti posuzovat (13), například v závislosti na rozsahu údajného porušení právních předpisů, velikosti příjemce, dotčeném hospodářském odvětví nebo na existenci podobných stížností. Vzhledem k pracovnímu vytížení a právu stanovit si pořadí stížností (14) se může stát, že se odloží projednávání určitého opatření, které není prioritní. Kontrolní úřad se tak bude snažit během dvanácti měsíců zpravidla:

                              a)

                              přijmout rozhodnutí u prioritních případů podle článku 4 části II protokolu 3 a jeho kopii zaslat stěžovateli;

                              b)

                              zaslat stěžovateli správní dopis, v němž uvede své předběžné stanovisko k neprioritním případům. Tento dopis nepředstavuje oficiální postoj Kontrolního úřadu, nýbrž je pouze předběžným stanoviskem Kontrolního úřadu vycházejícím ze získaných informací, přičemž se čeká na dodatečné připomínky, které stěžovatel může předložit během jednoho měsíce od data doručeného dopisu. Pokud tyto dodatečné připomínky v dané lhůtě nepředloží, stížnost se bude považovat za vzatou zpět.

                  49)

                  Z důvodu transparentnosti vynaloží Kontrolní úřad veškeré úsilí na to, aby do dvou měsíců ode dne obdržení stížnosti informoval stěžovatele o přednostním postavení jeho stížnosti. V případě neodůvodněných stížností uvědomí Kontrolní úřad stěžovatele do dvou měsíců od obdržení dané stížnosti, že neexistují dostatečné důvody pro její posouzení, přičemž zároveň oznámí, že tato stížnost bude považována za vzatou zpět, pokud nebudou do jednoho měsíce dodány další věcné připomínky. Pokud jde o stížnosti, které se týkají schválené podpory, budou se Kontrolní úřad snažit odpovědět stěžovateli do dvou měsíců od obdržení stížnosti.

                  50)

                  Pokud se jedná o protiprávní podporu, stěžovatelům bude připomenuta možnost zahájit řízení u příslušných vnitrostátních soudů, které mohou nařídit pozastavení či vrácení takovéto podpory (15).

                  51)

                  V případě nutnosti bude nedůvěrné znění stížnosti předáno danému státu ESVO, aby se k němu vyjádřil. Státy ESVO a stěžovatelé budou systematicky informováni o uzavření řízení ve věci stížnosti či o jiném naložení s ní. Státy ESVO budou na druhé straně vyzvány dodržovat lhůty pro dodání připomínek a informací o stížnostech, které jim byly postoupeny. Budou rovněž vyzváni přijmout, pokud možno, stížnosti v původním jazykovém znění. Na žádost státu ESVO poskytne Kontrolní úřad překlad, což ale může mít důsledky pro rychlost postupů.

            8.   Interní rozhodovací postupy

                  52)

                  Kontrolní úřad je odhodlán zjednodušovat a dále zlepšovat interní rozhodovací postupy, aby přispěl k celkovému zkrácení řízení o státní podpoře.

                  53)

                  Proto budou interní rozhodovací postupy uplatňovány co nejúčinněji. Kontrolní úřad rovněž přezkoumá svůj současný interní právní rámec, aby mohl provést optimalizaci svých rozhodovacích postupů.

                  54)

                  Kontrolní úřad bude své interní rozhodovací procesy neustále přezkoumávat a v případě potřeby je uzpůsobí.

            9.   Budoucí přezkum

                  55)

                  Osvědčené procesní postupy mohou být účinné pouze tehdy, pokud vycházejí ze společného odhodlání Kontrolního úřadu a států ESVO neúnavně provádět šetření státních podpor, dodržovat příslušné lhůty, a tím zajišťovat potřebnou transparentnost a předvídatelnost postupů. Tato kapitola a v ní obsažené osvědčené postupy jsou prvním krokem k tomuto společnému odhodlání.

                  56)

                  Kontrolní úřad použije tuto kapitolu na případy, které mu byly oznámeny, nebo na případy, na které byl Kontrolní úřad upozorněn jiným způsobem, od 1. ledna 2010.

                  57)

                  Tuto kapitolu bude možné upravovat tak, aby se zohlednily změny legislativních, výkladových a administrativních opatření či vydaná judikatura soudu ESVO a soudů Evropské unie, jež upravuje řízení pro státní podporu, nebo zkušenosti získané při jeho uplatňování. Kontrolní úřad dále zamýšlí pravidelně se účastnit dialogu se státy ESVO a jinými zúčastněnými stranami ohledně zkušeností získaných v průběhu uplatňování části II protokolu 3 obecně, zvláště pak této kapitoly o osvědčených postupech.

         (1)  Tato kapitola odpovídá Kodexu osvědčených postupů pro provádění řízení ve věcech kontroly státní podpory (Úř. věst. C 136, 16.6.2009, s. 13).

         (2)  Část II protokolu 3 odpovídá nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1).

         (3)  Úř. věst. L 75, 15.3.2012, s. 26 a v Dodatku EHP č. 14, 15.3.2012, s. 1. K dispozici je na adrese: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/. Tyto pokyny odpovídají Oznámení Komise o zjednodušeném postupu posuzování některých druhů státní podpory (Úř. věst. C 136, 16.6.2009, s. 3).

         (4)  Dosud nezveřejněno ani v Úř. věst. ani v dodatku EHP. Tyto pokyny odpovídají Oznámení Komise o prosazování právní úpravy státní podpory vnitrostátními soudy (Úř. věst. C 85, 9.4.2009, s. 1).

         (5)  V souvislosti s bankovní krizí v roce 2008 podnikl Kontrolní úřad přiměřené kroky, aby zajistil rychlé přijetí rozhodnutí po předložení úplného oznámení, pokud to bude nezbytné během dvou týdnů. Viz pokyny Kontrolního úřadu týkající se použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí (dosud nezveřejněno v Úř. věst. ani v dodatku EHP), které odpovídají sdělení Komise – Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí (Úř. věst. C 270, 25.10.2008, s. 8). Pokud jde o reálnou ekonomiku, viz Dočasný rámec Kontrolního úřadu pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize (dosud nezveřejněno v Úř. věst. ani v dodatku EHP), který odpovídá sdělení Komise – Dočasný rámec Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize (Úř. věst. C 83, 7.4.2009, s. 1).

         (6)  Rozhodnutí č. 195/04/KOL (Úř. věst. L 139, 25.5.2006, s. 37, dodatek EHP č. 26, 25.5.2006, s. 1) odpovídá nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004 (Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1), kterým se provádí nařízení (ES) č. 659/1999.

         (7)  Tuto lhůtu nelze dodržet v případě, kdy Kontrolní úřad musí vydat několik žádostí o informace v souvislosti s neúplnými oznámeními.

         (8)  Viz Pokyny o zjednodušeném postupu ohledně některých druhů státní podpory.

         (9)  Viz čl. 4 odst. 5 části II protokolu 3.

         (10)  Přijato rozhodnutím sboru č. 15/04/KOL ze dne 18. února 2004 (Úř. věst. L 154, 8.6.2006, s. 27 a v Dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie č. 29, 8.6.2006, s. 1). Tyto pokyny odpovídají Sdělení Evropské komise ze dne 1. prosince 2003 o profesním tajemství v rozhodnutích o státních podporách (Úř. věst. C 297, 9.12.2003, s. 6).

         (11)  Aniž je dotčen čl. 10 odst. 1 části II protokolu 3.

         (12)  Podle ustálené judikatury soudů Společenství je Kontrolní úřad oprávněn zasílat rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení daným třetím stranám; viz např. rozsudek Soudu ve věci Technische Glaswerke Ilmenau v. Komise, T-198/01, Sb. rozh. 2004, s. II-2717, bod 195; rozsudek Soudu ve věci Technische Glaswerke Ilmenau v. Komise, T-198/01R, Sb. rozh. 2002, s. II 2153; rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech Falck Spa a ostatní v. Komise, C-74/00 P a C-75/00 P, Sb. rozh. 2002., s. I-7869, bod 83.

         (13)  Rozsudek Soudního dvora ve věci Ufex a ostatní v. Komise, C–119/97, Sb. rozh. 1999, s. I-1341, bod 88.

         (14)  Rozsudek Soudu ve věci Bouygues SA v. Komise, T-475/04, Sb. rozh. 2007, s. II- 2007, body 158 a 159.

         (15)  Viz pokyny Kontrolního úřadu týkající se prosazování právní úpravy státní podpory vnitrostátními soudy.


title: 2006/167/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  21. února 2006  o uzavření Protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku   (Text s významem pro EHP)

text:
               28.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 57/15

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 21. února 2006
   o uzavření Protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku
   (Text s významem pro EHP)
   (2006/167/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 bod 1 písm. a) ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise jménem Evropského společenství sjednala s Islandskou republikou a Norským královstvím Protokol k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku.

               (2)

               V souladu s rozhodnutím ze dne 13. června 2005 byl protokol podepsán jménem Evropského společenství dne 29. června 2005 s výhradou jeho pozdějšího uzavření.

               (3)

               Protokol by měl být schválen.

               (4)

               V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Spojené království a Irsko účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (5)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Protokol k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku se schvaluje jménem Společenství.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady provede oznámení podle čl. 5 druhého pododstavce protokolu (2).
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 21. února 2006.

            Za Radu

            předsedkyně

         K. GASTINGER

      (1)  Stanovisko ze dne 13. prosince 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po oznámení smluvními stranami.
    ---documentbreak---

               28.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 57/16

         PROTOKOL
   k dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   a
   ISLANDSKÁ REPUBLIKA
   a
   NORSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   (dále jen „smluvní strany“),
   VZHLEDEM K TOMU, že Protokol o postavení Dánska, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, stanoví, že žádné opatření přijaté podle hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství není pro Dánsko závazné ani použitelné;
   S OHLEDEM na článek 12 Dohody mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu či v Norsku (dále jen „dohoda mezi Evropským společenstvím, Islandem a Norskem“), který stanoví, že Dánské království může požádat o účast na uvedené dohodě;
   VZHLEDEM K TOMU, že Dánsko požádalo dopisem ze dne 16. února 2001 o účast na dohodě mezi Evropským společenstvím, Islandem a Norskem;
   VZHLEDEM K TOMU, že podle článku 12 dohody mezi Evropským společenstvím, Islandem a Norskem podmínky této účasti Dánského království určí se souhlasem Dánska smluvní strany v protokolu k uvedené dohodě;
   VZHLEDEM K TOMU, že bylo především vhodné, aby Dánsko a Společenství uzavřely dohodu, zejména s cílem uspořádat záležitosti týkající se pravomoci Soudního dvora a koordinace mezi Společenstvím a Dánskem ve věcech mezinárodních dohod;
   S OHLEDEM NA Dohodu mezi Společenstvím a Dánskem o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v Dánsku nebo kterémkoliv jiném členském státě Evropské unie a o databázi „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy (dále jen „dohoda mezi Evropským společenstvím a Dánskem“);
   VZHLEDEM K TOMU, že je proto nutné stanovit podmínky, na jejichž základě se Dánsko zúčastní dohody mezi Evropským společenstvím, Islandem a Norskem, a zejména je nutné stanovit práva a povinnosti mezi Islandem a Norskem a Dánskem;
   VZHLEDEM K TOMU, že vstup v platnost tohoto Protokolu se zakládá na souhlasu Dánska vysloveném v souladu s jeho ústavními požadavky,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Dánské království se účastní dohody mezi Společenstvím, Islandem a Norskem za podmínek stanovených v dohodě mezi Evropským společenstvím a Dánskem a v tomto protokolu.
   Článek 2
   1.   Nařízení Dublin II (1), které je připojeno k tomuto protokolu a tvoří jeho součást, a prováděcí pravidla k němu přijatá na základě čl. 27 odst. 2 nařízení Dublin II se vztahují podle mezinárodního práva na vztahy mezi Dánskem na jedné straně a Islandem a Norskem na straně druhé.
   2.   Nařízení Eurodac (2), které je připojeno k tomuto protokolu a tvoří jeho součástí, a prováděcí pravidla k němu přijatá na základě článku 22 nebo čl. 23 odst. 2 nařízení Eurodac se vztahují podle mezinárodního práva na vztahy mezi Dánskem na jedné straně a Islandem a Norskem na straně druhé.
   3.   Změny aktů uvedených v odstavcích 1 a 2, které Dánsko oznamuje Komisi v souladu s článkem 3 dohody mezi Evropským společenstvím a Dánskem a které Island a Norsko oznamují Komisi v souladu s článkem 4 dohody mezi Evropským společenstvím, Islandem a Norskem, se vztahují podle mezinárodního práva na vztahy mezi Dánskem na jedné straně a Islandem a Norskem na straně druhé.
   4.   Prováděcí pravidla přijatá na základě čl. 27 odst. 2 nařízení Dublin II a prováděcí pravidla přijatá na základě článku 22 nebo čl. 23 odst. 2 nařízení Eurodac, která Dánsko oznamuje Komisi v souladu s článkem 4 dohody mezi Evropským společenstvím a Dánskem a která Island a Norsko oznamují Komisi v souladu s článkem 4 dohody mezi Evropským společenstvím, Islandem a Norskem, se vztahují podle mezinárodního práva na vztahy mezi Dánskem na jedné straně a Islandem a Norskem na straně druhé.
   Článek 3
   Island a Norsko mají právo předkládat písemná podání nebo vyjádření Soudnímu dvoru v případech, kdy dánský soud postoupí Soudnímu dvoru k rozhodnutí předběžnou otázku v souladu s čl. 6 odst. 1 dohody mezi Evropským společenstvím a Dánskem.
   Článek 4
   1.   V případě stížnosti Norska nebo Islandu týkající se uplatňování nebo výkladu tohoto protokolu Dánskem mohou Norsko nebo Island požádat, aby byla věc úředně zařazena na pořad jednání Smíšeného výboru jako sporná.
   2.   V případě stížnosti Dánska týkající se uplatňování nebo výkladu tohoto protokolu Norskem nebo Islandem může Dánsko požádat Komisi, aby věc úředně zařadila na pořad jednání Smíšeného výboru jako spornou. Věc zařadí na pořad jednání Komise.
   3.   Smíšený výbor má na urovnání sporu 90 dnů od přijetí pořadu jednání, na nějž byl spor zařazen. K tomuto účelu má Dánsko právo předkládat Smíšenému výboru připomínky.
   4.   Jestliže Smíšený výbor urovná spor způsobem, který vyžaduje provedení v Dánsku, oznámí Dánsko stranám ve lhůtě stanovené v odstavci 3, zda výkon obsahu urovnání provede. Oznámí-li Dánsko své rozhodnutí neprovést obsah urovnání, použije se odstavec 5.
   5.   Není-li Smíšený výbor schopen urovnat spor ve lhůtě stanovené v odstavci 3, prodlužuje se lhůta k dosažení konečného urovnání o dalších 90 dnů. Nepřijme-li Smíšený výbor rozhodnutí do konce tohoto období, považuje se tento protokol za ukončený uplynutím posledního dne uvedeného období.
   Článek 5
   Tento protokol podléhá ratifikaci nebo schválení smluvními stranami. Ratifikační schvalovací listiny budou uloženy u generálního tajemníka Rady, který vykonává funkci depozitáře.
   Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po oznámení smluvních stran o dokončení jejich postupů nezbytných k tomuto účelu.
   Vstup v platnost tohoto protokolu je též podmíněn tím, že depozitář obdrží nótu Dánského království o tom, že Dánské království souhlasí s ustanoveními tohoto protokolu a prohlašuje, že bude uplatňovat předpisy uvedené v článku 2 ve vzájemných vztazích s Islandem a Norskem.
   Článek 6
   Každá ze smluvních stran může vypovědět tento protokol písemným prohlášením depozitáři. Toto prohlášení nabývá účinku šest měsíců po jeho uložení.
   Tento protokol pozbude platnosti, jestliže dojde k vypovězení dohody mezi Společenstvím a Dánskem.
   Tento protokol pozbude platnosti, jestliže jej vypoví Společenství nebo Island i Norsko.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy (Úř. věst. L 316, 15.12.2000, s. 1).
   PŘÍLOHA PROTOKOLU
   Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003 , kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1).
   Nařízení Rady (ES) č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy (Úř. věst. L 316, 15.12.2000, s. 1).


title: 2013/695/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 25. listopadu 2013 o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz jménem Evropské unie

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 320/7

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 25. listopadu 2013
   o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz jménem Evropské unie
   (2013/695/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Společné prohlášení učiněné na varšavské vrcholné schůzce Východního partnerství dne 30. září 2011 je potvrzením politické podpory pro posílení mobility občanů prostřednictvím liberalizace udělování víz a záměru podnikat kroky k postupnému zavedení bezvízového režimu pro své občany.

               (2)

               Dne 19. prosince 2011 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s Ázerbájdžánskou republikou o Dohodě mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz (dále jen „dohoda“). Jednání byla úspěšně uzavřena parafováním dohody dne 29. července 2013.

               (3)

               Dohoda by měla být podepsána jménem Unie s výhradou uzavření.

               (4)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (1). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (5)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (2); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření (3).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 25. listopadu 2013.

            Za Radu

            předseda

         D. PAVALKIS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

      (3)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jejím uzavření.


title: 2012/805/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 23. října 2012 o uzavření účtů Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2010

text:
               20.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 350/95

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 23. října 2012
   o uzavření účtů Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2010
   (2012/805/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2010,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2010, spolu s odpověďmi agentury (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2012 (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               s ohledem na své rozhodnutí ze dne 10. května 2012 (2), jímž se odkládá rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2010, na usnesení připojené k tomuto rozhodnutí a na odpovědi výkonné ředitelky agentury,

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1210/90 ze dne 7. května 1990 o založení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí (4), a zejména na článek 13 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 ze dne 23. dubna 2009 o Evropské agentuře pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí (5), a zejména na článek 13 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na společné prohlášení ve věci decentralizovaných agentur a k němu přiložený společný přístup, které byly dohodnuté v červnu 2012 Evropským parlamentem, Radou a Komisí, a které jsou výsledkem činnosti interinstitucionální pracovní skupiny ve věci decentralizovaných agentur zřízené v březnu 2009, a zejména na oddíly o řízení, operacích, plánování, odpovědnosti a transparentnosti společného přístupu,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na druhou zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A7-0300/2012),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2010;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonné ředitelce Evropské agentury pro životní prostředí, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 366, 15.12.2011, s. 57.

      (2)  Úř. věst. L 286, 17.10.2012, s. 356.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 120, 11.5.1990, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 126, 21.5.2009, s. 13.

      (6)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.