title: 2014/434/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 31. ledna 2014 o úzké spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro (ECB/2014/5)

text:
               5.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 198/7

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 31. ledna 2014
   o úzké spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro

      (ECB/2014/5)

      (2014/434/EU)

   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Členské státy, jejichž měnou není euro, se mohou chtít účastnit jednotného mechanismu dohledu. Za tímto účelem mohou Evropskou centrální banku (ECB) požádat o navázání úzké spolupráce, pokud se týká úkolů uvedených v článcích 4 a 5 nařízení (EU) č. 1024/2013, ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v tomto členském státě.

               (2)

               Úzká spolupráce bude navázána rozhodnutím přijatým ECB, pokud jsou splněny podmínky vymezené v článku 7 nařízení (EU) č. 1024/2013.

               (3)

               Je třeba upřesnit procesní aspekty týkající se a) žádostí členských států, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), o navázání úzké spolupráce, b) posouzení těchto žádostí ze strany ECB a c) rozhodnutí ECB o navázání úzké spolupráce s určitým členským státem.

               (4)

               Nařízení (EU) č. 1024/2013 rovněž vymezuje případy, kdy ECB může úzkou spolupráci pozastavit či ukončit. Je třeba upřesnit procesní aspekty týkající se případného pozastavení a ukončení úzké spolupráce,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   HLAVA 1

      POSTUP PRO NAVÁZÁNÍ ÚZKÉ SPOLUPRÁCE

   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               1.

               „méně významným dohlíženým subjektem“ dohlížený subjekt a) usazený v členském státě mimo eurozónu, který je zúčastněným členským státem v souladu s čl. 2 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013, a b) který nemá status významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení (EU) č. 1024/2013;

               2.

               „vnitrostátním příslušným orgánem“ vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013;

               3.

               „vnitrostátním pověřeným orgánem“ vnitrostátní pověřený orgán ve smyslu čl. 2 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013;

               4.

               „nezúčastněným členským státem“ členský stát, který není zúčastněným členským státem ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013;

               5.

               „žádajícím členským státem“ nezúčastněný členský stát, který ECB v souladu s článkem 2 tohoto rozhodnutí vyrozuměl o své žádosti o navázání úzké spolupráce podle článku 7 nařízení (EU) č. 1024/2013;

               6.

               „významným dohlíženým subjektem“ dohlížený subjekt a) usazený v členském státě mimo eurozónu, který je zúčastněným členským státem, a b) který má status významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení (EU) č. 1024/2013;

               7.

               „dohlíženým subjektem“ úvěrová instituce, finanční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu nařízení (EU) č. 1024/2013 usazená v žádajícím členském státě, jakož i v žádajícím členském státě zřízená pobočka úvěrové instituce usazené v nezúčastněném členském státě.

         Článek 2
   Žádost o navázání úzké spolupráce
   1.   Nezúčastněný členský stát, který se chce účastnit jednotného mechanismu dohledu, požádá ECB o navázání úzké spolupráce za použití vzoru uvedeného v příloze I.
   2.   Tato žádost musí být podána alespoň pět měsíců přede dnem, od něhož se nezúčastněný členský stát zamýšlí účastnit se jednotného mechanismu dohledu.
   Článek 3
   Obsah žádosti o navázání úzké spolupráce
   1.   Žádost o navázání úzké spolupráce obsahuje všechny tyto náležitosti:

               a)

               závazek žádajícího členského státu zajistit, že jeho vnitrostátní příslušný orgán a jeho vnitrostátní pověřený orgán budou ode dne navázání úzké spolupráce dodržovat veškeré pokyny, obecné zásady či požadavky ECB;

               b)

               závazek žádajícího členského státu poskytovat veškeré informace o dohlížených subjektech usazených v tomto členském státě, které ECB může vyžadovat pro účely provedení komplexního posouzení těchto dohlížených subjektů. Žádající členský stát zajistí, aby informace, které jsou podle čl. 7 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1024/2013 nezbytné pro posouzení významu a provedení komplexního posouzení úvěrových institucí usazených v tomto členském státě, mohly být ECB poskytnuty, jakmile je ECB vyrozuměna o žádosti o navázání úzké spolupráce;

               c)

               závazek, že všechny důvěrné údaje, které si ECB vyžádá za účelem dokončení své přípravné činnosti, budou poskytnuty ECB.

         2.   K žádosti o navázání spolupráce se připojí všechny tyto dokumenty:

               a)

               závazek žádajícího členského státu, že přijme příslušné vnitrostátní právní předpisy s cílem zajistit, aby právní akty přijaté ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013 byly v žádajícím členském státě závazné a vynutitelné a aby jeho vnitrostátní příslušný orgán a vnitrostátní pověřený orgán byly v souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013 povinny přijmout veškerá opatření, o která ECB ve vztahu k dohlíženým subjektům požádá;

               b)

               kopii návrhu příslušných vnitrostátních právních předpisů, jakož i jeho anglický překlad, a žádost o stanovisko ECB k tomuto návrhu právních předpisů;

               c)

               závazek vyrozumět ECB okamžitě poté, co příslušné vnitrostátní právní předpisy vstoupí v platnost, a závazek poskytnout potvrzení podle čl. 7 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1024/2013 za použití vzoru uvedeného v příloze II tohoto rozhodnutí. Toto potvrzení zahrnuje právní stanovisko, které ECB uspokojivě potvrzuje, že právní akty přijaté ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013 budou v žádajícím členském státě závazné a vynutitelné a že příslušné vnitrostátní právní předpisy vnitrostátní příslušný orgán a vnitrostátní pověřený orgán zavazují k tomu, aby se ve vztahu k významným dohlíženým subjektům řídily konkrétními pokyny, obecnými zásadami, požadavky a opatřeními ECB a aby se ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům řídily obecnými pokyny, obecnými zásadami, požadavky a opatřeními ECB, to vše v určitém časovém rámci, pokud jej ECB stanoví.

         3.   Žádající členský stát ECB poskytne veškerou příslušnou dokumentaci, kterou ECB pro účely posouzení žádosti považuje za přiměřenou. Žádající členský stát rovněž zajistí, aby ECB byly poskytnuty veškeré informace, které ECB považuje za přiměřené pro účely posouzení významu úvěrových institucí a pro provedení komplexního posouzení, které vyžaduje nařízení (EU) č. 1024/2013.
   Článek 4
   Posouzení žádosti o navázání úzké spolupráce ze strany ECB
   1.   ECB písemně potvrdí, že jí žádost členského státu o navázání úzké spolupráce byla doručena.
   2.   ECB si může vyžádat veškeré dodatečné informace, které považuje za přiměřené pro účely posouzení žádosti členského státu, včetně informací pro účely posouzení významu úvěrových institucí a pro provedení komplexního posouzení.
   Pokud žádající členský stát již provedl komplexní posouzení úvěrových institucí usazených v jeho jurisdikci, poskytne podrobné informace o výsledku. ECB může rozhodnout, že již není třeba dalšího posouzení, pokud a) kvalita a metodika posouzení, které provedly vnitrostátní orgány, odpovídá standardům ECB a b) ECB má za to, že posouzení provedené vnitrostátními orgány je stále aktuální a že nedošlo k žádné podstatné změně stavu úvěrových institucí usazených v žádajícím členském státě, která by vyžadovala provedení dalšího posouzení.
   3.   Při posuzování příslušných vnitrostátních právních předpisů ECB rovněž zohlední praktické provádění těchto právních předpisů.
   4.   Nejpozději do 3 měsíců ode dne, kdy bylo ECB doručeno potvrzení ve smyslu čl. 3 odst. 2 písm. c), případně dodatečné informace, které si ECB vyžádala podle odstavce 2, ECB žádající členský stát vyrozumí o svém předběžném posouzení. Žádající členský stát má možnost se k tomuto předběžnému posouzení vyjádřit ve lhůtě 20 dnů od doručení tohoto posouzení. Tato korespondence mezi ECB a žádajícím členským státem je důvěrná.
   Článek 5
   Rozhodnutí o navázání úzké spolupráce
   1.   Pokud ECB na základě informací, které jí předložil žádající členský stát, dojde k závěru, že žádající členský stát splňuje kritéria pro navázání úzké spolupráce vymezená v čl. 7 odst. 2 písm. a) až c) nařízení (EU) č. 1024/2013, a jakmile je dokončeno komplexní posouzení a bylo poskytnuto potvrzení podle přílohy II tohoto rozhodnutí, přijme ECB rozhodnutí na základě čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013, které je určeno žádajícímu členskému státu a kterým se navazuje úzká spolupráce.
   2.   Rozhodnutí vymezené v odstavci 1 uvede modality pro převod úkolů v oblasti dohledu na ECB a datum zahájení úzké spolupráce, které bude případně záviset na pokroku žádajícího členského státu při provádění opatření, jež jsou požadována v souvislosti s výsledky komplexního posouzení.
   3.   Pokud ECB na základě informací, které jí předložil žádající členský stát, dojde k závěru, že žádající členský stát nesplňuje kritéria vymezená v čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013, nebo pokud ECB nejsou doručeny informace nezbytné k provedení posouzení do jednoho roku ode dne, kdy ji členský stát vyrozuměl o své žádosti, může ECB přijmout rozhodnutí, které je určeno žádajícímu členskému státu a kterým se navázání úzké spolupráce odmítá.
   4.   Rozhodnutí uvedená v odstavcích 1 a 3 obsahují odůvodnění.
   5.   V souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 se rozhodnutí o navázání úzké spolupráce zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie a použije se čtrnáctým dnem po zveřejnění.
   HLAVA 2

      POZASTAVENÍ NEBO UKONČENÍ ÚZKÉ SPOLUPRÁCE

   Článek 6
   Pozastavení nebo ukončení
   1.   Pokud ECB rozhodne o pozastavení úzké spolupráce podle čl. 7 odst. 5 nebo čl. 7 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013, své rozhodnutí odůvodní, objasní účinky tohoto rozhodnutí o pozastavení a uvede datum, od něhož je pozastavení účinné, jakož i lhůtu, po kterou k pozastavení dochází. Tato lhůta činí nejvýše šest měsíců. ECB ji může za výjimečných okolností jednou prodloužit.
   2.   Pokud nedojde k nápravě důvodů, pro které došlo k pozastavení podle čl. 7 odst. 5 nařízení (EU) č. 1024/2013, nebo pokud ECB rozhodne o ukončení úzké spolupráce, ECB ukončí úzkou spolupráci tak, že za tímto účelem přijme nové rozhodnutí.
   3.   Pokud ECB rozhodne o ukončení úzké spolupráce podle čl. 7 odst. 5 nebo čl. 7 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013, své rozhodnutí odůvodní, objasní účinky tohoto rozhodnutí o ukončení a uvede datum, od něhož je ukončení účinné.
   4.   Rozhodnutí ECB o pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce může rovněž upravovat modality placení poplatků, které platí dohlížené subjekty, které se nacházejí v dotčeném členském státě.
   5.   Pokud členský stát, s nímž byla navázána úzká spolupráce podle článku 7 nařízení (EU) č. 1024/2013, požaduje, aby s ním ECB úzkou spolupráci ukončila za podmínek vymezených v čl. 7 odst. 6 a čl. 7 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013, přijme ECB rozhodnutí, v němž objasní účinky tohoto rozhodnutí o ukončení a uvede datum, od něhož je ukončení účinné.
   6.   Veškerá rozhodnutí ECB, která byla přijata v souvislosti s dohlíženými subjekty v členském státě, s nímž byla navázána úzká spolupráce, a která byla platná před ukončením této úzké spolupráce, zůstávají i přes ukončení úzké spolupráce v platnosti.
   7.   Rozhodnutí o pozastavení či ukončení úzké spolupráce se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 7
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. února 2014.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 31. ledna 2014.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

      PŘÍLOHA I
      VZOR ŽÁDOSTI O NAVÁZÁNÍ ÚZKÉ SPOLUPRÁCE PODLE ČLÁNKU 7 NAŘÍZENÍ (EU) č. 1024/2013
      Podávaná
      [Žádající členský stát]

         Vyrozumění ECB o žádosti o navázání úzké spolupráce podle článku 7 nařízení (EU) č. 1024/2013

                  1.

                  [Žádající členský stát] tímto žádá o navázání úzké spolupráce s Evropskou centrální bankou (ECB) podle článku 7 nařízení (EU) č. 1024/2013 a v souladu s ustanoveními rozhodnutí ECB/2014/5 ze dne 31. ledna 2014 o úzké spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány zúčastněných členských států, jejichž měnou není euro.

                  2.

                  [Žádající členský stát] se tímto zavazuje:

                              a)

                              zajistit, že jeho vnitrostátní příslušný orgán a jeho vnitrostátní pověřený orgán budou dodržovat veškeré pokyny, obecné zásady, opatření či požadavky Evropské centrální banky ve vztahu k dohlíženým subjektům (ve smyslu rozhodnutí ECB/2014/5).
                              Příslušné vnitrostátní právní předpisy zejména rovněž zajistí, že vnitrostátní příslušný orgán a vnitrostátní pověřený orgán budou povinny se ve vztahu k významným dohlíženým subjektům řídit konkrétními pokyny, obecnými zásadami, požadavky a opatřeními ECB a že ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům budou povinny se řídit obecnými pokyny, obecnými zásadami, požadavky a opatřeními ECB. V tomto směru se žádající členský stát tímto zavazuje:

                                          —

                                          přijmout příslušné vnitrostátní právní předpisy s cílem zajistit, že právní akty přijaté ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013 jsou v [dotčený členský stát] závazné a vynutitelné a že jeho vnitrostátní příslušný orgán a jeho vnitrostátní pověřený orgán budou povinny ve vztahu k dohlíženým subjektům přijmout veškerá opatření, jež požaduje ECB, v souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013,

                                          —

                                          oznámit ECB datum, kdy příslušné vnitrostátní právní předpisy vstoupily v platnost;

                              b)

                              kdykoli poté, co je ECB vyrozuměna o žádosti o navázání úzké spolupráce a před navázáním úzké spolupráce, jakož i na žádost ECB a kdykoli poté poskytnout rovněž veškeré informace o dohlížených subjektech usazených v daném členském státě, které může Evropská centrální banka vyžadovat pro účely provedení komplexního posouzení těchto dohlížených subjektů, včetně důvěrných informací.

                        Informace, které mají být poskytnuty ECB, zahrnují:

                              i)

                              kopii návrhu příslušných vnitrostátních právních předpisů,

                              ii)

                              aktuální informace o institucích usazených v žádajícím členském státě včetně alespoň úplného seznamu těchto subjektů nacházejících se v daném členském státě:

                                          —

                                          úvěrových institucí,

                                          —

                                          finančních holdingových společností nebo smíšených finančních holdingových společností na vrcholu dohlížených skupin a

                                          —

                                          přeshraničních poboček úvěrových institucí z jiných zemí,

                                    včetně údajů o celkových aktivech za každý subjekt.
                              Za úvěrové instituce, které jsou dceřinými společnostmi, a v případě poboček je třeba uvést totožnost jejich přímých a konečných mateřských institucí.
                              Za dohlížené skupiny, které mají ústředí a jsou předmětem dohledu v daném členském státě, je třeba poskytnout informace o zahraničních složkách skupiny,

                              iii)

                              kontaktní osoby ve vnitrostátním příslušném orgánu a vnitrostátním pověřeném orgánu, jimž má ECB adresovat žádosti o poskytnutí dalších informací.

            Za členský stát
      [Podpis]
      na vědomí:

                  i)

                  Evropská komise

                  ii)

                  Evropský orgán pro bankovnictví

                  iii)

                  ostatní členské státy

      PŘÍLOHA II
      VZOR PROHLÁŠENÍ PODLE ČL. 7 ODST. 2 PÍSM. c) NAŘÍZENÍ (EU) č. 1024/2013
      Podávané
      [Žádající členský stát]
      Adresované
      Evropské centrální bance (ECB)

         Prohlášení podle čl. 7 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1024/2013, pokud se týká žádosti o navázání úzké spolupráce podle článku 7 nařízení (EU) č. 1024/2013

      [Dotčený členský stát] tímto potvrzuje, že přijal příslušné vnitrostátní právní předpisy s cílem zajistit, že právní akty přijaté ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013 jsou v [dotčený členský stát] závazné a vynutitelné a že vnitrostátní příslušný orgán a vnitrostátní pověřený orgán budou ve vztahu k dohlíženým subjektům povinny přijmout veškerá opatření, jež požaduje ECB, v souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013, a že tyto příslušné vnitrostátní právní předpisy vstoupily v platnost dne [VLOŽTE DATUM].
      Kromě toho přikládáme právní stanovisko, které potvrzuje, že příslušné vnitrostátní právní předpisy rovněž zajišťují, že vnitrostátní příslušný orgán a vnitrostátní pověřený orgán budou povinny se ve vztahu k významným dohlíženým subjektům řídit konkrétními pokyny, obecnými zásadami, požadavky a opatřeními ECB a že ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům budou povinny se řídit obecnými pokyny, obecnými zásadami, požadavky a opatřeními ECB.
      Za členský stát
      [Podpis]

                  Dodatek

                  :

                  Kopie příslušných vnitrostátních právních předpisů, které žádající členský stát přijal s cílem zajistit, že právní akty přijaté ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013 budou v [dotčený členský stát] závazné a vynutitelné a že jeho vnitrostátní příslušný orgán a jeho vnitrostátní pověřený orgán budou ve vztahu k dohlíženým subjektům povinny přijmout všechna opatření, jež ECB požaduje.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/758 ze dne 25. dubna 2017 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na osmém zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách, pokud jde o návrhy změn příloh A, B a C

text:
               29.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 113/45

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/758
   ze dne 25. dubna 2017
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na osmém zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách, pokud jde o návrhy změn příloh A, B a C
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 14. října 2004 byla rozhodnutím Rady 2006/507/ES (1) jménem Evropského společenství schválena Stockholmská úmluva o perzistentních organických znečišťujících látkách („úmluva“).

               (2)

               Unie provedla závazky stanovené v úmluvě do práva Unie nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 (2).

               (3)

               Unie klade velký důraz na nezbytnost postupného doplňování příloh A, B nebo C úmluvy o nové látky, které splňují kritéria pro perzistentní organické znečišťující látky (POP), s ohledem na zásadu předběžné opatrnosti a s cílem splnit cíl úmluvy a závazek minimalizovat nepříznivé účinky chemických látek do roku 2020, který vlády učinily na Světovém summitu o udržitelném rozvoji v Johannesburgu v roce 2002.

               (4)

               Podle článku 22 úmluvy může konference smluvních stran přijímat rozhodnutí, kterými se mění přílohy A, B nebo C úmluvy. Tato rozhodnutí vstupují v platnost jeden rok ode dne, kdy depozitář přijetí změny oznámil, s výjimkou pro ty smluvní strany úmluvy (dále jen „smluvní strany“), které se rozhodly změnu nepřijmout.

               (5)

               Na základě návrhu týkajícího se komerčního dekabromdifenyl etheru (c-dekaBDE), který podalo Norsko v roce 2013, dokončil Výbor pro hodnocení perzistentních organických znečišťujících látek (dále jen „výbor“) zřízený na základě úmluvy svou práci ohledně c-dekaBDE. Výbor shledal, že c-dekaBDE splňuje kritéria úmluvy pro zařazení do přílohy A. Očekává se, že konference smluvních stran na svém osmém zasedání rozhodne o zařazení c-dekaBDE do přílohy A úmluvy.

               (6)

               Výroba dekabromdifenyl etheru, jeho uvádění na trh a jeho používání jako látky, složky jiných látek, ve směsích a v předmětech je omezeno podle nařízení Komise (EU) 2017/227 (3), kterým se do přílohy XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (REACH) (4) doplňuje položka č. 67 (dále jen „položka č. 67“). Podle položky č. 67 jsou výroba dekabromdifenyl etheru, jeho uvádění na trh a jeho používání povoleny pouze na omezenou dobu u nových letadel a náhradních dílů pro letadla, motorová vozidla, zemědělská a lesnická vozidla a některá strojní zařízení.

               (7)

               Na základě návrhu týkajícího se chlorovaných parafinů s krátkým řetězcem (SCCP), který podala v roce 2006 Unie, dospěl výbor k závěru, že SCCP splňují kritéria úmluvy pro zařazení do její přílohy A. Očekává se, že konference smluvních stran na svém osmém zasedání rozhodne o zařazení SCCP do přílohy A úmluvy.

               (8)

               Výroba SCCP a jejich uvádění na trh a používání je s určitými výjimkami zakázáno na základě nařízení (ES) č. 850/2004 ve znění nařízení Komise (EU) 2015/2030 (5). Uvedené pozměněné nařízení rovněž stanoví limitní hodnoty pro přítomnost SCCP ve směsích jiných chlorovaných parafinů vzniklých při výrobě. Jelikož SCCP jsou schopny dálkového přenosu v životním prostředí, bylo by celosvětové ukončení používání této látky pro občany Unie přínosnější než zákaz jeho používání pouze v Unii podle nařízení (ES) č. 850/2004.

               (9)

               Na základě návrhu týkajícího se hexachlorbutadienu (HCBD), který v roce 2011 podala Unie, dospěl výbor k závěru, že hexachlorbutadien splňuje kritéria úmluvy pro zařazení do jejích příloh A a C. Na svém sedmém zasedání rozhodla konference smluvních stran o zařazení hexachlorbutadienu do přílohy A úmluvy. Konference smluvních stran však přijala rozhodnutí SC-7/11, na jehož základě se výbor žádá o další hodnocení hexachlorbutadienu na základě nově dostupných informací, pokud jde o jeho zařazení do přílohy C úmluvy, a o vydání doporučení konferenci smluvních stran ohledně zařazení hexachlorbutadienu do přílohy C, jež konference dále zváží na svém osmém zasedání.

               (10)

               Výroba hexachlorbutadienu a jeho uvádění na trh a používání je v Unii zakázáno na základě nařízení (ES) č. 850/2004 ve znění nařízení Komise (EU) č. 519/2012 (6), avšak tato látka může vzniknout nezáměrně při některých průmyslových činnostech. Na takové činnosti se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (7) a vyžaduje se při nich uplatňování jistých opatření k regulaci emisí. Jelikož hexachlorbutadien je schopen dálkového přenosu v životním prostředí, bylo by celosvětové opatření týkající se neúmyslných úniků této látky pro občany Unie přínosnější než opatření stanovená v nařízení (ES) č. 850/2004 přijatá pouze v Unii.

               (11)

               Kyselina perfluoroktansulfonová (PFOS) a její deriváty jsou již uvedeny v příloze B úmluvy s řadou přijatelných účelů. Konference smluvních stran bude požádána, aby přezkoumala nutnost zachování těchto přijatelných účelů. Nařízení (ES) č. 850/2004 zakazuje výrobu PFOS a její uvádění na trh a používání, avšak s výjimkou některých užití, jež jsou v Unii dosud zapotřebí. Unie by proto měla podporovat zrušení „přijatelných účelů“ pro PFOS a její deriváty, které smluvní strany již nepotřebují, s výjimkou použití pro fotorezistentní a protiodrazové povlaky pro polovodiče, jako leptadla použitá při výrobě polovodičů a a keramických filtrů a pro pokovování (tvrdé pokovování) pouze v uzavřených systémech,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Postojem, který má být jménem Unie zaujat na osmém zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy, je v souladu s příslušnými doporučeními Výboru pro hodnocení perzistentních organických znečišťujících látek podpořit:

               —

               zařazení dekabromdifenyl etheru (BDE-209) přítomného v komerčním dekabromdifenyl etheru (c-dekaBDE) do přílohy A úmluvy se „zvláštními výjimkami“ pro výrobu a používání dekaBDE v náhradních dílech pro automobilový průmysl. Unie by měla podpořit toto zařazení s dalšími „zvláštními výjimkami“ pro letadla a pro náhradní díly pro letadla v souladu s nařízením (EU) 2017/227, jakož i pro náhradní díly pro zemědělská a lesnická vozidla a některá strojní zařízení, pokud jiné smluvní strany nebo přímo dotčené zúčastněné strany prokáží jejich nutnost,

               —

               zařazení chlorovaných parafinů s krátkým řetězcem (SCCP) do přílohy A úmluvy,

               —

               zařazení hexachlorbutadienu (HCBD) do přílohy C úmluvy,

               —

               vypuštění těchto „přijatelných účelů“ v položce týkající se kyseliny perfluoroktansulfonové (PFOS) a jejích derivátů v příloze B úmluvy: fotografické zobrazování, hydraulické kapaliny v letectví, pro určité zdravotnické přístroje (jako vrstvy kopolymeru ethylen-tetrafluorethylenu (ETFE) a výroba radiokontrastních ETFE, diagnostická zařízení pro vyšetření in vitro, barevné filtry pro CCD), hasicí pěna, návnady proti hmyzu – mravencům rodu Atta spp. a Acromyrmex spp.

         2.   Upřesnění tohoto postoje může být s ohledem na vývoj během osmého zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy koordinovaně schváleno přímo na místě.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 25. dubna 2017.

            Za Radu

            předseda

         I. BORG

      (1)  Rozhodnutí Rady 2006/507/ES ze dne 14. října 2004 o uzavření Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 209, 31.7.2006, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 ze dne 29. dubna 2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách a o změně směrnice 79/117/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 7).

      (3)  Nařízení Komise (EU) 2017/227 ze dne 9. února 2017, kterým se mění příloha XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, pokud jde o bis(pentabromfenyl)ether (Úř. věst. L 35, 10.2.2017, s. 6).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1).

      (5)  Nařízení Komise (EU) 2015/2030 ze dne 13. listopadu 2015, kterým se mění příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách (Úř. věst. L 298, 14.11.2015, s. 1).

      (6)  Nařízení Komise (EU) č. 519/2012 ze dne 19. června 2012, kterým se mění příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách (Úř. věst. L 159, 20.6.2012, s. 1).

      (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (Úř. věst. L 334, 17.12.2010, s. 17).