title: Rozhodnutí Rady ze dne 13. května 2011 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů

text:
               5.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 176/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 13. května 2011
   o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů
   (2011/392/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. února 2006 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s partnery z oblasti Středomoří za účelem zavedení mechanismu pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení.

               (2)

               Jednání vedla Komise po konzultaci s výborem určeným podle článku 207 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.

               (3)

               Tato jednání byla dokončena a dne 9. prosince 2009 byla parafována dohoda mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů (dále jen „dohoda“).

               (4)

               Dohoda byla jménem Unie podepsána dne 13. prosince 2011.

               (5)

               Dohoda by měla být uzavřena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů, se schvaluje jménem Unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení podle článku 23 dohody (1).
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 13. května 2011.

            Za Radu

            předseda

         MARTONYI J.

      (1)  Datum vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

      DOHODA
      mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterou se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů
      EVROPSKÁ UNIE (dále jen „Unie“)
      na jedné straně a
      MAROCKÉ KRÁLOVSTVÍ (dále jen „Maroko“)
      na straně druhé
      SE DOHODLY TAKTO:
      KAPITOLA I

         CÍL A OBLAST PŮSOBNOSTI

      Článek 1
      Cíl
      Cílem této dohody je předcházet sporům mezi stranami a urovnávat je za účelem dosažení pokud možno oboustranně přijatelného řešení.
      Článek 2
      Uplatňování dohody
      1.   Ustanovení této dohody se vztahují na jakýkoli spor týkající se údajného porušení ustanovení hlavy II (s výjimkou článku 24) Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení“) (1) nebo Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních pro zemědělské produkty, zpracované zemědělské produkty, ryby a produkty rybolovu a nahrazení protokolů č. 1, 2 a 3 a příloh k nim a o změnách Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé. Postupy této dohody se použijí, pokud Rada přidružení do 60 dnů od doby, kdy jí byl podle článku 86 dohody o přidružení spor předán, nedosáhne jeho řešení.
      2.   Článek 86 dohody o přidružení platí pro spory týkající se uplatňování a výkladu jiných ustanovení dohody o přidružení.
      3.   Pro účely odstavce 1 je spor považován za vyřešený, pokud Rada přidružení přijme rozhodnutí, jak je stanoveno v čl. 86 odst. 2 dohody o přidružení, nebo pokud prohlásí, že spor již netrvá.
      KAPITOLA II

         KONZULTACE A MEDIACE

      Článek 3
      Konzultace
      1.   Strany se snaží veškeré spory týkající se výkladu a použití ustanovení uvedených v článku 2 řešit v dobré víře konzultacemi s cílem dohodnout se na rychlém, nestranném a oboustranně přijatelném řešení. Při těchto konzultacích budou strany rovněž debatovat o dopadu, který by údajné porušení mělo na jejich obchod.
      2.   Strana, která si přeje zahájit konzultaci, podá druhé straně a v kopii podvýboru pro průmysl, obchod a služby písemnou žádost, ve které uvede všechna sporná opatření a ustanovení dohod podle článku 2, jež považuje za porušená.
      3.   Konzultace se uskuteční do 40 dnů od data obdržení žádosti a probíhají na území žalované strany, pokud se strany nedohodnou jinak. Konzultace se považují za ukončené do 60 dnů od data obdržení žádosti, pokud se obě strany nedohodnou, že budou v konzultacích pokračovat. Konzultace a zejména veškeré informace zveřejněné a stanoviska přijatá stranami během těchto řízení jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
      4.   V naléhavých situacích, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, se konzultace zahájí do patnácti dnů od data obdržení žádosti a považují se za ukončené do 30 dnů od data obdržení žádosti.
      5.   Pokud strana, jíž je žádost o konzultace směřována, neodpoví do 20 pracovních dnů od data jejího obdržení nebo pokud se konzultace neuskuteční ve lhůtách stanovených v odstavci 3 nebo odstavci 4 nebo pokud se konzultace uskutečnily, aniž by se dosáhlo oboustranně přijatelného řešení, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího tribunálu podle článku 5.
      Článek 4
      Mediace
      1.   Pokud nelze na základě konzultací dosáhnout oboustranně přijatelného řešení, mohou strany po vzájemné dohodě vyhledat mediátora. Žádost o mediaci musí být předložena písemně žalované straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby s uvedením opatření, které bylo předmětem konzultací, a oboustranně přijatelných podmínek této mediace. Každá strana posoudí žádosti o mediaci s porozuměním.
      2.   Nedohodnou-li se strany na osobě mediátora do deseti pracovních dnů od data obdržení žádosti o mediaci, předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci vyberou losem mediátora z osob, které jsou uvedeny na seznamu podle článku 19 a které nejsou státními příslušníky ani jedné ze stran. Výběr se provede do 15 pracovních dnů od data obdržení žádosti o mediátora. Mediátor se do 30 dnů od svého jmenování sejde s účastníky sporu. Strany sporu předloží mediátorovi veškeré podklady nejpozději 15 dnů před setkáním a mediátor si může vyžádat další informace od stran nebo od odborníků nebo technických poradců, pokud to považuje za nezbytné. Informace získané tímto způsobem musí být zpřístupněny všem stranám a předloženy těmto stranám k vyjádření. Mediátor vydá stanovisko do 45 dnů od svého výběru.
      3.   Stanovisko mediátora může obsahovat jedno nebo více doporučení pro řešení sporu v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Stanovisko mediátora není pro strany sporu závazné.
      4.   Lhůty uvedené v odstavci 2 mohou strany po vzájemné dohodě změnit. Tyto lhůty může změnit také mediátor na základě žádosti některé ze stran s ohledem na konkrétní problémy dotčené strany nebo z důvodu složitosti případu.
      5.   Vlastní mediace a zejména stanovisko mediátora, veškeré informace zveřejněné a stanoviska přijatá stranami během těchto řízení jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
      6.   Na základě souhlasu stran může mediační řízení pokračovat v průběhu rozhodčího řízení.
      7.   Výměna mediátora se uskuteční pouze z důvodů a v souladu s postupy uvedenými v bodech 18 až 21 jednacího řádu.
      KAPITOLA III

         POSTUPY UROVNÁVÁNÍ SPORU

         ODDÍL I

            Rozhodčí řízení

      Článek 5
      Zahájení rozhodčího řízení
      1.   Pokud se stranám nepodaří urovnat spor na základě konzultací podle článku 3, ani na základě mediace podle článku 4, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího tribunálu.
      2.   Písemná žádost o ustavení rozhodčího tribunálu se zašle žalované straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Žalující strana ve své žádosti uvede konkrétní sporné opatření a vysvětlí, jakým způsobem toto opatření porušuje ustanovení článku 2. O ustavení rozhodčího tribunálu se požádá nejpozději osmnáct měsíců od data obdržení žádosti o konzultace, aniž je dotčeno právo žalující strany požádat v budoucnu o nové konzultace ohledně stejné záležitosti.
      Článek 6
      Ustavení rozhodčího tribunálu
      1.   Rozhodčí tribunál se skládá ze tří rozhodců.
      2.   Do deseti pracovních dnů ode dne, kdy žalovaná strana obdrží žádost o ustavení rozhodčího tribunálu, zahájí strany konzultace s cílem dosáhnout dohody ohledně složení rozhodčího tribunálu.
      3.   Pokud strany nejsou schopny dohodnout se na jeho složení ve lhůtě stanovené v odstavci 2, může kterákoli strana požádat předsedy podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupce, aby byli všichni tři členové vybráni losem ze seznamu uvedeného v článku 19, a to jedna osoba z osob navržených žalující stranou, jedna osoba z osob navržených žalovanou stranou a jedna osoba z osob, které obě strany navrhly na funkci předsedy. V případě, že se strany dohodnou na jednom či více členech rozhodčího tribunálu, zbývající člen či členové se vyberou stejným postupem.
      4.   Předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci vyberou rozhodce do pěti pracovních dnů od žádosti uvedené v odstavci 3 podané některou ze stran.
      5.   Za datum ustavení rozhodčího tribunálu se považuje datum, kdy byli vybráni všichni tři rozhodci.
      6.   Výměna rozhodců se uskuteční pouze z důvodů a v souladu s postupy uvedenými v bodech 18 až 21 jednacího řádu.
      Článek 7
      Průběžná zpráva tribunálu
      Rozhodčí tribunál předloží stranám průběžnou zprávu obsahující zjištěné skutečnosti, použitelnost příslušných ustanovení a základní zdůvodnění zjištění a učiněných doporučení nejpozději 120 dnů od data ustavení rozhodčího tribunálu. Jakákoli strana může předložit písemnou žádost, aby rozhodčí tribunál přezkoumal určitý aspekt prozatímní zprávy do patnácti dnů od oznámení. Závěry konečného rozhodnutí tribunálu budou zahrnovat argumenty vznesené v průběhu fáze prozatímního přezkoumání.
      Článek 8
      Rozhodnutí rozhodčího tribunálu
      1.   Rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do 150 dnů ode dne ustavení rozhodčího tribunálu. Pokud usoudí, že tuto lhůtu není možno dodržet, musí o tom předseda tribunálu písemně uvědomit strany a podvýbor pro průmysl, obchod a služby s uvedením důvodů zpoždění a data předpokládaného dokončení práce tribunálu. Rozhodnutí tribunálu by nemělo být v žádném případě učiněno později než 180 dnů od ustavení rozhodčího tribunálu.
      2.   V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vyvine rozhodčí tribunál veškeré úsilí, aby bylo rozhodnutí vydáno do 75 dnů ode dne ustavení tohoto tribunálu. Rozhodnutí tribunálu nesmí být v žádném případě učiněno později než devadesát dnů od jeho ustavení. Rozhodčí tribunál vydá předběžné rozhodnutí do deseti dnů ode dne svého ustavení, pokud se domnívá, že jde o naléhavý případ.
      3.   Rozhodčí tribunál na žádost obou stran kdykoli pozastaví svou práci na dobu nepřesahující 12 měsíců a na konci tohoto dohodnutého období se na žádost žalující strany znovu ujme práce. Pokud žalující strana nepožádá, aby se rozhodčí tribunál znovu ujal práce, před koncem dohodnutého období pozastavení, postup se ukončí. Pozastavením a ukončením práce rozhodčího tribunálu nejsou dotčena práva jakékoli strany na další řízení týkající se stejné věci.

         ODDÍL II

            Splnění požadavků

      Článek 9
      Splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího tribunálu
      Každá strana přijme veškerá opatření nezbytná ke splnění rozhodnutí rozhodčího tribunálu a usiluje o dohodu ohledně přiměřené lhůty pro splnění požadavků tohoto rozhodnutí.
      Článek 10
      Přiměřená lhůta pro splnění požadavků
      1.   Nejpozději do 30 dnů od obdržení oznámení o rozhodnutí rozhodčího tribunálu dotčenými stranami sdělí žalovaná strana žalující straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby, jakou lhůtu potřebuje ke splnění požadavků rozhodnutí (dále jen „přiměřená lhůta“), není-li možné splnit jeho požadavky okamžitě.
      2.   Pokud se strany nemohou dohodnout na přiměřené lhůtě ke splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího tribunálu, požádá žalující strana do dvaceti dnů od obdržení oznámení učiněného žalovanou stranou podle odstavce 1 písemně rozhodčí tribunál, aby délku přiměřené lhůty určil. Tato žádost musí být oznámena současně druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do 30 dnů ode dne podání žádosti.
      3.   Přiměřenou lhůtu lze na základě vzájemné dohody stran prodloužit.
      Článek 11
      Přezkum opatření přijatých s cílem splnit požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu
      1.   Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím přiměřené lhůty opatření, které přijala, aby byly splněny požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu.
      2.   V případě neshody mezi stranami ohledně existence nebo souladu jakéhokoli opatření oznámeného podle odstavce 1 s ustanoveními uvedenými v článku 2 může žalující strana písemně požádat rozhodčí tribunál o rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí obsahovat konkrétní sporná opatření a vysvětlovat, jakým způsobem je toto opatření v rozporu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí do 90 dnů od podání žádosti. V naléhavých případech, včetně v těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vydá rozhodčí tribunál rozhodnutí do 45 dnů od podání žádosti.
      Článek 12
      Dočasná nápravná opatření v případě nesplnění požadavků rozhodnutí
      1.   Pokud žalovaná strana neoznámí opatření přijaté s cílem splnit požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu před uplynutím přiměřené lhůty nebo pokud rozhodnutí rozhodčího tribunálu, že opatření oznámené podle čl. 11 odst. 1 je v rozporu s povinnostmi strany podle ustanovení uvedených v článku 2, žalovaná strana na žádost žalující strany předloží nabídku dočasného vyrovnání.
      2.   Pokud do 30 dnů po uplynutí přiměřené lhůty není dosaženo dohody ohledně vyrovnání nebo je přijato rozhodnutí rozhodčího tribunálu podle článku 11, že přijaté opatření s cílem splnit požadavky rozhodnutí není v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, je žalující strana oprávněna po oznámení druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby pozastavit provádění závazků vyplývajících z ustanovení uvedených v článku 2 na úrovni odpovídající zrušení nebo zmenšení způsobenému tímto porušením. Žalující strana může uplatňovat pozastavení po dobu deseti dnů od data obdržení oznámení žalované strany, pokud žalovaná strana nepožádala o rozhodčí řízení podle odstavce 3.
      3.   Domnívá-li se žalovaná strana, že úroveň pozastavení není úměrná zrušení nebo zmenšení způsobenému tímto porušením, může písemně požádat rozhodčí tribunál o přijetí rozhodnutí v této věci. Taková žádost se oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím lhůty deseti pracovních dnů uvedené v odstavci 2. Rozhodčí tribunál, případně s přihlédnutím ke stanovisku odborníků, oznámí své rozhodnutí ohledně úrovně pozastavení závazků stranám a institucionálnímu orgánu odpovědnému za obchodní záležitosti do 30 dnů od data pozastavení závazků. Závazky nesmí být pozastaveny do té doby, než rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí, a všechna pozastavení musí být v souladu s rozhodnutím rozhodčího tribunálu.
      4.   Pozastavení závazků je dočasné a použije se pouze do doby, než je opatření, které není v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, zrušeno či změněno tak, aby bylo v souladu s těmito ustanoveními, jak stanoví článek 13, nebo dokud se strany nedohodnou na urovnání sporu.
      Článek 13
      Přezkum opatření přijatých po pozastavení závazků s cílem splnit požadavky rozhodnutí
      1.   Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby opatření, které přijala s cílem splnit požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu, a svou žádost o ukončení pozastavení závazků uplatňovaného žalující stranou.
      2.   Pokud strany nedospějí k dohodě ohledně slučitelnosti oznámeného opatření s ustanoveními článku 2 do 30 dnů ode dne obdržení oznámení, požádá žalující strana písemně rozhodčí tribunál o přijetí rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí být oznámena současně druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do 45 dnů ode dne podání žádosti. Pokud rozhodčí tribunál rozhodne, že opatření přijaté pro dosažení souladu odpovídá ustanovení článku 2, bude pozastavení závazků ukončeno.

         ODDÍL III

            Společná ustanovení

      Článek 14
      Oboustranně přijatelné řešení
      Strany si mohou kdykoliv sjednat oboustranně přijatelné řešení sporu podle této dohody. Takové řešení oznámí podvýboru pro průmysl, obchod a služby a rozhodčímu tribunálu. Po oznámení oboustranně přijatelného řešení tribunál ukončí svou práci a postup.
      Článek 15
      Jednací řád
      1.   Postupy pro urovnávání sporů podle kapitoly III této dohody se řídí jednacím řádem připojeným k této dohodě.
      2.   Veškerá jednání rozhodčího tribunálu jsou v souladu s jednacím řádem otevřena veřejnosti, pokud se strany sporu nerozhodnou jinak.
      Článek 16
      Informace a technické poradenství
      Na žádost strany nebo z vlastní iniciativy může rozhodčí tribunál získat informace, které považuje pro účely rozhodčího řízení za vhodné. Rozhodčí tribunál má zejména také právo požádat o stanovisko odborníků, považuje-li to za vhodné. Rozhodčí tribunál konzultuje výběr těchto odborníků se stranami. Informace získané tímto způsobem musí být zpřístupněny všem stranám a předloženy těmto stranám k vyjádření. Pokud se strany nedohodnou jinak, jsou zainteresované fyzické nebo právnické osoby usazené na území stran oprávněny předložit rozhodčím tribunálům písemné sdělení v souladu s pravidly jednacího řádu. Taková sdělení budou obsahovat pouze faktické aspekty sporu a neřeší právní otázky.
      Článek 17
      Pravidla výkladu
      Rozhodčí tribunál vykládá ustanovení uvedená v článku 2 podle obvyklých pravidel výkladu veřejného mezinárodního práva, včetně Vídeňské úmluvy o smluvním právu. Rozhodnutím rozhodčího tribunálu nelze rozšířit ani omezit práva a povinnosti stanovené v ustanoveních uvedených v článku 2.
      Článek 18
      Usnášení a rozhodnutí rozhodčího tribunálu
      1.   Rozhodčí tribunál se snaží rozhodnutí dosáhnout cestou konsensu. Pokud však není k rozhodnutí možné dospět cestou konsensu, přijme se rozhodnutí o sporné záležitosti většinovým hlasováním. Nesouhlasná stanoviska rozhodců však nejsou v žádném případě zveřejňována.
      2.   Rozhodnutí rozhodčího tribunálu je pro strany závazné a nevytváří práva nebo povinnosti pro fyzické nebo právnické osoby. Rozhodnutí musí obsahovat zjištěný skutkový stav, použitelnost příslušných ustanovení dohod podle článku 2 a základní odůvodnění zjištění a učiněné závěry. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby zveřejní celé rozhodnutí rozhodčího tribunálu, pokud se nerozhodne jinak v zájmu zajištění důvěrnosti důvěrných obchodních informací.
      KAPITOLA IV

         OBECNÁ USTANOVENÍ

      Článek 19
      Seznamy rozhodců
      1.   Podvýbor pro průmysl, obchod a služby nejpozději do šesti měsíců od vstupu této dohody v platnost sestaví seznam nejméně patnácti osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců. Každá ze stran může jako rozhodce navrhnout nejméně pět osob. Obě strany rovněž vyberou alespoň pět osob, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby odpovídá za udržování seznamu na výše uvedené úrovni.
      2.   Rozhodci mají odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu. Měli by být nezávislí, zastávat tuto funkci jako soukromé osoby a nejednat podle pokynů žádné organizace nebo vlády, ani by neměli být spojeni s vládou žádné ze stran a měli by jednat ve shodě s kodexem jednání uvedeným v příloze této dohody.
      3.   Podvýbor pro průmysl, obchod a služby může sestavit další seznam nejméně patnácti osob s odborným znalostmi v oboru, kterého se dohody podle článku 2 týkají. Každá ze stran může jako rozhodce navrhnout nejméně pět osob. Obě strany rovněž vyberou alespoň pět osob, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu. Použije-li se postup výběru podle čl. 6 odst. 2, předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby mohou na základě dohody obou stran použít tento oborový seznam.
      Článek 20
      Vztah k závazkům WTO
      1.   V případě, kdy strana žádá o urovnání sporu ohledně závazku v rámci dohody o WTO, použije příslušných pravidel a postupů dohody o WTO, které se použijí bez ohledu na ustanovení této dohody
      2.   V případě, kdy strana žádá o urovnání sporu ohledně závazku spadajícího do oblasti působnosti této dohody, jak stanoví článek 2, použije příslušných pravidel a postupů této dohody.
      3.   Pokud se strany nedohodnou jinak, platí, že v případě, kdy strana žádá o řešení sporu ohledně závazku spadajícího do oblasti působnosti této dohody, jak stanoví článek 2, který je v podstatě stejný jako závazek v rámci dohody o WTO, použije příslušných pravidel a postupů dohody o WTO, které se použijí bez ohlednu na ustanovení této dohody.
      4.   Jakmile bylo zahájeno řízení o urovnání sporu, fórum vybrané v souladu s výše uvedenými odstavci, pokud neodmítlo svou pravomoc, se využívá s vyloučením druhého.
      5.   Žádné ustanovení této dohody není překážkou tomu, aby strana mohla uplatnit pozastavení závazků schválených orgánem pro urovnávání sporů WTO. Dohoda o WTO se nepoužije s cílem zabránit jedné straně v pozastavení závazků podle této dohody.
      Článek 21
      Lhůty
      1.   Všechny lhůty stanovené v této dohodě, včetně lhůt pro oznamování rozhodnutí rozhodčích tribunálů, se počítají v kalendářních dnech ode dne následujícího po úkonu nebo skutečnosti, které se týkají, není-li stanoveno jinak.
      2.   Veškeré lhůty uvedené v této dohodě mohou být změněny vzájemnou dohodou stran. Strany s porozuměním posoudí žádosti o prodloužení jakékoli lhůty z důvodu obtíží, jimž čelí některá ze stran při plnění postupů podle této dohody. Na žádost některé ze stran může rozhodčí tribunál změnit lhůty platné pro řízení, přičemž zohlední různou úroveň rozvoje stran.
      Článek 22
      Přezkum a změna dohody
      1.   Po vstupu této dohody a jejích příloh v platnost může Rada přidružení kdykoli překoumat jejich provádění, aby rozhodla o jejich pokračování, změně nebo ukončení.
      2.   Při takovém přezkumu může Rada přidružení zvážit možnost vytvoření odvolacího orgánu společného pro několik evropsko-středomořských dohod.
      3.   Rada přidružení může rozhodnout o změně této dohody a jejích příloh.
      Článek 23
      Vstup v platnost
      Strany schválí tento protokol v souladu s vlastními psotupy. Protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po dni, ke kterému si strany vzájemně oznámí dokončení postupů podle tohoto článku.

         V Bruselu dne třináctého prosince dva tisíce deset ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Кралство Мароко
            Por el Reino de Marruecos
            Za Marocké království
            For Kongeriget Marokko
            Für das Königreich Marokko
            Maroko Kuningriigi nimel
            Για το Βασίλειο του Μαρόκου
            For the Kingdom of Morocco
            Pour le Royaume du Maroc
            Per il Regno del Marocco
            Marokas Karalistes vārdā –
            Maroko Karalystės vardu
            A Marokkói Királyság részéről
            Għar-Renju tal-Marokk
            Voor het Koninkrijk Marokko
            W imieniu Królestwa Maroka
            Pelo Reino de Marrocos
            Pentru Regatul Maroc
            Za Marocké kráľovstvo
            Za Kraljevino Maroko
            Marokon kuningaskunnan puolesta
            För Konungariket Marocko

         (1)  Ustanoveními této dohody není dotčen článek 34 protokolu týkající se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce.

         PŘÍLOHY

                        PŘÍLOHA I:

                     JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ

                        PŘÍLOHA II:

                     KODEX JEDNÁNÍ PRO ČLENY ROZHODČÍCH TRIBUNÁLŮ A MEDIÁTORY

            PŘÍLOHA I

               JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ

               Obecná ustanovení

                        1.

                        V této dohodě a podle tohoto jednacího řádu se rozumí:

                                    „poradcem“ osoba určená jednou ze stran s úkolem radit nebo pomáhat této straně ve spojitosti s řízením rozhodčího tribunálu;

                                    „žalující stranou“ kterákoli strana, která požaduje zřízení rozhodčího tribunálu podle článku 5 této dohody;

                                    „žalovanou stranou“ strana, která údajně porušila ustanovení uvedená v článku 2 této dohody;

                                    „rozhodčím tribunálem“ tribunál ustavený podle článku 6 této dohody;

                                    „zástupcem strany“ zaměstnanec nebo jiná osoba jmenovaná vládním útvarem nebo agenturou nebo libovolným jiným veřejným subjektem strany;

                                    „dnem“ kalendářní den, není-li stanoveno jinak.

                        2.

                        Žalovaná strana má povinnost logistického zabezpečení řízení o urovnání sporu, zejména organizaci slyšení, pokud se strany nedohodnou jinak. Evropská unie však nese náklady plynoucí z veškerých organizačních záležitostí ohledně konzultací, mediace a rozhodčího řízení s výjimkou odměn a výdajů, které se budou platit mediátorům a rozhodcům a jež se dělí.

               Oznámení

                        3.

                        Strany a rozhodčí tribunál předají veškeré žádosti, oznámení, písemná podání nebo jiné dokumenty e-mailem a kopii zašlou týž den faxem, jako doporučenou poštovní zásilku, kurýrem, doporučenou zásilkou s doručenkou nebo jakýmikoli jinými telekomunikačními prostředky, které poskytují záznam o zaslání dokumentu. Není-li dokázáno jinak, zpráva odeslaná e-mailem nebo faxem se považuje za doručenou v den odeslání.

                        4.

                        Strana vyhotoví elektronickou kopii každého svého písemného podání pro druhou stranu a pro každého rozhodce. Předloží rovněž tištěnou kopii dokumentu.

                        5.

                        Veškerá oznámení se adresují Ministerstvu zahraničních věcí Maroka, případně Generálnímu ředitelství pro obchod Evropské komise.

                        6.

                        Nevýznamné chyby – překlepy v žádostech, oznámeních, písemných podáních nebo jiných dokumentech vztahujících se k řízení rozhodčího tribunálu – mohou být opraveny doručením nového dokumentu s jasně označenými změnami.

                        7.

                        Pokud poslední den pro doručení připadne na státní svátek nebo den klidu Maroka nebo Unie, může být dokument doručen následující pracovní den. Strany si vzájemně předají seznamy dat svých státních svátků a dnů klidu na následující rok každé první prosincové pondělí. Žádné dokumenty, oznámení nebo žádosti se nepovažují za doručené v den státního svátku nebo v den klidu. Navíc se při výpočtu všech lhůt výslovně uvedených v této dohodě ve smyslu pracovních dnů berou v potaz pouze pracovní dny společné oběma stranám.

                        8.

                        V závislosti na předmětu ustanovení, o než se vede spor, se veškeré žádosti a oznámení adresované podvýboru pro průmysl, obchod a služby v souladu s touto dohodou v kopii zašlou rovněž ostatním relevantním podvýborům zřízeným v rámci dohody o přidružení.

               Zahájení rozhodčího řízení

                        9.

                                    a)

                                    Pokud jsou členové rozhodčího tribunálu podle článku 6 této dohody nebo podle bodů 19, 20 nebo 49 tohoto jednacího řádu vybíráni losováním, jsou losování přítomni zástupci obou stran.

                                    b)

                                    Pokud se obě strany nedohodnou jinak, sejdou se s rozhodčím tribunálem do sedmi pracovních dnů po datu jeho ustavení, aby určily záležitosti, které strany nebo rozhodčí tribunál považují za nezbytné, včetně odměn a nákladů, které se budou platit rozhodcům a které budou v souladu s normami WTO. Členové rozhodčího tribunálu a zástupci stran se mohou této schůze zúčastnit prostřednictvím telefonu nebo videokonference.

                        10.

                                    a)

                                    Pokud se obě strany nedohodnou jinak, do pěti pracovních dnů od data výběru rozhodců bude dohodnutým mandátem rozhodčího tribunálu:
                                    „s ohledem na odpovídající ustanovení dohod uvedených v článku 2 dohody o řešení sporů zkoumat záležitosti, které byly uvedeny v žádosti o ustavení rozhodčího tribunálu, rozhodnout o souladu zkoumaného opatření s ustanoveními uvedenými v článku 2 dohody o řešení sporů a vydat rozhodnutí v souladu s článkem 8 dohody o řešení sporů.“

                                    b)

                                    Strany musí oznámit dohodnutý mandát rozhodčímu tribunálu do pěti pracovních dnů od jeho odsouhlasení.

               Úvodní podání

                        11.

                        Žalující strana doručí své první písemné podání nejpozději 20 dnů po datu ustavení rozhodčího tribunálu. Žalovaná strana předloží své písemné protipodání nejpozději do 20 dnů po datu doručení prvního písemného podání.

               Práce rozhodčích tribunálů

                        12.

                        Předseda rozhodčího tribunálu předsedá všem jeho jednáním. Rozhodčí tribunál může zmocnit předsedající orgán k provádění administrativních a procesních rozhodnutí.

                        13.

                        Pokud není v této dohodě stanoveno jinak, rozhodčí tribunál může provádět své činnosti libovolnými prostředky, např. telefonem, faxem nebo počítačovým spojením.

                        14.

                        Jednání rozhodčího tribunálu se mohou zúčastnit pouze rozhodci, ale rozhodčí tribunál může dovolit přítomnost na takových jednáních svým asistentům.

                        15.

                        Návrhy jakýchkoli rozhodnutí zůstávají ve výlučné odpovědnosti rozhodčího tribunálu a nesmí být delegovány.

                        16.

                        Pokud vyvstane procesní problém, který neřeší ustanovení této dohody a jejích příloh, může rozhodčí tribunál po konzultaci stran přijmout odpovídající postup, který je s těmito ustanoveními v souladu.

                        17.

                        Pokud se rozhodčí tribunál domnívá, že je nezbytné změnit jakoukoli lhůtu použitelnou při řízení nebo učinit jakoukoli jinou procesní nebo správní úpravu řízení, informuje písemně strany o důvodech změny nebo úpravy a uvede, jaké období nebo jaká úprava jsou nutné. Rozhodčí tribunál může takovou změnu nebo úpravu přijmout po konzultaci stran. Lhůty stanovené v čl. 8 odst. 2 této dohody se nemění.

               Nahrazení

                        18.

                        Není-li rozhodce schopen účastnit se řízení, odstoupí nebo musí být nahrazen, vybírá se náhradní osoba v souladu s čl. 6 odst. 3.

                        19.

                        Pokud se některá ze stran domnívá, že rozhodce neplní požadavky kodexu jednání, a z toho důvodu by měl být nahrazen, měla by to dotčená strana oznámit druhé straně do patnácti dnů od data, kdy se dozvěděla o okolnostech závažného porušení kodexu jednání rozhodcem.
                        Pokud se některá ze stran domnívá, že rozhodce jiný než předseda tribunálu neplní požadavky kodexu jednání, přistoupí strany ke konzultaci a souhlasí-li, k nahrazení rozhodce a výběru náhradní osoby postupem stanoveným v čl. 6 odst. 3 této dohody.
                        Pokud se strany nedohodnou na nutnosti nahradit rozhodce, může kterákoli strana požádat, aby byla záležitost postoupena předsedovi rozhodčího tribunálu, jehož rozhodnutí je konečné.
                        Zjistí-li předseda, že rozhodce neplní požadavky kodexu jednání, vybere nového rozhodce losem z osob, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 19 odst. 1 této dohody, z něhož byl původně rozhodce vybrán. Byl-li původní rozhodce vybrán stranami podle čl. 6 odst. 2 této dohody, vybere se náhradní osoba losem z jedinců, které navrhla žalující strana a žalovaná strana podle čl. 19 odst. 1 této dohody. Výběr nového rozhodce se provede do pěti pracovních dnů od data podání žádosti předsedovi rozhodčího tribunálu.

                        20.

                        Pokud se některá ze stran domnívá, že předseda rozhodčího tribunálu neplní požadavky kodexu jednání, přistoupí strany ke konzultaci a souhlasí-li, k nahrazení předsedy a výběru náhradní osoby postupem stanoveným v čl. 6 odst. 3 této dohody.
                        Pokud se strany nedohodnou na nutnosti nahradit předsedu, může jakákoli strana požádat, aby byla tato věc předána jedné ze zbývajících osob, které jsou uvedeny na seznamu lidí, kteří mohou zastávat funkci předsedy podle čl. 19 odst. 1 této dohody. Jméno předsedy vyberou losem předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci. Rozhodnutí této osoby o potřebě nahradit předsedu je konečné.
                        Rozhodne-li tato osoba, že původní předseda neplní požadavky kodexu jednání, vybere nového předsedu losem ze zbývajících osob, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 19 odst. 1 této dohody a které mohou zastávat funkci předsedy. Výběr nového předsedy se provede do pěti pracovních dnů od data podání žádosti uvedené v tomto odstavci.

                        21.

                        Řízení rozhodčího tribunálu se pozastaví na období potřebné k provedení postupů uvedených v bodech 18, 19 a 20.

               Slyšení

                        22.

                        Předseda stanoví datum a čas slyšení po konzultaci se stranami a ostatními členy rozhodčího tribunálu a potvrdí tuto skutečnost stranám písemně. Tuto informaci také strany zveřejní v rámci logistického zabezpečení jednání, pokud je slyšení přístupné veřejnosti. Se souhlasem stran může rozhodčí tribunál rozhodnout o tom, že slyšení se nesvolá.

                        23.

                        Nedohodnou-li se strany jinak, koná se slyšení v Bruselu, pokud je žalující stranou Maroko, a v Rabatu, pokud je žalující stranou Unie.

                        24.

                        Rozhodčí tribunál může svolat jedno dodatečné slyšení pouze za výjimečných okolností. Žádná dodatečná slyšení nebudou svolána v rámci řízení podle čl. 10 odst. 2, čl. 11 odst. 2, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2 této dohody.

                        25.

                        Všichni rozhodci jsou přítomni po celou dobu všech slyšení.

                        26.

                        Nezávisle na tom, zda je slyšení přístupné veřejnosti, se ho mohou zúčastnit tyto osoby:

                                    a)

                                    zástupci stran;

                                    b)

                                    poradci stran;

                                    c)

                                    správní zaměstnanci, tlumočníci, překladatelé a soudní zapisovatelé a dále

                                    d)

                                    asistenti rozhodců.

                              Oslovovat rozhodčí tribunál smí pouze zástupci stran a jejich poradci.

                        27.

                        Nejpozději pět pracovních dnů před datem slyšení doručí každá strana rozhodčímu tribunálu seznam osob, které přednesou při slyšení argumenty nebo prezentace jménem této strany, a dalších zástupců nebo poradců, kteří se zúčastní slyšení.

                        28.

                        Slyšení rozhodčích tribunálů jsou přístupná veřejnosti, pokud strany nerozhodnou jinak. Pokud se strany rozhodnou, že slyšení je veřejnosti nepřístupné, může být zpřístupněna veřejnosti část slyšení, pokud tak rozhodčí tribunál na návrh stran rozhodne. Nicméně rozhodčí tribunál jedná na uzavřeném zasedání v případech, kdy podání a argumenty některé strany obsahují důvěrné obchodní informace.

                        29.

                        Rozhodčí tribunál vede slyšení takto:

                                    Důvody

                                                a)

                                                důvody žalující strany;

                                                b)

                                                důvody žalované strany.

                                    Protidůvody

                                                a)

                                                důvody žalující strany;

                                                b)

                                                protiodpověď žalované strany.

                        30.

                        Rozhodčí tribunál může klást přímé otázky kterékoli straně kdykoli během slyšení.

                        31.

                        Rozhodčí tribunál zajistí přepis každého slyšení a doručí jej co nejdříve stranám.

                        32.

                        Každá strana může předložit dodatečné písemné podání ohledně libovolné záležitosti, která vyvstala během slyšení, do deseti pracovních dnů od data slyšení.

               Písemné dotazy

                        33.

                        Rozhodčí tribunál může kdykoli během řízení adresovat písemné dotazy jedné nebo oběma stranám. Kopie všech dotazů rozhodčího tribunálu obdrží obě strany.

                        34.

                        Strana rovněž zajistí pro druhou stranu kopii své písemné odpovědi na dotaz rozhodčího tribunálu. Každá strana dostane příležitost písemně komentovat odpověď druhé strany ve lhůtě pěti pracovních dnů od data doručení.

               Důvěrnost

                        35.

                        Strany zachovají důvěrnost slyšení rozhodčího tribunálu, probíhá-li slyšení na uzavřeném zasedání, v souladu s bodem 28. Každá strana zachází se všemi informacemi předloženými druhou stranou rozhodčímu tribunálu a označenými touto stranou za důvěrné jako s důvěrnými informacemi. Pokud strana předloží důvěrnou verzi svých písemných podání rozhodčímu tribunálu, poskytne také druhé straně na její žádost nedůvěrný souhrn informací obsažených ve svém podání, který může být zpřístupněn veřejnosti, a to do patnácti dnů buď po datu žádosti nebo po datu podání, podle toho, který den nastal později. Nic v tomto jednacím řádu nebrání straně zveřejnit stanoviska o svých postojích.

               Jednostranné kontakty

                        36.

                        Rozhodčí tribunál se nesejde s jednou stranou ani ji nekontaktuje bez přítomnosti druhé strany.

                        37.

                        Člen rozhodčího tribunálu nesmí diskutovat o jakýchkoli aspektech předmětné záležitosti řízení s jednou stranou nebo s oběma stranami v nepřítomnosti ostatních rozhodců.

               Podání Amicus curiae

                        38.

                        Pokud se strany nedohodnou jinak, do pěti dnů po datu ustavení rozhodčího tribunálu, může rozhodčí tribunál obdržet nevyžádaná písemná podání za předpokladu, že jsou učiněna během deseti dnů následujících po datu ustavení rozhodčího tribunálu, že jsou stručná a nepřesahují 15 stran strojopisu včetně všech příloh a že přímo souvisejí s faktickou podstatou problému, kterým se rozhodčí tribunál zabývá.

                        39.

                        Podání obsahuje popis fyzické nebo právnické osoby, která podání činí, a zahrnuje povahu jejích činností a zdroj jejího financování a specifikuje povahu zájmu, který tato osoba má na rozhodčím řízení. Vypracuje se v jazycích vybraných stranami v souladu s body 42 a 43 tohoto jednacího řádu.

                        40.

                        Rozhodčí tribunál uvede ve svém rozhodnutí seznam všech podání, která obdržel a která odpovídají výše uvedeným pravidlům. Rozhodčí tribunál nemá povinnost se zabývat ve svém rozhodnutí důvody uvedenými v takových podáních. Každé podání, které rozhodčí tribunál obdrží podle tohoto jednacího řádu, předloží stranám ke komentářům.

               Naléhavé případy

                        41.

                        V naléhavých případech uvedených v této dohodě rozhodčí tribunál po konzultaci se stranami případně upraví lhůty uvedené v tomto jednacím řádu a oznámí stranám tyto úpravy.

               Překlady a tlumočení

                        42.

                        Během konzultací uvedených v čl. 6 odst. 2 této dohody a ne později než na schůzi uvedené v bodě 9 písm. b) tohoto jednacího řádu se strany snaží dohodnout na společném pracovním jazyce pro řízení rozhodčího tribunálu.

                        43.

                        Nejsou-li strany schopny se dohodnout na společném pracovním jazyce, každá strana zajistí překlad svých písemných podání do jazyka, který si zvolí druhá strana, a ponese náklady na něj.

                        44.

                        Žalovaná strana zajistí tlumočení ústních podání v jazycích, které si strany vybraly.

                        45.

                        Rozhodnutí rozhodčího tribunálu se oznámí v jazyce nebo jazycích vybraných stranami.

                        46.

                        Kterákoli strana může předložit poznámky k přeloženému dokumentu, který byl vypracován podle těchto pravidel.

               Výpočet lhůt

                        47.

                        V případech, kdy z důvodu uplatnění bodu 7 tohoto jednacího řádu obdrží strana dokument v jiný den, než je den, ve který dokument obdržela druhá strana, jakákoliv lhůta, jejíž výpočet závisí na datu přijetí uvedeného dokumentu, se vypočítá z pozdějšího data přijetí tohoto dokumentu.

               Jiné postupy

                        48.

                        Tento jednací řád je použitelný rovněž pro řízení podle čl. 10 odst. 2, čl. 11 odst. 2, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2 této dohody. Lhůty stanovené v tomto jednacím řádu se však upraví v souladu se zvláštními lhůtami stanovenými pro přijetí rozhodnutí rozhodčího tribunálu v těchto jiných postupech.

                        49.

                        V případě, že se původní rozhodčí tribunál nebo některý z jeho členů nemůže účastnit postupů stanovených v čl. 10 odst. 2, čl. 11 odst. 2, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2 této dohody, použijí se postupy stanovené v článku 6 této dohody. Lhůta pro oznámení rozhodnutí se prodlouží o patnáct dnů.

            PŘÍLOHA II

               KODEX JEDNÁNÍ PRO ČLENY ROZHODČÍCH TRIBUNÁLŮ A MEDIÁTORY

               Definice

                        1.

                        V tomto kodexu jednání se rozumí

                                    a)

                                    „členem“ nebo „rozhodcem“ člen rozhodčího tribunálu, který byl skutečně ustaven podle článku 6 této dohody;

                                    b)

                                    „mediátorem“ osoba, která vede mediaci v souladu s článkem 4 této dohody;

                                    c)

                                    „kandidátem“ osoba, jejíž jméno je na seznamu rozhodců, na které odkazuje článek 19 této dohody, a jejíž zvolení členem rozhodčí komise dle článku 6 této dohody je zvažováno;

                                    d)

                                    „asistentem“ osoba, která za podmínek jmenování členem vykonává pro člena asistenční práci, poskytuje pomoc nebo provádí zkoumání;

                                    e)

                                    „řízením“, pokud není uvedeno jinak, řízení rozhodčího soudu podle dohody;

                                    f)

                                    „zaměstnanci“, pokud jde o člena, osoby pod vedením a kontrolou člena, s výjimkou asistentů.

               Odpovědnosti v rámci procesu

                        2.

                        Každý kandidát a člen se vyvaruje nevhodného jednání a zdání nevhodného jednání, je nezávislý a nestranný, vyvaruje se přímých nebo nepřímých konfliktů zájmů a zachová si vysoký standard jednání tak, aby byla zachována integrita a nestrannost mechanismu pro urovnávání sporů. Bývalí členové musí splňovat závazky stanovené v bodech 15, 16, 17 a 18 tohoto kodexu jednání.

               Povinnost poskytnout informace

                        3.

                        Než je potvrzen výběr člena rozhodčího tribunálu podle této dohody, zveřejní kandidát jakýkoli zájem, vztah nebo záležitost, která by mohla ovlivňovat jeho nezávislost nebo nestrannost nebo která by mohla důvodně vytvořit zdání nevhodného jednání nebo podjatosti během řízení. Za tímto účelem kandidát vynaloží veškeré patřičné úsilí, aby si byl vědom všech takových zájmů, vztahů nebo záležitostí.

                        4.

                        Kandidát nebo člen sdělí záležitosti týkající se skutečného nebo potenciálního porušení tohoto kodexu jednání pouze podvýboru pro průmysl, obchod a služby ke zvážení stranami.

                        5.

                        Jakmile je člen vybrán, pokračuje i nadále ve vynakládání veškerého patřičného úsilí, aby si byl vědom veškerých zájmů, vztahů nebo záležitostí uvedených v odstavci 3 tohoto kodexu jednání, a oznámí je. Oznamovací povinnost je trvalou povinností, která vyžaduje, aby člen poskytoval informace o všech takových zájmech, vztazích nebo záležitostech, které mohou vzniknout v průběhu kterékoli fáze řízení. Člen oznámí takové zájmy, vztahy nebo záležitosti tak, že písemně informuje podvýbor pro průmysl, obchod a služby ke zvážení stranami.

               Povinnosti členů

                        6.

                        Poté, co je člen vybrán, vykonává své povinnosti po celou dobu řízení řádně, rychle, poctivě a vytrvale.

                        7.

                        Člen zvažuje pouze ty otázky, které byly vzneseny v rámci řízení a jsou nezbytné pro rozhodnutí, a tuto povinnost nedeleguje na žádnou jinou osobu.

                        8.

                        Člen podnikne všechny vhodné kroky k tomu, aby zajistil, že jeho asistenti a pracovníci jsou si vědomi bodů 2, 3, 4, 5, 16, 17 a 18 tohoto kodexu jednání a že tyto body splňují.

                        9.

                        Člen v souvislosti s řízením nenavazuje jednostranné kontakty.

               Nezávislost a nestrannost členů

                        10.

                        Člen musí být nezávislý, nestranný a vyvaruje se vytváření dojmu nevhodného jednání nebo podjatosti a není ovlivňován vlastními zájmy, vnějším tlakem, politickými zřeteli, voláním veřejnosti, loajalitou vůči některé straně ani obavami z kritiky.

                        11.

                        Člen se přímo ani nepřímo nezaváže ani nepřijme žádné výhody, které by jakkoli narušily řádný výkon jeho povinností nebo by budily dojem narušení řádného výkonu jeho povinností.

                        12.

                        Člen nesmí využívat svého postavení v rozhodčím tribunálu k prosazování jakýchkoli osobních nebo soukromých zájmů a vyvaruje se jednání, které by mohlo vyvolat dojem, že ostatní mají zvláštní příležitost ovlivňovat tohoto člena.

                        13.

                        Člen nesmí umožnit, aby finanční, obchodní, profesionální, rodinné nebo sociální vztahy nebo odpovědnosti ovlivňovaly jeho jednání nebo úsudek.

                        14.

                        Člen se musí vyvarovat toho, aby vstupoval do jakýchkoli vztahů nebo vytvářel jakýkoli finanční zájem, u něhož je pravděpodobné, že by ovlivňoval jeho nestrannost, nebo který by mohl důvodně vyvolávat dojem nevhodného jednání nebo podjatosti.

               Povinnosti bývalých členů

                        15.

                        Všichni bývalí členové se musí vyvarovat jednání, které by mohlo vyvolat dojem, že tito členové byli podjatí při plnění svých povinností nebo že čerpali výhody z rozhodnutí nebo nálezu rozhodčího tribunálu.

               Důvěrnost informací

                        16.

                        Člen nebo bývalý člen nikdy neprozradí ani nevyužije žádné neveřejné informace týkající se řízení nebo zjištěné v průběhu řízení s výjimkou případů, kdy je to pro účely tohoto řízení, a v žádném případě jakékoli takové informace neprozradí ani nevyužije k získání osobních výhod nebo výhod pro jiné osoby ani k nepříznivému ovlivnění zájmů jiných osob.

                        17.

                        Člen nezveřejní rozhodnutí rozhodčího tribunálu nebo jejich části před jeho zveřejněním v souladu s touto dohodou.

                        18.

                        Člen nebo bývalý člen nikdy neprozradí informace o jednání rozhodčího tribunálu ani o názorech kteréhokoli člena.

               Náklady

                        19.

                        Každý člen si vede záznamy a předloží konečnou zprávu o tom, kolik času postupu věnoval, a o svých nákladech.

               Mediátoři

                        20.

                        Pravidla popsaná v tomto kodexu jednání platná pro členy nebo bývalé členy se obdobně použijí pro mediátory.


               2.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 324/14

         P8_TA(2015)0083
   Žádost, aby byl António Marinho e Pinto zbaven poslanecké imunity
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 25. března 2015 o žádosti, aby byl António Marinho e Pinto zbaven imunity (2014/2191(IMM))
   (2016/C 324/02)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na žádost o zbavení Antónia Marinha e Pinta imunity, kterou předložil soudce okresního soudu v Coimbře Dr. Rodrigo Pereira da Costa dne 8. října 2014 (sp. zn. 6076/12.0TDLSB) a která byla oznámena v plénu dne 12. listopadu 2014,

               —

               poté, co António Marinho e Pinto dostal možnost vyjádřit se, v souladu s čl. 9 odst. 5 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na články 8 a 9 protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

               —

               s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

               —

               s ohledem na čl. 157 odst. 2 a 3 Ústavy Portugalské republiky,

               —

               s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0062/2015),

               A.

               vzhledem k tomu, že soudce okresního soudu v Coimbře předložil žádost o zbavení poslance Evropského parlamentu Antónia Marinha e Pinta poslanecké imunity v souvislosti s možným řízením týkajícím se údajného spáchání deliktu;

               B.

               vzhledem k tomu, že podle článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie požívají členové EP na území vlastního státu imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

               C.

               vzhledem k tomu, že podle čl. 157 odst. 2 a 3 Ústavy Portugalské republiky nemohou být poslanci v průběhu volebního období stíháni, zatčeni, uvězněni ani jinak omezováni na svobodě bez předchozího souhlasu parlamentu;

               D.

               vzhledem k tomu, že je António Marinho e Pinto obviněn z pomluvy bývalých úředníků portugalské advokátní komory;

               E.

               vzhledem k tomu, že tato obvinění se zjevně netýkají pozice Antónia Marinha e Pinta jakožto poslance Evropského parlamentu a vznikla na základě jeho dřívější funkce předsedy portugalské advokátní komory;

               F.

               vzhledem k tomu, že údajné skutky se nevztahují k hlasování poslance ani k názorům, které vyjádřil během výkonu své funkce poslance Evropského parlamentu, ve smyslu článku 8 protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie;

               G.

               vzhledem k tomu, že nepanuje žádné podezření, že by toto řízení představovalo ve skutečnosti pokus bránit Antoniu Marinhovi e Pintovi v poslanecké práci (fumus persecutionis) a že dotčené řízení bylo zahájeno předtím, než se ujal funkce poslance Evropského parlamentu;

               1.

               rozhodl, aby byl António Marinho e Pinto zbaven imunity;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru neprodleně předal soudci okresního soudu v Coimbře a Antoniu Marinhovi e Pintovi.

      (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvoraze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 3. června 2002 o šestém rámcovém programu Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) v oblasti jaderného výzkumu a vzdělávání, který rovněž přispívá k vytváření Evropského výzkumného prostoru (2002 až 2006)

text:
Avis juridique important

|

32002D0668

Official Journal L 232 , 29/08/2002 P. 0034 - 0042

ROZHODNUTÍ RADYze dne 3. června 2002o šestém rámcovém programu Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) v oblasti jaderného výzkumu a vzdělávání, který rovněž přispívá k vytváření Evropského výzkumného prostoru (2002 až 2006)(2002/668/Euratom)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 7 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[3],vzhledem k těmto důvodům:(1) V souladu s článkem 7 Smlouvy může být přijat rámcový program vztahující se na všechny výzkumné činnosti, včetně demonstračních a vzdělávacích, v oblasti jaderné energie, který má být uskutečněn prostřednictvím výzkumných a vzdělávacích programů.(2) Komise předložila v roce 2000 sdělení o vyhlídkách na vytvoření Evropského výzkumného prostoru a s tím souvisejících cílech, a sdělení o uskutečňování Evropského výzkumného prostoru s obecnými zásadami pro činnosti Evropské unie v oblasti výzkumu (2002-2006). V roce 2000 Komise předložila rovněž sdělení o inovacích v hospodářství založeném na vědomostech.(3) Evropská rada na zasedáních v Lisabonu v březnu roku 2000, v Santa Maria de Feira v červnu 2000 a ve Stockholmu v březnu 2001 přijala usnesení s cílem rychlého dosažení Evropského výzkumného a inovačního prostoru s ohledem na trvale udržitelný hospodářský růst, vyšší zaměstnanost a sociální soudržnost. Evropské rada na zasedání v Göteborgu v červnu 2001 schválila strategii udržitelného rozvoje a přidala k lisabonské strategii třetí, environmentální rozměr.(4) Vytvoření Evropského výzkumného prostoru podpořil rovněž Evropský parlament[4][5] , Rada[6][7] , Hospodářský a sociální výbor[8] a Výbor regionů[9].(5) Komise předložila dne 19. října 2000 závěry externího hodnocení provádění a výsledků opatření Společenství za posledních pět let, jakož i své poznámky k této oblasti.(6) Je proto důležité přijmout nový rámcový program pro období 2002 až 2006, který rovněž přispěje k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k podpoře inovací.(7) Šestý rámcový program stanoví vědecké a technické cíle a priority předpokládaných opatření a vytyčuje základní směry těchto opatření, které se budou vykonávat v souladu s cílem ochrany finančních zájmů Společenství. Je důležité poskytovat řádnou správu finančních prostředků šestého rámcového programu.(8) Finanční referenční částka ve smyslu bodu 34 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu[10] je v tomto rozhodnutí zahrnuta pro celou dobu trvání rámcového programu, aniž by byly dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu, jak jsou definovány ve Smlouvě.(9) Společné výzkumné středisko by mělo v rámci své specifické kompetence přispět k uskutečňování rámcového programu v případech, kdy může poskytnout nezávislou, na zákazníka orientovanou podporu pro formulaci a provádění politik Společenství, včetně sledování, jak jsou takové politiky prováděny.(10) Při provádění výzkumných činností v rámci šestého rámcového programuje třeba dbát na základní etické zásady, včetně zásad stanovených v článku 6 Smlouvy o Evropské unii a v Listině základních práv Evropské unie, a také brát ohled na přijímání těchto činností veřejností.(11) V návaznosti na sdělení Komise "Ženy a věda" a na usnesení Rady ze dne 22. května 1999[11] a ze dne 26. června 2001[12], jakož i na usnesení Evropského parlamentu ze dne 3. února 2000[13], se k tomuto tématu provádí akční plán, pomocí něhož by mělo dojít k posílení postavení a úlohy žen ve vědě a výzkumu v Evropě a který by měl zabezpečit respektování rovnosti příležitostí bez ohledu na pohlaví.(12) Zelená kniha Komise "Směrem k evropské strategii pro bezpečnost zásobování energií" je příspěvkem do diskuse o prostředcích boje se změnami klimatu a snižování závislosti Evropy na dovážené energii.(13) Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předkládat pravidelně zprávy o stavu provádění šestého rámcového programu a včas provádět nezávislé hodnocení provedených opatření před předložením návrhu dalšího rámcového programu. Takové hodnocení by se mělo provádět v duchu otevřenosti vůči všem zúčastněným osobám.(14) Mezinárodní a globální rozměr evropských výzkumných činností má s ohledem na přínos vzájemných výhod zvýšený význam. Šestý rámcový program je otevřený pro účast všech zemí, které uzavřely odpovídající nezbytné dohody, a rovněž subjektům ze třetích zemí a mezinárodním organizacím pro odbornou spolupráci na úrovni projektů a na základě vzájemné prospěšnosti.(15) Šestý rámcový program by měl přispět k rozšíření tím, že přinese odbornou a technickou podporu kandidátským zemím při zavádění práva Společenství a při jejich integraci do Evropského výzkumného prostoru. Potenciální účastníci by měli obdržet včasné a úplné informace o příležitostech k účasti na tomto programu.(16) Výbor pro vědu a techniku byl konzultován Komisí a zaujal své stanovisko,ROZHODLA TAKTO:Článek 11. Na období let 2002 až 2006 se přijímá několikaletý rámcový program pro činnosti v oblasti jaderného výzkumu a vzdělávání (dále jen "šestý rámcový program").2. Šestý rámcový program zahrnuje činnosti Společenství v oblasti výzkumu, technologického rozvoje, mezinárodní spolupráce, šíření a využití, jakož i v oblasti vzdělávání, v těchto dílčích oblastech:- řízená jaderná syntéza,- nakládání s radioaktivními odpady,- radiační ochrana,- další opatření v oblasti jaderných technologií a jaderné bezpečnosti,- opatření Společného výzkumného střediska v oblasti jaderné technologie.3. Příloha I stanoví vědecké a technické cíle a odpovídající priority a vytyčuje základní směry předpokládaných činností.Článek 21. Finanční referenční částka pro provádění šestého rámcového programu na období 2002 až 2006 činí 1 230 milionů eur. Podíly stanovené pro jednotlivé oblasti činností jsou stanoveny v příloze II.2. Podrobnosti finanční účasti Společenství jsou stanoveny v souladu s finančním nařízením pro souhrnný rozpočet Evropských společenství, doplněnými přílohou III, jakož i pomocí výzkumných a vzdělávacích programů, které Rada přijme k provádění tohoto rozhodnutí.Článek 3Všechny výzkumné činnosti prováděné na základě šestého rámcového programu musí být uskutečňovány při dodržování základních etických zásad.Článek 4Šestý rámcový program se uskutečňuje prostřednictvím výzkumných a vzdělávacích programů. Tyto programy si stanoví přesné cíle a podrobná prováděcí pravidla.Článek 51. Komise za pomoci nezávislých kvalifikovaných znalců průběžně a systematicky sleduje provádění šestého rámcového programu a jeho výzkumných a vzdělávacích programů.2. Stav provádění šestého rámcového programu, zejména pokud jde o uskutečňování jeho cílů a priorit, včetně finančních aspektů, se podrobně uvede ve zprávě, kterou Komise každý rok předkládá na základě článku 7 Smlouvy.Článek 6Před předložením návrhu na příští rámcový program musí mít Komise k dispozici externí hodnocení provádění opatření Společenství a jejich výsledků za posledních pět let, provedené nezávislými, vysoce kvalifikovanými znalci.Komise sdělí závěry tohoto hodnocení, spolu s jejími vlastními připomínkami, Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.V Lucemburku dne 3. června 2002.Za RadupředsedaJ. C. APARICIO PÉREZPŘÍLOHA IVĚDECKÉ A TECHNOLOGICKÉ CÍLE, ZÁKLADNÍ SMĚRY OPATŘENÍ A PRIORITAby se naplnily cíle jaderného výzkumu a vzdělávacích činností, jak jsou stanoveny ve Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a aby se přispělo k vytvoření Evropského výzkumného prostoru, bude šestý rámcový program (Euratom) (dále jen "program") strukturován podle následujícího popisu.Účast v tomto programu jako celku je otevřena všem zemím, které mají se Společenstvím uzavřeny odpovídající dohody o přidružení. Jiné třetí země se mohou účastnit v tomto programu prostřednictvím bilaterálních dohod o spolupráci. Výzkumní pracovníci a organizace ze třetích zemí se mohou také případ od případu podílet na jednotlivých projektech.1. PRIORITNÍ TÉMATICKÉ OBLASTI VÝZKUMU1.1 Řízená jaderná syntézaŘízená jaderná syntéza by mohla přispět k dlouhodobému zásobování energií, a tedy také ke splnění požadavků udržitelného rozvoje na spolehlivé centralizované dodávky elektrické energie pro základní potřebu.Z důvodů spojených se složitostí základních fyzikálních poznatků a s technologickými problémy, které je třeba vyřešit, bude vývoj potřebný k potencionální aplikaci jaderné syntézy k výrobě energie nezbytně mít formu několikastupňového procesu, ve kterém každý krok má dopad na krok následující. V bezprostředním časovém rámci by však výzkum technologií spojených s jadernou syntézou mohl vést k užitečným technologickým vedlejším efektům.Úsilí vyvinuté v rámci integrovaného evropského výzkumného programu v oblasti jaderné syntézy umožnilo Evropě získat vedoucí světové postavení ve výzkumu jaderné syntézy v magnetickém poli.Pokrok dosažený ve výzkumu a získané výsledky, zejména na evropském zařízení JET Tokamak, nyní umožňují vzít v úvahu další činnost označovaná jako "next step"; takový "next step" by vedl ke konstrukci zařízení, schopného vytvářet reakce jaderné syntézy v podmínkách srovnatelných s reaktorem vyrábějícím energii.Dokončení přípravných prací pro podrobný návrh "next stepu" v rámci projektu mezinárodní spolupráce ITER umožní přijmout rozhodnutí o zahájení tohoto projektu a o konstrukci zařízení.Cílem bude demonstrovat vědeckou a technickou proveditelnost využití jaderné syntézy k výrobě energie s ohledem na socioekonomické aspekty. Přesné mechanismy provádění projektu budou záviset na výsledcích jednání probíhajících v rámci mezinárodní spolupráce a na následném vývoji; zejména na rozhodnutích o evropském příspěvku k projektu ITER a o místě, kde bude zařízení instalováno. Bude třeba vytvořit vhodný právní rámec.Účast v iniciativě ITER vyžaduje provedení doprovodného programu s tímto obsahem:- provoz zařízení JET takovým způsobem, aby se využilo předností existujících vylepšení. Možná účast ve výzkumných činnostech potřebných pro odstavení jaderných zařízení,- pokračování výzkumu v oblasti jaderné fyziky a technologie, zahrnující studie a vývoj systémů jaderné syntézy v magnetickém poli, zejména pokračující výstavbu "stelarátoru" Wendelstein 7-X a provoz existujících zařízení, která jsou k dispozici ve sdruženích Euratomu; koordinované činnosti v oblasti technického výzkumu, zejména ve výzkumu materiálů.1.2 Nakládání s radioaktivními odpadyEnergie získaná jaderným štěpením v současné době dodává 35 % elektrické energie ve Společenství. Tento aspekt je součástí diskuse o prostředcích boje proti změnám klimatu a snížení závislosti Evropy na dovážené energii. Některé elektrárny současné generace budou v provozu nejméně dalších 20 let.Z těchto důvodů využívání energie získané jaderným štěpením k výrobě elektrické energie vyžaduje pokrok v řešení problematiky odpadů, a především v průmyslovém zavádění technických řešení pro nakládání s odpady s dlouhým poločasem rozpadu.Velký význam má úsilí evropských státních a soukromých výzkumných institucí v oblasti nakládání s jadernými odpady a technologií uložení těchto odpadů. Koordinace opatření Společenství v této oblasti umožňuje vytvořit kritický výzkumný potenciál a zajistit konzistenci obecných zásad přijatých příslušnými organizacemi a průmyslovými odvětvími působícími v oblasti nakládání s odpady.Tato opatření se budou týkat problému nakládání s odpady i otázky zmenšování účinků této zátěže. V této souvislosti se budou řešit tyto aspekty:- výzkum procesů dlouhodobého uložení jaderných odpadů v hlubokých geologických vrstvách, spolu se síťovým propojením činností prováděných na různých místech ve třech hlavních předpokládaných typech geologických útvarů,- výzkum zaměřený na omezování účinků jaderného odpadu, zejména prostřednictvím vývoje nových technologií snižujících rizika spojená s těmito odpady, s využitím technik oddělování a transmutace, a také s využitím potenciálu koncepcí omezujících produkci odpadu při výrobě jaderné energie.1.3 Radiační ochranaZvláštní pozornost je třeba věnovat dalšímu zajištění až dosud vynikající úrovně jaderné bezpečnosti ve Společenství. Rozšíření Unie přináší také nové úkoly. Zvýšení radiační ochrany zůstává prioritní oblastí. V tomto programu se budou provádět opatření hlavně v těchto oblastech:- kvantifikace rizik spojených s nízkými úrovněmi ozáření,- ozáření v oblasti zdravotnictví a ozáření z přirozených zdrojů,- radioekologie,- řízení rizik a mimořádných situací,- ochrana na pracovišti a ochrana životního prostředí.2. DALŠÍ ČINNOSTI V OBLASTI JADERNÝCH TECHNOLOGIÍ A JADERNÉ BEZPEČNOSTICílem činností prováděných v rámci této oblasti je- zaměřit se na vědecké a technické potřeby politiky Společenství v oblasti zdraví, energie a životního prostředí,- dosáhnout toho, že Evropa bude schopna zachovat vysokou úroveň významných oborů, které nepatří do prioritních tématických oblastí,- přispět k vytvoření Evropského výzkumného prostoru.Tato opatření se budou provádět hlavně v těchto oblastech:- inovační koncepce: hodnocení potenciálu inovačních koncepcí, které nabízejí výhody z hlediska bezpečnosti, dopadů na životní prostředí, využívání zdrojů, zabránění nežádoucímu šíření jaderných materiálů; vývoj zdokonalených a bezpečnějších procesů v oblasti jaderné energie,- výchova a vzdělávání v oblasti jaderné bezpečnosti a radiační ochrany zaměřené na integraci a konsolidaci národních opatření k dosažení ekonomických přínosů ve větším rozsahu a pokrývající navíc takové oblasti, jako je mobilita a lidské zdroje, nadnárodní přístup k infrastruktuře a koordinační opatření,- opatření k zajištění bezpečnosti existujících jaderných zařízení.3. ČINNOSTI SPOLEČNÉHO VÝZKUMNÉHO STŘEDISKA (SVS) V OBLASTI JADERNÉ TECHNIKYČinnosti SVS budou zaměřeny na podporu odpovídajících politik Společenství a konkrétních závazků vyplývajících ze Smlouvy. SVS zaměřuje svou činnost na oblasti, ve kterých je vhodná účast Společenství, a rozvíjí ji tam, kde jeho evropské zaměření přináší přidanou hodnotu a kde je jeho působení odůvodněno přeshraničními aspekty jaderné bezpečnosti nebo veřejným zájmem. Hlavním cílem bude další rozvoj spolupráce prostřednictvím síťového propojení, která povede k širokému konsensu v řadě těchto otázek na evropské a světové úrovni. Zvláštní pozornost se bude věnovat spolupráci s kandidátskými zeměmi. Vzdělávací opatření budou hrát pro SVS důležitou úlohu při snaze získat budoucí generace vědeckých pracovníků s nezbytnými schopnostmi a znalostmi. Výzkumná činnost se proto soustředí především na tyto oblasti[14]:3.1 Jaderná bezpečnost a bezpečnostní opatřeníVýzkum v oblasti nakládání s odpady a jejich uložení (zejména separační a transmutační techniky pro odpady s dlouhým poločasem rozpadu) a v oblasti radiační ochrany: bezpečnost různých typů reaktorů s prioritou pro reaktory v kandidátských zemích, vývoj metod kontroly jaderných materiálů, a také technická podpora pro nešíření jaderných materiálů. Bude připraven personál pro kontrolu odstavení zastaralých jaderných zařízení.3.2 Referenční měření a materiályMetrologie radionuklidů, zejména radionuklidů s nízkou aktivitou, a kruhové zkoušky v rámci sítě špičkových laboratoří; interakce mezi neutrony a materiálem sloužící k získávání základních údajů pro studie týkající se transmutace odpadu a k vývoji nových systémů. Tato opatření poskytují především meziodvětvovou podporu pro opatření uvedená v bodu 3.1.PŘÍLOHA IIMAXIMÁLNÍ CELKOVÁ ČÁSTKA, ODPOVÍDAJÍCÍ PODÍLY A PŘEDBĚŽNÉ ROZDĚLENÍ(v milionech eur)1. Prioritní tématické oblasti výzkumu 1.1 Řízená jaderná syntéza 1.2 Nakládání s radioaktivními odpady 1.3 Radiační ochrana 750 90 50 8902. Další činnosti v oblasti jaderných technologií a jaderné bezpečnosti 503. Činnosti Společného výzkumného střediska (SVS) v oblasti jaderné technologie 290Celkem 1 230PŘÍLOHA IIINÁSTROJEÚvodCílovou skupinou prostředků z rozpočtu Společenství pro nepřímá opatření (tj. opatření, která nejsou prováděna SVS) jsou výzkumná střediska, univerzity, podniky a národní nebo mezinárodní instituce usazené v členských státech a v evropských přidružených státech, které provádějí výzkumné činnosti. Posledně jmenované instituce mohou také působit jako mezičlánek pro poskytování příspěvků z rozpočtu Společenství. Pokud se to ukáže pro dosažení cílů programu jako nezbytné, mohou výjimečně získat finanční podporu také instituce nových nezávislých států bývalého Sovětského svazu a mezinárodní organizace.1. NÁSTROJE V OBLASTI JADERNÉ ENERGIEZvláštní charakter činností v oblasti termonukleárního výzkumu zařazených pod 1.1 přílohy I vyžaduje uplatňování specifických pravidel. Projekty uskutečňované v této oblasti se provádějí na základě postupů stanovených těchto dokumentech:- smlouvy o přidružení,- European Fusion Development Agreement (EFDA),- ostatní mnohostranné dohody uzavřené mezi Společenstvím a přidruženými organizacemi nebo právními subjekty, které by mohly být zřízeny poté, co příslušný poradní výbor zaujme ke věci své stanovisko,- ostatní smlouvy s omezenou dobou platnosti, zejména s orgány v členských státech nebo státech přidružených k rámcovému programu Euratomu,- mezinárodní dohody zahrnující projekty uskutečňované v rámci spolupráce se třetími zeměmi, jako např. ITER.Činnosti, které se týkají koordinace a podpory termonukleárního výzkumu, mohou zahrnovat studie na podporu těchto činností, podporu výměny informací, poskytování externích odborných kapacit, včetně kapacit pro nezávislé hodnocení činností, stipendijní a vzdělávací programy, publikace a další činnosti podporující přenos výsledků technického rozvoje.2. NÁSTROJE V OSTATNÍCH OBLASTECHV oblasti nakládání s radioaktivními odpady a radiační ochrany v rámci prioritních tématických oblastí zařazených do bodů 1.2 a 1.3 přílohy I, jakož i v oblasti dalších činností zařazených do bodu 2, bude Společenství přispívat na následující činnosti, podléhající specifickým programům a pravidlům pro účast:- sítě excelence, zaměřené na posilování a rozvoj špičkové vědecké a technické úrovně Společenství cestou integrace na evropské úrovni již existujících výzkumných kapacit nebo nově vznikajících kapacit na národní i regionální úrovni,- integrované projekty, které mají podpořit konkurenceschopnost Společenství nebo mají řešit důležité společenské potřeby mobilizací kritického potenciálu zdrojů a schopností výzkumu a technického rozvoje,- specificky zaměřené projekty, jejichž cílem je získat nové poznatky pro podstatné vylepšení či pro vývoj nových výrobků, postupů nebo služeb, nebo naplňovat další potřeby společnosti a politik Společenství nebo demonstrovat využitelnost nových technologií nabízejících potencionální ekonomické výhody, které však nemohou být přímo uvedeny na trh,- opatření na podporu a rozvoj lidských zdrojů a mobility,- koordinační opatření na podporu koordinovaných iniciativ širokého spektra aktérů působících v oblasti výzkumu a inovací, směřujících k dokonalejší integraci,- opatření cílené podpory, jako jsou opatření zaměřená na využívání výsledků výzkumu a přenosu znalostí, a opatření na podporu výzkumné infrastruktury, týkající se například přeshraničního přístupu nebo přípravných technických prací (včetně studií proveditelnosti),- integrované infrastrukturní iniciativy, kombinující v rámci jednoho opatření několik činností, které mají základní význam pro posilování a rozvoj výzkumných infrastruktur, aby bylo možno poskytovat služby na evropské úrovni.3. PŘÍMÁ OPATŘENÍ - SPOLEČNÉ VÝZKUMNÉ STŘEDISKOPřímá opatření budou prováděna SVS.________________[1] Úř. věst. C 180 E, 26.6.2001, s. 177.[2] Úř. věst. C 140 E, 13.6.2002, s. 371.[3] Úř. věst. C 260, 17.9.2001, s. 3.[4] Usnesení ze dne 18. května 2000 (Úř. věst. C 59, 23.2.2001, s. 250).[5] Usnesení ze dne 15. února 2001 (Úř. věst. C 276, 1.10.2001, s. 271).[6] Usnesení ze dne 15. června 2000 (Úř. věst. C 205, 19.7.2000, s. 1).[7] Usnesení ze dne 16. listopadu 2000 (Úř. věst. C 374, 28.12.2000, s. 1).[8] Usnesení ze dne 24. května 2000 (Úř. věst. C 204, 18.7.2000, s. 70).[9] Usnesení ze dne 12. dubna 2000 (Úř. věst. C 226, 8.8.2000, s. 18).[10] Úř. věst. C 172, 18.6.1999, s. 1.[11] Úř. věst. C 201, 16.7.1999, s. 1.[12] Úř. věst. C 199, 14.7.2001, s. 1.[13] Úř. věst. C 309, 27.10.2000, s. 57.[14] Kromě toho je SVS oprávněno k účasti ve všech výzkumných aktivitách na stejném základě jako subjekty usazené v jednotlivých členských státech.


title: Rozhodnutí č. 145 ze dne 27. června 1990 o výplatách nedoplatků rodinných dávek náležejících osobám samostatně výdělečně činným na základě článků 73 a 74 nařízení (EHS) č. 1408/71

text:
Důležité právní upozornění

|

31991D0423

Úřední věstník L 235 , 23/08/1991 S. 0001 - 0008 Finské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 5 S. 0074  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 5 S. 0074

		Rozhodnutí č. 145ze dne 27. června 1990o výplatách nedoplatků rodinných dávek náležejících osobám samostatně výdělečně činným na základě článků 73 a 74 nařízení (EHS) č. 1408/71(91/423/EHS)SPRÁVNÍ KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ PRO SOCIÁLNÍ ZABEZPEČENÍ MIGRUJÍCÍCH PRACOVNÍKŮ,s ohledem na čl. 81 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, na základě kterého je pověřena jednáním ve všech správních otázkách nebo otázkách výkladu vyplývajících z nařízení (EHS) č. 1408/71,s ohledem na čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, na základě kterého vypracuje vzory osvědčení, potvrzení, prohlášení, žádostí a dalších dokladů nezbytných k uplatňování uvedených nařízení,s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3427/89 ze dne 30. října 1989, kterým se zavádí pro všechny členské státy jednotné řešení otázky vyplácení rodinných dávek rodinným příslušníkům, kteří nemají bydliště na území příslušného státu, a rozšiřuje svou oblast působnosti na osoby samostatně výdělečně činné,vzhledem k tomu, že nařízení (EHS) č. 3427/89 je podle svého článku 3 použitelné dnem 15. ledna 1986, kromě části jeho čl. 1 odst. 1 týkající se změny článku 76;vzhledem k tomu, že pro přiznání a výplatu nedoplatků rodinných dávek samostatně výdělečných osob podle článků 73 a 74 nařízení (EHS) č. 1408/71, ve znění ode dne použitelnosti nařízení (EHS) č. 3427/89, je potřebné upřesnit podmínky, za kterých se od těchto nedoplatků odečítají částky rodinných dávek již vyplacených podle právních předpisů státu bydliště rodinných příslušníků na základě takového bydliště nebo výkonu povolání manželem (manželkou) nebo jiným rodinným příslušníkem;vzhledem k tomu, že je třeba stanovit přepočítací koeficient měn, které mají být použity pro toto odečtení;vzhledem k tomu, že je dále nezbytné vytvořit vzor formuláře pro výplatu nedoplatků;vzhledem k tomu, že jazyk, ve kterém mají být formuláře vydány, je předmětem doporučení č. 15 správní komise;vzhledem k tomu, že musí být stanoveny lhůty pro uplatnění nároku na výplatu nedoplatků rodinných dávek podle článků 73 a 74 nařízení (EHS) č. 1408/71 ve znění pozdějších předpisů a rovněž pro úhradu těchto nedoplatků,ROZHODLA TAKTO:1. a) Na žádost dotyčné osoby přizná a vyplatí příslušná instituce nedoplatky rodinných dávek samostatně výdělečným osobám za období mezi dnem použitelnosti nařízení (EHS) č. 3427/89 a dnem, kdy uvedená instituce skutečně provede uvedené nařízení.b) Nedoplatky se vyplatí po odečtení částky rodinných dávek, kterou obdržel dotyčný rodinný příslušník za totéž období buď podle právních předpisů státu bydliště, z důvodu bydliště nebo výkonu povolání manžela (manželky) či osoby žijící ve společné domácnosti s rodinným příslušníkem pracovníka, nebo z důvodu činnosti manžela (manželky) v jiném členském státě, anebo na základě dvoustranné dohody.c) Při uplatňování práva na výplatu nedoplatku rodinných dávek přiloží dotyčná osoba ke své žádosti čestné prohlášení upřesňující celkovou výši rodinných dávek, které obdržela v jednotlivých letech na rodinné příslušníky podle právních předpisů státu bydliště těchto příslušníků nebo na základě jiného nároku.Bez ohledu na toto prohlášení může příslušná instituce požadovat na dotyčných institucích prohlášení potvrzující vyplacení nebo nevyplacení rodinných dávek podle níže uvedeného vzoru formuláře.Příslušné úřady členského státu dají tento formulář k dispozici dotyčným příslušným institucím. Tento formulář je k dispozici v úředních jazycích Společenství a je vyhotoven tak, aby různá znění byla úplně shodná, aby každá dotyčná osoba mohla získat formulář vytištěný v jejím jazyce.d) Částkami rodinných dávek přiznaných podle právních předpisů příslušného státu na jedné straně a podle právních předpisů státu bydliště rodinných příslušníků nebo na základě jiného nároku na druhé straně, které se berou v úvahu pro účely písmene b), jsou částky poskytované všem rodinným příslušníkům pracovníka majícím nárok na některou z těchto dávek.e) Odečtení podle písmene b) se provádí pro rodinu pracovníka jako celek, celková částka rodinných dávek pobíraných v určitém roce podle právních předpisů státu bydliště rodinných příslušníků nebo na základě jiného nároku se odečte od celkové částky rodinných dávek náležejících za stejný rok podle právních předpisů příslušného státu.Pokud jsou dříve uvedené dávky vyšší než posledně uvedené dávky nebo se jim rovnají, nenáleží od příslušné instituce žádné nedoplatky. Jsou-li však dříve uvedené dávky nižší než posledně uvedené dávky, vyplatí se pracovníkovi nedoplatek dávek po odečtení částky již přijaté, jak je uvedeno v písmenu b).V každém případě zůstane pracovníkovi celková částka dávek již vyplacených podle právních předpisů státu bydliště členů rodiny nebo na základě jiného nároku a má se za to, že instituce, která tyto dávky vyplatila, se vzdává náhrady od příslušné instituce.f) K provedení odečtu podle písmene b) přepočítá příslušná instituce částku rodinných dávek, kterou dotyčná osoba přijala pro své rodinné příslušníky podle právních předpisů státu bydliště dotyčných rodinných příslušníků nebo na základě jiného nároku, na její měnu za použití přepočítacího koeficientu stanoveného v čl. 107 odst. 1 nařízení (EHS) č. 574/72. V úvahu se vezme přepočítací koeficient použitelný dne 16. listopadu 1989.2. Pro podání žádostí o vyplacení nedoplatků rodinných dávek uvedených v odstavci 1 se použijí lhůty stanovené vnitrostátními právními předpisy; tyto žádosti však mohou být platně podány ještě v průběhu dvou let následujících po dni 16. listopadu 1989, i když jsou výše uvedené lhůty kratší.3. Pokud jde o výplatu nedoplatků rodinných dávek, je-li žádost uvedená v odstavci 1 předložena do dvou let od 16. listopadu 1989, nároky vyplývající z nařízení (EHS) č. 3427/89 se získávají a proti dotyčné osobě nelze uplatnit ustanovení právních předpisů žádného z členských států týkající se propadnutí nebo promlčení nároků.4. Toto rozhodnutí se použije od prvního dne měsíce po zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.předseda správní komiseE. Mc Cumiskey--------------------------------------------------+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 23. března 1998 o uzavření Úmluvy o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států

text:
Důležité právní upozornění

|

31998D0685

Úřední věstník L 326 , 03/12/1998 S. 0001 - 0004

		Rozhodnutí Radyze dne 23. března 1998o uzavření Úmluvy o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států(98/685/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130s odst. 1 této smlouvy, v souvislosti s čl. 228 odst. 2 první větou a čl. 228 odst. 3 prvním pododstavcem,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že se Komise účastnila jménem Společenství jednání o uzavření Úmluvy o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států; že tato úmluva byla podepsána jménem Společenství v Helsinkách dne 18. března 1992;vzhledem k tomu, že cílem úmluvy je ochrana lidského zdraví a životního prostředí před průmyslovými haváriemi, které mohou mít přeshraniční účinky, a podpora aktivní mezinárodní spolupráce mezi smluvními stranami před, během a po uvedených haváriích;vzhledem k tomu, že uzavření úmluvy patří do oblasti účasti Společenství na mezinárodních programech pro ochranu životního prostředí doporučených pátým akčním programem pro životní prostředí, jehož obecné zásady byly schváleny Radou a zástupci členských států shromážděných v Radě v usnesení ze dne 1. února 1993 [3];vzhledem k tomu, že v souladu s principy uvedenými v článku 130s Smlouvy má kontrola nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek mimořádný význam pro všechny členské státy z hlediska přeshraniční povahy účinků závažných průmyslových havárií s přítomností uvedených látek na životní prostředí a lidské zdraví;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 82/501/EHS ze dne 24. června 1982 o nebezpečí závažných havárií při určitých průmyslových činnostech [4] a směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek [5] se zaměřují na předcházení závažným haváriím a na omezování jejich důsledků pro člověka a životní prostředí; že tyto směrnice obsahují ustanovení o spolupráci přesahující hranice států;vzhledem k tomu, že je proto schválení úmluvy pro Společenství nezbytné;vzhledem k tomu, že pro určité látky, zejména brom, metanol, kyslík a látky nebezpečné životnímu prostředí se mezní množství stanovená ve směrnici 96/82/ES liší od množství uvedených v části I přílohy I úmluvy;vzhledem k tomu, že není možné, aby Společenství používalo výše uvedená mezní množství pro látky uvedené v příloze I; že pro schválení úmluvy je v této souvislosti třeba vyjádřit výhrady;vzhledem k tomu, že je nezbytné pro okamžitý vstup úmluvy v platnost, aby smluvní členské státy přistoupily v souladu s platnými předpisy k ratifikaci, přijetí nebo schválení úmluvy a umožnily tak Společenství a jeho členským státům uložit ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo o schválení,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Úmluva o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států se schvaluje jménem Společenství s výhradami uvedenými v příloze I tohoto rozhodnutí.Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je pověřen určit osoby oprávněné k uložení listin o schválení jménem Společenství u generálního tajemníka Organizace spojených národů v souladu s článkem 28 úmluvy. Při uložení listin o schválení s výhradami podle přílohy I ukládá výše uvedená osoba (osoby) také prohlášení o pravomocích, jak je uvedeno v příloze II tohoto rozhodnutí.Článek 3Toto rozhodnutí je zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 23. března 1998.Za RadupředsedaM. Meacher[1] Úř. věst. C 267, 3.9.1997, s. 60.[2] Úř. věst. C 339, 10.11.1997, s. 26.[3] Úř. věst. C 138, 17.5.1993, s. 1.[4] Úř. věst. L 230, 5.8.1982, s. 1. Směrnice ve znění aktu o přistoupení z roku 1994.[5] Úř. věst. L 10, 14.1.1997, s. 13.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVÝHRADYČlenské státy Evropského společenství uplatňují ve vzájemných vztazích úmluvu v souladu s vnitřními pravidly Společenství.Společenství si tímto vyhrazuje právo:(i) používat mezní množství 100 tun pro brom (vysoce toxická látka), 5000 tun pro metanol (toxická látka) a 2000 tun pro kyslík (oxidující látka) v případě mezních množství uvedených v příloze I části I položky 3, 4 a 5 úmluvy;(ii) používat mezní množství 500 tun (specifická rizikovost R 50-53 [1]: "velmi jedovaté látky pro organismy žijící ve vodě, které mohou mít dlouhodobé nepříznivé účinky na vodní prostředí") a 2000 tun (specifická rizikovost R 5153 [2]: "látky jedovaté pro organismy žijící ve vodě, které mohou mít dlouhodobé nepříznivé účinky na vodní prostředí") pro látky nebezpečné pro životní prostředí v případě mezních množství uvedených v příloze I části I položky 8 úmluvy.[1] Látka klasifikovaná podle směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1). Směrnice ve znění směrnice 96/56/ES (Úř. věst. L 236, 18.9.1996, s. 35).[2] Látka klasifikovaná podle směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1). Směrnice ve znění směrnice 96/56/ES (Úř. věst. L 236, 18.9.1996, s. 35).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPROHLÁŠENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ O JEHO PRAVOMOCÍCH V SOULADU S ČL. 29 ODST. 4 ÚMLUVY O ÚČINCÍCH PRŮMYSLOVÝCH HAVÁRIÍ PŘESAHUJÍCÍCH HRANICE STÁTŮV souladu se Smlouvou o ES směřují cíle a zásady politiky Společenství pro životní prostředí zejména k zachování a ochraně kvality životního prostředí a lidského zdraví prostřednictvím preventivní činnosti. Vzhledem k těmto cílům přijala Rada dne 24. června 1982 směrnici 82/501/EHS o nebezpečí závažných havárií při určitých průmyslových činnostech, která byla nahrazena směrnicí 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek. Tato opatření si kladou za cíl předcházet závažným haváriím s přítomností nebezpečných látek a omezovat jejich následky pro člověka a životní prostředí a vztahují se na oblasti, které spadají do oblasti působnosti Úmluvy o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států. Společenství informuje depozitáře o veškerých dodatcích k této směrnici a o každé další významné změně v oblasti působnosti úmluvy.Společenství a členské státy jsou odpovědné za provádění úmluvy v rámci svých příslušných pravomocí.--------------------------------------------------


title: 2009/532/ES: Rozhodnutí Rady zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád ze dne 9. července 2009 o určení osoby, kterou má Rada v úmyslu jmenovat předsedou Komise na období 2009–2014

text:
               10.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 179/61

      ROZHODNUTÍ RADY ZASEDAJÍCÍ NA ÚROVNI HLAV STÁTŮ NEBO PŘEDSEDŮ VLÁD

   ze dne 9. července 2009
   o určení osoby, kterou má Rada v úmyslu jmenovat předsedou Komise na období 2009–2014
   (2009/532/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE ZASEDAJÍCÍ NA ÚROVNI HLAV STÁTŮ NEBO PŘEDSEDŮ VLÁD,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 213 odst. 1 druhý a třetí pododstavec a na čl. 214 odst. 2 první pododstavec této smlouvy, jakož i na Protokol o rozšíření Evropské unie, a zejména na čl. 4 odst. 3 tohoto protokolu,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pan José Manuel DURÃO BARROSO se určuje jako osoba, kterou má Rada v úmyslu jmenovat předsedou Komise na období od 1. listopadu 2009 do 31. října 2014.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí se předkládá Evropskému parlamentu.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 9. července 2009.

            Za Radu

            předseda

         F. REINFELDT


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2008

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/174

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 5. května 2010
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2008
   (2010/532/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2008,
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2008, spolu s odpověďmi agentury (1),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 16. února 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES a článek 319 Smlouvy o fungování EU,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 460/2004 ze dne 10. března 2004 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací (3), a zejména na článek 17 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0087/2010),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2008;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 304, 15.12.2009, s. 16.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/175

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 5. května 2010
   obsahující připomínky, které jsou nedílnou součástí jeho rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2008
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2008,
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2008, spolu s odpověďmi agentury (1),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 16. února 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   s ohledem na Smlouvu o fungování EU, a zejména na článek 319 této Smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 460/2004 ze dne 10. března 2004 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací (3), a zejména na článek 17 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0087/2010),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlásil, že získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka za rozpočtový rok 2008 je spolehlivá a uskutečněné operace jsou legální a správné;

               B.

               vzhledem k tomu, že Parlament udělil výkonnému řediteli Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací dne 23. dubna 2009 absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2007 (5) a ve svém usnesení provázejícím rozhodnutí o udělení absolutoria mimo jiné:

                           —

                           vzal na vědomí kritiku Účetního dvora, že provádění provozních činností se soustředilo do posledního čtvrtletí roku 2007: přibližně 40 % závazků a více než 50 % plateb bylo realizováno v listopadu a prosinci 2007,

                           —

                           vyjádřil nespokojenost s odpovědí agentury, že v některých případech byly přenesené finanční prostředky vypočteny pouze přibližně,

                           —

                           vyjádřil znepokojení nad tím, že Účetní dvůr odhalil určité nedostatky v postupu zadávání veřejných zakázek; zejména šlo o to, že předvýběr nabídek nebyl odůvodněný, hodnotící výbor nepodepsal dokumentaci k hodnocení a spisy nebyly strukturované a úplné,

      Výkonnost

               1.

               blahopřeje agentuře za činnost vykonanou v roce 2008: zvýšení odolnosti evropských elektronických komunikačních sítí, rozvoj dlouhodobé spolupráce s členskými státy;

               2.

               dále žádá agenturu, aby v tabulce, kterou přiloží k příští zprávě Účetního dvora, uvedla srovnání mezi cíli dosaženými během zkoumaného roku, za který bylo udělováno absolutorium, a cíli dosaženými během předchozího rozpočtového období, aby tak orgánu příslušnému k udělení absolutoria umožnila lépe vyhodnotit její meziroční výkonnost;

      Rozpočtové a finanční řízení

               3.

               bere na vědomí, že Účetní dvůr odhalil nedostatky v postupech zadávání veřejných zakázek, zejména pokud jde o podhodnocování rozpočtů u rámcových smluv; zdůrazňuje zejména, že podhodnocování rozpočtu u zadávacích řízení je překážkou spravedlivé hospodářské soutěži, neboť v případě menších částek se snižuje pravděpodobnost, že firmy budou ochotny předložit nabídky; bere však na vědomí reakci agentury, která ve třetím čtvrtletí roku 2009 vypsala nové výběrové řízení, aby byly dřívější nedostatky napraveny;

               4.

               konstatuje, že agentura nadále činí veškeré kroky, aby od daňové správy hostitelského členského státu získala zpět částku 45 000 EUR, která odpovídá výši DPH, kterou agentura zaplatila;

               5.

               bere na vědomí, že v roce 2008 agentura zaúčtovala výnosy z úroků ve výši 143 818 EUR; z účetní závěrky a z výše úroků vyvozuje, že agentura má dlouhodobě vysokou pokladní hotovost; bere na vědomí, že k 31. prosinci 2008 činila hotovost agentury 2 436 694 EUR; žádá Komisi, aby posoudila, jak by bylo možné zajistit, aby se hospodaření s hotovostí plně řídilo skutečnými potřebami v souladu s čl. 15 odst. 5 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002, a jaké koncepční změny je třeba provést, aby hotovost agentury byla dlouhodobě co nejnižší;

      Interní kontrola a lidské zdroje

               6.

               blahopřeje agentuře, že se jí podařilo uplatnit všech osm doporučení útvaru pro interní audit, která byla označena za „velmi závažná“; konstatuje, že tato doporučení se týkala opatření navazujících na audit provádění standardů vnitřní kontroly a řízení lidských zdrojů (např. personální politiky, prodlužování smluv končících v roce 2008, nezávislosti výběrových komisí, vzdělávání a transparentnosti služebního postupu);

               7.

               pokud jde o další připomínky, které doprovázejí jeho rozhodnutí o udělení absolutoria a mají horizontální povahu, odkazuje na své usnesení ze dne 5. května 2010 (6) o výkonnosti, finančním řízení a kontrole evropských agentur.

      (1)  Úř. věst. C 304, 15.12.2009, s. 16.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (5)  Úř. věst. L 255, 26.9.2009, s. 153.

      (6)  Přijaté texty, P7_TA(2010)0139 (viz strana 241 v tomto čísle Úředního věstníku).