title: 2006/38/ES: Rozhodnutí Komise ze dne  22. prosince 2005 , kterým se mění rozhodnutí Komise 1999/572/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Indie

text:
               26.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 22/54

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 22. prosince 2005,
   kterým se mění rozhodnutí Komise 1999/572/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Indie
   (2006/38/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na články 8 a 9 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   PŘEDCHOZÍ POSTUP

               (1)

               V srpnu 1999 uložila Rada nařízením (ES) č. 1796/1999 (2) konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů (dále jen „dotčený výrobek“) pocházejících mimo jiné z Indie.

               (2)

               Komise rozhodnutím 1999/572/ES (3) přijala cenový závazek od indické společnosti Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd. Daná společnost mezitím změnila svůj název a nyní vystupuje jako Usha Martin Ltd (dále jen „společnost UML“). Změna názvu nijak neovlivnila činnost společnosti.

               (3)

               V důsledku toho byl dotčený výrobek indického původu, který je vyráběn společností UML nebo jakoukoli jinou společností ve světě, jež je s ní ve spojení, a který odpovídá typu, na který se vztahuje závazek (dále jen „výrobek, na který se vztahuje závazek“), při dovozu do Společenství osvobozen od konečného antidumpingového cla.

               (4)

               V této souvislosti je třeba upřesnit, že některé typy ocelových lan, jež společnost UML v současné době vyrábí, nebyly v období šetření, které vedlo k uložení konečných antidumpingových opatření, do Společenství vyváženy, a osvobození přiznané v souvislosti se závazkem se na ně tudíž nevztahovalo. Tato ocelová lana proto při propuštění do volného oběhu ve Společenství podléhala platbě antidumpingového cla.

               (5)

               V listopadu 2005 po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení rozhodla Rada nařízením (ES) č. 121/2006 (4), že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Indie by měla být zachována.

         B.   PORUŠENÍ ZÁVAZKU
   1.   Povinnosti společností se závazky

               (6)

               V rámci závazku, který společnost UML nabídla, je tato společnost (a jakákoli společnost ve světě, která je s ní ve spojení) povinna mimo jiné vyvážet výrobek, na který se vztahuje závazek, prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství za minimální dovozní cenu uvedenou v závazku nebo za cenu vyšší. Tyto ceny odstraňují poškozující účinek dumpingu. V případě, že dovozci ve spojení výrobek dále ve Společenství prodávají prvnímu nezávislému odběrateli, musí být ceny při dalším prodeji výrobku, na který se vztahuje závazek, po přiměřené úpravě o prodejní, správní a režijní náklady a přiměřený zisk, rovněž na úrovních, jež odstraňují poškozující účinek dumpingu.

               (7)

               V rámci závazku je společnost UML rovněž povinna Komisi ve formě čtvrtletní zprávy pravidelně předkládat podrobné informace o svých prodejích dotčeného výrobku pocházejícího z Indie do Společenství (a jeho dalších prodejích, které uskutečňují strany, jež jsou s ní ve Společenství ve spojení). Do zprávy mají být zahrnuty výrobky, na které se vztahuje závazek a kterým náleží osvobození od antidumpingového cla, i typy ocelových lan, na které se závazek nevztahuje, a které proto antidumpingovému clu podléhají.

               (8)

               Není-li uvedeno jinak, Komise předpokládá, že zprávy společnosti UML o prodeji (a zprávy o dalších prodejích, které uskutečňují společnosti ve spojení usazené ve Společenství) jsou při předložení ve všech ohledech úplné, vyčerpávají a správné.

               (9)

               Společnost UML rovněž uznala, že podmínkou pro přiznání osvobození od antidumpingového cla v souvislosti se závazkem je, že bude celním orgánům Společenství předložena „závazková faktura“. Společnost se rovněž zavázala, že tuto závazkovou fakturu nebude vystavovat při prodeji dotčeného výrobku, na jehož typ se závazek nevztahuje, a který tudíž podléhal antidumpingovému clu.

               (10)

               V závazku se rovněž stanoví, že podmínky a ustanovení daného závazku se vztahují na všechny společnosti ve světě, jež jsou se společností UML ve spojení.

               (11)

               Za účelem zajištění dodržování závazku společnost UML rovněž souhlasila s tím, že poskytne veškeré informace, jež Komise považuje za nezbytné, a že umožní inspekce na místě ve svých prostorách a v prostorách jakékoli společnosti ve spojení, jejichž cílem bude ověřit správnost a pravdivost údajů předkládaných v uvedených čtvrtletních zprávách.

               (12)

               Inspekce na místě byly provedeny v prostorách společnosti UML v Indii a v prostorách společnosti Brunton Wolf Wire Ropes FZE (dále jen „BWWR“), jež je se společností UML ve spojení, v Dubaji.

         2.   Výsledky inspekce na místě ve společnosti UML

               (13)

               Z šetření účetních záznamů společnosti vyplynulo, že značné objemy dotčeného výrobku, na které se závazek nevztahoval, nebyly zahrnuty do čtvrtletních zpráv o prodejích předkládaných v rámci závazku Komisi. Dotčené zboží bylo kromě toho společností UML prodáno dovozcům ve spojení ve Spojeném království a Dánsku a bylo zahrnuto do závazkových faktur.

               (14)

               Má se za to, že neuvedení daných prodejů ve zprávách o prodejích a jejich nesprávné zahrnutí do závazkových faktur představuje porušení závazku.

         3.   Výsledky inspekce na místě ve společnosti BWWR

               (15)

               Nejdříve je nutné poznamenat, že hotová ocelová lana vyráběná společností BWWR prošla dříve dvěma hlavními výrobními fázemi: i) daný počet jednotlivých ocelových drátů se nejdříve stočí do tzv. „splétaného lanka“ a ii) daný počet těchto splétaných lanek, jež jsou tvořena z jednotlivých ocelových drátů, se pak stočí tak, že vznikne hotové ocelové lano.

               (16)

               Při inspekci v prostorách společnosti BWWR se zjistilo, že značná množství splétaných lanek pocházejících z Indie prodávala společnost UML společnosti BWWR a že společnost BWWR tato splétaná lanka přetvářela na ocelová lana, z nichž část byla pak prodávána do Společenství a vyvážena jako zboží pocházející ze Spojených arabských emirátů (dále jen „SAE“).

               (17)

               S ohledem na tuto přeměnu bylo považováno za nutné prošetřit otázku původu ocelových lan prodávaných do Společenství společností BWWR. Byl proto učiněn odkaz na článek 22 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (5) ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (dále jen „celní kodex Společenství“), který stanoví, že nepreferenční pravidla původu se použijí na nesazební opatření stanovená zvláštními předpisy Společenství upravujícími obchod se zbožím, jako jsou např. antidumpingová opatření.

               (18)

               Ustanovení týkající se stanovení nepreferenčního původu výrobků, na jejichž výrobě se podílelo více zemí, jsou stanovena v článcích 24 a 25 celního kodexu Společenství a v článcích 35 a 39 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (6), kterým se provádí celní kodex Společenství. Pokud jde o koncept „posledního podstatného zpracování“ uvedený v článku 24 celního kodexu Společenství, v případě ocelových lan se má za to, že tento výrobek prošel posledním podstatným zpracováním nebo opracováním, když byl zařazen do čtyřmístného čísla harmonizovaného systému (dále jen „čtyřmístné číslo“), které se liší od čtyřmístného čísla, do kterého byly zařazeny materiály použité pro výrobu tohoto výrobku.

               (19)

               V souladu s výše uvedeným zpracování indických splétaných lanek spadajících pod čtyřmístné číslo 7312 na ocelová lana spadající pod čtyřmístné číslo 7312 neuděluje hotovým výrobkům, v tomto případě ocelovým lanům, původ SAE, ale na místo toho jim ponechává indický původ.

               (20)

               Ocelová lana prodávaná společností BWWR a vyráběná ze splétaných lanek indického původu byla proto považována za výrobky indického původu, a proto by měla podléhat současným antidumpingovým opatřením vztahujícím se na dovozy pocházející z Indie. Při propuštění do volného oběhu ve Společenství jsou tyto výrobky buď předmětem podmínek závazku nebo se na ně vztahují antidumpingová cla, pokud nespadají do kategorie výrobků zahrnutých v závazku.

               (21)

               Dále bylo zjištěno, že dotyčná ocelová lana, u kterých se mělo za to, že jsou indického původu, prodávaná společností BWWR do Společenství nebyla společností UML ani společnostmi, které jsou s ní ve spojení, uvedena ve čtvrtletních zprávách o prodejích předkládaných Komisi v rámci závazku, a ani při dovozu do volného oběhu ve Společenství nebyla deklarována jako zboží indického původu. Z toho vyplývá, že při neexistenci závazkové faktury měly takové dovozy dotčeného výrobku považovaného za výrobek indického původu z Dubaje do Společenství podléhat při propuštění do volného oběhu ve Společenství platbě antidumpingového cla.

               (22)

               Navíc bylo zjištěno, že tato ocelová lana indického původu vyráběná v Dubaji byla prodávána na trhu Společenství pod minimální příslušnou dovozní cenou, která byla pro dotyčná ocelová lana stanovena v závazku společnosti UML.

               (23)

               S ohledem na všechna zjištění uvedená výše byla společnost UML informována o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě Komise zamýšlela odvolat přijetí závazku a uložit konečné antidumpingové clo. Společnosti byla udělena lhůta, během níž se mohla písemně nebo ústně k dané věci vyjádřit. V této souvislosti společnost UML poskytla písemné i ústní vyjádření.

         4.   Podání
   a)   Porušení povinnosti podávat zprávy

               (24)

               S ohledem na dotčený výrobek vyvážený společností UML a neuvedený ve čtvrtletních zprávách o prodejích předkládaných v rámci závazku bylo konstatováno, že ačkoli je dotyčné zboží uvedeno v závazkové faktuře, bylo dováženo do Společenství v režimu aktivního zušlechťovacího styku a bylo následně po zaplacení antidumpingového cla buď propuštěno do volného oběhu ve Společenství nebo opětovně vyvezeno mimo území Společenství. Proto bylo předloženo tvrzení, že jeho neuvedení ve čtvrtletních zprávách o prodejích předkládaných v rámci závazku bylo způsobeno pouze administrativním nedopatřením a že k žádnému poškození nebo podstatnému porušení nedošlo.

               (25)

               Na podporu tohoto tvrzení se společnost UML domnívala, že hlavním cílem závazku je zajistit, aby prodeje byly uskutečňovány na úrovních, které odstraňují újmu. V tomto ohledu bylo uvedeno, že když společnost zcela splnila tyto podmínky, měla správnost zpráv o prodejích předkládaných v rámci závazku druhořadý význam. Pokud za výrobky nezahrnuté v závazku, avšak uvedené v závazkové faktuře bylo nakonec zaplaceno antidumpingové clo nebo pokud byly tyto výrobky opětovně vyvezeny mimo území Společenství, společnost UML se domnívala, že podstata závazku byla dodržena. Proto se společnost UML domnívala, že její činnosti nebo činnosti společností ve spojení ve Společenství nezpůsobily změny ve status quo na trhu Společenství.

               (26)

               V odpovědi na tato tvrzení Komise souhlasí, že cílem závazku je odstranit poškozující účinek dumpingu. Domnívá se však, že povinnost poskytovat přesné zprávy o prodejích nebo zahrnutí zboží, na něž se závazek nevztahuje, do závazkové faktury, nemá druhořadý nebo méně důležitý význam než jakákoli jiná opatření závazku. Pouze tehdy, pokud má Komise všechny podrobné údaje o prodejích dotčeného výrobku do Společenství, může účinně sledovat závazek a stanovit, zda byl dodržován a zda byly odstraněny poškozující účinky dumpingu. Nesprávné nebo neúplné zprávy o prodeji dávají vzniknout pochybnostem o plnění závazku ze strany společnosti jako celku. Dodržování náležitostí podávání zpráv se musí proto považovat za část základních povinností dotčených společností, pokud tyto náležitosti nejsou zamýšleny pouze k usnadnění správních postupů, ale pokud jsou nutné k řádnému fungování systému závazků jako celku.

               (27)

               Z toho vyplývá, že pokud jde o otázku, zda byl na trhu Společenství zachován status quo (a nepřímo, zda bylo poškozeno výrobní odvětví Společenství), má se za to, že porušení povinností podávat zprávy ohrožuje účinnost systému závazku, který byl vytvořen na ochranu výrobců ocelových lan ve Společenství před škodlivým dumpingem. Neexistence úplných a spolehlivých zpráv vytváří také pochybnosti o tom, zda byla dodržována hmotněprávní ustanovení závazku a brání proto Komisi určit, zda společnost splnila všechny povinnosti. Komise proto musí takové porušení považovat za poškozující výrobce ve Společenství.

               (28)

               Společnost UML a její společnosti ve spojení po celém světě musí navíc v rámci závazku dodržovat veškerá různá ustanovení závazku a přijímat účinná opatření k zajištění, aby ustanovení těchto závazků byla dodržována. V tomto případě nebyly provedeny interní kontroly ani postupy, které jsou nutné k tomu, aby společnost UML plně plnila své závazky v souladu s podmínkami závazku.

               (29)

               Námitky vznesené společností v souvislosti s náležitostmi podávání zpráv nemění stanovisko Komise, že došlo k porušení závazků.

         b)   Proporcionalita

               (30)

               Dále bylo uvedeno, že by měl existovat rozumný vztah mezi opatřeními přijatými orgány Společenství v rámci stávajícího systému cenových závazků pro dotčený výrobek pocházející z Indie a zamýšlenými cíli opatření (tj. proporcionalita).

               (31)

               Pokud jde o proporcionalitu, je třeba nejdříve poznamenat, že v souladu s čl. 8 odst. 7 základního nařízení se nedodržení povinnosti poskytovat příslušné informace (např. nedodržení některých z povinností podávat zprávy) považuje za porušení závazku. Navíc v souladu s čl. 8 odst. 9 základního nařízení se v případě porušení závazku ukládá konečné clo. Má se za to, že tyto články podtrhují „samotnou“ důležitost povinnosti podávat zprávy. To je dále zdůrazněno jasným a přesným jazykem samotného závazku, ve kterém jsou stanoveny všechny povinnosti podávat zprávy.

               (32)

               Tento přístup byl také potvrzen judikaturou Soudu prvního stupně, který rozhodl, že jakékoli porušení závazku je dostatečným důvodem k ospravedlnění odvolání přijatých závazků (7).

               (33)

               Námitky vznesené společností UML v souvislosti s proporcionalitou proto nemění stanovisko Komise, že došlo k porušení závazků.

         c)   Rozvojová země

               (34)

               Společnost UML také tvrdila, že protože se u vyvážejícího výrobce se sídlem v Indii jedná o rozvojovou zemi, jak ji definuje WTO v souladu s článkem 15 antidumpingové dohody WTO, měla by být této skutečnosti věnována „zvláštní pozornost“, protože Komise by vzhledem k této skutečnosti neměla odstoupit od přijatého závazku, neboť se jednalo o „první menší záležitost nedodržení požadavků“.

               (35)

               S ohledem na otázku, zda skutečnost, že společnost UML má sídlo v rozvojové zemi, je důvodem pro odstoupení od přijatého závazku, je třeba upozornit, že společnost UML je mateřskou společností nadnárodní skupiny společností a jedním z největších výrobců dotčeného výrobku na světe. S ohledem na zjevné pravomoci řízení a na strukturu skupiny UML, s nimiž se Komise během inspekcí na místě seznámila, nelze přijmout tvrzení, že plnění požadavků na podávání zpráv by společnosti způsobilo obtíže. Navíc, pokud společnost nabízí závazky, musí zajistit, že je následně schopna plnit povinnosti vznikající ze závazku. Tvrzení společnosti týkající se této záležitosti se proto zamítá.

         d)   Nepreferenční původ pro účely dovozu

               (36)

               Pokud jde o otázku původu ocelových lan vyvážených do Společenství z Dubaje, která jsou vyráběna ze splétaných lanek indického původu, společnost UML uvedla, že dotčené zboží si v závěrečné fázi zpracování (tj. splétání a dokončování splétaných lanek do ocelových lan) neponechává indický původ, ale na místo toho zboží těmito konečnými postupy získává původ SEA.

               (37)

               V tomto ohledu společnost UML tvrdila, že se Komise mýlila, když se spoléhala, že změna čtyřmístného čísla je jediným určujícím ukazatelem nepreferenčního původu. Společnost UML dále uvedla, že podle článků 24 a 25 celního sazebníku Společenství je změna čtyřmístného čísla pouze jedním ze zohlednitelných ukazatelů, který není nevyhnutelně konečný, protože dalším významným prvkem je místní přidaná hodnota dovážených vstupů. V tomto ohledu bylo uvedeno, že místní přidaná hodnota v Dubaji přesahovala 25 %. Společnost UML také dále tvrdila, že stanovení původu zboží odkazem na vzniklé nebo (nevzniklé) změny čtyřmístného čísla bylo vyjednávací pozicí Komise v rámci probíhajících jednání WTO o původu zboží a „… nebylo přijaté právními předpisy Společenství“.

               (38)

               Společnost UML také tvrdila, že si nebyla vědoma nepreferenčních pravidel původu a že když v roce 2003 zakládala továrnu v Dubaji, vedení skupiny v Dubaji a v Indii se domnívalo, že ocelová lana vyráběná v Dubaji ze splétaných lanek pocházejících z Indie nabudou původ SAE.

               (39)

               S ohledem na tvrzení vznesená společností UML o původu dotčených výrobků vyvážených do Společenství z Dubaje Komise nejdříve upozorňuje, že pokud se na výrobě zboží podílely dvě nebo více zemí, je pro nepreferenční původ zboží určující koncept „posledního podstatného zpracování“. Avšak obecně je kritérium posledního podstatného zpracování vyjádřeno jedním z následujících způsobů, a to i) pravidlem vyžadujícím změnu v čísle nebo položce nomenklatury harmonizovaného systému, nebo ii) seznamem výrobních nebo zušlechťovacích operací, které udělují nebo neudělují zboží původ země, ve které operace probíhají, nebo iii) pravidlem přidané hodnoty.

               (40)

               V tomto případě jsou ocelová lana jedním z výrobků, na než se vztahuje pravidlo vyžadující změnu v čísle či položce. Proto je čtyřmístné číslo pro splétaná lanka a ocelová lana stejné, proces transformace prováděný v Dubaji nemění indický původ pro stanovení nepreferenčního původu.

               (41)

               I když nebylo nutné řešit otázku „přidané hodnoty dovážených vstupů“ v Dubaji, přezkoumaly se kvůli správnému administrativnímu pořádku i údaje, které byly poskytnuty na podporu tvrzení společnosti UML, že místní přidaná hodnota v Dubaji byla podstatná. Z tohoto šetření vyplynulo, že současná přidaná hodnota v Dubaji je v každém případě nižší než hranice 25 %, jak tvrdila společnost, pokud ji vyjádříme jako procento ceny ocelových lan ze závodu.

               (42)

               Pokud jde o tvrzení společnosti UML, že přístup založený na změně čtyřmístného čísla je vyjednávací pozicí Komise, pokud jde o jednání WTO o původu a nepřijaté právní předpisy, je nutné poznamenat, že pravidlo čtyřmístného čísla je osvědčenou praxí při uplatňování článku 24 celního kodexu Společenství. Jako takové pravidlo používají orgány Společenství a příslušné celní orgány členských států při určování nepreferenčního původu řady zboží, mezi nimi i dotčeného výrobku.

               (43)

               S ohledem na stanovisko, že společnost si nebyla vědoma nepreferenčních pravidel původu, Komise nejdříve zopakovala, že Společnost UML je mateřskou společností velké nadnárodní společnosti s výrobními místy, distributory a prodejnami ve spojení umístěnými po celém světe. Pokud jde o pohyb surovin, dokončené výrobky a předvýrobky mezi členskými společnostmi ve skupině, zdá se nepravděpodobné, že by si společnost nebyla vědoma nepreferenčních pravidel původu nebo původu klíčových výrobků vyráběných v jedné z jejích provozoven. Navíc je nutné zdůraznit, že se v každém případě předpokládá, že společnosti znají platný kodex a pravidla a nemohou se při ospravedlňování nedodržování platných pravidel odvolávat na jejich neznalost.

               (44)

               S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že dotčené zboží vyvážené z Dubaje je indického původu, a měla by proto na ně být uložena antidumpingová opatření vztahující se na dovoz ocelových drátů pocházejících z Indie.

               (45)

               Tvrzení společnosti týkající se původu dotčeného zboží nebyla přijata, a proto se stanovisko Komise, že došlo k porušení závazku, nemění.

         C.   ZMĚNA ROZHODNUTÍ 1999/572/ES

               (46)

               S ohledem na výše uvedené skutečnosti se má za to, že by se přijetí závazku nabídnutého společností Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, nyní známou jako Usha Martin Ltd, mělo odvolat. Článek 1 rozhodnutí Komise 1999/572/ES, kterým se přijímá závazek společností Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, by měl být proto odpovídajícím způsobem změněn,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Přijetí závazku týkajícího se dovozu ocelových lan a kabelů nabídnutého společností Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd se tímto odvolává.
   Článek 2
   Tabulka v čl. 1 odst. 1 rozhodnutí 1999/572/ES se nahrazuje touto tabulkou:

               Země

               Výrobce

               Doplňkový kód TARIC

               Jihoafrická republika

                           Haggie

                           Lower Germiston Road

                           Jupiter

                           PO BOX 40072

                           Cleveland

                           Jihoafrická republika

               A023

         Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Bruselu dne 22. prosince 2005.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).

      (2)  Úř. věst. L 217, 17.8.1999, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1674/2003 (Úř. věst. L 238, 25.9.2003, s. 1).

      (3)  Úř. věst. L 217, 17.8.1999, s. 63. Rozhodnutí naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1678/2003 (Úř. věst. L 238, 25.9.2003, s. 13).

      (4)  Viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (5)  Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 (Úř. věst. L 117, 4.5.2005, s. 13).

      (6)  Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 883/2005 (Úř. věst. L 148, 11.6.2005, s. 5).

      (7)  Věc T-51/96, Miwon Co. Ltd. v. Rada, Sb. rozh. 2000 s. II-1841, bod 52.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 1992 o uzavření Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přepravě zboží po silnici a železnici

text:
Důležité právní upozornění

|

31992D0578

Úřední věstník L 373 , 21/12/1992 S. 0026 - 0027 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 20 S. 0072  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 20 S. 0072

		Rozhodnutí Radyze dne 30. listopadu 1992o uzavření Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přepravě zboží po silnici a železnici(92/578/EHS)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přepravě zboží po silnici a železnici může být řešením různých současných problémů přepravy zboží přes Alpy; že je nezbytné zajistit nediskriminační rozvoj tranzitu tak, aby bylo možné provádět mezinárodní obchod s nejnižšími možnými náklady pro veřejnost a zmenšit na minimum správní a technické překážky tranzitu;vzhledem k tomu, že tyto cíle musí zároveň zohlednit respektování volnosti výběru uživatelů a hlediska týkající se bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích, ochrany veřejného zdraví a alpského životního prostředí;vzhledem k tomu, že cíle a obsah dohody spadají do společné dopravní politiky a při dosahování těchto cílů hrají svou úlohu technické normy;vzhledem k tomu, že je na místě určit postup ke schválení správních ujednání, která dohoda stanoví,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přepravě zboží po silnici a železnici se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady provede oznámení stanovené v článku 21 dohody.Článek 3Správní ujednání podle bodu II odst. 4 přílohy 6 dohody se schvalují postupem stanoveným v článku 4 tohoto rozhodnutí.Článek 4Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese ve lhůtě čtyř týdnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 5Komise přijímá opatření nezbytná pro provedení správních ujednání podle článku 3 postupem podle článku 4.V Bruselu dne 30. listopadu 1992.Za RadupředsedaT. Eggar[1] Úř. věst. C 305, 23. 11. 1992.[2] Úř. věst. C 313, 30.11.1992, s. 16.--------------------------------------------------


title: 2010/201/: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne 9. března 2010 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci v souladu s bodem 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení

text:
               8.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/14

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
   ze dne 9. března 2010
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci v souladu s bodem 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení
   (2010/201/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (1), a zejména na bod 28 této dohody,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2), a zejména na čl. 12 odst. 3 tohoto nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) byl zřízen za účelem poskytování dodatečné podpory propuštěným pracovníkům, kteří jsou postiženi důsledky velkých změn ve struktuře světového obchodu, a za účelem poskytování pomoci při jejich opětovném začlenění na pracovní trh.

               (2)

               Oblast působnosti EFG byla rozšířena na žádosti podané od 1. května 2009, aby se podpora vztahovala i na pracovníky, kteří byli propuštěni v důsledku celosvětové finanční a hospodářské krize.

               (3)

               Interinstitucionální dohoda ze dne 17. května 2006 umožňuje uvolnění prostředků z EFG v rámci ročního stropu 500 milionů EUR.

               (4)

               Německo předložilo dne 13. srpna 2009 žádost o uvolnění prostředků z EFG z důvodu propouštění v automobilovém průmyslu a až do 23. října 2009 ji doplňovalo o dodatečné informace. Tato žádost splňuje podmínky pro stanovení výše finančních příspěvků podle článku 10 nařízení (ES) č. 1927/2006, a proto Komise navrhuje uvolnit z fondu prostředky ve výši 6 199 341 EUR.

               (5)

               V souvislosti s žádostí podanou Německem by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na finanční příspěvek,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2010 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) uvolní celkem 6 199 341 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 9. března 2010.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         M. Á. MORATINOS

      (1)  Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/1574 ze dne 4. září 2015, kterým se mění rozhodnutí ECB/2014/8 o zákazu měnového financování a úročení vládních vkladů národními centrálními bankami (ECB/2015/29)

text:
               22.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 245/12

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2015/1574
   ze dne 4. září 2015,
   kterým se mění rozhodnutí ECB/2014/8 o zákazu měnového financování a úročení vládních vkladů národními centrálními bankami (ECB/2015/29)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 132 odst. 1 druhou odrážku této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na čl. 34.1 druhou odrážku tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2014/8 (1) stanoví tržní sazby, které budou sloužit jako horní meze pro úročení vkladů vlád a veřejných orgánů u jejich národní centrální banky. To napomáhá Radě guvernérů při sledování, zda národní centrální banky dodržují zákaz měnového financování stanovený v článku 123 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (2)

               Index Eurepo byl v čl. 1 písm. d) rozhodnutí ECB/2014/8 označen jako tržní sazba pro zajištěné vklady, pokud jde o termínované vklady v eurech. Index Eurepo byl dne 2. ledna 2015 zrušen. Tržní sazbou pro zajištěné vklady, pokud jde o termínované vklady v eurech, budou nyní indexy STOXX EUR GC Pooling se srovnatelnou splatností.

               (3)

               Rozhodnutí ECB/2014/8 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Změny
   Čl. 1 písm. d) rozhodnutí ECB/2014/8 se nahrazuje tímto:

      „d)   ‚tržní sazbou pro zajištěné vklady‘: i) pokud jde o termínované vklady v eurech, indexy STOXX EUR GC Pooling se srovnatelnou splatností, a ii) pokud jde o termínované vklady v jiné měně, srovnatelná sazba.“

   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 4. září 2015.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2014/8 ze dne 20. února 2014 o zákazu měnového financování a úročení vládních vkladů národními centrálními bankami (2014/303/EU) (Úř. věst. L 159, 28.5.2014, s. 54).


title: 2009/674/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 23. dubna 2009 o uzavření účtů Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2007

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/184

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

   ze dne 23. dubna 2009
   o uzavření účtů Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2007
   (2009/674/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2007 (1),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2007, spolu s odpověďmi agentury (2),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 10. února 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1210/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí (4), a zejména na článek 13 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A6-0171/2009),

               1.

               konstatuje, že roční účetní závěrka Evropské agentury pro životní prostředí tvoří přílohu zprávy Účetního dvora;

               2.

               schvaluje účetní závěrku Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2007;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli Evropské agentury pro životní prostředí, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 278, 31.10.2008, s. 4.

      (2)  Úř. věst. C 311, 5.12.2008, s. 64.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 120, 11.5.1990, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 23. dubna 1998, kterým se mění rozhodnutí 95/539/ES o zřízení Výboru odborníků pro přepravu zemního plynu přepravními soustavamiText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31998D0285

Úřední věstník L 128 , 30/04/1998 S. 0070 - 0070

		Rozhodnutí Komiseze dne 23. dubna 1998,kterým se mění rozhodnutí 95/539/ES o zřízení Výboru odborníků pro přepravu zemního plynu přepravními soustavami(Text s významem pro EHP)(98/285/ES)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropských společenství,vzhledem k tomu, že z důvodů kontinuity práce Výboru odborníků pro přepravu zemního plynu přepravními soustavami, zřízeného rozhodnutím Komise 95/539/ES [1], je vhodné vypustit čl. 6 odst. 3 ("Funkční období");vzhledem k tomu, že rozhodnutí 95/539/ES by proto mělo být změněno,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Jediný článekV článku 6 rozhodnutí 95/539/ES se zrušuje odstavec 3.V Bruselu dne 23. dubna 1998.Za KomisiChristos Papoutsisčlen Komise[1] Úř. věst. L 304, 16.12.1995, s. 57.--------------------------------------------------


title: 2013/471/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 23. září 2013 o poskytování denních příspěvků a náhrad cestovních výdajů členům Evropského hospodářského a sociálního výboru a jejich náhradníkům

text:
                  25.9.2013

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 253/22

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 23. září 2013
         o poskytování denních příspěvků a náhrad cestovních výdajů členům Evropského hospodářského a sociálního výboru a jejich náhradníkům
         (2013/471/EU)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 301 třetí pododstavec této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutí Rady 81/121/EHS (1) o poskytování denních příspěvků a náhrad cestovních výdajů členům Hospodářského a sociálního výboru (dále jen „výbor“), náhradníkům a odborníkům.

                     (2)

                     Evropský parlament v usnesení ze dne 10. května 2012 (2) konstatoval, že se předsednictvo výboru zavázalo reformovat systém náhrad cestovních výdajů poskytovaných členům výboru a jejich náhradníkům.

                     (3)

                     Dne 12. října 2012 výbor požádal Radu, aby přijala nové rozhodnutí o poskytování denních příspěvků a náhrad cestovních výdajů členům výboru a jejich náhradníkům, kterým se zruší a nahradí rozhodnutí 81/121/EHS.

                     (4)

                     Výše denních příspěvků poskytovaných členům výboru a jejich náhradníkům by měly být upraveny. Měl by být také stanoven systém proplácení cestovních výdajů na základě skutečných výdajů, jakož i příspěvků s cílem nahradit ztrátu času, který tito členové a jejich náhradnicí stráví výkonem svých úkolů, a související administrativní náklady.

                     (5)

                     Případná podrobná pravidla pro poskytování příspěvků, pro náhrady cestovních výdajů a pro stanovení maximální výše cestovních výdajů by měla být stanovena na úrovni výboru.

                     (6)

                     Pro zajištění patřičné míry kontinuity pro členy výboru a jejich náhradníky by měla být stanovena přechodná pravidla.

                     (7)

                     Rozhodnutí 81/121/EHS by proto mělo být zrušeno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Členové Evropského hospodářského a sociálního výboru (dále jen „výbor“) a jejich náhradníci (společně dále jen „příjemci“) mají nárok na denní příspěvek za dny zasedání, na náhradu cestovních výdajů a na příspěvek na vzdálenost a délku cesty v souladu s tímto rozhodnutím.

            Článek 2

               1.   Denní příspěvek pro příjemce, kteří se účastní zasedání, se stanoví na 290 EUR.
               Výbor může rozhodnout o zvýšení denního příspěvku maximálně o 50 %:

                           a)

                           pokud příjemce, řádně pozvaný na jedno nebo více zasedání, musí zaplatit za nocleh v místě zasedání jak před prvním zasedáním, tak po závěrečném zasedání; nebo

                           b)

                           v případě mise mimo Brusel, kdy ceny za hotely vybrané k ubytování příjemců přesáhnou 150 EUR za noc.

               2.   Denní příspěvek může být příjemcům vyplacen nejvýše za dva dny, které překlenují dobu mezi dvěma zasedáními, pokud je tento příspěvek nižší než náhrada cestovních výdajů, které by jinak příjemce vynaložil na uskutečnění zpáteční cesty mezi těmito zasedáními.

            Článek 3
            Cestovní výdaje příjemců se nahrazují na základě skutečně vynaložených výdajů. Výbor stanoví náležitou maximální výši náhrady s cílem zajistit, že jeho výdaje související s cestováním nepřekročí úroveň jeho schváleného ročního rozpočtu.

            Článek 4
            Příjemci mají nárok na příspěvek na vzdálenost a délku cesty. V případě cest mezi bydlištěm příjemce a Bruselem má příjemce nárok na příspěvek na jednu cestu do Bruselu a jednu cestu zpět z Bruselu za každý týden práce ve výboru.

            Článek 5
            Výbor přijme do 16. ledna 2014 prováděcí pravidla k článkům 2, 3 a 4.

            Článek 6
            Výše příspěvku na vzdálenost uvedeného v článku 4 se vypočte takto:

                        a)

                        za úsek do 50 km: 15 EUR;

                        b)

                        za úsek od 51 km do 500 km: 0,08 EUR/km;

                        c)

                        za úsek od 501 km do 1 000 km: 0,04 EUR/km;

                        d)

                        za úsek od 1 001 km do 3 000 km: 0,02 EUR/km;

                        e)

                        za úsek nad 3 000 km: bez příspěvku.

            Článek 7
            Výše příspěvku na délku cesty uvedeného v článku 4 se vypočte takto:

                        a)

                        v případě cesty v celkové délce 2–4 hodiny: částka rovnající se jedné osmině denního příspěvku podle článku 2;

                        b)

                        v případě cesty v celkové délce 4–6 hodin: částka rovnající se jedné čtvrtině denního příspěvku podle článku 2;

                        c)

                        v případě, že celková délka cesty přesahuje 6 hodin a nevyžaduje nocleh: částka rovnající se jedné polovině denního příspěvku podle článku 2;

                        d)

                        v případě, že celková délka cesty přesahuje 6 hodin a vyžaduje nocleh: částka rovnající se výši denního příspěvku podle článku 2, jejíž výplata je podmíněna předložením příslušných dokladů.

            Článek 8

               1.   Jako přechodné opatření mohou příjemci s výhradou odstavce 2 tohoto článku požadovat, aby se na ně nadále vztahovalo rozhodnutí 81/121/EHS až do konce jejich funkčního období, které končí dne 20. září 2015.

               2.   Výbor může rozhodnout, aby bylo při použití odstavce 1 tohoto článku uplatněno snížení částek uvedených v rozhodnutí 81/121/EHS.

            Článek 9
            Do 30. dubna každého roku předkládá výbor Evropskému parlamentu a Radě podrobnou zprávu o náhradách cestovních výdajů a příspěvcích, které byly poskytnuty příjemcům v předchozím roce. Uvedená zpráva obsahuje podrobné údaje o počtu příjemců, počtu cest, místech určení, cestovní třídě a vynaložených a nahrazených cestovních výdajích, jakož i o vyplacených příspěvcích.

            Článek 10
            Do 16. října 2015 předloží výbor Radě hodnotící zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí, a zejména o jeho rozpočtových dopadech.
            Tato hodnotící zpráva obsahuje prvky, které Radě podle potřeby umožní stanovit příspěvky příjemců.

            Článek 11
            Aniž je dotčen čl. 8 odst. 1, rozhodnutí 81/121/EHS se zrušuje s účinkem ode dne 15. října 2013.

            Článek 12
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 23. září 2013.

                  Za Radu

                  předseda

               V. JUKNA

            (1)  Rozhodnutí Rady 81/121/EHS ze dne 3. března 1981 o poskytování denních příspěvků a náhrad cestovních výdajů členům Hospodářského a sociálního výboru, náhradníkům a odborníkům (Úř. věst. L 67, 12.3.1981, s. 29).

            (2)  Úř. věst. L 286, 17.10.2012, s. 110.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 27. června 2002, kterým se mění rozhodnutí Rady 1999/311/ES, kterým se přijímá třetí fáze celoevropského programu spolupráce v oblasti vysokého školství (Tempus III) (2000-2006)

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0601

Úřední věstník L 195 , 24/07/2002 S. 0034 - 0037

		Rozhodnutí Radyze dne 27. června 2002,kterým se mění rozhodnutí Rady 1999/311/ES, kterým se přijímá třetí fáze celoevropského programu spolupráce v oblasti vysokého školství (Tempus III) (2000-2006)(2002/601/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],po konzultaci s Výborem regionů,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 23. července 1996 Rada přijala nařízení (ES) č. 1488/96 o finančních a technických doprovodných opatřeních (MEDA) k reformě hospodářských a sociálních struktur v rámci evropsko-středomořského partnerství [4].(2) Oblast Středomoří představuje pro Společenství prioritní oblast a politický, hospodářský a sociální rozvoj středomořských partnerů je neustále rostoucí a významnější výzvou.(3) Je důležité sledovat a zintenzivňovat spolupráci zahájenou v rámci evropsko-středomořského partnerství, které bylo založeno barcelonským prohlášením ze dne 27. listopadu 1995.(4) Barcelonské prohlášení uznává, že kulturní a civilizační tradice celé oblasti Středomoří, dialog mezi těmito kulturami a výměny na lidské, vědecké i technologické úrovni jsou nezbytným faktorem vzájemného sblížení národů Středozemního moře, podpory jejich vzájemného porozumění a zlepšení jejich nazírání jeden na druhého. Zdůrazňuje nezbytnost rozvoje lidských zdrojů, jak zejména ve vztahu ke vzdělávání a odbornému vzdělávání mladých lidí, tak v kulturní oblasti, a uznává důležitost příspěvku, který může občanská společnost přinést v procesu rozvoje evropsko-středomořského partnerství, a to jako nezbytného faktoru většího porozumění a sbližování mezi národy.(5) Evropsko-středomořská spolupráce v oblasti vysokého školství je nepostradatelným nástrojem k dosažení klíčových cílů stanovených barcelonským prohlášením, a zejména rozvoje lidských zdrojů, podpory porozumění mezi kulturami a sblížení národů evropské-středomořské oblasti, jakož i rozvoje svobodných a prosperujících občanských společností.(6) Dne 29. dubna 1999 Rada přijala rozhodnutí 1999/311/ES, kterým se přijímá třetí fáze celoevropského programu spolupráce v oblasti vysokého školství (Tempus III) (2000-2006) [5].(7) Program Tempus III se ukázal jako účinný nástroj strukturální spolupráce v rámci vysokého školství a při jeho rozvoji včetně zlepšení lidských zdrojů a odborných kvalifikací. Prostřednictvím vysokých škol a jejich zaměstnanců může rovněž představovat účinný příspěvek k rozvoji struktur veřejné správy a vzdělávacího systému způsobilých zemí.(8) Rozšířením zeměpisné oblasti působnosti programu Tempus III na země oblasti Středomoří, které nejsou členskými státy, a na území uvedená v nařízení (ES) č. 1488/96 umožní stavět na prokázaných silných stránkách tohoto programu, dosáhnout úspor z rozsahu a podpořit regionální spolupráci v rozšířené evropsko-středomořské oblasti.(9) Je vhodné prodloužit dobu trvání programu Tempus III o šest měsíců do 31. prosince 2006 bez úprav finančních ustanovení, neboť tato doba odpovídá období finančních výhledů a době jiných významných programů Společenství v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání.(10) Opatření nezbytná k provedení programu Tempus III by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [6].(11) Rozhodnutí 1999/311/ES by proto mělo být změněno,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Rozhodnutí 1999/311/ES se mění takto:1) Články 1 a 2 se nahrazují tímto:"Článek 1Doba trvání programu Tempus IIITřetí fáze celoevropského programu spolupráce v oblasti vysokého školství (dále jen "Tempus III") se přijímá na období od 1. července 2000 do 31. prosince 2006.Článek 2Způsobilé země1. Program Tempus III se vztahuje na země, které jsou přijemci pomoci podle nařízení Rady (ES) č. 2666/2000 ze dne 5. prosince 2000 o pomoci pro Albánii, Bosnu a Hercegovinu, Chorvatsko, Svazovou republiku Jugoslávii a Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii [7], na nové nezávislé státy bývalého Sovětského svazu a Mongolsko uvedené v nařízení Rady (ES, Euratom) č. 99/2000 ze dne 29. prosince 1999 o poskytnutí pomoci partnerským státům ve východní Evropě a střední Asii [8] a na třetí země a území Středomoří uvedené v nařízení Rady (ES) č. 1488/96 ze dne 23. července 1996 o finančních a technických doprovodných opatřeních (MEDA) k reformě hospodářských a sociálních struktur v rámci evropsko-středomořského partnerství [9]. Tyto země a území se dále označují jako "způsobilé země"2. Na základě posouzení specifické situace v jednotlivých zemích se Komise stanoví po dohodě s dotyčnými způsobilými zeměmi a v souladu s postupy vymezenými v nařízeních uvedených v odstavci 1, zda se budou účastnit programu Tempus III, a povahu a podmínky jejich účasti. Podmínky čl. 10 odst. 1 se vztahují na způsobilé země, které se programu Tempus III neúčastní."2) Články 5, 6 a 7 se nahrazují tímto:"Článek 5Cíle1. Cílem programu Tempus III je v rámci obecných zásad a cílů nařízení uvedených v čl. 2 odst. 1 a doplňkově s programy a odvětvovými přístupy z nich vyplývajícími podporovat rozvoj systémů vysokoškolského vzdělávání ve způsobilých zemích prostřednictvím co nejvyváženější spolupráce s partnery ze všech členských států.2. Program Tempus III jmenovitěa) podporuje porozumění a sblížení mezi kulturami, rozvíjí svobodné a prosperující občanské společnosti ab) usnadňuje přizpůsobení a rozvoj vysokého školství ve smyslu lepší reakce na sociálně-ekonomické a kulturní požadavky způsobilých zemí tím, že se věnuje:i) otázkám rozvoje a restrukturalizace studijních programů v prioritních oblastech;ii) reformě a rozvoji struktur vysokoškolského vzdělávání, vysokých škol a jejich řízení;iii) rozvoji vzdělávání vedoucího k získání kvalifikace, v rámci kterého bude odstraněn nedostatek vysoce odborných dovedností, které jsou nutné v souvislosti s hospodářskou reformou a rozvojem, a to zejména zlepšením a rozšířením kontaktů s průmyslem;iv) přispění vysokoškolského vzdělávání a odborné přípravy k občanství a posílení demokracie.3. Při uskutečňování cílů programu Tempus III Komise respektuje obecnou politiku Společenství o rovných příležitostech pro muže a ženy. Komise rovněž zajistí, aby žádná skupina občanů nebyla vyloučena nebo znevýhodňována.Článek 6Dialog se způsobilými zeměmiKomise po dohodě s příslušnými orgány každé země vymezí podrobné priority a cíle, které má program Tempus III splnit, na základě cílů programu a ustanovení přílohy, a zejména v souladu sa) obecnými cíli nařízení uvedenými v čl. 2 odst. 1;b) hospodářskou, sociální a vzdělávací politikou každé způsobilé země;c) nutností udržovat vyvážený poměr mezi zvolenými prioritními oblastmi a prostředky vyčleněnými pro program Tempus III.Článek 7Výbor1. Komise provádí program Tempus III v souladu s přílohou na základě podrobných obecných zásad, které jsou přijímány každým rokem, a v závislosti na podrobných cílech a prioritách vymezených po dohodě s příslušnými orgány jednotlivých způsobilých zemí podle článku 6.2. Výbor uvedený v odstavcích 4 a 5 je Komisi nápomocen zejména při provádění programu s ohledem na cíle vymezené v článku 5 a koordinuje svou činnost s ostatními výbory zřízenými v oblasti vzdělávání (Socrates) a odborného vzdělávání (Leonardo).3. Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí týkající se následujících záležitostí se přijímají postupem podle odstavce 4:a) obecné zásady programu Tempus III;b) výběrová řízení a obecné zásady pro finanční podporu ze strany Společenství (výše, doba trvání a příjemci podpor);c) otázky s ohledem na celkovou vyváženost programu Tempus III, včetně rozdělení na jednotlivé akce;d) podrobné priority a cíle, na kterých je třeba se dohodnout s příslušnými orgány jednotlivých způsobilých zemí;e) opatření pro kontrolu a hodnocení programu Tempus III.4. Komisi je nápomocen výbor.Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.Výbor přijme svůj jednací řád.5. Komise může navíc konzultovat s výborem všechny ostatní otázky související s prováděním programu Tempus III, včetně výroční zprávy.V tomto případě se použijí články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES."3) Články 9 a 10 se nahrazují tímto:"Článek 9Spojení s ostatními činnostmi SpolečenstvíKomise zajistí postupem podle čl. 7 odst. 4 tohoto nařízení a případně postupem stanoveným v článku 10 nařízení (ES) č. 2666/2000, v článku 13 nařízení (Euratom, ES) č. 99/2000 a v článku 11 nařízení (ES) č. 1488/96 v rámci stanoveném ročními rozpočtovými rozhodnutími slučitelnost a případně doplňkovost mezi programem Tempus III a ostatními akcemi Společenství, uskutečňovanými jak ve Společenství, tak jako součást pomoci poskytované způsobilým zemím, zejména s ohledem na činnosti Evropské nadace odborného vzdělávání.Článek 10Koordinace s akcemi uskutečňovanými ve třetích zemích1. Komise zajistí vhodnou koordinaci s akcemi uskutečňovanými třetími zeměmi [10] nebo vysokými školami a podniky v těchto zemích ve stejné oblasti jako program Tempus III, případně včetně účasti na projektech programu Tempus III.2. Tato účast může mít různé formy, včetně jedné nebo více těchto forem:a) účast na projektech programu Tempus III na základě spolufinancování,b) využití možností, které poskytuje program Tempus III pro řízení dvoustranně financovaných výměnných akcí,c) koordinace iniciativ uskutečňovaných na vnitrostátní úrovni, které mají stejné cíle, ale jsou financovány a prováděny odděleně, s programem Tempus III,d) vzájemná výměna informací o všech významných iniciativách v této oblasti."4) V článku 12 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:"Do 30. června 2004 předloží Komise dílčí zprávu o výsledcích hodnocení, spolu s možnými návrhy na rozšíření nebo přizpůsobení programu Tempus III na období od 1. ledna 2007."5) V příloze se text pod nadpisem "Individuální granty" nahrazuje textem uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.Článek 2Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.V Lucemburku dne 27. června 2002.Za RadupředsedaM. Arias Cañete[1] Úř. věst. C 151 E, 25.6.2002, s. 118.[2] Stanovisko ze dne 14. května 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 149, 21.6.2002, s. 36.[4] Úř. věst. L 189, 30.7.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2698/2000 (Úř. věst. L 311, 12.12.2000, s. 1).[5] Úř. věst. L 120, 8.5.1999, s. 30. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2666/2000 (Úř. věst. L 306, 7.12.2001, s. 1).[6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[7] Úř. věst. L 306, 7.12.2000, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2415/2001 (Úř. věst. L 327, 12.12.2001, s. 3).[8] Úř. věst. L 12, 18.1.2000, s. 1.[9] Úř. věst. L 189, 30.7.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2698/2000 (Úř. věst. L 311, 12.12.2000, s. 1).[10] K těmto zemím patří členové skupiny 24, kteří nejsou členskými státy Společenství, jakož i Kyperská republika, Malta a přidružené země střední a východní Evropy a účast se týká projektů s nepřidruženými zeměmi střední a východní Evropy, které přicházejí v úvahu pro poskytnutí podpory v rámci programu Phare, jakož i jinými zeměmi, které se Společenství může následně rozhodnout začlenit.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"Individuální grantyKromě společných evropských projektů a strukturálních nebo doplňujících opatření uděluje Společenství také individuální granty učitelům, výzkumným pracovníkům, školitelům, správním zaměstnancům vysokých škol, úředníkům ve vedoucích funkcích na ministerstvech, osobám zabývajícím se plánováním vzdělávacích systémů a ostatním odborníkům z oblasti vzdělávání ze způsobilých zemí nebo ze Společenství, na pobyty určené k podpoře kvality, rozvoje a restrukturalizace vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání ve způsobilých zemích.Tyto pobyty se mimo jiné mohou týkat těchto oblastí:- rozvoj odborných programů a výukového materiálu,- vzdělávání pracovníků, zejména pomocí dalšího vzdělávání a stáží v průmyslu,- projekty vzdělávání, výzkumné projekty a projekty odborné přípravy,- činnosti na podporu rozvoje vysokoškolského vzdělávání,- účast na činnostech evropských sdružení, zejména sdružení vysokých škol."--------------------------------------------------


title: 2012/563/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2012 o uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2010

text:
               17.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 286/147

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2012
   o uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2010
   (2012/563/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2010,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2010, spolu s odpověďmi střediska (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2012 (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2965/94 ze dne 28. listopadu 1994 o zřízení Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie (3), a zejména na článek 14 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0125/2012),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2010;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí ředitelce Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 366, 15.12.2011, s. 117.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 314, 7.12.1994, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: 2005/244/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 3. března 2005 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Vietnamské socialistické republiky o přístupu na trh

text:
               22.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 75/35

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 3. března 2005
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Vietnamské socialistické republiky o přístupu na trh
   (2005/244/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise sjednala jménem Společenství dvoustrannou dohodu o předčasném provádění závazků týkajících se přístupu na trh v souvislosti s přistoupením Vietnamu k WTO.

               (2)

               Uvedená dohoda byla parafována dne 3. prosince 2004.

               (3)

               Je nezbytné, aby uvedená dohoda, která bude mít povahu pouze dočasnou a sui generis, vstoupila v platnost co nejdříve, pokud má být účinnou. Uzavření uvedené dohody se nedotýká rozdělení pravomocí mezi Společenství a jeho členské státy v souladu s právem Společenství, jak je vykládáno Soudním dvorem.

               (4)

               Uvedená dohoda by měla být schválena jménem Společenství,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a vládou Vietnamské socialistické republiky o přístupu na trh se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu zavazující Společenství.
   Článek 3
   Komise přijme postupem podle článku 17 nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 ze dne 12. října 1993 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí (1) opatření stanovené v čl. 5 prvním pododstavci uvedené dohody, které spočívá v opětovném použití textilních a oděvních kvót v případě, že Vietnam nesplní své závazky vyplývající z článků 2, 3 a 4 uvedené dohody a z odstavce 9 dohody ve formě výměny dopisů parafované dne 15. února 2003.
   Ustanovení tohoto rozhodnutí, kterým se dohoda schvaluje, mají přednost před ustanoveními nařízení (EHS) č. 3030/93, pokud se týkají stejného předmětu.

      V Bruselu dne 3. března 2005.

            Za Radu

         F. BILTGEN

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 275, 8.11.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2200/2004 (Úř. věst. L 374, 22.12.2004, s. 1).
   DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a vládou Vietnamské socialistické republiky o přístupu na trh
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   a
   VLÁDA VIETNAMSKÉ SOCIALISTICKÉ REPUBLIKY
   dále označované společně jen „strany“ a jednotlivě „strana“,
   UZNÁVAJÍCE význam koordinace a posílení přátelství, spolupráce a vzájemných vztahů mezi Vietnamskou socialistickou republikou a Evropským společenstvím a
   PŘEJÍCE SI rozvíjet a rozšiřovat obchodní a investiční vztahy mezi Vietnamskou socialistickou republikou a Evropským společenstvím,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Od 1. ledna 2005 pozastaví Evropské společenství textilní a oděvní kvóty uplatňované pro Vietnamskou socialistickou republiku s cílem tyto kvóty zcela zrušit.
   Článek 2
   Od 1. ledna 2005 Vietnamská socialistická republika:

               —

               bude uplatňovat cla na oděvy, tkaniny a zhotovené výrobky a vlákna na úrovních, ke kterým se Vietnam zavázal v dohodě o obchodu s textilem a oděvy a jiných opatřeních otevřenosti trhu, jež byla parafována v Hanoji dne 15. února 2003 (1),

               —

               bude uplatňovat celní sazbu ve výši 5 % na přízi,

               —

               bude uplatňovat celní sazbu ve výši 65 % na vína a lihoviny,

               —

               poskytne investorům a poskytovatelům služeb z Evropského společenství zacházení, které nebude méně příznivé než zacházení s investory a poskytovateli služeb z USA na základě ustanovení kapitol o investicích a obchodu v oblasti služeb dvoustranné obchodní dohody mezi Vietnamskou socialistickou republikou a Spojenými státy americkými a příslušných příloh uvedené dohody,

               —

               umožní hospodářským subjektům z ES investovat v odvětví výroby cementu a slínku na základě přepisů platných v tomto odvětví ve Vietnamu. Tyto předpisy jsou nediskriminační,

               —

               umožní investorům z ES v odvětví telekomunikací, kteří v současné době působí ve Vietnamu na základě smluv o obchodní spolupráci s vietnamskými hospodářskými subjekty, ponechat v platnosti stávající ujednání nebo je převést na jinou formu provozovny, a to za podmínek, které budou přinejmenším stejně výhodné jako podmínky stávající a v souladu s dohodou v rámci WTO parafovanou Vietnamem a Evropským společenstvím dne 9. října 2004,

               —

               odstraní všechna omezení týkající se okruhu zákazníků, kterým poskytují své služby dodavatelé počítačových služeb, stavebních služeb, inženýrských služeb, integrovaných inženýrských služeb, služeb architektů a služeb územního plánování z Evropského společenství, kteří v současné době působí ve Vietnamu,

               —

               posoudí možnost udělení licencí v jednotlivých případech a za podmínek stanovených v dohodě v rámci WTO parafované Vietnamem a Evropským společenstvím dne 9. října 2004 hospodářským subjektům z Evropského společenství na založení podniků ve Vietnamu, které budou ve výhradním vlastnictví hospodářského subjektu z Evropského společenství za účelem poskytování počítačových služeb, stavebních služeb, inženýrských služeb, integrovaných inženýrských služeb, služeb architektů a služeb územního plánování z ES, a to bez omezení okruhu zákazníků, kterým jsou tyto služby poskytovány,

               —

               umožní 4 (čtyřem) farmaceutickým společnostem z Evropského společenství provádět ve Vietnamu výrobu na zakázku, aniž by byl nutný převod licencí, a ponechat si jakákoli stávající povolení pro uvádění dovážených produktů na trh,

               —

               umožní společnostem z Evropského společenství zakládat společné podniky s vietnamskými partnery, a to bez omezení kapitálového vkladu společností z Evropského společenství, za účelem investic do výstavby kancelářských budov a bytů k prodeji a pronájmu na základě právních předpisů Vietnamu o prodeji a pronájmu nemovitostí.

         Článek 3
   Nejpozději 31. března 2005 Vietnamská socialistická republika:

               —

               udělí 1 (jednomu) distributorovi z Evropského společenství licenci na založení podniku ve Vietnamu, který bude ve výhradním vlastnictví hospodářského subjektu z Evropského společenství, a to na základě podmínek stanovených v dohodě v rámci WTO parafované Vietnamem a Evropským společenstvím dne 9. října 2004,

               —

               udělí 1 (jednomu) pojistiteli z Evropského společenství licenci k podnikání v odvětví životního pojištění ve Vietnamu,

               —

               povolí společné podniky s 51 % kapitálovým vkladem lodních dopravců z Evropského společenství a umožní 1 (jednomu) lodnímu dopravci z Evropského společenství vytvořit ve Vietnamu podnik ve výhradním vlastnictví hospodářského subjektu z Evropského společenství za účelem realizace činností pro příslušného lodního dopravce, a to za podmínek stanovených v dohodě v rámci WTO parafované Vietnamem a Evropským společenstvím dne 9. října 2004,

               —

               udělí 1 (jednomu) poskytovateli služeb z Evropského společenství licenci na poskytování služeb automatizovaného rezervačního systému ve Vietnamu, a to na základě podmínek stanovených v dohodě v rámci WTO parafované Vietnamem a Evropským společenstvím dne 9. října 2004,

               —

               zavede celní kvótu na dovoz 3 500 kusů zkompletovaných jednotek (CBU) motocyklů nebo skútrů pocházejících z Evropského společenství ve výši 70 % stávající celní sazby. Přinejmenším 50 % této kvóty bude vyhrazeno vietnamským zprostředkovatelům a distributorům řádně zplnomocněným výrobci z Evropského společenství.

         Článek 4
   Vietnamská socialistická republika:

               —

               poskytne investorům z ES zacházení, které nebude méně příznivé než zacházení s japonskými investory na základě dvoustranné investiční dohody mezi Vietnamskou socialistickou republikou a Japonskem, a to ke dni vstupu uvedené dohody v platnost,

               —

               v letech 2005 a 2006 udělí 3 (tři) licence dodavatelům environmentálních služeb z Evropského společenství k působení ve Vietnamu v podobě podniků, které budou ve výhradním vlastnictví hospodářských subjektů z Evropského společenství, a to za účelem poskytování environmentálních služeb, s výjimkou služeb v oblasti posuzování vlivů na životní prostředí, a to v rozsahu činností a na základě podmínek stanovených v dohodě v rámci WTO parafované Vietnamem a Evropským společenstvím dne 9. října 2004,

               —

               umožní distributorům z Evropského společenství, kteří legálně působí ve Vietnamu, otevřít 4 (čtyři) další obchody v roce 2005 a 2 (dva) další obchody v roce 2006,

               —

               udělí 1 (jednomu) distributorovi z Evropského společenství licenci k působení ve Vietnamu v podobě podniku ve výhradním vlastnictví hospodářského subjektu z Evropského společenství, a to na základě podmínek stanovených v dohodě v rámci WTO parafované Vietnamem a Evropským společenstvím dne 9. října 2004,

               —

               nejpozději do prosince 2004 omezí seznam zakázaných molekul na 5–7 molekul a nejpozději 31. prosince 2005 tento seznam pro Evropské společenství zruší.

         Článek 5
   Evropské společenství může znovu použít textilní a oděvní kvóty na úrovni celkového objemu textilních a oděvních kvót stanovených Evropským společenstvím pro Vietnam v roce 2004, navýšené o roční sazbu stanovenou v dohodě o obchodu s textilem a oděvy a jiných opatřeních otevřenosti trhu parafované v Hanoji dne 15. února 2003 v případě, že Vietnam nesplní kterýkoli ze svých závazků uvedených v článcích 2, 3 a 4 této dohody nebo v odstavci 9 výše uvedené dohody z roku 2003.
   V případě, že Evropské společenství nesplní své závazky uvedené v článku 1 této dohody nebo v odstavci 9 dohody o obchodu s textilem a oděvy a jiných opatřeních otevřenosti trhu parafované v Hanoji dne 15. února 2003, může Vietnam pozastavit uplatňování svých závazků vyplývajících z článků 2, 3 a 4 této dohody.
   Článek 6
   Tato dohoda vstupuje v platnost výměnou písemných oznámení stran o ukončení jejich vnitřních postupů k tomuto účelu.
   Každá smluvní strana může kdykoli navrhnout změny této dohody nebo tuto dohodu vypovědět s výpovědní lhůtou alespoň šest měsíců. V případě vypovězení končí platnost této dohody uplynutím výpovědní lhůty.
   Použitelnost dohody končí ke dni přistoupení Vietnamu k WTO.
   Strany budou usilovat o ukončení svých vnitřních postupů tak, aby tato dohoda byla provedena do 31. prosince 2004.
   Článek 7
   Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a vietnamském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

            Za Evropské společenství

            Za vládu Vietnamské socialistické republiky

      (1)  Zveřejněna v
         Úředním věstníku Evropské unie L 152, 26.6.2003, s. 42 jako „Dohoda ve formě výměny dopisů, kterou se mění dohoda mezi Evropským společenstvím a Vietnamskou socialistickou republikou o obchodu s textilními a oděvními výrobky a jiných opatřeních otevřenosti trhu naposledy pozměněná dohodou ve formě Výměny dopisů parafovanou dne 31. března 2000“.


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2015/1380 ze dne 10. srpna 2015, kterým se Dánskému království povoluje ratifikovat Úmluvu o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení a Protokol k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel, které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001 (oznámeno pod číslem C(2015) 5553)

text:
               12.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 213/6

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/1380
   ze dne 10. srpna 2015,
   kterým se Dánskému království povoluje ratifikovat Úmluvu o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení a Protokol k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel, které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001

         (oznámeno pod číslem C(2015) 5553)

   (Pouze dánské znění je závazné)
   Evropská komise
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/325/ES ze dne 27. dubna 2006 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutích v občanských a obchodních věcech (1), zejména na článek 1a uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle ustanovení čl. 5 odst. 2 Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutích v občanských a obchodních věcech (2) (dále jen „dohoda“) má Dánsko povinnost se zdržet uzavírání mezinárodních smluv, které by mohly ovlivnit nebo změnit působnost nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (3), ledaže by to učinilo po dohodě s Evropskou unií a došlo by k uspokojivým ujednáním s ohledem na vztah mezi dohodou mezi Evropskou unií a Dánskem na jedné straně a dotčenou mezinárodní dohodou na straně druhé. Nařízení (ES) č. 44/2001 bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (4).

               (2)

               V souladu s čl. 3 odst. 2 dohody oznámilo Dánsko dopisem ze dne 20. prosince 2012 Komisi své rozhodnutí obsah nařízení (EU) č. 1215/2012 (5) provést. V souladu s čl. 3 odst. 6 dohody byly dánským oznámením založeny vzájemné závazky mezi Dánskem a Evropskou unií podle mezinárodního práva. Nařízení (EU) č. 1215/2012 tedy představuje změnu dohody.

               (3)

               Dne 30. března 2015 požádalo Dánsko Evropskou unii o souhlas s jeho návrhem ratifikace Úmluvy o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení (dále jen „úmluva“) a Protokolu k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel (dále jen „protokol“), které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001.

               (4)

               Na některé otázky upravované úmluvou a protokolem se vztahuje i nařízení (EU) č. 1215/2012, na nějž mají tudíž dané nástroje dopad. Zejména článek 13 úmluvy a článek X protokolu upravují předběžná opatření. Posledně uvedený článek se použije, pouze pokud smluvní stát protokolu učinil prohlášení podle článku XXX odst. 2. Kromě toho článek 43 úmluvy a článek XXI protokolu upravují příslušnost soudů podle článku 13 úmluvy. Souhlas Evropské unie s tím, aby Dánsko ratifikovalo úmluvu a protokol, je proto nezbytný, jelikož tato pravidla ovlivňují nařízení (EU) č. 1215/2012.

               (5)

               Podle článku 1a rozhodnutí 2006/325/ES pro účely použití čl. 5 odst. 2 dohody musí Komise před přijetím rozhodnutí o vyjádření souhlasu Unie posoudit, zda mezinárodní dohoda, kterou Dánsko zamýšlí uzavřít, nebude mít za následek neúčinnost dohody ani narušení řádného fungování systému založeného jejími pravidly.

               (6)

               Evropská unie přistoupila k úmluvě a protokolu na základě rozhodnutí Rady 2009/370/ES (6), a dne 28. dubna 2009 uložila listinu o přistoupení.

               (7)

               V souladu s rozhodnutím 2009/370/ES učinila Evropská unie po přistoupení k úmluvě a protokolu prohlášení podle článku 55 úmluvy v souvislosti s použitím článků 13 a 43 v případech, kdy má dlužník bydliště na území členského státu Evropské unie. Rovněž učinila prohlášení podle článku XXX odst. 5 protokolu, že článek XXI protokolu se nepoužije v rámci Evropské unie a že v této věci se použije nařízení (ES) č. 44/2001 v případě členských států, jež jsou vázány uvedeným nařízením či jinou dohodou určenou na rozšíření jeho účinků. V souvislosti s článkem X protokolu neučinila žádné prohlášení.

               (8)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie se Dánsko neúčastnilo přijímání rozhodnutí č. 2009/370/ES, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Úmluvou a protokolem bude vázáno pouze jako samostatná smluvní strana.

               (9)

               Vzhledem k těmto okolnostem a ke skutečnosti, že úmluva a protokol vstoupily v platnost dne 1. srpna 2009 ve všech členských státech Evropské unie kromě Dánska, se Komise domnívá, že jejich ratifikace Dánskem nebude mít za následek neúčinnost dohody ani narušení řádného fungování systému založeného jejími pravidly, pokud Dánsko učiní prohlášení podle článku 55 úmluvy a čl. XXX odst. 5 protokolu podobná těm, jež učinila Evropská unie. Za téhož předpokladu nebudou ovlivněny podmínky, za kterých přistoupila k úmluvě a protokolu samotná Evropská unie.

               (10)

               Proto by Evropská unie měla Dánsku ratifikaci úmluvy a protokolu povolit. Při ratifikaci úmluvy a protokolu by Dánsko mělo učinit prohlášení týkající se článků 13 a 43 úmluvy a článku XXI protokolu obdobná jako prohlášení učiněná Evropskou unií,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Komise jménem Evropské unie povoluje Dánsku ratifikovat Úmluvu o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení a Protokol k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel, které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001.
   Článek 2
   Při ratifikaci úmluvy a protokolu Dánsko učiní tato prohlášení:

                  „1.

                  Podle článku 55 úmluvy z Kapského Města v případech, kdy má dlužník bydliště na území členského státu Evropské unie, bude Dánsko používat články 13 a 43 úmluvy pro předběžná opatření pouze v souladu s článkem 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (7) podle výkladu Soudního dvora Evropské unie ve smyslu článku 24 Bruselské úmluvy ze dne 27. září 1968 o příslušnosti a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (8).

                  2.

                  V souladu s čl. XXX odst. 5 leteckého protokolu nebude Dánsko používat článek XXI uvedeného protokolu a v této věci se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech.

   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno Dánskému království.

      V Bruselu dne 10. srpna 2015.

            Za Komisi

         Věra JOUROVÁ

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 120, 5.5.2006, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 299, 16.11.2005, s. 62.

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 351, 20.12.2012, s. 1).

      (5)  Úř. věst. L 79, 21.3.2013, s. 4.

      (6)  Rozhodnutí Rady 2009/370/ES ze dne 6. dubna 2009 o přistoupení Evropského společenství k Úmluvě o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení a Protokolu k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel, které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001 (Úř. věst. L 121, 15.5.2009, s. 3).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1530 ze dne 28. dubna 2016 o uzavření účtů Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění za rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/272

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1530
   ze dne 28. dubna 2016
   o uzavření účtů Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění za rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění za rozpočtový rok 2014 spolu s odpovědí orgánu (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria orgánu za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05584/2016 – C8-0087/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/79/ES (4), a zejména na článek 64 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finančním nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Hospodářského a měnového výboru (A8-0091/2016),

               1.

               konstatuje, že konečná roční účetní závěrka Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění odpovídá znění připojenému ke zprávě Účetního dvora;

               2.

               schvaluje uzavření účtů Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění na rozpočtový rok 2014;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, Radě, Komisi, a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 409, 9.12.2015, s. 175.

      (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 48.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/839 ze dne 27. dubna 2015, kterým se určují úvěrové instituce podléhající komplexnímu hodnocení (ECB/2015/21)

text:
                  29.5.2015

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 132/88

            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2015/839
      ze dne 27. dubna 2015,
      kterým se určují úvěrové instituce podléhající komplexnímu hodnocení (ECB/2015/21)
      RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 1. písm. f), čl. 4 odst. 3, čl. 6 odst. 5 písm. d) a články 9 až 13 uvedeného nařízení,
      s ohledem na návrh Rady dohledu,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  V souladu s čl. 33 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 1024/2013 provedla Evropská centrální banka (ECB) v roce 2014 komplexní hodnocení úvěrových institucí uvedených v rozhodnutí ECB/2014/3 (2), včetně hodnocení jejích rozvah.

                  (2)

                  ECB by měla provést komplexní hodnocení rozsahem a hloubkou srovnatelné s tím, které provedla v roce 2014, ve vztahu k úvěrovým institucím, na které se předchozí hodnocení nevztahovalo a které se staly významnými po přijetí rozhodnutí ECB/2014/3.

                  (3)

                  Toto hodnocení by mělo zahrnovat tři úvěrové instituce, které ECB klasifikuje jako významné na základě významu přeshraniční činnosti dohlížené skupiny ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013 a článků 59 a 60 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (3). Mělo by rovněž zahrnovat úvěrovou instituci, která je klasifikována jako významná podle čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013, neboť je jednou ze tří nejvýznamnějších institucí v zúčastněném členském státě, a dále významnou úvěrovou instituci, jež vznikla v roce 2014 v důsledku opatření k řešení krize, která přijal vnitrostátní příslušný orgán ve vztahu k úvěrové instituci, která byla předtím klasifikována jako významná.

                  (4)

                  V případě posledně jmenované instituce by měl být v roce 2015 proveden pouze zátěžový test, protože její aktiva byla předmětem přezkumu kvality aktiv a zvláštního auditu, avšak instituce jako taková zátěžový test nepodstoupila.

                  (5)

                  V zájmu zajištění rovných podmínek by do tohoto hodnocení měly být dále zahrnuty další čtyři úvěrové instituce, které mohou splňovat kritéria významnosti uvedená v čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013 na základě údajů ke konci účetního období 2014.

                  (6)

                  ECB může od osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 požadovat poskytnutí veškerých relevantních informací, které ECB potřebuje k provedení komplexního hodnocení. ECB může rovněž využít pravomoci podle článků 11 až 13 uvedeného nařízení.

                  (7)

                  ECB by měla při provádění tohoto komplexního hodnocení úzce spolupracovat s vnitrostátními příslušnými orgány,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Subjekty podléhající komplexnímu posouzení
      1.   Subjekty uvedené v příloze podléhají komplexnímu hodnocení prováděnému ECB.
      2.   V případě úvěrové instituce Novo Banco, SA, bude v rámci komplexního hodnocení proveden pouze zátěžový test.
      3.   Úvěrové instituce, které jsou v příloze určeny jako instituce podléhající komplexnímu hodnocení, poskytnou v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 1024/2013 veškeré informace, které jsou pro toto komplexní hodnocení významné a které si ECB vyžádá.
      Článek 2
      Vyšetřovací pravomoci
      1.   V souladu s článkem 11 nařízení (EU) č. 1024/2013 může ECB vykonávat své vyšetřovací pravomoci ve vztahu k úvěrovým institucím určeným v příloze.
      2.   Informace poskytnuté úvěrovými institucemi ECB ověří, v případě potřeby i kontrolou na místě, přičemž jsou jí v souladu s články 9 až 13 nařízení (EU) č. 1024/2013 nápomocny vnitrostátní příslušné orgány, případně za účasti třetích osob. V případě potřeby může ECB vyzvat vnitrostátní příslušné orgány, aby jmenovaly auditory za účelem provedení přezkumu kvality aktiv v rámci komplexního hodnocení.
      Článek 3
      Vstup v platnost
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. května 2015.

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 27. dubna 2015.

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

         (2)  Rozhodnutí ECB/2014/3 ze dne 4. února 2014, kterým se určují úvěrové instituce podléhající komplexnímu hodnocení (Úř. věst. L 69, 8.3.2014, s. 107).

         (3)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).

         PŘÍLOHA

            INSTITUCE ZAHRNUTÉ DO KOMPLEXNÍHO HODNOCENÍ

            Belgie

         Banque Degroof S.A.

            Francie

         Agence Française de Développement (*)

            Lucembursko

         J.P. Morgan Bank Luxembourg S.A. (*)

            Malta

         Mediterranean Bank plc (*)

            Rakousko

         Sberbank Europe AG
         VTB Bank (Austria) AG

            Portugalsko

         Novo Banco, SA (pouze pro zátěžový test)

            Slovinsko

         Unicredit Banka Slovenija d.d.

            Finsko

         Kuntarahoitus Oyj (Municipality Finance plc) (*)

            (*)  Méně významné úvěrové instituce, které mohou být překlasifikovány jako významné úvěrové instituce na základě údajů ke konci účetního období 2014.