title: Rozhodnutí Rady ze dne 14. listopadu 2016 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Řecko

text:
               16.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/4

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 14. listopadu 2016
   o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Řecko
   (2016/C 421/04)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (1), a zejména na články 23 a 24 uvedeného nařízení,
   s ohledem na seznamy kandidátů předložené Radě vládami členských států,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 20. září 2016 (2) jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků na období od 25. září 2016 do 24. září 2018.

               (2)

               Řecká vláda předložila další návrhy na jmenování na několik míst, která je třeba obsadit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Na období od 25. září 2016 do 24. září 2018 jsou jmenováni tito členové a náhradníci Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků:
   I.   ZÁSTUPCI VLÁD

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Řecko

               Georgios NERANTZIS
               Panagiota STAMATIOU

               Christina LEVENTAKOU

   II.   ZÁSTUPCI ODBOROVÝCH ORGANIZACÍ

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Řecko

               Efthymios KATSIKAS
               Athanasios VASILOPOULOS

               Themistoklis GRIGORIADIS

   III.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Řecko

               Rena BARDANIOVÁ
               Evangelia ARANITOU

               Nikolaos ZOITOS

         Článek 2
   Členy a náhradníky, kteří zatím nebyli navrženi, jmenuje Rada později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 14. listopadu 2016.

            Za Radu

            předsedkyně

         G. MATEČNÁ

      (1)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 20. září 2016 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků (Úř. věst. C 348, 23.9.2016, s. 3).


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/1162 ze dne 30. června 2016 o poskytování důvěrných informací v souvislosti s vyšetřováním trestných činů (ECB/2016/19)

text:
               16.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 192/73

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2016/1162
   ze dne 30. června 2016
   o poskytování důvěrných informací v souvislosti s vyšetřováním trestných činů (ECB/2016/19)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 12.3 tohoto statutu,
   s ohledem na rozhodnutí ECB/2004/2 ze dne 19. února 2004, kterým se přijímá jednací řád Evropské centrální banky (1), a zejména na články 23 a 23a uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souvislosti se zřízením jednotného mechanismu dohledu by Evropská centrální banka (ECB) i vnitrostátní příslušné orgány mohly obdržet žádosti vnitrostátních orgánů zabývajících se vyšetřováním trestných činů o poskytnutí důvěrných informací, které vznikly nebo byly získány při plnění jejich úkolů a povinností v oblasti dohledu.

               (2)

               Článek 136 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (2) stanoví, že má-li ECB při plnění svých úkolů podle nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (3) důvod domnívat se, že mohlo dojít ke spáchání trestného činu, požádá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, aby věc postoupil příslušným orgánům za účelem vyšetřování a případného trestního stíhání v souladu s vnitrostátními právními předpisy.

               (3)

               Vnitrostátní příslušné orgány dlouhodobě spolupracují s vnitrostátními orgány zabývajícími se vyšetřováním trestných činů v oblasti přístupu k důvěrným informacím o dohlížených subjektech nebo dohlížených skupinách ve smyslu čl. 2 bodu 20 či 21 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Podmínky takové spolupráce a poskytování důvěrných informací vnitrostátním orgánům zabývajícím se vyšetřováním trestných činů jsou do značné míry stanoveny vnitrostátním právem. Právo Unie má však určitý dopad na podmínky, za nichž mohou být důvěrné informace, jimiž disponují příslušné orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně ECB, poskytnuty vnitrostátním orgánům zabývajícím se vyšetřováním trestných činů na jejich žádost. Tato ustanovení práva Unie zakotvují například zásadu loajální spolupráce, povinnost v dobré víře spolupracovat a vyměňovat si informace v rámci jednotného mechanismu dohledu, povinnost chránit osobní údaje a povinnost zachovávat služební tajemství.

               (4)

               Kromě toho, že se tyto podmínky vztahují na poskytování důvěrných informací, které se týkají úkolů svěřených ECB nařízením (EU) č. 1024/2013, včetně informací, jimiž disponují vnitrostátní příslušné orgány v souvislosti s poskytováním pomoci ECB při plnění jejích úkolů podle uvedeného nařízení, mohou se v zásadě vztahovat též na poskytování důvěrných informací, které se týkají úkolů v oblasti měnové politiky a jiných úkolů souvisejících s ESCB nebo Eurosystémem.

               (5)

               ECB by měla plnit povinnost zachovávat služební tajemství a zabezpečit své fungování a svou nezávislost. Kromě toho by ECB měla nadále respektovat veřejný zájem a některé soukromé zájmy a v této souvislosti neposkytovat určité dokumenty nebo informace, pokud by jejich poskytnutí uvedené zájmy poškodilo. Tyto povinnosti by však neměly vést k absolutnímu zákazu poskytovat vnitrostátním orgánům zabývajícím se vyšetřováním trestných činů důvěrné informace, které jsou předmětem služebního tajemství.

               (6)

               Právo Unie stanoví, že je třeba chránit důvěrnost určitých informací nebo dokumentů, včetně osobních údajů, a až na určité výjimky zakazuje poskytování důvěrných informací nebo dokumentů třetím osobám. Konkrétně podle pravidel týkajících se profesního tajemství uvedených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (4) lze důvěrné informace, které osoby pracující v současnosti nebo v minulosti pro příslušné orgány a auditoři nebo odborníci jednající jménem příslušných orgánů získají při plnění svých povinností, poskytnout pouze v souhrnné nebo obecné podobě, z níž nelze určit totožnost jednotlivých úvěrových institucí, aniž jsou dotčeny případy, na něž se vztahuje trestní právo.

               (7)

               Článek 37.2 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky stanoví, že osoby mající přístup k údajům, na něž se vztahují právní předpisy Unie ukládající povinnost mlčenlivosti, podléhají těmto předpisům.

               (8)

               V právu Unie dosud nebyl vytvořen procesní rámec pro nakládání se žádostmi, které ECB, vnitrostátní příslušné orgány nebo národní centrální banky obdrží od vnitrostátních orgánů zabývajících se vyšetřováním trestných činů a které se týkají poskytnutí důvěrných informací souvisejících s úkoly svěřenými ECB nařízením (EU) č. 1024/2013, včetně informací, jimiž disponuje vnitrostátní příslušný orgán nebo národní centrální banka v souvislosti s poskytováním pomoci ECB při plnění jejích úkolů podle nařízení (EU) č. 1024/2013, nebo s úkoly v oblasti měnové politiky a jinými úkoly souvisejícími s ESCB nebo Eurosystémem. Uplatňování vnitrostátních procesních pravidel, která se vztahují na tyto žádosti, by však mělo být v souladu se všeobecnými zásadami práva Unie, zejména se zásadou loajální spolupráce a povinnostmi v dobré víře spolupracovat a vyměňovat si informace, tak jak je uvedeno v článku 6 nařízení (EU) č. 1024/2013. V této souvislosti by ECB v souladu s právem Unie uvítala, kdyby byla konzultována nebo případně informována o žádostech, které vnitrostátní příslušný orgán nebo národní centrální banka obdrží od vnitrostátních orgánů zabývajících se vyšetřováním trestných činů a které se týkají poskytnutí důvěrných informací souvisejících s úkoly svěřenými ECB nařízením (EU) č. 1024/2013, včetně informací, jimiž disponuje vnitrostátní příslušný orgán nebo národní centrální banka v souvislosti s poskytováním pomoci ECB při plnění jejích úkolů podle nařízení (EU) č. 1024/2013, nebo s úkoly v oblasti měnové politiky a jinými úkoly souvisejícími s ESCB nebo Eurosystémem.

               (9)

               Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na žádosti o přístup k informacím, které se týkají osob, jež jsou v pracovním poměru s ECB nebo s ní mají přímý či nepřímý smluvní vztah za účelem provedení stavebních prací, dodání výrobků nebo poskytnutí služeb.

               (10)

               Toto rozhodnutí by proto mělo vymezit podmínky, které ECB uplatňuje v souvislosti s poskytováním důvěrných informací, jež se týkají úkolů svěřených ECB nařízením (EU) č. 1024/2013 nebo úkolů v oblasti měnové politiky a jiných úkolů souvisejících s ESCB/Eurosystémem, vnitrostátními příslušnými orgány a národními centrálními bankami vnitrostátním orgánům zabývajícím se vyšetřováním trestných činů, a s tím související procesní rámec.

               (11)

               Kancelář pro compliance, správu a řízení ECB je v rámci ECB koordinátorem pro žádosti o přístup k dokumentům, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:

               a)

               „důvěrnými informacemi“ se rozumějí jakékoli důvěrné informace včetně informací, na něž se vztahují právní předpisy na ochranu údajů, služební tajemství nebo pravidla o zachovávání profesního tajemství stanovená ve směrnici 2013/36/EU, nebo dokumentů, které jsou označeny jako „ECB-CONFIDENTIAL“ nebo „ECB-SECRET“ podle režimu utajování informací ECB, s výjimkou informací, které se týkají osob, jež jsou v pracovním poměru s ECB nebo s ní mají přímý či nepřímý smluvní vztah za účelem provedení stavebních prací, dodání výrobků nebo poskytnutí služeb;

               b)

               „vnitrostátním orgánem zabývajícím se vyšetřováním trestných činů“ se rozumí vnitrostátní orgán s pravomocí v oblasti trestního práva;

               c)

               „vnitrostátní příslušný orgán“ má stejný význam jako v článku 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013. Tímto nejsou dotčena ujednání podle vnitrostátních právních předpisů, která svěřují určité úkoly v oblasti dohledu národní centrální bance, která není určena jako vnitrostátní příslušný orgán. S ohledem na tato ujednání se odkaz na vnitrostátní příslušný orgán v tomto rozhodnutí vztahuje též na národní centrální banku, pokud jde o úkoly v oblasti dohledu, které jsou jí svěřeny na základě vnitrostátních právních předpisů.

         Článek 2
   Žádosti, které ECB obdrží od vnitrostátních orgánů zabývajících se vyšetřováním trestných činů
   1.   ECB může na žádost vnitrostátního orgánu zabývajícího se vyšetřováním trestných činů poskytnout důvěrné informace, kterými disponuje a které se týkají úkolů svěřených ECB nařízením (EU) č. 1024/2013 nebo úkolů v oblasti měnové politiky či jiných úkolů souvisejících s ESCB nebo Eurosystémem, vnitrostátnímu příslušnému orgánu nebo národní centrální bance za účelem poskytnutí těchto informací dotyčnému vnitrostátnímu orgánu zabývajícímu se vyšetřováním trestných činů, jsou-li splněny níže uvedené podmínky:

               a)

               dotčený vnitrostátní příslušný orgán nebo dotčená národní centrální banka se zaváže vyřídit tuto žádost jménem ECB;

               b)

               i) v právu Unie nebo ve vnitrostátním právu je zakotvena výslovná povinnost poskytnout tyto informace vnitrostátnímu orgánu zabývajícímu se vyšetřováním trestných činů, nebo ii) příslušný právní rámec poskytnutí takových důvěrných informací umožňuje a pro odepření poskytnutí těchto informací neexistují naléhavé důvody spojené s potřebou chránit zájmy Unie nebo zabránit jakémukoli zasahování do fungování a nezávislosti ECB, zejména tehdy, pokud by bylo ohroženo plnění jejích úkolů;

               c)

               dotčený vnitrostátní příslušný orgán nebo dotčená národní centrální banka se zaváže vyžadovat od vnitrostátního orgánu zabývajícího se vyšetřováním trestných činů, aby zaručil, že poskytnuté důvěrné informace nebudou zveřejněny.

         2.   Odstavcem 1 nejsou dotčena žádná zvláštní ustanovení práva Unie nebo vnitrostátního práva, která se týkají poskytování takových důvěrných informací.
   Článek 3
   Žádosti, které vnitrostátní příslušné orgány nebo národní centrální banky obdrží od vnitrostátních orgánů zabývajících se vyšetřováním trestných činů
   1.   ECB požaduje, aby se vnitrostátní příslušné orgány a národní centrální banky zavázaly, že poté, co obdrží žádost vnitrostátního orgánu zabývajícího se vyšetřováním trestných činů o poskytnutí důvěrných informací, které se týkají úkolů svěřených ECB nařízením (EU) č. 1024/2013 nebo úkolů v oblasti měnové politiky či jiných úkolů souvisejících s ESCB nebo Eurosystémem, budou ECB konzultovat, je-li to možné, ohledně toho, jak tuto žádost vyřídit, a to bez ohledu na to, zda dotčenými informacemi disponuje ECB nebo dotčený vnitrostátní příslušný orgán či dotčená národní centrální banka. ECB poskytne stanovisko ohledně toho, zda lze předmětné informace poskytnout nebo případně zda existují naléhavé důvody pro odepření poskytnutí předmětných důvěrných informací, spojené s potřebou chránit zájmy Unie nebo zabránit jakémukoli zasahování do fungování a nezávislosti ECB. ECB poskytne vnitrostátnímu příslušnému orgánu nebo národní centrální bance stanovisko, pokud je konzultována včas před tím, než vnitrostátní příslušný orgán nebo národní centrální banka přijme konečné rozhodnutí a poskytne konečnou odpověď na danou žádost.
   2.   ECB požaduje, aby se vnitrostátní příslušné orgány zavázaly, že budou ECB včas a v každém případě před poskytnutím konečné odpovědi informovat o žádostech o zpřístupnění důvěrných informací, které obdrží od vnitrostátních orgánů zabývajících se vyšetřováním trestných činů a které se týkají méně významných úvěrových institucí, nad nimiž dotčený vnitrostátní příslušný orgán vykonává přímý dohled v rámci výkonu svých povinností v oblasti dohledu podle nařízení (EU) č. 1024/2013, pokud má daný vnitrostátní příslušný orgán za to, že požadované informace jsou významné nebo že jejich poskytnutí by mohlo negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu. ECB vyvine maximální úsilí, aby poskytla odpověď ve lhůtě stanovené dotčeným vnitrostátním příslušným orgánem, za předpokladu, že tato lhůta je přiměřená, objektivně odůvodněná a uplyne před tím, než vnitrostátní příslušný orgán přijme konečné rozhodnutí a poskytne konečnou odpověď vnitrostátnímu orgánu zabývajícímu se vyšetřováním trestných činů.
   3.   ECB požaduje, aby se vnitrostátní příslušné orgány a národní centrální banky zavázaly, že budou ECB pravidelně informovat o všech žádostech vnitrostátních orgánů zabývajících se vyšetřováním trestných činů, o kterých ECB nebyla konzultována v souladu s odstavcem 1 nebo informována v souladu s odstavcem 2 z důvodů, jež nemohly ovlivnit, a je-li to možné, o informacích, jež byly na základě těchto žádostí poskytnuty.
   Článek 4
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 30. června 2016.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 80, 18.3.2004, s. 33.

      (2)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).

      (3)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).


title: Rozhodnutí Rady 2004/901/SZBP ze dne 22. prosince 2004, kterým se mění rozhodnutí 1999/730/SZBP o provádění společné akce 1999/34/SZBP s ohledem na příspěvek Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných zbraní a lehkých zbraní v Kambodži

text:
               24.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 379/111

      ROZHODNUTÍ RADY 2004/901/SZBP
   ze dne 22. prosince 2004,
   kterým se mění rozhodnutí 1999/730/SZBP o provádění společné akce 1999/34/SZBP s ohledem na příspěvek Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných zbraní a lehkých zbraní v Kambodži
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na společnou akci Rady 1999/34/SZBP ze dne 17. prosince 1998 o příspěvku Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných zbraní a lehkých zbraní (1), a zejména na článek 6 této společné akce, ve spojení s čl. 23 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 15. listopadu 1999 přijala Rada rozhodnutí 1999/730/SZBP (2) o příspěvku Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných zbraní a lehkých zbraní v Kambodži při provádění společné akce 1999/34/SZBP.

               (2)

               Dne 22. listopadu 2004 přijala Rada rozhodnutí 2004/792/SZBP (3), kterým prodloužila platnost rozhodnutí 1999/730/SZBP do 15. listopadu 2005.

               (3)

               Pravomoci vedoucího projektu by měly být uzpůsobeny účelům provádění projektů, jichž se týká rozhodnutí 1999/730/SZBP pro odpovídající období roku 2005,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Příloha rozhodnutí 1999/730/SZBP se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 22. prosince 2004.

            Za Radu

         C. VEERMAN

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 9, 15.1.1999, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 294, 16.11.1999, s. 5.

      (3)  Úř. věst. L 348, 24.11.2004, s. 47.

      PŘÍLOHA
      ZMOCNĚNÍ VEDOUCÍHO PROJEKTU (2005)

                  1.

                  Pro účely čl. 1 písm. c) bude vedoucí projektu ve spolupráci s kambodžskými ozbrojenými silami pokračovat v práci spočívající ve vedení evidence zbraní, nakládání s nimi a jejich zabezpečení a ve vypracování zásad, pokynů a postupů pro tuto oblast. Za tímto účelem zajistí vedoucí projektu pokračování projektů uskutečněných ve vojenském prostoru 1 (Stung Treng), vojenském prostoru 2 (Kampong Cham), vojenském prostoru 3 (Kampong Speu), vojenském prostoru 4 (Siem Reap) a ve vojenském prostoru 5 (Battambang). V úzké spolupráci s ministerstvem národní obrany připraví a uskuteční další projekt bezpečného skladování a evidence zbraní Královského četnictva ve všech dvaceti čtyřech provinciích. Tento projekt bude zahrnovat zejména vybudování krátkodobých a střednědobých skladů, vyškolení příslušného personálu na všech úrovních a evidenci všech zbraní v ústřední počítačové databázi ministerstva obrany. Za stejných podmínek zorganizuje vedoucí projektu podobný projekt ve Zvláštní vojenské oblasti Phnom Penh a na celostátní úrovni bude pokračovat v úsilí zaměřeném na školení, vývoj systémů a evidenci zbraní. Projekty, které budou uskutečněny, mají zejména s pomocí vhodnných odborníků podpořit vládní program organizování větších i menších veřejných obřadů při příležitosti ničení přebytečných vojenských zbraní, případně i sesbíraných zbraní a přebytečných zbraní, které stále ještě mohou být v držení armády, policie a bezpečnostních sil.

                  2.

                  Vedoucí projektu v rámci možností zajistí pokračování činností uskutečněných dříve v rámci programu EU ASAC, včetně stavu projednávání návrhu zákona o zbraních v Národním shromáždění a jeho následného provádění, pomoci vládnímu programu, jehož účelem je sběr zatajovaných zbraní nebo zbraní protiprávně držených, školení členů městských rad ohledně zabezpečení zbraní a osvěty veřejnosti v této oblasti. Vedoucí projektu podle potřeby nadále poskytuje rady a pokud možno i pomoc vládě, mezinárodním organizacím a místním nevládním organizacím v otázkách týkajících se zabezpečení zbraní a minulých i probíhajících činností v rámci programu EU ASAC.

                  3.

                  Vedoucí projektu bude dbát na zavedení náležitých postupů, které umožní pokračovaní těchto činností a jejich účinné hodnocení. Za tímto účelem bude usilovat o plnou spolupráci ze strany kambodžské vlády a policejních a bezpečnostních sil.

                  4.

                  Vedoucí projektu bude povzbuzovat jiné dárce a bude jim pomáhat v úsilí zaměřeném na snížení počtu a kontrolu ručních palných zbraní a lehkých zbraní a v případě potřeby bude připraven v této oblasti uskutečňovat projekty s jinými dárci v rozsahu svých pravomocí vyplývajících z tohoto zmocnění. Vzhledem k tomu, že Evropská unie je v této oblasti předvojem, bude vedoucí projektu dbát na to, aby sehrál ústřední úlohu v mezinárodním úsilí a v případě potřeby přispěl k řízení projektů podporovaných jinými dárci.

                  5.

                  Vedoucí projektu vypracuje plány na dokončení prací spočívajících ve vedení evidence zbraní, nakládání s nimi a jejich zabezpečení pro kambodžské ozbrojené síly do konce června roku 2006 a krátce poté na uzavření projektu Evropské unie na podporu snížení počtu a kontroly ručních palných zbraní a lehkých zbraní v Kambodži.


title: Rozhodnutí Rady, kterým se přijímá postoj Rady k návrhu opravného rozpočtu č. 5 Evropské unie na rozpočtový rok 2015

text:
               24.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/6

         ROZHODNUTÍ RADY,
   kterým se přijímá postoj Rady k návrhu opravného rozpočtu č. 5 Evropské unie na rozpočtový rok 2015
   (2015/C 207/06)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 314 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (1), a zejména na článek 41 tohoto nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Postoj Rady k návrhu opravného rozpočtu č. 5 Evropské unie na rozpočtový rok 2015 byl přijat dne 19. června 2015.
   Úplné znění je k dispozici k nahlédnutí nebo ke stažení na internetových stránkách Rady: http://www.consilium.europa.eu/

      V Lucemburku dne 19. června 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. REIRS

      (1)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 69, 13.3.2015, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/715 ze dne 27. března 2017 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změnám přílohy II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XVII (Duševní vlastnictví) Dohody o EHP (nařízení o léčivých přípravcích pro pediatrické použití)

text:
                  21.4.2017

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 105/15

            ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/715
      ze dne 27. března 2017
      o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změnám přílohy II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XVII (Duševní vlastnictví) Dohody o EHP (nařízení o léčivých přípravcích pro pediatrické použití)
      RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 (1) o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (2) (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

                  (2)

                  Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně přílohy II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XVII (Duševní vlastnictví) Dohody o EHP.

                  (3)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 (3) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

                  (4)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1902/2006 (4) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

                  (5)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 (5) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

                  (6)

                  Nařízení Komise (EU) č. 488/2012 (6) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

                  (7)

                  Nařízením (ES) č. 469/2009 se zrušuje nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 (7), které je začleněno do Dohody o EHP, a které by proto mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.

                  (8)

                  Nařízení Komise (ES) č. 658/2007 (8) stanoví pravidla týkající se ukládání finančních sankcí držitelům registrací udělených podle nařízení (ES) č. 726/2004. Jakmile Komise udělí registraci, měly by státy ESVO do 30 dnů přijmout odpovídající rozhodnutí. Vzhledem ke zvláštním okolnostem, a zejména skutečnosti, že registrace uděluje Komise, že nesplnění povinností postihují Unii a její zájmy a že povaha řízení o nesplnění povinnosti je složitá a technická, měl by Kontrolní úřad ESVO úzce spolupracovat s Komisí a před přijetím rozhodnutí o uplatnění finančních sankcích vůči držitelům registrace usazeným v některém státě ESVO vyčkat na posouzení a návrhy opatření ze strany Komise.

                  (9)

                  Příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha XVII (Duševní vlastnictví) Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

                  (10)

                  Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EHP k navrhovaným změnám přílohy II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a přílohy XVII (Duševní vlastnictví) Dohody o EHP, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

         V Bruselu dne 27. března 2017.

               Za Radu

               předseda

            C. ABELA

         (1)  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

         (2)  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 ze dne 12. prosince 2006 o léčivých přípravcích pro pediatrické použití a o změně nařízení (EHS) č. 1768/92, směrnice 2001/20/ES, směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 1).

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1902/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se mění nařízení č. 1901/2006 o léčivých přípravcích pro pediatrické použití (Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 20).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 152, 16.6.2009, s. 1).

         (6)  Nařízení Komise (EU) č. 488/2012 ze dne 8. června 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 658/2007 o pokutách za nesplnění některých povinností v souvislosti s registracemi udělenými podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. L 150, 9.6.2012, s. 68).

         (7)  Úř. věst. L 182, 2.7.1992, s. 1.

         (8)  Nařízení Komise (ES) č. 658/2007 ze dne 14. června 2007 o pokutách za nesplnění některých povinností v souvislosti s registracemi udělenými podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. L 155, 15.6.2007, s. 10).

         NÁVRH
         ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2017
         ze dne …,
         kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha XVII (Duševní vlastnictví) Dohody o EHP
         SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
         s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 ze dne 12. prosince 2006 o léčivých přípravcích pro pediatrické použití a o změně nařízení (EHS) č. 1768/92, směrnice 2001/20/ES, směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004 (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

                     (2)

                     Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1902/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se mění nařízení č. 1901/2006 o léčivých přípravcích pro pediatrické použití (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

                     (3)

                     Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (kodifikované znění) (3) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

                     (4)

                     Nařízení Komise (EU) č. 488/2012 ze dne 8. června 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 658/2007 o pokutách za nesplnění některých povinností v souvislosti s registracemi udělenými podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (4), ve znění opravy v Úř. věst. L 338, 12.12.2012, s. 44, by mělo být začleněno do Dohody o EHP.

                     (5)

                     Nařízením (ES) č. 469/2009 se zrušuje nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 (5), které je začleněno do Dohody o EHP, a které by proto mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.

                     (6)

                     Nařízení Komise (ES) č. 658/2007 stanoví pravidla týkající se ukládání finančních sankcí držitelům registrací udělených podle nařízení (ES) č. 726/2004. Jakmile Komise udělí registraci, měly by státy ESVO do 30 dnů přijmout odpovídající rozhodnutí. Vzhledem ke zvláštním okolnostem, a zejména skutečnosti, že registrace uděluje Komise, že nesplnění povinností postihují Unii a její zájmy a že povaha řízení o nesplnění povinnosti je složitá a technická, měl by Kontrolní úřad ESVO úzce spolupracovat s Komisí a před přijetím rozhodnutí o finančních sankcích vůči držitelům registrace usazeným v některém státě ESVO vyčkat na posouzení a návrhy opatření ze strany Komise.

                     (7)

                     Přílohy II a XVII Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
         Článek 1
         Kapitola XIII přílohy II Dohody o EHP se mění takto:

                     1.

                     Ve 13. odstavci úvodního textu se za slova „Výboru pro léčivé přípravky pro vzácná onemocnění (COMP)“ vkládají nová slova, která znějí:
                     „,Pediatrického výboru“

                     2.

                     V bodech 15q (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES) a 15zb (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004) se doplňuje nová odrážka, která zní:

                                 „—

                                    32006 R 1901: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 ze dne 12. prosince 2006 (Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 1).“

                     3.

                     Úprava znění bodu 15zb (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004) se nahrazuje tímto:
                     „Pravomoci svěřené Evropské komisi týkající se řízení o porušení povinnosti podle čl. 84 odst. 3, včetně pravomoci uložit pokuty držitelům registrace, vykonává v případech, kdy je držitel registrace usazen v některém státě ESVO, Kontrolní úřad ESVO v úzké spolupráci s Komisí. Před tím, než Kontrolní úřad ESVO přijme rozhodnutí týkající se pokut, Komise mu poskytne své posouzení a návrh opatření.“

                     4.

                     Znění bodu 15zj (nařízení Komise (ES) č. 658/2007) se nahrazuje tímto:
                     „32007 R 0658: nařízení Komise (ES) č. 658/2007 ze dne 14. června 2007 o pokutách za nesplnění některých povinností v souvislosti s registracemi udělenými podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. L 155, 15.6.2007, s. 10), ve znění:

                                 —

                                    32012 R 0488: nařízení Komise (EU) č. 488/2012 ze dne 8. června 2012 (Úř. věst. L 150, 9.6.2012, s. 68), ve znění opravy v Úř. věst. L 338, 12.12.2012, s. 44.

                           Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:
                     Pravomoci svěřené Evropské komisi týkající se řízení o porušení povinnosti, včetně pravomoci uložit pokuty držitelům registrace, vykonává v případech, kdy je držitel registrace usazen v některém státě ESVO, Kontrolní úřad ESVO v úzké spolupráci s Komisí. Před tím, než Kontrolní úřad ESVO přijme rozhodnutí týkající se pokut, Komise mu poskytne své posouzení a návrh opatření.“

                     5.

                     Za bod 15zo (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 198/2013) se doplňuje nový bod, který zní:

                                 „15zp.

                                    32006 R 1901: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 ze dne 12. prosince 2006 o léčivých přípravcích pro pediatrické použití a o změně nařízení (EHS) č. 1768/92, směrnice 2001/20/ES, směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 1), ve znění:

                                             —

                                                32006 R 1902: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1902/2006 ze dne 20. prosince 2006 (Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 20).

                           Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:

                                 a)

                                 Použití čl. 36 odst. 3 nesmí být podmíněno registrací daného léčivého přípravku v Lichtenštejnsku.

                                 b)

                                 Pravomoci svěřené Evropské komisi týkající se řízení o porušení povinnosti podle čl. 49 odst. 3, včetně pravomoci uložit pokuty držitelům registrace, vykonává v případech, kdy je držitel registrace usazen v některém státě ESVO, Kontrolní úřad ESVO v úzké spolupráci s Komisí. Před tím, než Kontrolní úřad ESVO přijme rozhodnutí týkající se pokut, Komise mu poskytne své posouzení a návrh opatření.“

               Článek 2
         V příloze XVII Dohody o EHP se znění bodu 6 (nařízení Rady (EHS) č. 1768/92) nahrazuje tímto:
         „32009 R 0469: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (kodifikované znění) (Úř. věst. L 152, 16.6.2009, s. 1).
         Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:

                     a)

                     V článku 7 se doplňují nové odstavce, které znějí:
                     „6.   Odstavec 5 se nepoužije na státy ESVO.
                     7.   Aniž je dotčen odstavec 4, po dobu pěti let ode dne vstupu nařízení (ES) č. 1901/2006 v dotčeném státě ESVO v platnost se žádost o prodloužení doby platnosti již uděleného osvědčení podává nejpozději šest měsíců před uplynutím doby platnosti osvědčení.“

                     b)

                     V článku 21 se doplňují nové odstavce, které znějí:
                     „3.   Žádost o prodloužení doby platnosti osvědčení může být ve státě ESVO podána pouze tehdy, pokud platnost osvědčení uplyne méně než šest měsíců před vstupem nařízení (ES) č. 1901/2006 v dotčeném státě ESVO v platnost. V případech, kdy platnost osvědčení uplyne před vstupem nařízení (ES) č. 1901/2006 v dotčeném státě ESVO v platnost, nabude prodloužení doby platnosti účinku pouze s ohledem na dobu následující po vstupu zmíněného nařízení v dotčeném státě ESVO v platnost a rovněž po dni zveřejnění žádosti o prodloužení. Ustanovení čl. 13 odst. 3 se však použije pro výpočet doby platnosti prodloužení.
                     4.   Aniž je dotčen čl. 7 odst. 7, v případech, kdy doba platnosti osvědčení uplyne dříve než sedm měsíců po vstupu nařízení (ES) č. 1901/2006 v dotčeném státě ESVO v platnost, podá se žádost o prodloužení doby platnosti osvědčení nejpozději jeden měsíc po vstupu zmíněného nařízení v dotčeném státě ESVO v platnost. V těchto případech nabývá prodloužení účinku pouze s ohledem na dobu následující po dni zveřejnění žádosti o prodloužení. Ustanovení čl. 13 odst. 3 se však použije pro výpočet doby platnosti prodloužení.
                     5.   Žádost o prodloužení doby platnosti osvědčení podaná podle odstavců 3 a 4 nebrání žádné třetí osobě, která mezi uplynutím doby platnosti osvědčení a zveřejněním žádosti o prodloužení doby platnosti osvědčení vynález v dobré víře obchodně využívala či se na takovému využití vážně připravovala, využívat jej i nadále.“

                     c)

                     Vzhledem k patentové unii mezi Lichtenštejnskem a Švýcarskem neudělí Lichtenštejnsko žádná doplňková ochranná osvědčení pro léčivé přípravky, jak je stanoveno v tomto nařízení.“

               Článek 3
         Znění nařízení (ES) č. 1901/2006, (ES) č. 1902/2006, (ES) č. 469/2009 a nařízení Komise (EU) č. 488/2009, ve znění opravy v Úř. věst. L 338, 12.12.2012, s. 44, v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
         Článek 4
         Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem … za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
         Článek 5
         Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne …

                  Za Smíšený výbor EHP

                  předseda nebo předsedkyně

                  tajemníci Smíšeného výboru EHP

            (1)  Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 20.

            (3)  Úř. věst. L 152, 16.6.2009, s. 1.

            (4)  Úř. věst. L 150, 9.6.2012, s. 68.

            (5)  Úř. věst. L 182, 2.7.1992, s. 1.

            (*1)  [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


title: Rozhodnutí Rady ze dne 6. února 2003 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenství a Ukrajinou

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0096

Úřední věstník L 036 , 12/02/2003 S. 0031 - 0031

		Rozhodnutí Radyze dne 6. února 2003o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenství a Ukrajinou(2003/96/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 170 druhý pododstavec, ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé [3] byla podepsána dne 16. června 1994 a vstoupila v platnost dnem 1. března 1998.(2) Na zasedání Evropské rady v Helsinkách byla přijata společná strategie Evropské rady vůči Ukrajině (1998/875/SZBP) [4].(3) Evropské společenství a Ukrajina provádějí zvláštní výzkumné programy a programy technického rozvoje v oblastech společného zájmu. Obě strany vyjádřily na základě dosavadních zkušeností zájem vytvořit hlubší a širší rámec pro spolupráci v oblasti vědy a techniky. Tato dohoda o spolupráci v oblasti vědy a techniky je součástí celkové spolupráce mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou.(4) Rada rozhodnutím ze dne 8. října 2001 pověřila Komisi sjednat jménem Evropského společenství Dohodu o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou. Jednání vedená podle směrnic o projednávání vedla k uzavření přiložené dohody a jejích dvou příloh.(5) Dohoda byla podepsána dne 4. července 2002 v Kodani.(6) Dohoda by měla být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenství a Ukrajinou se jménem Společenství schvaluje.Znění dohody a její dvě přílohy se připojují k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady provede jménem Společenství oznámení stanovené v článku 12 dohody.V Bruselu dne 6. února 2003.Za RadupředsedaP. Efthymiou[1] Návrh ze dne 11. 10. 2002 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).[2] Stanovisko ze dne 17. prosince 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. L 49, 19.2.1998, s. 3.[4] Úř. věst. L 331, 23.12.1999, s. 1.--------------------------------------------------


               27.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 353/168

         P8_TA(2015)0199
   Nevyslovení námitky k aktu v přenesené pravomoci: Podpora pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova
   Rozhodnutí Evropského parlamentu nevyslovit námitku k nařízení Komise v přenesené pravomoci ze dne 27. dubna 2015, kterým se mění příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (C(2015)02802 – 2015/2673(DEA))
   (2016/C 353/23)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (C(2015)02802),

               —

               s ohledem na dopis Komise ze dne 3. února 2015, kterým Komise žádá Evropský parlament, aby uvedl, že nevysloví námitku k nařízení přenesené pravomoci,

               —

               s ohledem na dopis Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova předsedovi Konference předsedů výborů ze dne 6. května 2015,

               —

               s ohledem na článek 290 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1), a zejména čl. 58 odst. 7 a čl. 83 odst. 5 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na doporučení k rozhodnutí Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova,

               —

               s ohledem na čl. 105 odst. 6 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na to, že ve lhůtě stanovené v čl. 105 odst. 6 třetí a čtvrté odrážce jednacího řádu, která uplynula dne 19. května 2015, nebyla vyslovena žádná námitka,

               A.

               vzhledem k tomu, že čl. 19 odst. 1 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 stanoví revizi víceletého finančního rámce v případě přijetí programů v rámci sdíleného řízení mimo jiné. Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova po 1. lednu 2014, aby byly prostředky, které nebyly využity v roce 2014, převedeny do následujících let nad rámec příslušných výdajových stropů;

               B.

               vzhledem k tomu, že programy rozvoje venkova Bulharska, České republiky, Irska, Řecka, Španělska, Chorvatska, Itálie, Kypru, Lucemburska, Maďarska, Malty, Rumunska a Švédska a některé regionální programy v Belgii, Německu, Francii a ve Spojeném království nebyly ke konci roku 2014 připraveny k přijetí;

               C.

               vzhledem k tomu, že nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013 bylo odpovídajícím způsobem pozměněno nařízením Rady (EU, Euratom) č. 2015/623, kterým se příslušné nevyužité prostředky Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova z roku 2014 převádějí do výdajového stropu pro roky 2015 a 2016;

               D.

               vzhledem k tomu, že příloha I nařízení (EU) č. 1305/2013, která uvádí rozpis týkající se podpory Unie pro rozvoj venkova na období 2014 až 2020, by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna;

               E.

               vzhledem k tomu, že toto nařízení v přenesené pravomoci je zásadní pro hladké a včasné přijetí programů rozvoje venkova, a proto by mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie;

               1.

               prohlašuje, že nemá námitky k nařízení v přenesené pravomoci;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 487.


title: Rozhodnutí Rady 2012/515/SZBP ze dne 24. září 2012 , kterým se mění a prodlužuje platnost rozhodnutí 2010/565/SZBP o poradní a pomocné misi Evropské unie pro reformu bezpečnostního sektoru v Demokratické republice Kongo (EUSEC RD Congo)

text:
               25.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 257/18

         ROZHODNUTÍ RADY 2012/515/SZBP
   ze dne 24. září 2012,
   kterým se mění a prodlužuje platnost rozhodnutí 2010/565/SZBP o poradní a pomocné misi Evropské unie pro reformu bezpečnostního sektoru v Demokratické republice Kongo (EUSEC RD Congo)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 21. září 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/565/SZBP o poradní a pomocné misi Evropské unie pro reformu bezpečnostního sektoru v Demokratické republice Kongo (EUSEC RD Congo) (1), které bylo naposledy pozměněno rozhodnutím 2011/538/SZBP (2). Mise EUSEC RD Congo má skončit dne 30. září 2012.

               (2)

               Dne 13. července 2012 potvrdil Politický a bezpečnostní výbor doporučení, aby mise EUSEC RD Congo byla prodloužena o jeden rok a poté následovala dvanáctiměsíční závěrečná přechodná fáze, jejímž účelem bude předat úkoly mise.

               (3)

               Mise EUSEC RD Congo by proto měla být prodloužena do 30. září 2013.

               (4)

               Je třeba stanovit finanční referenční částku určenou na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUSEC RD Congo na období od 1. října 2012 do 30. září 2013.

               (5)

               Je rovněž nezbytné upravit určitá ustanovení týkající se utajovaných informací EU.

               (6)

               Mise EUSEC RD Congo bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2010/565/SZBP se mění takto:

               1)

               V čl. 9 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů mise na období od 1. října 2012 do 30. září 2013 činí 11 000 000 EUR.“

               2)

               Článek 13 se nahrazuje tímto:
               „Článek 13
               Předávání utajovaných informací
               1.   Vysoký představitel je v souladu s rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (3) oprávněn podle potřeby a v souladu s potřebami mise předávat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise až do stupně utajení „CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL“.
               2.   Vysoký představitel je v souladu s rozhodnutím Rady 2011/292/EU a s operačními potřebami mise též oprávněn předávat OSN utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise až do stupně utajení „RESTREINT UE / EU RESTRICTED“. Za tímto účelem jsou vypracována ujednání mezi vysokým představitelem a příslušnými orgány OSN.
               3.   V případě zvláštní a neodkladné operační potřeby je vysoký představitel v souladu s rozhodnutím Rady 2011/292/EU též oprávněn předávat hostitelskému státu utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise až do stupně utajení „RESTREINT UE /EU RESTRICTED“. Za tímto účelem jsou vypracována ujednání mezi vysokým představitelem a příslušnými orgány hostitelského státu.
               4.   Vysoký představitel je oprávněn předávat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty EU o jednáních Rady týkajících se mise, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (4).
               5.   Vysoký představitel může přenést oprávnění uvedená v odstavcích 1 až 4, jakož i způsobilost uzavírat ujednání uvedená v odstavcích 2 a 3 na své podřízené osoby, na civilního velitele operací nebo vedoucího mise.

               3)

               V článku 15 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Vedoucímu mise je nápomocen pracovník odpovědný za bezpečnost mise, který vedoucímu mise podává zprávy a který rovněž udržuje služební kontakt s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ).“

               4)

               V článku 17 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Jeho použitelnost končí dnem 30. září 2013.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 24. září 2012.

            Za Radu

            předseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Úř. věst. L 248, 22.9.2010, s. 59.

      (2)  Úř. věst. L 236, 13.9.2011, s. 10.

      (3)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.

      (4)  Rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).“


title: Rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení v důsledku zpětvzetí oznámení státem ESVO – Smlouva o dodávkách elektrické energie se společností PCC z roku 2014 a dohoda o přenosu elektrické energie z roku 2014

text:
               11.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/14

         Rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení v důsledku zpětvzetí oznámení státem ESVO
   Smlouva o dodávkách elektrické energie se společností PCC z roku 2014 a dohoda o přenosu elektrické energie z roku 2014
   (2016/C 52/09)
   Rozhodnutím č. 238/15/KOL ze dne 17. června 2015 Kontrolní úřad ESVO rozhodl o ukončení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 4 odst. 4 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, které bylo zahájeno dne 10. prosince 2014 rozhodnutím č. 543/14/KOL, pokud jde o i) smlouvu o dodávkách elektrické energie podepsanou společností Landsvirkjun hf. a společností PCC Bakki Silicon hf. dne 17. března 2014 a ii) dohodu o přenosu elektrické energie uzavřenou mezi společností Landsnet hf. a společností PCC Bakki Silicon hf. dne 7. února 2014.
   Věc se stala bezpředmětnou v důsledku zpětvzetí oznámení ze strany státu ESVO a skutečnosti, že smluvní strany ukončily smlouvy předtím, než vstoupily v platnost.
   Závazné jazykové znění rozhodnutí bez důvěrných údajů lze najít na internetových stránkách Kontrolního úřadu ESVO:
   http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/.


title: 2012/738/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 13. listopadu 2012 o uzavření Úmluvy o potravinové pomoci jménem Evropské unie

text:
               30.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 330/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 13. listopadu 2012
   o uzavření Úmluvy o potravinové pomoci jménem Evropské unie
   (2012/738/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 214 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Unie je smluvní stranou Úmluvy o potravinové pomoci z roku 1999 (1) (dále jen „úmluva z roku 1999“), jejíž platnost končí ke dni 1. července 2012.

               (2)

               V souladu s rozhodnutím Rady 2012/511/EU (2) byla dne 23. července 2012 podepsána Úmluva o potravinové pomoci (dále jen „úmluva“) s výhradou jejího uzavření.

               (3)

               V zájmu Unie je být smluvní stranou úmluvy, neboť se tím napomůže dosažení cílů humanitární pomoci uvedených v čl. 214 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (4)

               Úmluva by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Úmluva o potravinové pomoci (dále jen „úmluva“) se schvaluje jménem Unie.
   Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Komise rozhoduje o ročním závazku, který se bude jménem Unie odvádět podle článku 5 úmluvy, a oznamuje tento závazek sekretariátu výboru.
   Článek 3
   Komise vypracovává jménem Unie roční zprávy a podílí se na sdílení informací podle článku 6 úmluvy.
   Článek 4
   Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu o schválení, jak je stanoveno v článku 12 úmluvy, a vyjádřit tím souhlas Unie být úmluvou vázána (3).
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 13. listopadu 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 222, 24.8.1999, s. 40.

      (2)  Úř. věst L 256, 22.9.2012, s. 3.

      (3)  Datum vstupu úmluvy v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

      PŘEKLAD
      ÚMLUVA O POTRAVINOVÉ POMOCI
      PREAMBULE
      SMLUVNÍ STRANY ÚMLUVY,
      POTVRZUJÍCE svůj trvalý závazek k plnění stále platných cílů Úmluvy o potravinové pomoci z roku 1999, jejichž záměrem je přispět k celosvětovému zajištění potravin a zlepšení schopnosti mezinárodního společenství reagovat na mimořádné situace a jiné potřeby rozvojových zemí týkající se potravin,
      USILUJÍCE o zlepšení účinnosti, účelnosti a kvality potravinové pomoci při ochraně lidských životů a zmírňování utrpení nejzranitelnějších skupin obyvatel zejména v mimořádných situacích prostřednictvím mezinárodní spolupráce a koordinace především mezi smluvními a zúčastněnými stranami,
      UZNÁVAJÍCE zvláštnost potřeb zranitelných skupin obyvatel týkajících se potravin a výživy,
      POTVRZUJÍCE primární odpovědnost států za vnitrostátní zabezpečení potravin, a tím za postupné uplatňování práva na přiměřenou výživu stanoveného v dobrovolných zásadách Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) na podporu postupného uplatňování práva na přiměřenou výživu v souvislosti s vnitrostátním zabezpečením potravin, které Rada FAO přijala v listopadu 2004,
      POVZBUZUJÍCE vlády zemí trpících nedostatkem potravin, aby vypracovaly a realizovaly vlastní strategie reakce na původní příčiny nedostatku potravin založené na dlouhodobých opatřeních a zajistily řádné propojení mezi opatřeními zaměřenými na pomoc, obnovu a rozvoj,
      ODKAZUJÍCE na mezinárodní humanitární právo a základní humanitární zásady lidskosti, nestrannosti, neutrality a nezávislosti,
      ODKAZUJÍCE na zásady a osvědčené postupy řádného humanitárního dárcovství schválené dne 17. června 2003 ve Stockholmu,
      UZNÁVAJÍCE vlastní politiku smluvních stran v oblasti poskytování potravinové pomoci za mimořádných i normálních podmínek,
      SE ZŘETELEM k akčnímu plánu Světového potravinového summitu přijatému v Římě v roce 1996, jakož i k pěti římskými zásadám pro udržitelné globální zabezpečení potravinami stanoveným v Deklaraci pro světové zabezpečení potravinami z roku 2009, zejména k závazku dosáhnout zabezpečení potravinami ve všech zemích a k trvalému úsilí o snižování chudoby a vymycování hladu, které byly znovu potvrzeny Valným shromážděním Organizace spojených národů v Deklaraci tisíciletí OSN,
      S OHLEDEM na závazky, které dárcovské a přijímající země přijaly, aby uplatňováním zásad Pařížské deklarace o účinnosti pomoci přijaté Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) v roce 2005 zlepšily účinnost rozvojové pomoci,
      ROZHODNUTY jednat v souladu se závazky Světové obchodní organizace (WTO), zejména se všemi pravidly WTO pro potravinovou pomoc,
      SE DOHODLY TAKTO:
      Článek 1
      Cíle
      Cíle této úmluvy spočívají v záchraně lidských životů, odstraňování hladu, lepším zabezpečení potravinami a ve zlepšení úrovně výživy nejzranitelnějších skupin obyvatel, a to:

                  a)

                  řešením potřeb nejzranitelnějších skupin obyvatel týkajících se potravin a výživy na základě závazků přijatých smluvními stranami, že poskytnou potravinovou pomoc, jež povede ke zlepšení dostupnosti vyhovujících, bezpečných a výživných potravin a jejich konzumace;

                  b)

                  zajištěním toho, že potravinová pomoc bude nejzranitelnějším skupinám obyvatel poskytována vhodným, účinným a účelným způsobem a včas a bude založena na skutečných potřebách a společných zásadách, a dále

                  c)

                  usnadňováním sdílení informací, spolupráce a koordinace a vytvářením prostoru pro diskuzi v zájmu účinného, účelného a soudržného využívání zdrojů, jimiž smluvní strany reagují na potřeby.

            Článek 2
      Zásady potravinové pomoci
      Při poskytování a rozdělování potravinové pomoci nejzranitelnějším skupinám obyvatel by smluvní strany měly vždy dodržovat tyto zásady:

                  a)

                  Obecné zásady potravinové pomoci:

                              i)

                              potravinovou pomoc poskytovat, pouze pokud je tím nejúčinnějším a nejvhodnějším prostředkem, jak vyřešit potřeby nejzranitelnějších skupin obyvatel týkající se potravin nebo výživy,

                              ii)

                              při poskytování potravinové pomoci mít na zřeteli dlouhodobé cíle ozdravení a rozvoje přijímajících zemí, a kdykoli je to vhodné, podpořit dosahování širšího cíle spočívajícího v zabezpečení potravin,

                              iii)

                              poskytovat potravinovou pomoc způsobem, který chrání zdroje obživy a posiluje soběstačnost a odolnost zranitelných skupin obyvatel a místních společenství a pomáhá jim při předcházení krizím spočívajícím v nedostatku potravin, jakož i při jejich zmírňování a přípravě či reakci na ně,

                              iv)

                              poskytovat potravinovou pomoc způsobem, který nevede k závislosti a minimalizuje přímé i nepřímé negativní dopady na příjemce a další zúčastněné,

                              v)

                              poskytovat potravinovou pomoc způsobem, který u výroby, trhů, tržní infrastruktury, obchodu či cen základních potravin nevede na místní úrovni k negativním dopadům na zranitelné skupiny obyvatel,

                              vi)

                              potravinovou pomoc poskytovat pokud možno zcela ve formě daru.

                  b)

                  Zásady účinné potravinové pomoci:

                              i)

                              v zájmu zvyšování dostupných prostředků na potravinovou pomoc pro zranitelné skupiny obyvatel a jejich účinného využití co nejvíce minimalizovat související náklady,

                              ii)

                              aktivním způsobem usilovat o spolupráci, koordinaci a sdílení informací s cílem zlepšit účinnost a účelnost programů potravinové pomoci a soudržnost mezi potravinovou pomocí a s ní spojenými nástroji a oblastmi politiky,

                              iii)

                              kdykoli je to možné a vhodné, nakupovat potraviny a jiné položky potravinové pomoci na místní či regionální úrovni,

                              iv)

                              pokud možno a pokud to odůvodňují potřeby, navýšit poskytování nevázané potravinové pomoci formou hotovosti,

                              v)

                              potravinovou pomoc poskytovat formou peněz pouze na základě zjištěné potřeby, a pokud by to vedlo k lepšímu zajišťování potravin pro zranitelné skupiny obyvatel; tuto peněžní formu pomoci opírat o transparentní a objektivní tržní analýzu a zabraňovat obchodnímu vytěsnění,

                              vi)

                              zajistit, aby smluvní strany nepoužívaly potravinovou pomoc v zájmu vlastních cílů podpory rozvoje trhu,

                              vii)

                              zabránit v co největší míře zpětnému vývozu potravinové pomoci s výjimkou předcházení mimořádné situaci či reakce na ni; potravinovou pomoc zpětně vyvážet pouze takovým způsobem, který by zabránil obchodnímu vytěsnění,

                              viii)

                              kde je to vhodné, respektovat, že příslušné orgány či zúčastněné strany mají přednostní úlohu a odpovědnost při organizaci, koordinaci a realizaci operací potravinové pomoci.

                  c)

                  Zásady poskytování potravinové pomoci:

                              i)

                              poskytovat cílenou potravinovou pomoc na základě potřeb nejzranitelnějších skupin obyvatel týkajících se potravin a výživy,

                              ii)

                              zapojit příjemce a případně i další zúčastněné strany do hodnocení jejich potřeb a do plánování, provádění, sledování a hodnocení potravinové pomoci,

                              iii)

                              poskytovat takovou potravinovou pomoc, která splňuje normy bezpečnosti a kvality a respektuje kulturní a místní stravovací zvyklosti a potřeby výživy příjemců,

                              iv)

                              respektovat důstojnost příjemců potravinové pomoci.

                  d)

                  Zásady odpovědné potravinové pomoci:

                              i)

                              přijmout zvláštní a vhodná opatření vedoucí k větší odpovědnosti a transparentnosti politických opatření, programů a operací v oblasti potravinové pomoci,

                              ii)

                              pravidelně a transparentním způsobem provádět sledování, vyhodnocování a podávání zpráv ohledně výsledků a vlivu opatření spojených s poskytováním potravinové pomoci za účelem dalšího rozvíjení osvědčených postupů a maximalizace jejich účinnosti.

            Článek 3
      Vztah k dohodám WTO
      Žádným ustanovením této úmluvy nejsou dotčeny žádné ze stávajících či budoucích závazků WTO, které by se vztahovaly na vztahy mezi smluvními stranami této úmluvy. V případě rozporu mezi těmito závazky a touto úmluvou platí závazky WTO. Žádným ustanovením této úmluvy nejsou dotčena případná stanoviska, jež by smluvní strany zaujaly během vyjednávání v rámci WTO.
      Článek 4
      Způsobilá země, způsobilé zranitelné skupiny obyvatel, způsobilé produkty, způsobilá opatření a související náklady
      1.   „Způsobilou zemí“ se rozumí kterákoliv země na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci, který vypracoval Výbor OECD pro rozvojovou pomoc, a každá další země uvedená v jednacím a prováděcím řádu.
      2.   „Způsobilými zranitelnými skupinami obyvatel“ se rozumí zranitelné skupiny obyvatel v kterékoliv ze způsobilých zemí.
      3.   „Způsobilými produkty“ se rozumí produkty pro lidskou spotřebu, které jsou v souladu s příslušnou vnitrostátní politikou a příslušnými právními předpisy země, v níž potravinová pomoc probíhá (mimo jiné s vhodnými a uplatnitelnými mezinárodními standardy bezpečnosti a kvality potravin), a také produkty, které přispívají k uspokojení potravinových potřeb a ochraně zdrojů obživy v mimořádných situacích a v situacích rychlé obnovy. Seznam způsobilých produktů je obsažen v jednacím a prováděcím řádu.
      4.   Způsobilá opatření k tomu, aby smluvní strana splnila svůj minimální roční závazek podle článku 5, musí být v souladu s článkem 1 a patří k nim alespoň tyto činnosti:

                  a)

                  poskytování a distribuce způsobilých produktů;

                  b)

                  poskytování hotovosti či kuponů a

                  c)

                  nutriční intervence.

            Tato způsobilá opatření jsou blíže rozvedena v jednacím a prováděcím řádu.
      5.   Související náklady způsobilé k tomu, aby smluvní strana splnila svůj minimální roční závazek podle článku 5, musí být v souladu s článkem 1 a omezují se na náklady přímo spojené s prováděním způsobilých opatření, jak je blíže rozvedeno v jednacím a prováděcím řádu.
      Článek 5
      Závazek
      1.   V zájmu plnění cílů této úmluvy souhlasí každá smluvní strana s tím, že přijme každoroční závazek k poskytnutí potravinové pomoci, který je v souladu s jejími právními předpisy. Závazek každé ze smluvních stran se označuje jako „minimální roční závazek“.
      2.   Minimální roční závazek se udává buď ve formě hodnoty, nebo ve formě kvantity, jak je blíže rozvedeno v jednacím a prováděcím řádu. Smluvní strana má v případě svého závazku možnost volit mezi minimální hodnotou nebo minimální kvantitou, anebo kombinací obou.
      3.   Minimální roční závazky ve formě hodnoty lze vyjádřit měnou, kterou si smluvní strana zvolí. Minimální roční závazky ve formě kvantity lze vyjádřit v tunách obilovin či jiných měrných jednotkách uvedených v rámci jednacího a prováděcího řádu.
      4.   Každá smluvní strana oznámí co nejdříve svůj minimální roční závazek sekretariátu, nejpozději však šest měsíců po vstupu této úmluvy v platnost či do tří měsíců po svém přistoupení k této úmluvě.
      5.   V následujících letech oznámí každá smluvní strana sekretariátu jakoukoli změnu svého minimálního ročního závazku nejpozději 15. prosince roku před provedením této změny.
      6.   Sekretariát oznámí co nejdříve nový minimální roční závazek všem smluvním stranám, nejpozději však 1. ledna každého roku.
      7.   Příspěvky na splnění minimálních ročních závazků by měly pokud možno probíhat zcela ve formě daru. Pokud jde o potravinovou pomoc počítanou jako závazek jednotlivé smluvní strany, poskytne se minimálně 80 % z ní způsobilým zemím a způsobilým zranitelným skupinám obyvatel zcela ve formě daru, jak je blíže rozvedeno v jednacím a prováděcím řádu. V rámci svých možností usilují smluvní strany o postupné navýšení tohoto podílu. Příspěvky, které neproběhly zcela ve formě daru, by každá smluvní strana měla vyúčtovat ve výroční zprávě.
      8.   Smluvní strany se zavazují provádět veškerou potravinovou pomoc v rámci této úmluvy takovým způsobem, který by zabraňoval škodlivému vlivu na běžné způsoby výroby a mezinárodního obchodu.
      9.   Smluvní strany zajistí, aby poskytování potravinové pomoci nebylo přímo či nepřímo, formálně či neformálně, explicitně či implicitně vázáno na komerční vývoz zemědělských produktů či jiného zboží a služeb do zemí přijímajících pomoc.
      10.   V zájmu splnění minimálního ročního závazku (udaného buď ve formě hodnoty, nebo kvantity) poskytne smluvní strana příspěvky v souladu s touto úmluvou a sestávající z prostředků na financování způsobilých produktů a opatření a souvisejících nákladů, jak je stanoveno v článku 4 a blíže rozvedeno v jednacím a prováděcím řádu.
      11.   Příspěvky poskytnuté za účelem splnění minimálního ročního závazku lze v rámci této úmluvy směřovat pouze ve prospěch způsobilých zemí či způsobilých zranitelných skupin obyvatel, jak je stanoveno v článku 4 a blíže rozvedeno v jednacím a prováděcím řádu.
      12.   Příspěvky smluvních stran lze poskytovat bilaterálně prostřednictvím mezivládních či jiných mezinárodních organizací a dalších partnerů v oblasti potravinové pomoci, ne však prostřednictvím druhých smluvních stran.
      13.   Každá ze smluvních stran vynaloží veškeré úsilí na splnění svého minimálního ročního závazku. Pokud ho v určitém roce splnit nemůže, popíše ve výroční zprávě okolnosti, jež způsobily jeho nesplnění. Výše nesplněného závazku se připíše k minimálnímu ročnímu závazku smluvní strany na příští rok, pokud výbor zřízený podle článku 7 nestanoví jinak, či pokud tomu nebrání mimořádné okolnosti.
      14.   Pokud příspěvek smluvní strany překročí její minimální roční závazek, lze tento rozdíl (ne však více než pět procent jejího minimálního ročního závazku) započítat jako součást příspěvku smluvní strany pro příští rok.
      Článek 6
      Výroční zpráva a sdílení informací
      1.   Do devadesáti dnů po skončení kalendářního roku předloží každá smluvní strana sekretariátu výroční zprávu v souladu s jednacím a prováděcím řádem, v níž podrobným způsobem popíše, jak se jí podařilo splnit její minimální roční závazek přijatý na základě této úmluvy.
      2.   Součástí této výroční zprávy je popisná část, která může obsahovat informace o tom, jakým způsobem smluvní strana přispěla prostřednictvím svých politik, programů a operací v oblasti potravinové pomoci k plnění cílů a zásad této úmluvy.
      3.   Smluvní strany by si měly neustále vyměňovat informace o svých politikách a programech v oblasti potravinové pomoci, jakož i o výsledcích hodnocení těchto politik a programů.
      Článek 7
      Výbor pro potravinovou pomoc
      1.   Zřizuje se Výbor pro potravinovou pomoc (dále jen „výbor“) složený ze všech smluvních stran této úmluvy.
      2.   Výbor činí rozhodnutí na svých formálních zasedáních a vykonává své funkce, jež vyplývají z ustanovení této úmluvy, v souladu se zásadami a cíli této úmluvy.
      3.   Výbor přijme svůj jednací řád; v zájmu řádného provádění ustanovení této úmluvy může přijmout také pravidla, kterými dále rozvede její ustanovení. Dokument FAC (11/12)1 Výboru pro potravinovou pomoc Úmluvy o potravinové pomoci z roku 1999 ze dne 25. dubna 2012 slouží coby původní jednací a prováděcí řád této úmluvy. Výbor může následně rozhodnout o změně tohoto řádu.
      4.   Výbor činí svá rozhodnutí na základě konsenzu, tj. žádná ze smluvních stran formálně nerozporuje navržené rozhodnutí výboru ohledně záležitosti projednávané na formálním zasedání. Formálně rozporovat rozhodnutí lze buď během formálního zasedání, nebo do třiceti dnů po rozeslání zápisu z formálního zasedání, v němž je navržené rozhodnutí obsaženo.
      5.   Sekretariát připraví za každý rok souhrnnou zprávu a předloží ji výboru a ten ji v souladu s jednacím a prováděcím řádem přepracuje, přijme a zveřejní.
      6.   Výbor by měl zajišťovat prostor pro diskuzi mezi smluvními stranami, pokud jde o záležitosti týkající se potravinové pomoci, jako je potřeba mobilizace vhodných a včasných závazků v oblasti zdrojů s cílem řešit potřeby týkající se potravin a výživy především ve zvláštních krizových a mimořádných situacích. Měl by usnadňovat šíření informací a jejich sdílení s ostatními zúčastněnými stranami, jakož i informace s těmito stranami konzultovat a od nich přijímat, tak aby to sloužilo podpoře jednání ve výboru.
      7.   Každá smluvní strana určí svého zástupce, který bude od sekretariátu dostávat oznámení a jiná sdělení.
      Článek 8
      Předseda a místopředseda výboru
      1.   Na posledním formálním zasedání v roce rozhodne výbor o svém předsedovi a místopředsedovi pro rok následující.
      2.   Předseda má tyto povinnosti:

                  a)

                  schvalovat návrh programu pro každé formální zasedání či neformální setkání;

                  b)

                  předsedat formálním zasedáním či neformálním setkáním;

                  c)

                  zahajovat a uzavírat každé formální zasedání či neformální setkání;

                  d)

                  na začátku každého formálního zasedání či neformálního setkání předkládat výboru k přijetí návrh programu;

                  e)

                  řídit jednání a zajistit dodržování postupů uvedených v jednacím a prováděcím řádu;

                  f)

                  udělovat slovo smluvním stranám;

                  g)

                  rozhodovat o jednacím pořádku v souladu s příslušným jednacím a prováděcím řádem a

                  h)

                  klást otázky a vyhlašovat rozhodnutí.

            3.   Pokud se předseda neúčastní celého či části formálního zasedání nebo neformálního setkání či je dočasně indisponován vykonávat úřad předsedy, převezme jeho funkce místopředseda. V nepřítomnosti předsedy i místopředsedy jmenuje výbor dočasného předsedu.
      4.   Pokud z nějakého důvodu předseda nemůže vykonávat svůj úřad, nastoupí na jeho místo až do konce roku místopředseda.
      Článek 9
      Formální zasedání a neformální setkání
      1.   Výbor se schází na formálním zasedání a neformálním setkání v souladu s jednacím a prováděcím řádem.
      2.   Výbor svolá minimálně jedno formální zasedání ročně.
      3.   Na žádost předsedy či alespoň tří smluvních stran svolá výbor další formální zasedání či neformální setkání.
      4.   V souladu s jednacím a prováděcím řádem může výbor pozvat k účasti na formálních zasedáních či neformálních jednáních pozorovatele a důležité zúčastněné strany, které si přejí projednat záležitosti související s konkrétní potravinovou pomocí.
      5.   Výbor se schází na místě určeném v souladu s jednacím a prováděcím řádem.
      6.   Tvorba programu formálních zasedání a neformálních setkání probíhá v souladu s jednacím a prováděcím řádem.
      7.   Zápis z formálního zasedání obsahující navržená rozhodnutí výboru bude rozeslán do třiceti dnů po jeho konání.
      Článek 10
      Sekretariát
      1.   Výbor jmenuje sekretariát a využívá jeho služeb v souladu s jednacím a prováděcím řádem. Výbor požádá Mezinárodní radu pro obiloviny (IGC), aby její sekretariát fungoval ze začátku coby sekretariát výboru.
      2.   Sekretariát vykonává povinnosti, které mu byly uloženy v této úmluvě a v jednacím a prováděcím řádu, veškeré administrativní úkoly včetně vytváření a distribuce dokumentů a zpráv, jakož i další funkce, jež mu byly uloženy výborem.
      Článek 11
      Řešení sporů
      Výbor usiluje o vyřešení veškerých sporů mezi smluvními stranami, které by se týkaly výkladu či provádění této úmluvy nebo jednacího a prováděcího řádu, včetně každého tvrzení o nesplnění závazků uložených touto úmluvou.
      Článek 12
      Podpis a ratifikace, přijetí nebo schválení
      Tato úmluva bude v sídle Organizace spojených národů v New Yorku od 11. června 2012 do 31. prosince 2012 otevřena k podpisu Argentině, Austrálii, Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Dánskému království, Estonské republice, Evropské unii, Finské republice, Francouzské republice, Chorvatské republice, Irsku, Italské republice, Japonsku, Kanadě, Kyperské republice, Litevské republice, Lotyšské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maďarsku, Republice Malta, Nizozemskému království, Norskému království, Polské republice, Portugalské republice, Rakouské republice, Rumunsku, Řecké republice, Slovenské republice, Republice Slovinsko, Spolkové republice Německo, Spojenému království Velké Británie a Severního Irska, Spojeným státům americkým, Španělskému království, Švédskému království a Švýcarské konfederaci. Tato úmluva podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení každou ze signatářských stran. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení se ukládají u depozitáře.
      Článek 13
      Přistoupení
      1.   Každý stát uvedený v článku 12, který úmluvu do konce období stanoveného k jejímu podpisu nepodepsal, a Evropská unie, pokud do konce tohoto období úmluvu nepodepsala, mohou k úmluvě přistoupit kdykoli po uplynutí tohoto období. Listiny o přistoupení se uloží u depozitáře.
      2.   Úmluva je po jejím vstupu v platnost podle článku 15 otevřena přistoupení kteréhokoli jiného státu, než jsou státy uvedené v článku 12, či samostatného celního území majícího plnou autonomii ve vnějších ekonomických vztazích, jež výbor svým rozhodnutím uzná za způsobilé. Listiny o přistoupení se uloží u depozitáře.
      Článek 14
      Oznámení o prozatímním provádění
      Každý ze států uvedených v článku 12 či Evropská unie, mající v úmyslu ratifikovat, přijmout či schválit tuto úmluvu nebo k ní přistoupit, nebo kterýkoli stát či kterékoli samostatné celní území uznané rozhodnutím výboru za způsobilé k přistoupení podle čl. 13 odst. 2, jež ještě neuložily své listiny u depozitáře, mohou kdykoli u depozitáře uložit oznámení o prozatímním provádění této úmluvy. Na tento stát, toto samostatné celní území či na Evropskou unii se úmluva prozatímně vztahuje ode dne uložení oznámení.
      Článek 15
      Vstup v platnost
      1.   Tato úmluva vstupuje v platnost dne 1. ledna 2013, uloží-li do 30. listopadu 2012 pět signatářských stran listiny o ratifikaci, přijetí či schválení u depozitáře.
      2.   Nevstoupí-li tato úmluva v platnost podle odstavce 1, mohou signatářské strany této úmluvy, které uložily listiny o ratifikaci, přijetí či schválení, a státy či Evropská unie, které uložily listiny o přistoupení podle čl. 13 odst. 1, jednomyslně rozhodnout, že vstoupí v platnost mezi nimi.
      3.   Pro kterýkoli stát, samostatné celní území či Evropskou unii, jež ratifikují, přijmou či schválí úmluvu nebo k ní přistoupí poté, co vstoupila v platnost, vstoupí tato úmluva v platnost dnem uložení jejich listiny o ratifikaci, schválení, přijetí či přistoupení u depozitáře.
      Článek 16
      Hodnocení a pozměňovací postup
      1.   Kdykoli po vstupu této úmluvy v platnost může smluvní strana navrhnout posouzení jejího významu či její změnu. Veškeré navržené změny rozešle sekretariát všem smluvním stranám nejméně šest měsíců předem a na nejbližším formálním zasedání výboru konaném po uplynutí oznamovacího období budou podrobeny diskuzi.
      2.   Návrhy na změnu této úmluvy se přijímají rozhodnutím výboru. Všechny pozměňovací návrhy přijaté výborem sdělí sekretariát všem smluvním stranám a depozitáři. Depozitář všem smluvním stranám rozešle každou přijatou změnu.
      3.   Oznámení o přijetí změny se zašle depozitáři. Přijatá změna vstupuje v platnost pro ty smluvní strany, které toto oznámení zaslaly, devadesát dní ode dne, kdy depozitář obdržel taková oznámení nejméně od čtyř pětin smluvních stran této úmluvy ke dni přijetí navržené změny výborem. Tato změna vstupuje v platnost pro každou další smluvní stranu devadesát dní poté, co tato smluvní strana uložila své oznámení u depozitáře. Pro uvedení v platnost konkrétní změny může výbor rozhodnout o uplatnění jiného poměrného počtu oznámení požadovaných za tímto účelem. Takové rozhodnutí sdělí sekretariát všem smluvním stranám a depozitáři.
      Článek 17
      Odstoupení a ukončení
      1.   Kterákoli ze smluvních stran může od úmluvy odstoupit, a to vždy na konci roku prostřednictvím písemného oznámení, které musí být doručeno depozitáři nejméně devadesát dní před koncem daného roku. Tato smluvní strana není zproštěna svého minimálního ročního závazku či svých povinností podávat zprávu, jež na sebe v rámci této úmluvy vzala a které do konce daného roku nesplnila, a to po dobu, kdy byla smluvní stranou.
      2.   Kdykoli po vstupu této úmluvy v platnost může smluvní strana navrhnout její ukončení. Takový návrh písemně sdělí sekretariátu a ten ho rozešle všem smluvním stranám nejméně šest měsíců před jeho zvážením uvnitř výboru.
      Článek 18
      Depozitář
      1.   Generální tajemník Organizace spojených národů je jmenován depozitářem této úmluvy.
      2.   Depozitář přijímá oznámení o každém podpisu, ratifikaci, přijetí, schválení, oznámení o prozatímním provádění této úmluvy a přistoupení k ní a o každém z těchto oznámení informuje všechny smluvní a signatářské strany.
      Článek 19
      Závazná znění
      Prvopisy této úmluvy, jejíž znění v jazyce anglickém a francouzském mají stejnou platnost, jsou uloženy u generálního tajemníka Organizace spojených národů.

         NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této úmluvě své podpisy.
         V Londýně dne 25. dubna 2012.


Důležité právní upozornění

|

52007BP0132(02)

2. Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o uzavření účtů týkajících se plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2005, Oddíl III - Komise (SEK(2006)0916 - C6-0263/2006 - 2006/2070(DEC)) (SEK(2006)0915 - C6-0262/2006 - 2006/2070(DEC))

Úřední věstník 074 E , 20/03/2008 S. 0290 - 0292

		2.Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o uzavření účtů týkajících se plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2005, Oddíl III — Komise (SEK(2006) 0916 — C6-0263/2006 — 2006/2070(DEC)) (SEK(2006)0915 — C6-0262/2006 — 2006/2070(DEC))Evropský parlament,- s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2005 [1],- s ohledem na roční účetní závěrku Evropských společenství za rozpočtový rok 2005 - svazek I — (SEK(2006)0916 — C6-0263/2006, SEK(2006)0915 — C6-0262/2006) [2],- s ohledem na zprávu Komise orgánu, který je příslušný pro udělení absolutoria, o opatřeních následujících po rozhodnutích o udělení absolutorií za rok 2004 (KOM(2006)0642, KOM(2006)0641) a pracovní dokument Komise - přílohu ke zprávě Komise pro Evropský parlament o opatřeních následujících po rozhodnutích o udělení absolutorií za rok 2004 (SEK(2006)1376, SEK(2006)1377),- s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané "Výsledky politik v roce 2005" (KOM(2006)0124),- s ohledem na sdělení Komise nazvané "Shrnutí výsledků řízení Komise za rok 2005" (KOM(2006)0277),- s ohledem na výroční zprávu Komise pro orgán, který je příslušný pro udělení absolutoria, o interních auditech provedených v roce 2005 (KOM(2006)0279),- s ohledem na zprávu Komise "Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2004" (KOM(2006)0184),- s ohledem na zelenou knihu Evropská iniciativa pro transparentnost, kterou Komise přijala dne 3. května 2006 (KOM(2006)0194),- s ohledem na stanovisko č. 2/2004 Účetního dvora k modelu "jednotného auditu" (a návrh rámce vnitřní kontroly Společenství) [3],- s ohledem na sdělení Komise o plánu integrovaného rámce vnitřní kontroly (KOM(2005)0252),- s ohledem na akční plán Komise na zřízení integrovaného rámce vnitřní kontroly (KOM(2006)0009),- s ohledem na první zprávu o hodnocení provádění akčního plánu Komise na zřízení integrovaného rámce vnitřní kontroly zveřejněnou dne 19. července 2006 (SEK(2006)1009),- s ohledem na zprávu výboru pro Evropskou unii Sněmovny lordů ze dne 13. listopadu 2006 nazvanou "Financial Management and Fraud in the European Union: Perceptions, Facts and Proposals",- s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2005 [4] a zvláštní zprávy Účetního dvora spolu s odpověďmi kontrolovaných institucí,- s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES [5],- s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5710/2007 — C6-0081/2007),- s ohledem na články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES a články 179a a 180b Smlouvy o Euratomu,- s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [6], a zejména na články 145, 146 a 147 tohoto nařízení,- s ohledem na stanovisko Účetního dvora č. 4/2006 k návrhu nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 [7],- s ohledem na článek 70 a přílohu V jednacího řádu,- s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanoviska ostatních dotčených výborů (A6-0095/2007),A. vzhledem k tomu, že podle článku 275 Smlouvy o ES je Komise odpovědná za vypracování účetnictví,1. schvaluje uzavření účtů týkajících se plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie za rozpočtový rok 2005;2. pověřuje svého předsedu, aby předal toho rozhodnutí Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, Účetnímu dvoru, Evropské investiční bance a vnitrostátním a regionálním kontrolním úřadům členských států a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku (řada L).[1] Úř. věst. L 60, 8.3.2005.[2] Úř. věst. C 264, 31.10.2006, s. 1.[3] Úř. věst. C 107, 30.4.2004, s. 1.[4] Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 1.[5] Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 10.[6] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).[7] Úř. věst. C 273, 9.11.2006, s. 2.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 28. dubna 1987 o uzavření Úmluvy mezi Evropským hospodářským společenstvím a Rakouskou republikou, Finskou republikou, Islandskou republikou, Norským královstvím, Švédským královstvím a Švýcarskou konfederací o zjednodušení formalit ve zbožovém styku

text:
Důležité právní upozornění

|

31987D0267

Úřední věstník L 134 , 22/05/1987 S. 0001 - 0001

		Rozhodnutí Radyze dne 28. dubna 1987o uzavření Úmluvy mezi Evropským hospodářským společenstvím a Rakouskou republikou, Finskou republikou, Islandskou republikou, Norským královstvím, Švédským královstvím a Švýcarskou konfederací o zjednodušení formalit ve zbožovém styku(87/267/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,vzhledem k tomu, že uzavření úmluvy s Rakouskem, Finskem, Islandem, Norskem, Švédskem a Švýcarskem s ohledem na zavedení jednotného správního dokladu, nahrazujícího současná prohlášení, v obchodu mezi Společenstvím a těmito zeměmi, jakož i mezi těmito zeměmi samotnými, musí umožnit zjednodušení formalit v tomto obchodu; že je proto vhodné uzavřít takovou úmluvu;vzhledem k tomu, že tato úmluva spadá do rámce akcí, navazujících na společné prohlášení ze setkání ministrů členských států Společenství, států Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) a Komise v Lucemburku dne 9. dubna 1984, vyjadřující jejich politickou vůli rozšířit spolupráci mezi Společenstvím a těmito zeměmi "s cílem vytvořit dynamický evropský hospodářský prostor s přínosem pro jejich země",ROZHODLA TAKTO:Článek 1Úmluva mezi Evropským hospodářským společenstvím a Rakouskou republikou, Finskou republikou, Islandskou republikou, Norským královstvím, Švédským královstvím a Švýcarskou konfederací o zjednodušení formalit ve zbožovém styku se schvaluje jménem Společenství.Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Společenství bude zastoupeno ve smíšeném výboru uvedeném v článku 10 úmluvy Komisí, za účasti zástupců členských států.Článek 3Předseda Rady uloží akty podle článku 17 úmluvy [1].V Lucemburku dne 28. dubna 1987.Za RadupředsedaP. De Keersmaeker[1] Datum vstupu úmluvy v platnost zveřejní Generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: 2007/535/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 27. července 2007 o zastavení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozů látky dihydromyrcenol pocházející z Indie

text:
               28.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 196/45

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 27. července 2007
   o zastavení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozů látky dihydromyrcenol pocházející z Indie
   (2007/535/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 14 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   POSTUP

               (1)

               Dne 11. listopadu 2006 Komise oznámila prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2) (dále jen „oznámení o zahájení“) zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozů látky dihydromyrcenol o čistotě nejméně 93 % hmotnostních pocházející z Indie, obvykle kódu KN ex 2905 22 90, do Společenství.

               (2)

               Toto antisubvenční řízení bylo zahájeno podle článku 10 základního nařízení v návaznosti na podnět, který podali dne 29. září 2006 tito výrobci ve Společenství: Destilaciones Bordas Chinchurreta S.A. a Sensient Fragrances S.A. (dále jen „žadatelé“) představující významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby dihydromyrcenolu ve Společenství. Podnět obsahoval zjevné důkazy o existenci subvencování uvedeného výrobku a o podstatné újmě, která tím vznikla, což bylo považováno za dostatečné odůvodnění pro zahájení řízení.

               (3)

               Komise o zahájení šetření oficiálně informovovala orgány v Indii, vyvážející výrobce v Indii, dovozce a dotčené známé uživatele a jejich sdružení a žadatele. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.

         B.   STAŽENÍ PODNĚTU

               (4)

               Dopisem Komisi ze dne 25. května 2007 žadatelé svůj podnět oficiálně stáhli.

               (5)

               Podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení platí, že pokud je podnět stažen, může být řízení zastaveno s výjimkou případu, kdy to není v zájmu Společenství.

               (6)

               Komise se domnívala, že by současné řízení mělo být zastaveno, jelikož šetření neodhalilo žádné okolnosti, které by naznačovaly, že zastavení není v zájmu Společenství. Zúčastněné strany o tom byly informovány a dostaly příležitost se vyjádřit. Žádné námitky nebyly obdrženy.

               (7)

               Vzhledem k výše uvedenému dospěla Komise k závěru, že antisubvenční řízení týkající se dovozů látky dihydromyrcenol pocházející z Indie do Společenství by mělo být zastaveno bez uložení vyrovnávacích opatření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Jediný článek
   Antisubvenční řízení týkající se dovozů látky dihydromyrcenol o čistotě nejméně 93 % hmotnostních pocházející z Indie, obvykle kódu KN ex 2905 22 90, se zastavuje.

      V Bruselu dne 27. července 2007.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 288, 21.10.1997, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 461/2004 (Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 12).

      (2)  Úř. věst. C 275, 11.11.2006, s. 29.