title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/355 ze dne 2. března 2015 o přijetí jednacího řádu Výboru Evropského rozvojového fondu

text:
               5.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 61/17

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/355
   ze dne 2. března 2015
   o přijetí jednacího řádu Výboru Evropského rozvojového fondu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT–EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie (1) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 8 odst. 5 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (2), poprvé pozměněná v Lucemburku dne 25. června 2005 (3) a podruhé pozměněná v Ouagadougou dne 22. června 2010 (4) (dále jen „dohoda o partnerství AKT–EU“), předpokládá, že se pro každé pětileté období stanoví finanční protokol.

               (2)

               Dne 26. června 2013 přijali zástupci vlád členských států zasedající v Radě vnitřní dohodu podle dohody o partnerství AKT–EU, která stanoví zřízení Výboru Evropského rozvojového fondu, jenž se skládá ze zástupců vlád členských států.

               (3)

               Jednací řád Výboru Evropského rozvojového fondu by měl zohlednit příslušná ustanovení rozhodnutí Rady 2013/755/EU (5) a nařízení Rady (EU) 2015/322 (6),

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Přijímá se jednací řád Výboru Evropského rozvojového fondu obsažený v příloze.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 2. března 2015.

            Za Radu

            předsedkyně

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (4)  Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3.

      (5)  Rozhodnutí Rady 2013/755/EU ze dne 25. listopadu 2013 o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii („rozhodnutí o přidružení zámoří“) (Úř. věst. L 344, 19.12.2013, s. 1).

      (6)  Nařízení Rady (EU) 2015/322 ze dne 2. března 2015 o provádění 11. Evropského rozvojového fondu (Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 1).

      PŘÍLOHA

         JEDNACÍ ŘÁD VÝBORU EVROPSKÉHO ROZVOJOVÉHO FONDU

      Článek 1
      Složení
      Výbor Evropského rozvojového fondu (dále jen „výbor“) se skládá z delegací členských států (dále jen „delegace“) a předsedá mu zástupce Komise.
      Jednání výboru o otázkách týkajících se Evropské investiční banky (EIB) se účastní její pozorovatel.
      Jednání se jako pozorovatel účastní zástupce generálního sekretariátu Rady.
      Článek 2
      Předkládání věcí výboru
      1.   Výboru se předkládají věci v případech stanovených v nařízení Rady (EU) 2015/322 (1) (dále jen „nařízení o provádění 11. ERF“), zejména v jeho článcích 7, 9 a 14, a případně v rozhodnutí Rady 2013/755/EU (2) a v souladu s postupy v něm stanovenými. V souvislosti s úkoly, kterými byl pověřen rozhodnutím 2013/755/EU, je výbor označován jako „Výbor ERF-ZZÚ“.
      2.   Vedle věcí předložených podle odstavce 1:

                  a)

                  Komise na svých internetových stránkách včas zveřejní informace o rozhodnutích přijatých na základě článků 14 a 15 nařízení o provádění 11. ERF a informuje o tom výbor elektronicky co nejrychleji a nejspolehlivěji;

                  b)

                  Komise výbor uvědomí o veškerých prodleních nebo obtížích při provádění ročních akčních programů, individuálních a zvláštních opatření, včetně předběžných informací o dočasném pozastavení a opětovném zahájení programů rozpočtové podpory, které by mohly mít za následek značné další závazky nebo podstatné změny, jež by mohly vyžadovat povinné předložení záležitostí podle nařízení o provádění 11. ERF.

            Článek 3
      Svolání zasedání
      1.   Výbor svolává jeho předseda buď z vlastního podnětu, nebo na žádost členského státu.
      2.   Společná zasedání výboru a jiných výborů mohou být svolána za účelem projednání otázek spadajících do jejich pravomocí.
      Článek 4
      Pořad jednání
      1.   Předseda sestaví návrh pořadu jednání a předloží jej výboru.
      2.   V pořadu jednání se rozlišují:

                  a)

                  návrhy opatření, která má přijmout Komise a k nimž má výbor vydat stanovisko postupem podle článku 14 nařízení o provádění 11. ERF;

                  b)

                  jiné otázky předkládané výboru pro informaci nebo pouze za účelem výměny názorů z podnětu předsedy nebo na písemnou žádost některého z členů výboru.

            3.   Každá delegace může požádat o zařazení bodu na pořad jednání zasedání výboru. Příslušné informace o těchto bodech lze sdělit ústně nebo případně poté i písemně.
      4.   Součástí pořadu jednání je schválení zápisu z předchozího zasedání.
      5.   Nejméně jednou za tři měsíce, a kdykoli jsou aktualizované informace dostupné, je spolu s pořadem jednání předkládán i orientační dlouhodobý plán nadcházejících zasedání. Tento plán obsahuje body, které mají být předloženy za účelem vyjádření stanoviska, jakož i strategické horizontální otázky týkající se ERF, které mají být předloženy pro informaci nebo za účelem výměny názorů. Dlouhodobý plán obsahuje body, které budou předloženy výboru během nadcházejícího šestiměsíčního období. Obsahuje pokud možno také body, které budou výboru pravděpodobně předloženy v následujícím šestiměsíčním období.
      Článek 5
      Zasílání nebo předkládání podkladů členům výboru
      1.   Předseda zasílá členům výboru pozvánku na zasedání, návrh pořadu jednání a návrhy opatření, ke kterým má výbor vyjádřit stanovisko, v dostatečném předstihu před zasedáním s ohledem na naléhavost a složitost věci a v každém případě nejpozději 21 kalendářních dnů před začátkem zasedání. Další dokumenty vztahující se k zasedání, zejména dokumenty pro informaci a výměnu názorů, se pokud možno předloží ve stejné lhůtě.
      Všechny dokumenty se předkládají v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3.
      2.   V naléhavých případech a v případech, kdy je třeba použít přijímané opatření okamžitě, může předseda z vlastního podnětu nebo na žádost člena výboru zkrátit lhůtu pro předložení dokumentů uvedených v odstavci 1. Tato lhůta nesmí být kratší než sedm kalendářních dnů. Případy naléhavosti Komise náležitě a písemnou formou odůvodní.
      3.   Výjimečně a v případech krajní naléhavosti v partnerské zemi nebo regionu, například v případě vážné hospodářské, sociální a politické situace, přírodní katastrofy v přijímající zemi a humanitární krize nebo jiné vnější okolnosti obdobné povahy vyžadující velmi rychlou reakci, se může předseda na žádost člena výboru nebo z vlastního podnětu od lhůt stanovených v odstavcích 1 a 2 odchýlit. Případy krajní naléhavosti Komise náležitě a písemnou formou odůvodní.
      4.   Odstavce 2 a 3 se nevztahují na strategické dokumenty a víceleté orientační programy a jejich úpravy v důsledku přezkumů v polovině a na konci období zmíněné v čl. 7 odst. 2 nařízení o provádění 11. ERF.
      5.   V případě návrhů opatření předkládaných výboru k vyjádření stanoviska ústním postupem delegace nejpozději tři pracovní dny přede dnem zasedání písemně sdělí sekretariátu výboru:

                  a)

                  body, se kterými již mohou v zásadě souhlasit a které navrhují k zařazení na pořad jednání uvedený v čl. 4 odst. 1 jako body A (s připomínkami nebo žádostmi o další informace nebo bez nich), a

                  b)

                  body, jejichž projednání považují za nezbytné a které navrhují zařadit na pořad jednání uvedený v čl. 4 odst. 1 jako body B.

            Na žádost členského státu může být kterýkoli bod A předložen k projednání a zařazen na seznam bodů B co nejdříve před konáním zasedání nebo ve výjimečných případech na zasedání samém.
      Připomínky a žádosti o další informace předkládají delegace rovněž písemně a pokud možno nejpozději tři pracovní dny přede dnem zasedání.
      Komise poskytne další informace a odpoví na připomínky pokud možno písemně a alespoň jeden den před zasedáním.
      6.   V řádně odůvodněných závažných a naléhavých případech může Komise rovněž použít postup stanovený v čl. 14 odst. 4 nařízení o provádění 11. ERF. V těchto případech předloží předseda příslušná opatření výboru k vyjádření stanoviska do 14 dnů po jejich přijetí.
      Článek 6
      Předávání programových dokumentů Smíšenému parlamentnímu shromáždění
      V souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení o provádění 11. ERF poskytne sekretariát výboru příslušné programové dokumenty pro informaci Smíšenému parlamentnímu shromáždění současně s jejich zasláním delegacím ve výboru.
      Článek 7
      Stanovisko výboru
      1.   Je-li výboru předložena věc k vyjádření stanoviska, projednává se za podmínek stanovených v čl. 14 odst. 3 a 4 nařízení o provádění 11. ERF a v čl. 8 odst. 2 a 3 vnitřní dohody mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT–EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie (3) (dále jen „vnitřní dohoda“) a v souladu s tamtéž stanoveným postupem.
      2.   Pokud žádný z členů výboru nemá námitky, může předseda konstatovat, že výbor zaujal k navrhovaným opatřením kladné stanovisko konsensem, aniž by se přistoupilo k formálnímu hlasování.
      3.   Je-li použit ústní postup a dojde-li v průběhu zasedání k podstatné změně navrhovaných opatření nebo k jejich doplnění o nové skutečnosti, může předseda z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu odložit hlasování o určitém bodu jednání na konec zasedání nebo na pozdější zasedání.
      4.   Jestliže v situaci popsané v odstavci 3 předseda rozhodne, že hlasování neodloží, ačkoli to požaduje jedna nebo více delegací, mohou žádající delegace vznést výhradu, která může být stažena do tří pracovních dnů ode dne následujícího po zasedání. Po uplynutí této lhůty je stanovisko výboru považováno za konečné. Komise uvědomí členské státy o konečném postoji, který zaujaly členské státy, jejichž delegace vznesly ve výboru výhradu.
      5.   S výhradou druhého pododstavce tohoto odstavce, pokud podklady týkající se určitého bodu jednání nebyly členům výboru zaslány ve lhůtách stanovených v čl. 5 odst. 1 a 2, odloží se hlasovaní o dané otázce na příští zasedání.
      Výbor může na návrh předsedy nebo na žádost člena výboru prostou většinou svých členů rozhodnout, že tento bod vzhledem k naléhavosti věci ponechá na pořadu jednání. V případě potřeby lze použít písemný postup stanovený v článku 11 tohoto jednacího řádu.
      6.   V souvislosti s přezkumem ročních nebo víceletých akčních programů může kterákoli delegace požádat o stažení projektu nebo programu z akčního programu. Podpoří-li tuto žádost blokační menšina delegací stanovená v čl. 8 odst. 3 vnitřní dohody ve spojení s čl. 8 odst. 2 vnitřní dohody, přijme Komise daný akční program bez dotčeného projektu nebo programu. Pokud se Komise nerozhodne v souladu s názorem delegací ve výboru, že ve staženém projektu nebo programu nebude dále pokračovat, předloží daný projekt nebo program výboru znovu v pozdější fázi mimo daný akční program ve formě individuálního opatření, které poté Komise přijme postupem podle článku 14 nařízení o provádění 11. ERF.
      Článek 8
      Výměna názorů
      1.   Každá delegace může kdykoli vyzvat Komisi, aby výboru poskytla informace a uspořádala výměnu názorů o otázkách, které se týkají úkolů popsaných v čl. 3 odst. 3, čl. 7. odst. 2 a čl. 14 odst. 2 nařízení o provádění 11. ERF. V souladu s čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení mohou být na žádost členského státu ve výboru projednána také veškerá hodnocení, včetně doporučení a následných opatření. Jak je stanoveno v čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení, Komise přezkoumává pokrok dosažený při provádění 11. ERF, včetně národních orientačních programů, a počínaje rokem 2015 každoročně předkládá Radě zprávy o provádění. Zprávy o provádění mohou být na žádost členského státu projednány také ve výboru.
      2.   Výsledkem výměn názorů mohou být doporučení vypracovaná delegacemi, která Komise vezme na vědomí. Diskusní příspěvky se zaznamenávají v zápise ze zasedání výboru. Příspěvky, které podpoří kvalifikovaná většina delegací stanovená v čl. 8 odst. 3 ve spojení s čl. 8 odst. 2 vnitřní dohody, se zaznamenají jako doporučení.
      Článek 9
      Zastoupení a usnášeníschopnost
      1.   Každá delegace se považuje za jednoho člena výboru. Každý členský stát rozhodne o složení své delegace a uvědomí o něm předsedu.
      2.   Se souhlasem předsedy mohou být delegace na náklady dotčeného členského státu doprovázeny nevládními odborníky.
      V přiměřené době a v každém případě nejpozději pět kalendářních dnů před dnem zasedání je třeba předsedovi sdělit následující informace:

                  a)

                  složení každé delegace, pokud předsedovi není dosud známo;

                  b)

                  jména a funkce případných odborníků doprovázejících delegace a důvody, proč je potřebná jejich přítomnost.

            Nevyjádří-li předseda nesouhlas s účasti odborníka před konáním daného zasedání, má se za to, že s jeho účastí souhlasí.
      Před zasedáním výboru informuje předseda delegace o účasti nevládního odborníka a o organizaci, kterou tento odborník zastupuje.
      3.   Kterákoli delegace může v případě potřeby zastupovat nejvýše jeden další členský stát. Delegace, která má být zastupována, o tom písemně uvědomí předsedu před zahájením daného zasedání.
      4.   Nejnižší počet přítomných členů potřebný k jednání výboru je takový, který je vyžadován pro přijetí stanoviska kvalifikovanou většinou podle čl. 14 odst. 3 a 4 nařízení o provádění 11. ERF.
      Článek 10
      Třetí strany a odborníci
      1.   Zástupci přistupujících zemí jsou zváni k účasti na zasedáních výboru ode dne podpisu smlouvy o přistoupení.
      2.   Předseda může z vlastního podnětu nebo na žádost člena výboru rozhodnout o přizvání zástupců dalších třetích stran nebo dalších odborníků k projednávání konkrétních otázek uvedených na pořadu jednání výboru. Jejich účast na zasedání však může odmítnout prostá většina členských států.
      3.   Zástupci třetích stran a odborníci zmínění v odstavcích 1 a 2 a v čl. 9 odst. 2 nesmějí být přítomni hlasování výboru ani se jej účastnit.
      Článek 11
      Písemný postup
      1.   V řádně odůvodněných případech může předseda získat stanovisko výboru písemným postupem. Předseda zašle členům výboru návrh opatření a stanoví lhůtu pro vydání stanoviska podle naléhavosti věci.
      Delegace mají 21 kalendářních dnů od zaslání návrhů, aby zaujaly postoj. Pokud některá z delegací výboru před uplynutím lhůty stanovené v dopise nevyjádří odmítavý postoj nebo úmysl zdržet se hlasování, má se za to, že s návrhem souhlasí konkludentně.
      V případech naléhavosti nebo krajní naléhavosti v partnerské zemi nebo regionu se použijí stejné lhůty jako lhůty stanovené v čl. 5 odst. 2 a 3. Případ naléhavosti nebo krajní naléhavosti Komise náležitě písemně odůvodní.
      2.   Pokud některý z členů výboru požádá, aby byla navrhovaná opatření projednána na zasedání výboru, písemný postup je tím ukončen a navrhovaná opatření se projednají na příštím zasedání.
      3.   Komise o výsledku písemného postupu neprodleně a nejpozději sedm kalendářních dní po uplynutí stanovené lhůty písemně uvědomí členy výboru.
      Článek 12
      Sekretariát
      Sekretariát výboru zajišťuje Komise.
      Článek 13
      Zápis a zpráva ze zasedání
      Z každého zasedání se vypracuje zápis, za který odpovídá předseda a který obsahuje stanoviska k navrhovaným opatřením a postoje vyjádřené během zasedání. Zápis se neprodleně a pokud možno do čtrnácti kalendářních dnů po zasedání zašle členům výboru. U zasedání pořádaných v rozmezí čtyř týdnů nebo kratším musí být zápis zaslán nejpozději sedm kalendářních dnů před následujícím zasedáním.
      Delegace zašlou předsedovi písemně své případné připomínky k zápisu. Výbor je o těchto připomínkách delegací informován, a dojde-li k neshodám, navrhovanou změnu projedná. Pokud neshoda přetrvává, připojí se navrhovaná změna k zápisu jako příloha.
      Článek 14
      Prezenční listina
      1.   Při každém zasedání vyhotoví předseda prezenční listinu s uvedením, k jakým orgánům nebo subjektům účastníci náleží, a během zasedání ji rozdá účastníkům.
      2.   Na začátku každého zasedání každá delegace, jejíž účast na práci výboru představuje střet zájmů, pokud jde o určitý bod jednání, na tuto skutečnosti upozorní předsedu. O případném střetu zájmů s ohledem na konkrétní bod jednání musí předsedu informovat rovněž každá osoba určená členskými státy, každý odborník, jehož účast na zasedání schválil předseda podle čl. 9 odst. 2 a čl. 10 odst. 2, a každý zástupce třetí strany, který byl přizván k účasti na zasedání podle článku 10.
      V případě takového střetu zájmů dotčená osoba na žádost předsedy během projednávání příslušných bodů jednání opustí zasedání.
      Článek 15
      Korespondence
      1.   Korespondence týkající se výboru se zasílá Komisi k rukám sekretariátu výboru.
      2.   Korespondence, kterou zasílá sekretariát delegacím, se zasílá elektronicky co nejrychleji a nejspolehlivěji stálému zastoupení dotčeného členského státu. Pokud stálé zastoupení Komisi sdělí zvláštní ústřední elektronickou adresu pro korespondenci týkající se práce výborů, používá se pro korespondenci tato adresa. Korespondence může být kromě toho zasílána také přímo osobám, které členské státy určily jako své zástupce ve výboru.
      3.   S výjimkou mimořádných okolností probíhá korespondence mezi Komisí a delegacemi v obou směrech elektronickými prostředky poskytnutými Komisí.
      Článek 16
      Přístup k dokumentům a důvěrnost
      1.   Se žádostmi o přístup k dokumentům výboru se nakládá v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (4). Komise rozhoduje o žádostech o přístup k těmto dokumentům podle svého jednacího řádu (5). Pokud je žádost zaslána členskému státu, použije tento členský stát článek 5 nařízení (ES) č. 1049/2001.
      2.   Jednání výboru jsou důvěrná.
      3.   Dokumenty předkládané členům výboru, odborníkům a zástupcům třetích stran jsou důvěrné, pokud není k těmto dokumentům poskytnut přístup podle odstavce 1 nebo pokud je Komise nezveřejní jiným způsobem.
      4.   Od členů výboru, odborníků a zástupců třetích stran se vyžaduje, aby dodržovali povinnosti spojené se zachováváním důvěrnosti stanovené v tomto článku. Předseda zajistí, aby odborníci a zástupci třetích stran byli obeznámeni s požadavky týkajícími se zachovávání důvěrnosti, které jsou na ně kladeny.
      Článek 17
      Ochrana osobních údajů
      Zpracovávání osobních údajů výborem a jeho pracovními skupinami probíhá v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6), za což odpovídá předseda vystupující jako správce ve smyslu čl. 2 písm. d) uvedeného nařízení.
      Článek 18
      Běžné náklady
      1.   Běžné náklady výboru, včetně cestovních výdajů za jednoho účastníka na každý členský stát, hradí Komise.
      Pokud to přidělená finanční částka umožňuje, a v jejích mezích, uhradí Komise cestovní výdaje dvou členů delegace, kteří za tímto účelem podají žádost.
      2.   Komise poskytuje prostory a hmotné prostředky nezbytné pro práci výboru.

         (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/322 ze dne 2. března 2015 o provádění 11. Evropského rozvojového fondu (Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 1).

         (2)  Rozhodnutí Rady 2013/755/EU ze dne 25. listopadu 2013 o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii („rozhodnutí o přidružení zámoří“) (Úř. věst. L 344, 19.12.2013, s. 1).

         (3)  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

         (5)  Jednací řád Komise (C(2000) 3614) (Úř. věst. L 308, 8.12.2000, s. 26).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 7. května 2007 o jmenování řeckých, maďarských a rumunských členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci

text:
               17.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/2

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 7. května 2007
   o jmenování řeckých, maďarských a rumunských členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
   (2007/C 111/02)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 202 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 22. července 2003, kterým se zřizuje Poradní výbor pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na seznam kandidátů navržených Radě vládami členských států,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada svým rozhodnutím 2007/144/ES (2) jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období od 1. března 2007 do 28. února 2010, s výjimkou řeckých, maďarských a rumunských členů a náhradníků.

               (2)

               Na místa, která je třeba obsadit, navrhla řecká, maďarská a rumunská vláda své kandidáty,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci jsou na období končící dnem 28. února 2010 jmenováni:
   I.   ZÁSTUPCI VLÁDY

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Maďarsko

               András BÉKÉS

               Judit RÁCZNÉ BENCZEOVÁ
               Mária GROSZMANNOVÁ

         II.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNANCŮ

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Maďarsko

               Pál GERGELY

               Károly GYÖRGY
               Szilvia BORBÉLYOVÁ

               Rumunsko

               Cornel CONSTANTINOAIA

               Adrian COJOCARU
               Maria GHIMPĂUOVÁ

         III.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Řecko

               Pavlos KIRIAKONGONAS

               Natasa AVLONITOU
               Christos KAVALOPOULOS

               Maďarsko

               Géza BOMBERA

               Antal SZABADKAI
               Judit NOSZTRAIOVÁ

               Rumunsko

               Adrian IZVORANU

               Ovidiu NICOLESCU
               Cazimir IONESCU

      V Bruselu, dne 7. května 2007.

            Za Radu

            předseda

         H. SEEHOFER

      (1)  Úř. věst. C 218, 13.9.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 64, 2.3.2007, s. 30.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 12. února 2007 , kterým se na období 2007–2013 zavádí zvláštní program Trestní soudnictví jakožto součást obecného programu Základní práva a spravedlnost

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 58/13

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 12. února 2007,
   kterým se na období 2007–2013 zavádí zvláštní program „Trestní soudnictví“ jakožto součást obecného programu Základní práva a spravedlnost
   (2007/126/SVV)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 31 a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 29 Smlouvy o Evropské unii je jedním z cílů Unie zajistit občanům vysokou míru bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva tím, že rozvíjí společný postup členských států v oblasti soudní spolupráce v trestních věcech.

               (2)

               Podle článku 31 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje společný postup v trestních věcech zvláště spolupráci mezi příslušnými orgány členských států.

               (3)

               V návaznosti na závěry ze zasedání Evropské rady v Tampere je v Haagském programu, přijatém Evropskou radou v listopadu roku 2004, opětovně potvrzena priorita posilování svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii, a to zejména posilování soudní spolupráce v trestních věcech na základě zásady vzájemného uznávání.

               (4)

               Rámcový program, stanovený rozhodnutím Rady 2002/630/SVV ze dne 22. července 2002, kterým se stanoví rámcový program pro policejní a soudní spolupráci v trestních věcech (AGIS) (2), výrazně přispěl k posílení spolupráce mezi policejními sbory a dalšími donucovacími orgány a soudními orgány členských států, jakož i k lepšímu porozumění policejním, soudním, právním a správním systémům jiných členských států a k větší vzájemné důvěře v tyto systémy.

               (5)

               Náročné cíle vytyčené Smlouvou o Evropské unii a Haagským programem by měly být uskutečňovány prostřednictvím zavedení pružného a účinného programu, který usnadní plánování a provádění úkolů.

               (6)

               Tento program by měl zlepšit vzájemnou důvěru v rámci soudnictví. Podle Haagského programu by měla být vzájemná důvěra posílena rozvojem sítí soudních organizací a institucí, zlepšením vzdělávání soudců a soudních úředníků, rozvojem hodnocení způsobu provádění politik EU v oblasti práva při plném respektování nezávislosti soudnictví, zintenzivněním výzkumu v oblasti soudní spolupráce a usnadněním operativních projektů zaměřených na modernizaci justice v členských státech.

               (7)

               Program by měl rovněž usnadnit uplatňování zásady vzájemného uznávání zlepšením vzájemných znalostí, pokud jde o předcházející odsouzení v rámci Evropské unie, zvláště prostřednictvím vytvoření počítačového systému výměny informací o záznamech v trestních rejstřících.

               (8)

               Evropská soudní síť pro další vzdělávání, jež byla založena institucemi všech členských států s konkrétní zodpovědností za vzdělávání soudních odborníků, podporuje vzdělávací program určený pro soudce a státní zástupce, který má skutečný evropský rozměr. Tím přispívá k posílení vzájemné důvěry a zlepšuje vzájemné porozumění mezi soudními orgány a různými právními systémy.

               (9)

               Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu či účinků tohoto programu lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy o založení Evropského společenství a použitelnou v rámci Unie podle článku 2 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o založení Evropského společenství toto rozhodnutí nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.

               (10)

               Použije se nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3) (dále jen „finanční nařízení“) a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 (4) ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, která chrání finanční zájmy Společenství, s přihlédnutím k zásadám jednoduchosti a soudržnosti při výběru rozpočtových nástrojů, k omezení počtu případů, kdy si Komise ponechává přímou odpovědnost za jejich provádění a řízení, a k nezbytnému přiměřenému poměru mezi objemem prostředků a administrativní zátěží související s jejich využíváním.

               (11)

               Měla by být rovněž přijata vhodná opatření, jimiž by se předešlo nesrovnalostem a podvodům, a měly by být učiněny nezbytné kroky k vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (5), s nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí (6) a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7).

               (12)

               Pro granty na provozní náklady vyžaduje finanční nařízení přijetí základního právního aktu.

               (13)

               Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata postupem stanoveným v tomto rozhodnutí s pomocí výboru.

               (14)

               Je vhodné, aby rozhodnutí 2002/630/SVV bylo od 1. ledna 2007 nahrazeno tímto rozhodnutím a rozhodnutím, kterým se zavádí zvláštní program „Předcházení trestné činnosti a boj proti ní“.

               (15)

               Za účelem účinného a včasného provádění programu by toto rozhodnutí mělo být použitelné od 1. ledna 2007,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Předmět
   1.   Tímto rozhodnutím se v rámci obecného programu Základní práva a spravedlnosti zavádí zvláštní program „Trestní soudnictví“ (dále jen „program“), jehož účelem je přispět k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
   2.   Program zahrnuje období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013.
   Článek 2
   Obecné cíle
   1.   Program má tyto obecné cíle:

               a)

               podporovat soudní spolupráci, a tak přispět k vytvoření autentického evropského prostoru práva v trestních věcech, založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře;

               b)

               podporovat slučitelnost příslušných předpisů členských států v míře nezbytné pro zlepšení soudní spolupráce, podporovat omezování stávajících právních překážek řádného fungování soudní spolupráce v zájmu posilování koordinace vyšetřování a zlepšení slučitelnosti stávajících soudních systémů členských států Evropské unie, s cílem zajistit tak potřebnou návaznost na vyšetřování prováděné donucovacími orgány členských států;

               c)

               zlepšit kontakty a výměnu informací a osvědčených postupů mezi právními, soudními a správními orgány a právnickými profesemi: právníky a dalšími profesemi spojenými se soudnictvím, a podporovat vzdělávání příslušníků soudcovského stavu s cílem posílit vzájemnou důvěru;

               d)

               dále zlepšovat vzájemnou důvěru v zájmu zajištění ochrany práv obětí a obžalovaných.

         2.   Aniž by byly dotčeny cíle a pravomoci Evropského společenství, přispívají obecné cíle tohoto programu k rozvoji politik Společenství, konkrétněji pak k vytvoření soudního prostoru.
   Článek 3
   Konkrétní cíle
   Tento program má tyto konkrétní cíle:

               a)

               prosazovat soudní spolupráci v trestních věcech zaměřenou na

                           i)

                           podporu vzájemného uznávání soudních rozhodnutí a rozsudků,

                           ii)

                           odstraňování překážek vyplývajících z odlišnost soudních systémů členských států a podporu nezbytného sbližování trestního práva hmotného týkajícího se závažné trestné činnosti, zejména s přeshraničním rozměrem,

                           iii)

                           další zlepšení v oblasti zavádění minimálních norem týkajících se některých hledisek trestního práva procesního, aby se tak podpořila praktická stránka soudní spolupráce,

                           iv)

                           zajištění řádného výkonu práva předcházením sporů mezi soudy o příslušnost,

                           v)

                           zlepšení výměny informací využíváním počítačových systémů, zejména informací z národních trestních rejstříků,

                           vi)

                           podporu práv obžalovaných a sociální a právní pomoc obětem,

                           vii)

                           působení na členské státy, aby posílily spolupráci s Eurojustem v boji proti přeshraniční organizované a jiné závažné trestné činnosti,

                           viii)

                           podporu opatření s cílem účinného opětovného začlenění pachatelů do společnosti, zejména pokud jde o mladé pachatele;

               b)

               zlepšit vzájemnou znalost právních a soudních systémů členských států v trestních věcech, podporovat a posilovat tvorbu sítí, vzájemnou spolupráci, výměnu a šíření informací, zkušeností a osvědčených postupů;

               c)

               zajistit řádné provádění, správné a konkrétní používání a hodnocení nástrojů Unie v oblasti soudní spolupráce v trestních věcech;

               d)

               zlepšit informovanost o právních systémech členských států a přístup ke spravedlnosti;

               e)

               podporovat vzdělávání soudců a soudních úředníků, právníků a dalších profesí spojených se soudnictvím v oblasti práva Unie a Společenství;

               f)

               vyhodnotit obecné podmínky nezbytné pro rozvoj vzájemné důvěry cestou zlepšení vzájemného porozumění mezi soudními orgány a různými právními systémy, zejména při provádění politik EU v oblasti práva;

               g)

               připravit a zavést evropský počítačový systém výměny informací o záznamech v trestních rejstřících a podporovat studie o rozvoji dalších typů výměny informací.

         Článek 4
   Způsobilé akce
   Za účelem sledování obecných a konkrétních cílů uvedených v článcích 2 a 3 tento program podpoří za podmínek stanovených v ročních pracovních programech tyto druhy akcí:

               a)

               konkrétní akce prováděné Komisí, například studie a výzkum, přípravu a realizaci konkrétních projektů, jako je vytvoření počítačového systému výměny informací o záznamech v trestních rejstřících, průzkumy veřejného mínění a jiná šetření, formulování ukazatelů a společných metodik, sběr, zpracování a šíření dat a statistických údajů, semináře, konference a odborná setkání, organizaci veřejných kampaní a akcí, tvorbu a provoz webových stránek, přípravu a distribuci informačních materiálů, podporu a rozvoj sítí odborníků členských států, analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, nebo

               b)

               konkrétní nadnárodní projekty v zájmu Unie předložené alespoň dvěma členskými státy nebo alespoň dvěma členskými státy a dalším státem, který může být buď přistupující, nebo kandidátská země, za podmínek stanovených v ročních pracovních programech, nebo

               c)

               podporu činností nevládních organizací nebo jiných subjektů sledujících cíl v obecném evropském zájmu v souladu s obecnými cíli programu, za podmínek stanovených v ročních pracovních programech, nebo

               d)

               grant na provozní náklady, kterým se spolufinancují výdaje související se stálým pracovním programem Evropské soudní sítě pro další vzdělávání, která sleduje cíl v obecném evropském zájmu v oblasti vzdělávání soudců;

               e)

               národní projekty v rámci členských států, které

                           i)

                           připravují nadnárodní projekty nebo akce Unie („počáteční opatření“),

                           ii)

                           doplňují nadnárodní projekty nebo akce Unie („doplňující opatření“),

                           iii)

                           přispívají k rozvoji inovativních metod nebo technologií, které mohou být převedeny na akce na úrovni Unie, nebo takové metody nebo technologie rozvíjejí se zřetelem na jejich převedení do jiného členského státu nebo přistupující nebo kandidátské země.

         Článek 5
   Cílové skupiny
   Program je určen mimo jiné právníkům, zástupcům organizací na pomoc obětem a dalším profesím spojeným se soudnictvím, národním orgánům členských států a obecně všem občanům Unie.
   Článek 6
   Přístup k programu
   1.   K programu mají přístup orgány a veřejné či soukromé organizace, včetně profesních organizací, univerzit, výzkumných ústavů a ústavů pro vzdělávání či další vzdělávání právníků v právní a soudní oblasti a nevládních organizací členských států. Subjekty a organizace zaměřené na zisk budou mít přístup ke grantům pouze ve spojení s neziskovými nebo státními organizacemi.
   „Právníky“ se rozumí mimo jiné soudci, státní zástupci, advokáti, právní poradci, ministerští a soudní úředníci, soudní vykonavatelé, soudní tlumočníci a další pracovníci spojení se soudnictvím v oblasti trestního práva.
   2.   Třetí země ani mezinárodní organizace nemohou předkládat nadnárodní projekty, ale mohou se programu účastnit jako partneři.
   Článek 7
   Typy podpor
   1.   Financování Společenstvím může mít tyto právní formy:

               a)

               granty;

               b)

               veřejné zakázky.

         2.   Granty Společenství se obvykle udělují na základě výzev k předložení nabídek, s výjimkou řádně odůvodněných mimořádných případů, kdy je záležitost naléhavá nebo kdy pro danou činnost neexistuje jiná možnost volby vzhledem k vlastnostem příjemce podpory, a poskytují se prostřednictvím provozních grantů a grantů na akce.
   Roční pracovní program upřesní minimální podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny v rámci grantů. Minimální podíl činí alespoň 65 %.
   Maximální podíl spolufinancování nákladů projektů bude upřesněn v ročním pracovním programu.
   3.   Počítá se s výdaji na doprovodná opatření, která mají formu smluv na veřejné zakázky, přičemž z prostředků Společenství se budou hradit náklady na nákup služeb a zboží. Mezi takovéto výdaje patří mimo jiné výdaje na informace a komunikaci, přípravu, provádění, monitorování, kontrolu a hodnocení projektů, politik, programů a právních předpisů.
   Článek 8
   Prováděcí opatření
   1.   Komise provádí finanční pomoc Společenství v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002, dále jen „finanční nařízení“.
   2.   Pro plnění programu přijme Komise, v mezích obecných cílů uvedených v článku 2, roční pracovní program obsahující její konkrétní cíle, tematické priority, popis doprovodných opatření obsažených v čl. 7 odst. 3 a v případě potřeby i seznam jiných akcí.
   Tři měsíce po nabytí účinku tohoto rozhodnutí se přijme roční pracovní program na rok 2007.
   3.   Roční pracovní program se přijme řídícím postupem stanoveným v článku 11.
   4.   Při postupech vyhodnocování a udělování grantů na akce se zohlední mimo jiné tato kritéria:

               a)

               soulad s ročním pracovním programem, obecnými cíli uvedenými v článku 2 a opatřeními, která byla zavedena v různých oblastech, jak je upřesněno v článcích 3 a 4;

               b)

               kvalita navrhované akce, pokud jde o její koncepci, uspořádání, prezentaci a očekávané výsledky;

               c)

               požadovaná částka, která má být financována Společenstvím, a její přiměřenost vzhledem k očekávaným výsledkům;

               d)

               dopad očekávaných výsledků na obecné cíle vymezené v článku 2 a na opatření prováděná v různých oblastech, jak je uvedeno v článku 3 a 4.

         5.   Žádosti o granty na provozní náklady uvedené v čl. 4 písm. c) a d) se posuzují s přihlédnutím k:

               a)

               souladu s cíli programu;

               b)

               jakosti plánovaných činností;

               c)

               pravděpodobnému multiplikačnímu účinku těchto činností na veřejnost;

               d)

               územnímu dopadu prováděných činností;

               e)

               zapojení občanů do organizační struktury daných orgánů;

               f)

               poměru mezi náklady a přínosy navrhované činnosti.

         6.   Rozhodnutí o akcích předložených podle čl. 4 odst. 1 písm. a) přijme Komise řídícím postupem stanoveným v článku 11. Rozhodnutí o akcích předložených podle čl. 4 odst. 1 písm. b) až e) přijme Komise poradním postupem stanoveným v článku 10.
   Rozhodnutí o žádostech o granty týkající se subjektů nebo organizací zaměřených na zisk přijme Komise řídícím postupem stanoveným v článku 11.
   7.   Na základě čl. 113 odst. 2 finančního nařízení se zásada postupného snižování nepoužije na grant na provozní náklady pro Evropskou soudní síť pro další vzdělávání, protože tato organizace sleduje cíl v obecném evropském zájmu.
   Článek 9
   Výbor
   1.   Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise (dále jen „výbor“).
   2.   Výbor přijme svůj jednací řád.
   3.   Komise může přizvat zástupce kandidátských zemí na informační setkání po zasedáních výboru.
   Článek 10
   Poradní postup
   1.   Odkazuje-li se na tento článek, zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit s ohledem na naléhavost věci, případně hlasováním.
   2.   Stanovisko je uvedeno v zápisu; kromě toho má každý členský stát právo požádat, aby byl v zápisu uveden jeho postoj.
   3.   Komise přihlíží co nejvíce ke stanovisku výboru. Sdělí výboru způsob, jakým vzala stanovisko na vědomí.
   Článek 11
   Řídící postup
   1.   Odkazuje-li se na tento článek, zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit s ohledem na naléhavost věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha podle uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
   2.   Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla, nejvýše o tři měsíce ode dne tohoto sdělení.
   3.   Rada může přijmout jiné rozhodnutí kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v odstavci 2.
   Článek 12
   Vzájemné doplňování
   1.   Bude se usilovat o součinnost a vzájemné doplňování tohoto programu s ostatními nástroji Unie a Společenství, zejména se zvláštním programem „Civilní soudnictví“ jakožto součástí obecného programu Základní práva a spravedlnost a s obecnými programy Bezpečnost a ochrana svobod a Solidarity a řízení migračních toků. Statistická složka informací o trestním soudnictví bude rozvíjena ve spolupráci s členskými státy, v případě potřeby s využitím statistického programu Společenství.
   2.   Program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Unie a Společenství, zvláště se zvláštním programem „Civilní soudnictví“ jakožto součástí obecného programu Základní práva a spravedlnost, za účelem provádění akcí plnících cíle obou programů.
   3.   Na činnosti financované podle tohoto rozhodnutí nelze získat pomoc pro stejný účel z jiných finančních nástrojů Společenství. Zajistí se, aby příjemci podle tohoto rozhodnutí poskytli Komisi informace o finančních prostředcích obdržených ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a z jiných zdrojů, jakož i informace o podaných žádostech o financování.
   Článek 13
   Rozpočtové zdroje
   Rozpočtové zdroje určené na akce v rámci programu se zanesou do ročních prostředků souhrnného rozpočtu Evropské unie. Dostupné roční prostředky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce.
   Článek 14
   Sledování
   1.   Komise zajistí, aby u každé akce financované tímto programem příjemce podpory předložil technické a finanční zprávy o postupu prací a aby závěrečná zpráva byla předložena do tří měsíců od dokončení akce. Formu a strukturu těchto zpráv stanoví Komise.
   2.   Komise zajistí, aby byl ve smlouvách a dohodách vyplývajících z provádění programu stanoven zejména dohled a finanční kontrola ze strany Komise (nebo jakéhokoliv zástupce pověřeného Komisí), které budou v případě potřeby prováděny přímo na místě, včetně namátkových kontrol, a audity Účetního dvora.
   3.   Komise zajistí, aby po dobu pěti let od uskutečnění poslední platby uchoval příjemce finanční pomoci veškeré podklady týkající se výdajů na danou akci a zpřístupnil je Komisi.
   4.   Na základě výsledků zpráv a kontrol na místě uvedených v odstavcích 1 a 2 Komise zajistí, aby byl v případě potřeby upraven rozsah nebo podmínky přidělování původně schválené finanční pomoci, jakož i časový harmonogram plateb.
   5.   Komise zajistí, aby byly podniknuty veškeré další nezbytné kroky v zájmu ověření, že financované akce jsou prováděny řádně a v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a finančního nařízení.
   Článek 15
   Ochrana finančních zájmů Společenství
   1.   Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byly finanční zájmy Společenství chráněny prostřednictvím uplatnění opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, a to pomocí účinných kontrol a získáním neoprávněně vyplacených částek zpět, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, prostřednictvím účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v souladu s nařízeními (ES, Euratom) č. 2988/95, (Euratom, ES) č. 2185/96 a (ES) č. 1073/1999.
   2.   Pokud jde o akce Společenství financované podle tohoto rozhodnutí, použijí se nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 a nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 při jakémkoli porušení ustanovení právních předpisů Společenství, včetně porušení smluvního závazku stanoveného na základě programu, vyplývajícího z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v jehož důsledku je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Evropské unie nebo rozpočty jí spravované, a to formou neoprávněného výdaje.
   3.   Komise zajistí, aby částka finanční pomoci poskytnutá pro určitou akci, byla snížena, pozastavena nebo získána zpět, pokud shledá nesrovnalosti, včetně nesouladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí nebo jednotlivého rozhodnutí nebo smlouvy či dohody, na základě kterých byla daná finanční pomoc přidělena, nebo pokud vyjde najevo, že akce doznala bez souhlasu Komise změny, která je v rozporu s podstatou nebo prováděcími podmínkami daného projektu.
   4.   Pokud nebyly dodrženy dané lhůty nebo pokud pokrok učiněný při provádění akce opravňuje k udělení pouze části přidělené finanční pomoci, Komise zajistí, aby byl příjemce této pomoci požádán o předložení svého vyjádření ve stanovené lhůtě. Pokud příjemce nepodá uspokojivé vysvětlení, Komise zajistí, aby mohla být zrušena zbývající část finanční pomoci a mohlo být požadováno vrácení již vyplacené částky.
   5.   Komise zajistí, aby se neoprávněně vyplacené částky navrátily Komisi. K částkám, které nebyly vráceny v přiměřené době, se připočte úrok podle podmínek stanovených ve finančním nařízení.
   Článek 16
   Vyhodnocení
   1.   Program bude pravidelně monitorován, aby bylo možné sledovat provádění činností probíhajících v jeho rámci.
   2.   Komise zajistí pravidelné, nezávislé a vnější hodnocení programu.
   3.   Evropskému parlamentu a Radě Komise předloží:

               a)

               výroční prezentaci o provádění programu;

               b)

               nejpozději do 31. března 2011 průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění programu;

               c)

               nejpozději do 30. srpna 2012 sdělení o pokračování programu;

               d)

               nejpozději do 31. prosince 2014 zprávu o hodnocení ex post.

         Článek 17
   Zveřejnění projektů
   Komise zveřejní každoročně seznam projektů financovaných v rámci programu a krátký popis každého projektu.
   Článek 18
   Přechodná ustanovení
   Tímto rozhodnutím se od 1. ledna 2007 nahrazují odpovídající ustanovení rozhodnutí 2002/630/SVV.
   Akce zahájené na základě rozhodnutí 2002/630/SVV před 31. prosincem 2006 se až do svého dokončení řídí uvedeným rozhodnutím. Výbor uvedený v článku 7 uvedeného rozhodnutí se nahrazuje výborem stanoveným v článku 10 tohoto rozhodnutí.
   Článek 19
   Nabytí účinku a použitelnost
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2007.

      V Bruselu dne 12. února 2007.

            Za Radu

            předseda

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  Stanovisko ze dne 14. prosince 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 203, 1.8.2002, s. 5.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 1248/2006 (Úř. věst. L 227, 19.8.2006, s. 3).

      (5)  Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2.

      (7)  Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1.


title: 2007/475/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 25. června 2007 o slučitelnosti opatření přijatých Itálií podle čl. 3a odst. 1 směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání s právními předpisy Společenství

text:
               10.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 180/5

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 25. června 2007
   o slučitelnosti opatření přijatých Itálií podle čl. 3a odst. 1 směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání s právními předpisy Společenství
   (2007/475/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (1), a zejména na čl. 3a odst. 2 uvedené směrnice,
   s ohledem na stanovisko výboru zřízeného podle článku 23a směrnice 89/552/EHS,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dopisem ze dne 10. května 1999 oznámila Itálie Komisi opatření přijatá dne 9. března 1999 v souladu s čl. 3a odst. 1 směrnice 89/552/EHS.

               (2)

               Komise ve lhůtě tří měsíců od uvedeného oznámení ověřila slučitelnost těchto opatření s právními předpisy Společenství, zejména pokud jde o proporcionalitu opatření a transparentnost vnitrostátního konzultačního postupu.

               (3)

               Při svém posuzování Komise zohlednila dostupné údaje o italském mediálním prostředí.

               (4)

               Seznam událostí zásadního společenském významu, jež byly součástí italských opatření, byl vypracován jasným a transparentním způsobem.

               (5)

               Komise s uspokojením konstatovala, že události uvedené na seznamu italských opatření splňují alespoň dvě z následujících kritérií, která jsou považována za spolehlivé ukazatele událostí společenského významu: i) událost má v určitém členském státě mimořádný celkový ohlas a nemá význam pouze pro veřejnost, která příslušnou sportovní či jinou činnost zpravidla sleduje; ii) událost je všeobecně uznávaná a pro obyvatelstvo daného členského státu má zvláštní kulturní význam, neboť především posiluje kulturní identitu; iii) příslušné události se účastní národní tým v rámci soutěže nebo turnaje mezinárodního významu; a iv) událost je vysílána ve volně dostupném televizním vysílání a má vysokou sledovanost.

               (6)

               Značný počet událostí uvedených na seznamu italských opatření, včetně letních a zimních olympijských her, zápasů mistrovství světa a mistrovství Evropy v kopané, jichž se účastní italské národní mužstvo, jakož i finále těchto turnajů, spadá do kategorie událostí, které jsou tradičně považovány za události zásadního společenského významu, jak je výslovně uvedeno v 18. bodě odůvodnění směrnice 97/36/ES. Tyto události mají v Itálii mimořádný celkový ohlas, neboť jsou velmi oblíbené u široké veřejnosti a nikoli pouze u veřejnosti, která sportovní události zpravidla sleduje. Jsou navíc všeobecně uznávané a pro italské obyvatelstvo mají zvláštní kulturní význam, protože významně přispívají k porozumění mezi národy, jako sportovní akce mají velký význam pro italskou společnost i pro národní hrdost a špičkovým italským sportovcům dávají příležitost uspět v těchto nejdůležitějších mezinárodních soutěžích.

               (7)

               Ostatní události v oblasti kopané uvedené na seznamu mají v Itálii mimořádný celkový ohlas, jsou všeobecně uznávané a pro italské obyvatelstvo mají zvláštní kulturní význam vzhledem k významu kopané pro italskou společnost jako celek i pro národní hrdost, neboť italským mužstvům dávají příležitost uspět v zápasech v kopané na nejvyšší úrovni, které přitahují mezinárodní pozornost.

               (8)

               Cyklistické závody Giro d’Italia mají v Itálii mimořádný celkový ohlas, jsou všeobecně uznávané a mají zvláštní kulturní význam, neboť posilují kulturní identitu a představují nejen významnou sportovní událost, ale i příležitost propagovat Itálii jako takovou.

               (9)

               Mimořádný celkový ohlas velké ceny Itálie Formule 1 v Itálii, její všeobecná uznávanost a zvláštní kulturní význam pro italské obyvatelstvo vyplývají z velkého úspěchu italských automobilů v závodech Formule 1.

               (10)

               Italský hudební festival v San Remu má v Itálii mimořádný celkový ohlas, je všeobecně uznávaný a má pro italskou kulturní identitu zvláštní kulturní význam, neboť jakožto událost „lidové“ kultury tvoří součást italské kulturní tradice.

               (11)

               Italská opatření se jeví jako přiměřená, a odůvodňují proto výjimku ze základní svobody volného pohybu služeb zakotvené ve Smlouvě o ES, a to na základě naléhavého důvodu veřejného zájmu, jenž spočívá v zajištění přístupu široké veřejnosti k vysílání událostí zásadního společenského významu.

               (12)

               Italská opatření jsou v souladu s pravidly hospodářské soutěže ES, odkazuje-li definice subjektů, jež mohou vysílat události uvedené na seznamu, na objektivní kritéria, která umožňují skutečnou a potenciální hospodářskou soutěž při získávání vysílacích práv na tyto události. Kromě toho není počet událostí uvedených na seznamu nepřiměřený, a nenaruší tak hospodářskou soutěž na trzích s volně dostupným televizním vysílání a placeným vysíláním.

               (13)

               Poté, co Komise sdělila italská opatření ostatním členským státům, a po poradě s výborem zřízeným podle článku 23a směrnice 89/552/EHS informoval generální ředitel pro vzdělávání a kulturu Itálii dopisem ze dne 5. července 1999, že Evropská komise nemá v úmyslu podat proti oznámeným opatřením námitku.

               (14)

               Dne 7. září 1999 byla Komisi oznámena změna italských opatření. Touto změnou však nebyly dotčeny události uvedené na seznamu.

               (15)

               Italská opatření byla v souladu s čl. 3a odst. 2 směrnice 89/552/EHS zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství
                   (2). Oprava byla následně zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství
                   (3).

               (16)

               Z rozsudku Soudu prvního stupně ve věci T-33/01 Infront WM v. Komise vyplývá, že prohlášení o slučitelnosti opatření přijatých podle čl. 3a odst. 1 směrnice 89/552/EHS s právními předpisy Společenství představuje rozhodnutí ve smyslu článku 249 Smlouvy o ES, a musí proto být přijato Komisí. Je proto třeba tímto rozhodnutím stanovit, že opatření oznámená Itálií jsou slučitelná s právními předpisy Společenství. Opatření stanovená v příloze tohoto rozhodnutí by měla být v souladu s čl. 3a odst. 2 směrnice 89/552/EHS zveřejněna v Úředním věstníku,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Opatření podle čl. 3a odst. 1 směrnice 89/552/EHS, která Itálie oznámila Komisi dne 10. května 1999, jsou ve znění zveřejněném v
         Úředním věstníku Evropských společenství C 277 ze dne 30. září 1999 (oprava v
         Úředním věstníku Evropských společenství C 208 ze dne 26. července 2001) slučitelná s právními předpisy Společenství.
   Článek 2
   Opatření stanovená v příloze tohoto rozhodnutí se v souladu s čl. 3a odst. 2 směrnice 89/552/EHS zveřejní v Úředním věstníku.

      V Bruselu dne 25. června 2007.

            Za Komisi

         Viviane REDING

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 298, 17.10.1989, s. 23. Směrnice ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES (Úř. věst. L 202, 30.7.1997, s. 60).

      (2)  Úř. věst. C 277, 30.9.1999, s. 3.

      (3)  Úř. věst. C 208, 26.7.2001, s. 27.

      PŘÍLOHA
      Zveřejnění v souladu s čl. 3a odst. 2 směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání
      Opatření přijatá Itálií, jež mají být zveřejněna podle čl. 3a odst. 2 směrnice 89/552/EHS, jsou stanovena v těchto výňatcích z rozhodnutí Italského telekomunikačního úřadu č. 8/1999 ze dne 9. března 1999 ve znění rozhodnutí č. 172/1999 ze dne 28. července 1999:

         „Článek 1
         1.   Toto rozhodnutí se vztahuje na televizní vysílání událostí považovaných za události zásadního společenského významu.
         2.   ‚Událostí zásadního společenského významu‘ se rozumí událost sportovního či jiného charakteru, která splňuje alespoň dvě z těchto čtyř kritérií:

                     a)

                     o událost a její výsledek má v Itálii mimořádný zájem specializovaná i široká veřejnost a zajímá se o ni i veřejnost, která zpravidla události tohoto druhu v televizi nesleduje;

                     b)

                     událost je všeobecně uznávaná širokou veřejností, má zvláštní kulturní význam a upevňuje italskou kulturní identitu;

                     c)

                     události se účastní národní mužstvo v určité sportovní disciplíně v rámci významného mezinárodního turnaje;

                     d)

                     událost je tradičně vysílána ve volně dostupném televizním vysílání a má v Itálii vysokou sledovanost.

               Článek 2
         1.   Úřad vypracoval tento seznam událostí považovaných za události zásadního společenského významu, které nesmí subjekty televizního vysílání spadající do pravomoci italského soudnictví vysílat na základě výhradních práv a v kódované podobě, s cílem umožnit významné části italské veřejnosti (více než 90 %) sledovat tyto události ve volně dostupném televizním vysílání bez dodatečných nákladů na získání technického vybavení:

                     a)

                     letní a zimní olympijské hry;

                     b)

                     finále mistrovství světa v kopané a všechny zápasy, jichž se účastní italské národní mužstvo;

                     c)

                     finále mistrovství Evropy v kopané a všechny zápasy, jichž se účastní italské národní mužstvo;

                     d)

                     všechny zápasy, jichž se v oficiální soutěži účastní italské národní fotbalové mužstvo, na domácí půdě i na hřišti soupeře;

                     e)

                     finále a semifinále ligy mistrů a poháru UEFA, jichž se účastní italské mužstvo;

                     f)

                     cyklistický závod Giro d'Italia;

                     g)

                     Formule 1 – velká cena Itálie;

                     h)

                     italský hudební festival v San Remu.

               2.   Události uvedené v odst. 1 písm. b) a c) musí být vysílány v přímém přenosu v nezkrácené podobě. V případě ostatních událostí mohou subjekty televizního vysílání volně rozhodovat o způsobu nekódovaného vysílání.“


title: Rozhodnutí Rady 2011/119/SZBP ze dne 21. února 2011 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu

text:
               22.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 47/18

         ROZHODNUTÍ RADY 2011/119/SZBP
   ze dne 21. února 2011
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu (1)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 4. února 2008 přijala Rada společnou akci 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (2), a společnou akci 2008/123/SZBP (3) o jmenování pana Pietera FEITHA zvláštním zástupcem Evropské unie v Kosovu.

               (2)

               Dne 11. srpna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/446/SZBP (4) o prodloužení mandátu zvláštního zástupce EU do 28. února 2011.

               (3)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen do 30. dubna 2011.

               (4)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2010/446/SZBP se mění takto:

               1)

               Článek 1 se nahrazuje tímto:
               „Článek 1
               Zvláštní zástupce Evropské unie
               Mandát pana Pietera FEITHA jako zvláštního zástupce EU v Kosovu se prodlužuje do 30. dubna 2011.“

               2)

               V článku 5 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. září 2010 do 30. dubna 2011 činí 1 230 000 EUR.“

               3)

               Článek 6 se nahrazuje tímto:
               „Článek 6
               Sestavení a složení týmu
               1.   Zvláštnímu zástupci EU je přidělen vyhrazený personál, který je mu nápomocen při provádění jeho mandátu a který přispívá k soudržnosti, viditelnosti a účinnosti celkové činnosti Unie v Kosovu. Zvláštní zástupce EU odpovídá za sestavení svého týmu v mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
               2.   Členské státy, orgány Unie a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) mohou navrhnout vyslání personálu na pomoc zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů EU nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
               3.   Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.“

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 21. února 2011.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Podle Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999).

      (2)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 92.

      (3)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 88.

      (4)  Úř. věst. L 211, 12.8.2010, s. 36.