title: 2008/647/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 15. července 2008 o jmenování finského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               8.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 213/37

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 15. července 2008
   o jmenování finského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru
   (2008/647/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 259 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 167 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/651/ES, Euratom (1),
   s ohledem na návrh předložený finskou vládou,
   s ohledem na stanovisko Komise,
   vzhledem k tomu, že se poté, co odstoupil pan Eero LEHTI, uvolnilo místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pan Thomas PALMGREN, zástupce pro mezinárodní záležitosti, Suomen Yrittäjät (Svazu finských podniků), je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2010.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 15. července 2008.

            Za Radu

            předseda

         M. BARNIER

      (1)  Úř. věst. L 269, 28.9.2006, s. 13. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2007/622/ES, Euratom (Úř. věst. L 253, 28.9.2007, s. 39).


title: 2012/631/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EULEX KOSOVO/2/2012 ze dne 12. října 2012 o prodloužení mandátu vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)

text:
               16.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 282/45

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EULEX KOSOVO/2/2012
   ze dne 12. října 2012
   o prodloužení mandátu vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu (1) na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)
   (2012/631/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2008/124/SZBP ze dne 4. února 2008 o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (2), a zejména na čl. 12 odst. 2 této společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 12 odst. 2 společné akce 2008/124/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor zmocněn v souladu s článkem 38 Smlouvy k přijímání vhodných rozhodnutí s cílem vykonávat politickou kontrolu a strategické řízení Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO), včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Dne 5. června 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/291/SZBP (3), kterým prodloužila trvání EULEX KOSOVO do dne 14. června 2014.

               (3)

               Dne 27. července 2010 přijal Politický a bezpečnostní výbor na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka) rozhodnutí 2010/431/SZBP (4) o jmenování pana Xaviera BOUT DE MARNHACA vedoucím mise EULEX KOSOVO s účinkem ode dne 15. října 2010. Jeho mandát byl následně prodloužen rozhodnutím EULEX KOSOVO/1/2012 (5) do dne 14. října 2012.

               (4)

               Dne 4. října 2012 navrhla vysoká představitelka prodloužení mandátu pana Xaviera BOUT DE MARNHACA ve funkci vedoucího mise EULEX KOSOVO do dne 31. ledna 2013,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mandát pana Xaviera BOUT DE MARNHACA ve funkci vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) se prodlužuje do dne 31. ledna 2013.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 12. října 2012.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         O. SKOOG

      (1)  Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

      (2)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 92.

      (3)  Úř. věst. L 146, 6.6.2012, s. 46.

      (4)  Úř. věst. L 202, 4.8.2010, s. 10.

      (5)  Úř. věst. L 154, 15.6.2012, s. 24.


title: 2007/1/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 1. ledna 2007 o jmenování členů Komise Evropských společenství

text:
               4.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 1/4

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 1. ledna 2007
   o jmenování členů Komise Evropských společenství
   (2007/1/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Akt o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, a zejména na článek 45 tohoto aktu,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   po dohodě s předsedou Komise,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Členy Komise na období od 1. ledna 2007 do 31. října 2009 jsou jmenováni:

               paní Meglena KUNEVOVÁ,

               pan Leonard ORBAN.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. ledna 2007.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 1. ledna 2007.

            Za Radu

            předseda

         F.-W. STEINMEIER


title: 2012/511/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 23. července 2012 o podpisu Úmluvy o potravinové pomoci jménem Evropské unie

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 256/3

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 23. července 2012
   o podpisu Úmluvy o potravinové pomoci jménem Evropské unie
   (2012/511/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 214 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Unie je smluvní stranou Úmluvy o potravinové pomoci z roku 1999 (1) (dále jen „úmluva z roku 1999“), jejíž platnost končí ke dni 1. července 2012.

               (2)

               Rada dne 17. listopadu 2010 zmocnila Komisi, aby vyjednala úmluvu o potravinové pomoci (dále jen „úmluva“), jež by obsahovala a odrážela modernější přístup k potravinové pomoci a nahradila úmluvu z roku 1999.

               (3)

               Jednání byla ukončena dne 25. dubna 2012.

               (4)

               Je v zájmu Unie úmluvu podepsat, neboť se tím napomůže dosažení cílů humanitární pomoci uvedených v čl. 214 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (5)

               Úmluva je otevřena k podpisu do 31. prosince 2012.

               (6)

               Úmluva by měla být podepsána s výhradou jejího uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Úmluvy o potravinové pomoci (dále jen „úmluva“) se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího uzavření (2).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat úmluvu jménem Unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 23. července 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 222, 24.8.1999, s. 40.

      (2)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jejím uzavření.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1599 ze dne 28. dubna 2016 o uzavření účtů společného podniku ARTEMIS na rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/430

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1599
   ze dne 28. dubna 2016
   o uzavření účtů společného podniku ARTEMIS na rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku společného podniku ARTEMIS za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky společného podniku ARTEMIS za období od 1. ledna do 26. června 2014 spolu s odpovědí společného podniku (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria společnému podniku za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05587/2016 – C8-0055/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 209 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 74/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení „společného podniku ARTEMIS“ pro provádění společné technologické iniciativy pro vestavěné počítačové systémy (4),

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 561/2014 ze dne 6. května 2014 o založení společného podniku ECSEL (5), a zejména na čl. 1 odst. 2 a na článek 12 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 110/2014 ze dne 30. září 2013 o vzorovém finančním nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru uvedené v článku 209 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7),

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0092/2016),

               1.

               odkládá uzavření účtů společného podniku ARTEMIS na rozpočtový rok 2014;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli společného podniku ECSEL, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 422, 17.12.2015, s. 9.

      (2)  Úř. věst. C 422, 17.12.2015, s. 10.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 30, 4.2.2008, s. 52.

      (5)  Úř. věst. L 169, 7.6.2014, s. 152.

      (6)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (7)  Úř. věst. L 38, 7.2.2014, s. 2.


title: 2007/372/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 31. května 2007 , kterým se mění rozhodnutí 2004/20/ES s cílem změnit Výkonnou agenturu pro inteligentní energii na Výkonnou agenturu pro konkurenceschopnost a inovace

text:
               1.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 140/52

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 31. května 2007,
   kterým se mění rozhodnutí 2004/20/ES s cílem změnit „Výkonnou agenturu pro inteligentní energii“ na Výkonnou agenturu pro konkurenceschopnost a inovace
   (2007/372/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost přijalo Společenství řadu opatření, která mají podpořit a rozvinout konkurenceschopnost a inovace, a přispět tak k růstu a k tomu, aby se Evropa stala atraktivnější pro investice a práci.

               (2)

               Tato opatření zahrnují rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (2007–2013) (2). Cílem tohoto programu je podpora konkurenceschopnosti podniků, zvláště malých a středních podniků, podpora všech forem inovace, včetně ekologických inovací, zrychlení tempa rozvoje informační společnosti a podpora energetické účinnosti a nových a obnovitelných zdrojů energie. Těchto cílů má být dosaženo prováděním následujících specifických programů: program pro podnikání a inovace, program na podporu politik pro informační a komunikační technologie a program Inteligentní energie – Evropa.

               (3)

               Opatření přijatá v rámci lisabonské strategie zahrnují rovněž nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1692/2006 ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí druhý program Marco Polo pro poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí (Marco Polo II) a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1382/2003 (3). Cílem programu Marco Polo II je omezit výskyt dopravních neprůjezdností, zlepšit vliv dopravních systémů na životní prostředí a rozšířit intermodální dopravu, a tím přispívat k účinným a udržitelným dopravním systémům a podporovat konkurenceschopnost a inovace především malých a středních podniků ve Společenství.

               (4)

               Výkonná agentura pro inteligentní energii (dále jen „IEEA“) byla zřízena rozhodnutím Komise 2004/20/ES (4), aby řídila činnost Společenství v oblasti energetiky prováděnou v rámci programu Inteligentní energie – Evropa 2003–2006, jenž byl přijat rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1230/2003/ES (5). Rozhodnutí 2004/20/ES stanoví, že IEEA bude vykonávat svou činnost do 31. prosince 2008, aby došlo k provedení zakázek a grantů podepsaných v rámci programu Inteligentní energie – Evropa 2003–2006.

               (5)

               Analýza nákladů a přínosů provedená externími konzultanty ukázala, že z hlediska nákladů by bylo nejefektivnější i nadále svěřit provádění úkolů souvisejících s novým programem Inteligentní energie – Evropa 2007–2013 stávající IEEA.

               (6)

               Analýzy nákladů a přínosů rovněž ukázaly, že úkoly související s prováděním programu pro podnikání a inovace v rámci programu pro konkurenceschopnost a inovace a programu Marco Polo II by mohly být efektivněji prováděny výkonnou agenturou za předpokladu, že Komise vykonává celkové řízení těchto programů.

               (7)

               Jelikož došlo k integraci programu Inteligentní energie – Evropa 2007–2013 do programu pro konkurenceschopnost a inovace, a ve snaze zajistit soulad ve způsobu provádění projektů v rámci programu pro konkurenceschopnost a inovace, IEEA by měla být pověřena některými úkoly souvisejícími s prováděním Programu pro podnikání a inovace, který je rovněž součástí programu pro konkurenceschopnost a inovace, nad rámec provádění programu Inteligentní energie – Evropa 2007–2013. Marco Polo II navíc sdílí shodné cíle s programem pro konkurenceschopnost a inovace, a zvláště s programem Inteligentní energie – Evropa 2007–2013, jmenovitě zlepšení energetické účinnosti v dopravě a snížení dopadu dopravy na životní prostředí, a jelikož by oba programy mohly mít prospěch z větší součinnosti, měly by být některé úkoly související s prováděním programu Marco Polo II rovněž svěřeny IEEA.

               (8)

               S cílem zohlednit tyto dodatečné úkoly by se IEEA měla změnit na Výkonnou agenturu pro konkurenceschopnost a inovace.

               (9)

               Rozhodnutí 2004/20/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (10)

               Ustanovení tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro výkonné agentury,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2004/20/ES se mění takto:

               1)

               V článku 1 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Název agentury je ‚Výkonná agentura pro konkurenceschopnost a inovace.‘ “.

               2)

               Článek 3 se nahrazuje tímto:
               „Článek 3
               Doba trvání
               Agentura plní své úkoly v období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2015.“

               3)

               Článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4
               Cíle a úkoly
               1.   Agentura je pověřena plněním následujících úkolů souvisejících s řízením činnosti Společenství v oblasti energie, podnikání, inovací, včetně ekologických inovací, a udržitelné nákladní dopravy v rámci programu pro konkurenceschopnost a inovace 2007–2013 podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES (6) a druhého programu Marco Polo 2007–2013 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1692/2006 (7):

                           a)

                           řízení všech fází jednotlivých projektů v rámci programu pro podnikání a inovace a programu Inteligentní energie – Evropa zavedených na základě rozhodnutí č. 1639/2006/ES a druhého programu Marco Polo, jakož i nezbytných kontrol prováděných za tím účelem, prostřednictvím přijímání vhodných rozhodnutí na základě pověření Komise;

                           b)

                           přijímání nástrojů pro plnění příjmů a výdajů rozpočtu a v případech, kdy ji Komise pověří, uskutečňování všech činností nezbytných pro řízení prováděcích opatření, a zejména činností souvisejících se zadáváním zakázek a přidělováním grantů v rámci programu pro konkurenceschopnost a inovace a druhého programu Marco Polo;

                           c)

                           sběr a analýza veškerých informací nezbytných pro řízení a hodnocení provádění programu pro konkurenceschopnost a inovace a druhého programu Marco Polo a jejich předání Komisi.

                     2.   Agentura rovněž řídí všechny fáze prováděcích opatření, jimiž byla pověřena v rámci následujících programů:

                           a)

                           program Inteligentní energie – Evropa (2003–2006) zavedený na základě rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1230/2003/ES (8);

                           b)

                           program Marco Polo (2003–2006) zavedený na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1382/2003/ES (9).

                     Práva a povinnosti Komise vztahující se k prováděcím opatřením uvedeným v prvním pododstavci písm. b) se přidělují agentuře.
               3.   Komise může po obdržení stanoviska výboru zřízeného podle článku 24 nařízení (ES) č. 58/2003 pověřit agenturu plněním úkolů stejného druhu v rámci programu pro konkurenceschopnost a inovace nebo jiných programů Společenství ve smyslu článku 2 uvedeného nařízení v oblastech uvedených v odstavci 1.
               4.   V rozhodnutí Komise o pověření agentury se podrobně uvedou všechny úkoly svěřené agentuře a toto rozhodnutí se upraví s ohledem na další úkoly, kterými může být agentura případně pověřena. Rozhodnutí Komise se pro informaci předá výboru zřízenému podle článku 24 nařízení (ES) č. 58/2003.

               4)

               Článek 6 se nahrazuje tímto:
               „Článek 6
               Granty
               Agentura obdrží granty ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství z finančních prostředků přidělených na program pro konkurenceschopnost a inovace a na druhý program Marco Polo a v případě potřeby na jiné programy nebo činnosti Společenství, jejichž prováděním bude agentura pověřena na základě čl. 4 odst. 3.“

               5)

               Článek 8 se nahrazuje tímto:
               „Článek 8
               Plnění provozního rozpočtu
               Agentura plní svůj provozní rozpočet v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 1653/2004 (10).

         Článek 2
   S účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí se veškeré odkazy na Výkonnou agenturu pro inteligentní energii považují za odkazy na Výkonnou agenturu pro konkurenceschopnost a inovace.

      V Bruselu dne 31. května 2007.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 11, 16.1.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s. 15.

      (3)  Úř. věst. L 328, 24.11.2006, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 5, 9.1.2004, s. 85.

      (5)  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 29. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí č. 787/2004/ES (Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 12).

      (6)  Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s. 15.

      (7)  Úř. věst. L 328, 24.11.2006, s. 1.

      (8)  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 29.

      (9)  Úř. věst. L 196, 2.8.2003, s. 1.“

      (10)  Úř. věst. L 297, 22.9.2004, s. 6.“


title: 2008/649/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 3. července 2008 o přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska

text:
               8.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 213/39

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 3. července 2008
   o přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska
   (2008/649/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na články 8 a 9 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   POSTUP

               (1)

               Nařízením (ES) č. 1995/2000 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu směsí močoviny a dusičnanu amonného (dále jen „dotčený výrobek“) pocházejících mimo jiné z Ruska. V návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti, který byl zahájen v září 2005, Rada nařízením (ES) č. 1911/2006 (3) obnovila uvedená opatření na současné úrovni na dobu pěti let.

               (2)

               Dne 19. prosince 2006 Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie
                   (4) informovala o zahájení částečného prozatímního přezkumu těchto opatření na žádost společnosti Open Joint Stock Company (OJSC) „Mineral and Chemical Company Eurochem“, holdingové společnosti společností OJSC Novomoskovskiy Azot a OJSC Nevinnomyssky Azot, Rusko (dále jen „vyvážející výrobce“).

               (3)

               Konečná zjištění a závěry částečného prozatímního přezkumu týkajícího se vyvážejícího výrobce byly uvedeny v nařízení Rady (ES) č. 238/2008 (5). V rámci prozatímního přezkumu vyvážející výrobce vyjádřil zájem nabídnout cenový závazek, ale nepředložil dostatečně podloženou nabídku ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 základního nařízení. Jak je však stanoveno ve výše uvedeném nařízení, měla Rada za to, že z důvodů uvedených v 57. a 58. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 238/2008 by mělo být vyvážejícímu výrobci mimořádně povoleno vypracovat nabídku závazku do 10 kalendářních dnů od vstupu uvedeného nařízení v platnost. Po vyhlášení výše uvedeného nařízení a ve lhůtě stanovené v uvedeném nařízení vyvážející výrobce předložil přijatelný cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.

         B.   ZÁVAZEK

               (4)

               Vyvážející výrobce se zavázal prodávat dotčený výrobek kódu KN 3102 80 00 za cenu rovnající se částce nutné k odstranění poškozujících účinků dumpingu nebo vyšší. S ohledem na skutečnost, že ceny dotčeného výrobku se podstatně liší, předpokládá předložená nabídka navíc indexaci minimální ceny ve vztahu k veřejným mezinárodním kótacím dotčeného výrobku. Vyvážející výrobce se rovněž zavázal, že dodrží určitý množstevní strop, aby zabránil případnému ovlivnění cen ve Francii dovozem svých výrobků, neboť tyto ceny slouží jako základ pro indexaci. Množstevní strop je stanoven na úrovni přibližně 10 % celkové spotřeby dotčeného výrobku ve Společenství.

               (5)

               Vyvážející vývozce se ve snaze snížit riziko nedodržení cen prostřednictvím křížové kompenzace cen dále zavázal, že nebude prodávat výrobek, na nějž se vztahuje závazek, týmž odběratelům v Evropském společenství, kterým prodává jiné výrobky, s výjimkou některých dalších výrobků, u kterých se vyvážející výrobce zavázal dodržovat specifický cenový režim.

               (6)

               Vyvážející výrobce bude rovněž Komisi poskytovat pravidelné a podrobné informace týkající se vývozu svých výrobků do Společenství, aby Komise mohla plnění závazku účinně sledovat. Struktura odbytu vyvážejícího výrobce je navíc taková, že Komise považuje riziko obcházení závazku za omezené.

               (7)

               Po oznámení nabízeného závazku vzneslo výrobní odvětví Společenství vůči dané nabídce námitky. Výrobní odvětví Společenství namítalo, že ceny dotčeného výrobku jsou nestabilní a že indexace minimální ceny založená na kótovaných cenách dotčeného výrobku není proveditelná ve všech tržních podmínkách a že by zejména nefungovala na trhu, jehož hnací silou je nabídka, tj. v tržní situaci, kdy si kupující může vzhledem k vysoké nabídce určovat ceny. Výrobní odvětví Společenství tedy navrhlo, aby byla indexace minimální ceny založena na cenách zemního plynu kótovaných ve Waidhausu. V této souvislosti je však třeba poznamenat, že indexace založená na ceně zemního plynu není v daném případě vzhledem k nízkému vzájemnému vztahu cen dotčeného výrobku a cen zemního plynu považována za proveditelnou. Pokud jde o námitky výrobního odvětví Společenství, že stávající vzorec indexace nebude možné použít na trhu, jehož hnací silou je nabídka, je třeba uvést, že Komise bude tento závazek sledovat, a pokud by existovaly přímé důkazy, že závazek již není použitelný, měla by Komise v souladu s 11. bodem odůvodnění okamžitě jednat a situaci napravit.

               (8)

               Výrobní odvětví Společenství dále namítalo, že úroveň množstevního stropu by byla příliš vysoká, a požadovalo stanovit její maximum ve výši 3 % celkové spotřeby Společenství. Tvrdilo, že vyvážející výrobce by byl schopen ovlivnit ceny na trhu Společenství vyšší částkou, čímž dosáhne toho, že nebude možné použít indexaci minimální ceny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že množstevní strop byl stanoven na úrovni, o které se mělo za to, že i) uspokojivě omezuje riziko, že by vyvážející výrobce ovlivňoval ceny na francouzském trhu, na základě čehož by vzorec indexace nebyl použitelný, ii) je dostatečně vysoká, aby zároveň zůstal použitelný i závazek. Výrobní odvětví Společenství kromě toho neodůvodnilo, jak by množství přesahující 3 % celkové spotřeby Společenství mohlo mít škodlivý dopad na ceny.

               (9)

               Výrobní odvětví Společenství dále navrhovalo zavést „progresivní množstevní strop“, podle kterého by se množstevní strop vyvážejícího výrobce jednou za rok zvyšoval v závislosti na tom, jak dotyčný vyvážející výrobce dodržuje podmínky závazku. Tento návrh však byl zamítnut, neboť jediným cílem množstevního stropu je omezit riziko ovlivnění cen, na nichž je založena indexace minimální ceny. Rovněž je třeba uvést, že v případě porušení závazku může být jeho přijetí zrušeno.

               (10)

               S ohledem na výše uvedené skutečnosti je závazek nabídnutý ruským vyvážejícím výrobcem přijatelný.

               (11)

               Vzhledem ke zvláštním prvkům tohoto závazku (tj. zejména vzorec indexace) bude však Komise proveditelnost závazku pravidelně hodnotit. Při hodnocení jeho proveditelnosti Komise zohlední následující kritéria, avšak nebude se omezovat pouze na ně: ceny dotčeného výrobku na francouzském trhu; výše koeficientu vzorce indexace; prodejní ceny vyvážejícího výrobce, které tento výrobce uvedl ve čtvrtletních zprávách o prodeji; rentabilita výrobního odvětví Společenství. Pokud by toto hodnocení proveditelnosti ukázalo, že lze pokles rentability výrobního odvětví Společenství přisoudit závazku, vynasnaží se Komise, aby přijetí závazku v souladu s čl. 8 odst. 9 základního nařízení okamžitě zrušila.

               (12)

               Aby byla Komise schopna účinně sledovat plnění závazku ze strany společností, je osvobození od antidumpingového cla při předložení žádosti o propuštění do volného oběhu příslušným celním orgánům podmíněno i) předložením závazkové faktury obsahující alespoň údaje uvedené v příloze nařízení Rady (ES) č. 789/2008 (6), ii) skutečností, že dovážené zboží je vyráběno, dodáváno a fakturováno přímo uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství a iii) skutečností, že zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře. Pokud tento typ faktury není předložen nebo pokud se faktura nevztahuje na výrobek předložený celním orgánům, bude splatná příslušná sazba antidumpingového cla.

               (13)

               S cílem zajistit dodržování tohoto závazku byli dovozci nařízením Rady (ES) č. 789/2008 informováni o tom, že nedodržení podmínek uvedených v daném nařízení nebo zrušení přijetí závazku ze strany Komise může u příslušných transakcí vést ke vzniku celního dluhu.

               (14)

               V případě porušení nebo odvolání závazku nebo v případě zrušení přijetí závazku ze strany Komise se podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení automaticky uplatní antidumpingové clo uložené podle čl. 9 odst. 4 základního nařízení,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Přijímá se závazek nabídnutý níže uvedeným vyvážejícím výrobcem v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu směsí močoviny a dusičnanu amonného ve vodném nebo amoniakálním roztoku pocházejících z Ruska.

               Země

               Společnost

               Doplňkový kód Taric

               Rusko

               Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral and Chemical Company „Eurochem“, člen skupiny společností Eurochem, Moskva, Rusko – pro zboží vyrobené společností ve spojení OJSC NAK Azot, Novomoskovsk, Rusko, nebo společností ve spojení OJSC Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Rusko, a to buď prodané přímo prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství nebo prodané společností Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství

               A885

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 3. července 2008.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).

      (2)  Úř. věst. L 238, 22.9.2000, s. 15. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1675/2003 (Úř. věst. L 238, 25.9.2003, s. 4).

      (3)  Úř. věst. L 365, 21.12.2006, s. 26.

      (4)  Úř. věst. C 311, 19.12.2006, s. 51.

      (5)  Úř. věst. L 75, 18.3.2008, s. 14.

      (6)  Viz strana 14 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: 2014/310/PESK: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUCAP Sahel Mali/1/2014 ze dne 26. května 2014 o jmenování vedoucího mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali)

text:
               3.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 164/43

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUCAP SAHEL MALI/1/2014
   ze dne 26. května 2014
   o jmenování vedoucího mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali)

      (2014/310/PESK)

   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/219/SZBP ze dne 15. dubna 2014 o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle rozhodnutí 2014/219/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor v souladu s článkem 38 Smlouvy zmocněn k přijímání příslušných rozhodnutí za účelem politické kontroly a strategického řízení mise EUCAP Sahel Mali, včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku navrhla, aby byl vedoucím mise EUCAP Sahel Mali jmenován pan Albrecht CONZE, a to na období od 26. května 2014 do 14. ledna 2015,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Albrecht CONZE je jmenován vedoucím mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) na období od 26. května 2014 do 14. ledna 2015.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu 26. května 2014.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 113, 16.4. 2014, s. 21.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/76 ze dne 19. ledna 2015 , kterým se zahajuje mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) a mění rozhodnutí 2014/219/SZBP

text:
               20.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 13/5

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/76
   ze dne 19. ledna 2015,
   kterým se zahajuje mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) a mění rozhodnutí 2014/219/SZBP
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/219/SZBP ze dne 15. dubna 2014 o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (1), a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 15. dubna 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/219/SZBP.

               (2)

               Dne 14. října 2014 schválila Rada koncepci operací pro misi EUCAP Sahel Mali.

               (3)

               V návaznosti na doporučení civilního velitele operace a dosažení počátečních operačních schopností by mise EUCAP Sahel Mali měla být zahájena dne 15. ledna 2015 trvat po dobu 24 měsíců.

               (4)

               Rozhodnutí 2014/219/SZBP stanovilo pro prvních devět měsíců od vstupu rozhodnutí v platnost finanční referenční částku 5 500 000 EUR. Je třeba stanovit novou referenční částku na období v délce dvanácti měsíců, které začíná dne 15. ledna 2015. Za tímto účelem je třeba rozhodnutí 2014/219/SZBP pozměnit.

               (5)

               Mise EUCAP Sahel Mali bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) bude zahájena dne 15. ledna 2015.
   Článek 2
   Civilní velitel operace pro misi EUCAP Sahel Mali se zmocňuje zahájit provádění mise s okamžitým účinkem.
   Článek 3
   V článku 14 rozhodnutí 2014/219/SZBP se odstavec 1 nahrazuje tímto:

      „1.   Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUCAP Sahel Mali v období od 15. dubna 2014 do 14. ledna 2015 činí 5 500 000 EUR. Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUCAP Sahel Mali v období od 15. ledna 2015 do 14. ledna 2016 činí 11 400 000 EUR. Finanční referenční částku na následující období stanoví Rada.“

   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 15. ledna 2015.

      V Bruselu dne 19. ledna 2015

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Úř. věst. L 113, 16.4.2014, s. 21.


title: 2013/86/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 12. února 2013 o uzavření Nagojsko-kualalumpurského doplňkového protokolu o odpovědnosti a náhradě škod ke Cartagenskému protokolu o biologické bezpečnosti jménem Evropské unie  Text s významem pro EHP

text:
               19.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 46/1

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 12. února 2013
   o uzavření Nagojsko-kualalumpurského doplňkového protokolu o odpovědnosti a náhradě škod ke Cartagenskému protokolu o biologické bezpečnosti jménem Evropské unie
   (Text s významem pro EHP)
   (2013/86/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 192 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 27 Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti (2) (dále jen "protokol") stanoví, že konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu přijme na svém prvním zasedání postup pro vytvoření mezinárodních pravidel a postupů v oblasti odpovědnosti a náhrady škod vzniklých v důsledku přeshraničních pohybů živých modifikovaných organismů.

               (2)

               V červnu roku 2007 přijala Rada rozhodnutí zmocňující Komisi účastnit se jménem Unie jednání o odpovědnosti a náhradě škod v této oblasti, pokud jde o záležitosti spadající do pravomoci Unie, a to v souladu s některými směrnicemi pro jednání. Uvedené zmocnění bylo v říjnu roku 2008 prodlouženo, aby zahrnovalo závěrečné fáze vyjednávání.

               (3)

               Během páté konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu v japonské Nagoji Unie podpořila konečný kompromis, jehož bylo dosaženo ohledně Nagojsko-kualalumpurského doplňkového protokolu o odpovědnosti a náhradě škod ke Cartagenskému protokolu o biologické bezpečnosti (dále jen „doplňkový protokol“), neboť se domnívala, že byl v souladu s postoji dohodnutými v rámci Unie a se směrnicemi pro jednání poskytnutými Komisi.

               (4)

               Dne 15. října 2010 byl doplňkový protokol přijat na páté konferenci smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu.

               (5)

               Dne 20. prosince 2010 Rada uvítala přijetí doplňkového protokolu.

               (6)

               Evropská unie podepsala doplňkový protokol dne 11. května 2011 v souladu s rozhodnutím Rady ze dne 6. května 2011 (3) s výhradou jeho pozdějšího uzavření.

               (7)

               Podle článku 34 Úmluvy o biologické rozmanitosti (4) podléhá každý protokol k této úmluvě ratifikaci, přijetí nebo schválení ze strany států a organizací regionální hospodářské integrace.

               (8)

               Unie a její členské státy by měly usilovat o to, aby co nejdříve uložily příslušné listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení doplňkového protokolu.

               (9)

               Doplňkový protokol přispívá k dosažení cílů politiky Unie v oblasti životního prostředí.

               (10)

               Doplňkový protokol by proto měl být schválen jménem Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Nagojsko-kualalumpurský doplňkový protokol o odpovědnosti a náhradě škod ke Cartagenskému protokolu o biologické bezpečnosti se schvaluje jménem Unie.
   Znění doplňkového protokolu je přiloženo k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie, pokud jde o záležitosti spadající do pravomoci Unie, schvalovací listiny uvedené v článku 18 doplňkového protokolu (5). Jmenovaná osoba nebo osoby zároveň v souladu s čl. 34 odst. 3 Úmluvy o biologické rozmanitosti uloží prohlášení uvedené v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 12. února 2013.

            Za Radu

            předseda

         M. NOONAN

      (1)  Dosud nezveřejněný v Úředním věstníku.

      (2)  Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 50.

      (3)  Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.

      (4)  Úř. věst. L 309, 13.12.1993, s. 3.

      (5)  Den vstupu doplňkového protokolu v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

      PŘÍLOHA

         PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉ UNIE V SOULADU S ČL. 34 ODST. 3 ÚMLUVY O BIOLOGICKÉ ROZMANITOSTI

      „Evropská unie prohlašuje, že má v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie, a zejména s článkem 191 uvedené smlouvy, pravomoc uzavírat mezinárodní dohody a plnit závazky z nich vyplývající, které přispívají k dosažení těchto cílů:

                  —

                  zachování, ochrana a zlepšování kvality životního prostředí,

                  —

                  ochrana lidského zdraví,

                  —

                  uvážlivé a racionální využívání přírodních zdrojů,

                  —

                  podpora opatření na mezinárodní úrovni určených k řešení regionálních a celosvětových problémů životního prostředí, a zejména boj proti změně klimatu.

            Evropská unie kromě toho přijímá na úrovni Unie opatření týkající se soudní spolupráce v občanských věcech v zájmu řádného fungování jejího vnitřního trhu.
      Evropská unie prohlašuje, že již přijala právní nástroje, které jsou pro její členské státy závazné a týkají se otázek upravovaných tímto doplňkovým protokolem. Výkon pravomoci Unie ze své podstaty prochází neustálým vývojem. S cílem splnit své povinnosti podle čl. 20 odst. 3 písm. a) Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti bude Unie pravidelně aktualizovat seznam právních nástrojů, který již poskytla Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost.
      Evropská unie je odpovědná za plnění závazků plynoucích z tohoto doplňkového protokolu, které jsou předmětem úpravy platného práva Unie.“

      PŘEKLAD

         NAGOJSKO-KUALALUMPURSKÝ DOPLŇKOVÝ PROTOKOL O ODPOVĚDNOSTI A NÁHRADĚ ŠKOD KE CARTAGENSKÉMU PROTOKOLU O BIOLOGICKÉ BEZPEČNOSTI

      SMLUVNÍ STRANY TOHOTO DOPLŇKOVÉHO PROTOKOLU,
      JAKO smluvní strany Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti (dále jen „protokol“),
      BEROUCE V ÚVAHU zásadu 13 Deklarace o životním prostředí a rozvoji přijaté v Riu,
      OPĚTNĚ STVRZUJÍCE přístup založený na předběžné opatrnosti obsažený v zásadě 15 Deklarace o životním prostředí a rozvoji přijaté v Riu,
      UZNÁVAJÍCE, že je třeba stanovit vhodná protiopatření tam, kde došlo ke škodě nebo je dostatečně vysoká pravděpodobnost, že se tak stane, a to v souladu s protokolem,
      S ODVOLÁNÍM NA článek 27 protokolu,
      SE DOHODLY TAKTO:
      Článek 1
      Cíl
      Cílem tohoto doplňkového protokolu je přispět k ochraně a udržitelnému využívání biologické rozmanitosti, rovněž s přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví, stanovením mezinárodních pravidel a postupů v oblasti odpovědnosti a náhrady škod týkající se živých modifikovaných organismů.
      Článek 2
      Používání termínů
      1.   Pro tento doplňkový protokol se použijí termíny použité v článku 2 Úmluvy o biologické rozmanitosti (dále jen „úmluva“) a článku 3 protokolu.
      2.   Pro účely tohoto doplňkového protokolu se dále rozumí:

                  a)

                  „konferencí smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu“ konference smluvních stran úmluvy sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu;

                  b)

                  „škodou“ nepříznivé účinky na ochranu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, rovněž s přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví, které:

                              i)

                              jsou měřitelné nebo jinak pozorovatelné s přihlédnutím k vědecky stanoveným základním stavům, jsou-li dostupné, uznaným příslušným orgánem, který zohleňuje veškeré další změny způsobené lidmi a přirozené změny, a

                              ii)

                              jsou významné, jak je uvedeno v odstavci 3 níže;

                  c)

                  „provozovatelem“ každá osoba mající přímou nebo nepřímou kontrolu nad živým modifikovaným organismem, která může podle potřeby a jak je stanoveno vnitrostátními právními předpisy zahrnovat mimo jiné držitele povolení, osobu, která uvedla živý modifikovaný organismus na trh, vývojového projektanta, výrobce, oznamovatele, vývozce, dovozce, dopravce či dodavatele;

                  d)

                  „protiopatřeními“ přiměřené kroky, jejichž účelem je:

                              i)

                              předcházet, minimalizovat, omezit, zmírnit škody nebo se jich vhodným způsobem vyvarovat,

                              ii)

                              obnovit biologickou rozmanitost prostřednictvím kroků, které budou podniknuty v tomto pořadí:

                                          a)

                                          obnova biologické rozmanitosti do stavu, který existoval před vznikem škod, nebo do stavu, který se nejvíc blíží takovému stavu, a pokud příslušný orgán rozhodne, že to není možné;

                                          b)

                                          obnova provedená, mimo jiné, nahrazením ztráty biologické rozmanitosti jinými složkami biologické rozmanitosti pro tentýž nebo jiný způsob použití, a to v tomtéž nebo podle potřeby jiném místě.

            3.   „Významné“ nepříznivé účinky se stanoví na základě faktorů, jako jsou:

                  a)

                  dlouhodobá nebo trvalá změna, tj. změna, u níž v přiměřené časové lhůtě nedojde k náhradě škod prostřednictvím přirozené obnovy;

                  b)

                  rozsah kvalitativních a kvantitativních změn, které mají nepříznivý vliv na složky biologické rozmanitosti;

                  c)

                  snížení schopnosti složek biologické rozmanitosti poskytovat zboží a služby;

                  d)

                  rozsah jakýchkoli nepříznivých účinků na lidské zdraví v rámci protokolu.

            Článek 3
      Oblast působnosti
      1.   Tento doplňkový protokol se vztahuje na škody způsobené živými modifikovanými organismy, které mají původ v přeshraničním pohybu. Uvedené živé modifikované organismy jsou takové, které:

                  a)

                  jsou určeny k přímému užití jako potravina nebo krmivo nebo ke zpracování;

                  b)

                  jsou určeny k uzavřenému nakládání;

                  c)

                  jsou určeny k záměrnému zavádění do životního prostředí.

            2.   Pokud jde o záměrné přeshraniční pohyby, tento doplňkový protokol se vztahuje na škody vyplývající z povoleného používání živých modifikovaných organismů uvedených výše v odstavci 1.
      3.   Tento doplňkový protokol se rovněž vztahuje na škody vyplývající z neúmyslných přeshraničních pohybů podle článku 17 protokolu, jakož i na škody vyplývající z nezákonných přeshraničních pohybů podle článku 25 protokolu.
      4.   Tento doplňkový protokol se vztahuje na škody vyplývající z přeshraničního pohybu živých modifikovaných organismů, který byl zahájen po vstupu tohoto doplňkového protokolu v platnost pro smluvní stranu, do jejíž jurisdikce byl přeshraniční pohyb uskutečněn.
      5.   Tento doplňkový protokol se vztahuje na škody, k nimž došlo na území v rámci vnitrostátní jurisdikce smluvních stran.
      6.   Při řešení škod, k nimž došlo na území v rámci vnitrostátní jurisdikce smluvních stran, mohou smluvní strany použít kritéria stanovená jejich vnitrostátními právními předpisy.
      7.   Vnitrostátní právní předpisy, jimiž se provádí tento doplňkový protokol, se rovněž vztahují na škody vyplývající z přeshraničních pohybů živých modifikovaných organismů ze států, které nejsou smluvními stranami.
      Článek 4
      Příčinná souvislost
      Musí být stanovena příčinná souvislost mezi škodami a příslušným živým modifikovaným organismem, a to v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
      Článek 5
      Protiopatření
      1.   V případě škod smluvní strany v závislosti na požadavcích příslušného orgánu vyžadují, aby příslušný provozovatel či provozovatelé:

                  a)

                  neprodleně informoval/i příslušný orgán;

                  b)

                  vyhodnotil/i škody a

                  c)

                  přijal/i vhodná protiopatření.

            2.   Příslušný orgán je povinen:

                  a)

                  určit provozovatele, který škody způsobil;

                  b)

                  vyhodnotit škody a

                  c)

                  určit, která odpovídající protiopatření by měl provozovatel přijmout.

            3.   Pokud příslušné informace, včetně dostupných vědeckých informací a informací dostupných v Informačním systému pro biologickou bezpečnost, naznačují, že v případě nepřijetí včasných protiopatření existuje dostatečná pravděpodobnost vzniku škod, je provozovatel povinen přijmout vhodná protiopatření, aby se takovým škodám zabránilo.
      4.   Příslušný orgán může provést vhodná protiopatření, zejména pokud tak neučinil provozovatel.
      5.   Příslušný orgán je oprávněn vymáhat od provozovatele náhradu nákladů a výdajů na vyhodnocení škod a provedení takových vhodných protiopatření, jakož i náklady a výdaje s tím spojené. Smluvní strany mohou ve svých vnitrostátních předpisech stanovit další situace, v nichž provozovatel není povinen nést náklady a výdaje.
      6.   Rozhodnutí příslušného orgánu, kterými se od provozovatele vyžaduje provést protiopatření, by měla být odůvodněna. Taková rozhodnutí by měla být provozovateli oznámena. Vnitrostátní právní předpisy stanoví opravné prostředky, včetně možnosti správního nebo soudního přezkumu takových rozhodnutí. Příslušný orgán v souladu s vnitrostátními právními předpisy také informuje provozovatele o dostupných opravných prostředcích. Využívání těchto opravných prostředků nebrání příslušnému orgánu, aby přijal za přiměřených okolností odpovídající protiopatření, nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jinak.
      7.   Při provádění tohoto článku a s cílem vymezit konkrétní protiopatření, která budou příslušným orgánem požadována nebo přijímána, mohou smluvní strany podle potřeby posoudit, zda jsou opatření již upravena jejich vnitrostátními právními předpisy upravujícími občanskoprávní odpovědnost.
      8.   Protiopatření musí být provedena v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
      Článek 6
      Výjimky
      1.   Smluvní strany mohou svými vnitrostátními právními předpisy stanovit tyto výjimky:

                  a)

                  vyšší moc neboli vis major a

                  b)

                  válečný akt nebo občanské nepokoje.

            2.   Smluvní strany mohou svými vnitrostátními právními předpisy stanovit další výjimky a zmírnění, jež považují za vhodné.
      Článek 7
      Lhůty
      Smluvní strany mohou svými vnitrostátními právními předpisy stanovit:

                  a)

                  relativní nebo absolutní lhůty, včetně lhůt pro kroky spojené s protiopatřeními, a

                  b)

                  počátek období, ke kterému se lhůta vztahuje.

            Článek 8
      Finanční limity
      Smluvní strany mohou svými vnitrostátními právními předpisy stanovit finanční limity pro náhradu nákladů a výdajů spojených s protiopatřeními.
      Článek 9
      Právo na náhradu
      Tento doplňkový protokol nesmí omezit právo na postih nebo odškodnění, které má provozovatel vůči jakékoli jiné osobě, nebo tomuto právu bránit.
      Článek 10
      Finanční zabezpečení
      1.   Smluvní strany si ponechávají právo stanovit svými vnitrostátními právními předpisy finanční zabezpečení.
      2.   Smluvní strany uplatní právo uvedené výše v odstavci 1 způsobem, který je v souladu s jejich právy a povinnostmi podle mezinárodního práva, a to s přihlédnutím k posledním třem odstavcům preambule protokolu.
      3.   První zasedání konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu po vstupu doplňkového protokolu v platnost požádá sekretariát o provedení komplexní studie, která se mimo jiné bude zabývat:

                  a)

                  formami mechanismů finančního zabezpečení;

                  b)

                  posouzením ekologických, ekonomických a společenských dopadů těchto mechanismů, zejména na rozvojové země, a

                  c)

                  stanovením vhodných subjektů pro zajištění finančního zabezpečení.

            Článek 11
      Odpovědnost států za jednání v rozporu s mezinárodním právem
      Tento doplňkový protokol se nedotýká práv a povinností států vyplývajících z pravidel obecného mezinárodního práva, pokud jde o odpovědnost států za jednání v rozporu s mezinárodním právem.
      Článek 12
      Provádění a vztah k občanskoprávní odpovědnosti
      1.   Smluvní strany vnitrostátními právními předpisy stanoví pravidla a postupy pro řešení škod. Za účelem splnění této povinnosti smluvní strany stanoví protiopatření v souladu s tímto doplňkovým protokolem a podle potřeby mohou:

                  a)

                  uplatnit stávající vnitrostátní právní předpisy, včetně případně obecných pravidel a postupů pro občanskoprávní odpovědnost;

                  b)

                  uplatnit nebo vypracovat pravidla a postupy pro občanskoprávní odpovědnost zvláště pro tento účel, nebo

                  c)

                  uplatnit nebo vypracovat kombinaci obou možností.

            2.   S cílem zajistit odpovídající pravidla a postupy ve vnitrostátních právních předpisech upravujících občanskoprávní odpovědnost na majetku a za škody na zdraví spojené se škodami definovanými v čl. 2 odst. 2 písm. b) smluvní strany:

                  a)

                  nadále uplatňují stávající obecné právní předpisy upravující občanskoprávní odpovědnost;

                  b)

                  zvlášť pro tento účel vypracují a uplatní nebo nadále uplatňují právní úpravu občanskoprávní odpovědnosti, nebo

                  c)

                  vypracují a uplatní nebo nadále uplatňují kombinaci obou možností.

            3.   Při vypracování právních předpisů upravujících občanskoprávní odpovědnost, jak je uvedeno výše v odstavcích 1 a 2 v písmenech b) a c), se smluvní strany mimo jiné soustředí na:

                  a)

                  škody;

                  b)

                  standardy odpovědnosti, včetně absolutní odpovědnosti nebo odpovědnosti za zavinění;

                  c)

                  případně stanovení odpovědnosti;

                  d)

                  právo vymáhat nároky.

            Článek 13
      Posouzení a přezkum
      Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu přezkoumá po pěti letech od vstupu tohoto doplňkového protokolu v platnost a poté po každých pěti letech jeho účinnost, za předpokladu, že smluvní strany poskytnou informace, které takový přezkum vyžadují. Nerozhodnou-li smluvní strany doplňkového protokolu jinak, přezkum se provede v rámci posouzení a přezkumu protokolu podle článku 35 protokolu. První přezkum zahrne přezkum účinnosti článků 10 a 12.
      Článek 14
      Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu
      1.   Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu slouží jako zasedání smluvních stran tohoto doplňkového protokolu, a to s výhradou čl. 32 odst. 2 úmluvy.
      2.   Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran protokolu pravidelně přezkoumává provádění tohoto doplňkového protokolu a v rámci svého mandátu přijímá rozhodnutí nezbytná k prosazení jeho účinného provádění. Vykonává funkce, které jsou jí tímto doplňkovým protokolem svěřeny, a obdobným způsobem též funkce, které jsou jí svěřeny podle čl. 29 odst. 4 písm. a) a f) protokolu.
      Článek 15
      Sekretariát
      Sekretariát zřízený článkem 24 úmluvy plní funkci sekretariátu tohoto doplňkového protokolu.
      Článek 16
      Vztah k úmluvě a protokolu
      1.   Tento doplňkový protokol doplňuje protokol a nesmí protokol měnit ani upravovat.
      2.   Tento doplňkový protokol se nedotkne práv a povinností smluvních stran tohoto doplňkového protokolu vyplývajících z úmluvy a protokolu.
      3.   Není-li tímto doplňkovým protokolem stanoveno jinak, ustanovení úmluvy a protokolu se obdobně použijí na tento doplňkový protokol.
      4.   Aniž by tím byl dotčen výše uvedený odstavec 3, tento doplňkový protokol se nedotkne práv a povinností jakékoli smluvní strany vyplývajících z mezinárodního práva.
      Článek 17
      Podpis
      Tento doplňkový protokol je otevřen k podpisu pro smluvní strany protokolu v sídle Organizace spojených národů v New Yorku ve dnech 7. března 2011 až 6. března 2012.
      Článek 18
      Vstup v platnost
      1.   Tento doplňkový protokol vstoupí v platnost devadesátým dnem po dni uložení čtyřicáté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení států nebo organizací pro regionální hospodářskou integraci, jež jsou smluvními stranami protokolu.
      2.   Pro každý stát nebo organizaci pro regionální hospodářskou integraci, které ratifikují, přijmou nebo schválí tento doplňkový protokol nebo k němu přistoupí po uložení čtyřicáté listiny podle výše uvedeného odstavce 1, vstoupí tento doplňkový protokol v platnost devadesátým dnem po dni uložení listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení daného státu nebo organizace pro regionální hospodářskou integraci, případně ke dni, k němuž pro daný stát nebo organizaci pro regionální hospodářskou integraci vstupuje v platnost protokol, podle toho, co nastane později.
      3.   Pro účely výše uvedených odstavců 1 a 2 se žádná listina uložená organizací pro regionální hospodářskou integraci nepokládá za dodatečnou k těm, které byly uloženy členskými státy uvedené organizace.
      Článek 19
      Výhrady
      K tomuto doplňkovému protokolu nemohou být činěny žádné výhrady.
      Článek 20
      Odstoupení
      1.   Kdykoli po uplynutí dvou let ode dne vstupu tohoto doplňkového protokolu v platnost pro určitou smluvní stranu může tato smluvní strana od doplňkového protokolu odstoupit písemným oznámením depozitáři.
      2.   K takovému odstoupení dojde po uplynutí jednoho roku ode dne jeho přijetí depozitářem nebo k případnému pozdějšímu dni uvedenému v oznámení o odstoupení.
      3.   Každá smluvní strana, která v souladu s článkem 39 protokolu odstoupí od protokolu, se rovněž považuje za odstoupivší od tohoto doplňkového protokolu.
      Článek 21
      Závazná znění
      Prvopis tohoto doplňkového protokolu, jehož anglické, arabské, čínské, francouzské, ruské a španělské znění mají stejnou platnost, je uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů.
      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k tomuto doplňkovému protokolu své podpisy.

         V Nagoji dne patnáctého října dva tisíce deset.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/730 ze dne 25. dubna 2017 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v souvislosti s jejím přistoupením k Evropské unii

text:
               26.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 108/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/730
   ze dne 25. dubna 2017
   o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v souvislosti s jejím přistoupením k Evropské unii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 15. července 2013 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s některými dalšími členy Světové obchodní organizace podle článku XXIV:6 Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 v souvislosti s přistoupením Chorvatské republiky k Unii.

               (2)

               Jednání byla vedena Komisí podle směrnic pro jednání přijatých Radou.

               (3)

               Tato jednání byla dokončena a Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v souvislosti s jejím přistoupením k Evropské unii (dále jen „dohoda“) byla dne 12. července 2016 parafována.

               (4)

               V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/1995 (2) byla dohoda jménem Unie podepsána dne 25. listopadu 2016 s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (5)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v souvislosti s jejím přistoupením k Evropské unii se schvaluje jménem Unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Unie oznámení uvedené v dohodě, a vyjádřit tak souhlas Unie být dohodou vázána. (3)

   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 25. dubna 2017.

            Za Radu

            předseda

         I. BORG

      (1)  Evropský parlament vyslovil souhlas s uzavřením dohody dne 15. března 2017.

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1995 ze dne 11. listopadu 2016 o podpisu, jménem Evropské unie, Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v souvislosti s jejím přistoupením k Evropské unii (Úř. věst. L 308, 16.11.2016, s. 1).

      (3)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/238 ze dne 10. února 2015 o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Seychelskou republikou o přístupu rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychel do vod a k mořským biologickým zdrojům ostrova Mayotte spadajících do jurisdikce Evropské unie

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 40/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/238
   ze dne 10. února 2015
   o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Seychelskou republikou o přístupu rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychel do vod a k mořským biologickým zdrojům ostrova Mayotte spadajících do jurisdikce Evropské unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) a čl. 218 odst. 7 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 11. července 2012 přijala Evropská rada rozhodnutí 2012/419/EU (1), kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii s účinkem od 1. ledna 2014. Od uvedeného dne přestal ostrov Mayotte být zámořskou zemí nebo územím a stal se nejvzdálenějším regionem ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).

               (2)

               Rada zmocnila Komisi, aby jménem Unie vedla jednání o dohodě se Seychelskou republikou týkající se přístupu rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychelské republiky do vod a k mořským biologickým zdrojům Unie, a to ve výlučné ekonomické zóně při pobřeží ostrova Mayotte.

               (3)

               Dohoda mezi Evropskou unií a Seychelskou republikou o přístupu rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychel do vod a k mořským biologickým zdrojům ostrova Mayotte spadajících do jurisdikce Evropské unie (dále jen „dohoda“) byla podepsána v souladu s rozhodnutím Rady 2014/331/EU (2) a je prozatímně prováděna ode dne 20. května 2014.

               (4)

               Dohoda zřizuje smíšený výbor odpovědný za sledování provádění dohody. Podle dohody může navíc smíšený výbor schválit určité změny dohody. S cílem usnadnit přijetí takových změn je vhodné zmocnit Komisi, s výhradou určitých podmínek, aby změny schválila zjednodušeným postupem.

               (5)

               Aby orgány ostrova Mayotte mohly provést pravidla společné rybářské politiky (SRP) ke dni, k němuž se Mayotte stane nejvzdálenějším regionem, je nutné zavést vhodný administrativní rámec, kontrolní činnosti, fyzickou infrastrukturu a odpovídajícím způsobem navýšit kapacity. To rovněž Unii umožní dodržet její mezinárodní povinnosti v oblasti podávání zpráv. Proto by měly být mayottským orgánům pro rybolov poskytnuty nezbytné finanční prostředky z finančních zdrojů, které tvoří poplatky placené vlastníky plavidel přímo ostrovu Mayotte.

               (6)

               Mayottským orgánům pro rybolov by měly být poskytnuty nezbytné finanční prostředky z finančních zdrojů, které tvoří poplatky placené vlastníky plavidel přímo ostrovu Mayotte. Takové řešení je vhodné vzhledem k silné vazbě, která se vytvořila mezi seychelským loďstvem a místní komunitou francouzského nejvzdálenějšího regionu Mayotte. Rybářské loďstvo pod vlajkou Seychel operuje ve vodách ostrova Mayotte již několik let na základě ujednání mezi Mayotte a vlastníky plavidel, přičemž vlastníci plavidel platí Mayotte licenční poplatky za možnost lovit v jeho vodách. Aby se zachovala kontinuita rybolovných operací a z toho vyplývající výhody pro Mayotte, je vhodné, aby ze všech plateb, které se týkají oprávnění k rybolovu a úlovků podle této dohody, měla přímý prospěch místní mayottská komunita.

               (7)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Seychelskou republikou o přístupu rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychel do vod a k mořských biologických zdrojům ostrova Mayotte spadajících do jurisdikce Evropské unie se schvaluje jménem Unie (3).
   Článek 2
   1.   Francie je zmocněna shromažďovat na účet svého nejvzdálenějšího regionu Mayotte platby související s oprávněními k rybolovu a úlovky a další poplatky, které platí provozovatelé rybářských plavidel pod vlajkou Seychel za přístup vod a k mořským biologickým zdrojům ve vodách Unie okolo ostrova Mayotte v souladu s ustanoveními kapitoly III, oddílu 1, bodu 8 a 9 a oddílu 2 přílohy dohody. Tyto příjmy Francie použije na ostrově na vytvoření vhodného administrativního rámce, kontrolních činností, fyzické infrastruktury a posílení kapacit, aby správní orgány ostrova Mayotte mohly splňovat požadavky SRP.
   2.   Francie poskytne Komisi spojení na uvedený bankovní účet.
   3.   Na konci každého roku provádění dohody Francie zašle Komisi podrobnou zprávu o platbách, které uhradila plavidla s oprávněním k rybolovu, a o způsobu použití těchto plateb.
   Článek 3
   Předseda Rady provede jménem Unie oznámení uvedené v článku 19 dohody (4).
   Článek 4
   S výhradou ustanovení a podmínek uvedených v příloze je Evropská komise zmocněna ke schvalování jménem Unie změn dohody v rámci smíšeného výboru jménem Unie.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 10. února 2015.

            Za Radu

            předseda

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Rozhodnutí Evropské rady 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (Úř. věst. L 204, 31.7.2012, s. 131).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/331/EU ze dne 14. dubna 2014 o podpisu jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Seychelskou republikou o přístupu rybářských plavidel plujících pod vlajkou Seychel do vod a k mořským biologickým zdrojům ostrova Mayotte spadajících do jurisdikce Evropské unie a o prozatímním provádění této dohody (Úř. věst. L 167, 6.6.2014, s. 1).

      (3)  Dohoda byla zveřejněna v Úř. věst. L 167, 6.6.2014, s. 4, společně s rozhodnutím o podpisu.

      (4)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

      PŘÍLOHA

         Rozsah zmocnění a postup pro stanovení postoje Unie ve smíšeném výboru

                  1.

                  Komise je zmocněna jednat se Seychelskou republikou a ve vhodných případech a při dodržení bodu 3 této přílohy dohodnout úpravy dohody, pokud jde o tyto otázky:

                              a)

                              posouzení a úprava rybolovných práv v souladu s článkem 9 dohody;

                              b)

                              posouzení a úprava ustanovení přílohy dohody, včetně přezkumu technických pravidel týkajících se systému VMS v souladu s bodem 10 dodatku 6.

                  2.

                  Ve smíšeném výboru, zřízeném na základě článku 8 dohody, Komise:

                              a)

                              jedná v souladu s cíli, které sleduje v rámci SRP;

                              b)

                              dodržuje závěry Rady ze dne 19. března 2012 ohledně sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky.

                              c)

                              prosazuje postoje, které jsou v souladu s příslušnými pravidly přijatými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu.

                  3.

                  Očekává-li se, že v průběhu zasedání smíšeného výboru bude přijato rozhodnutí o úpravách dohody podle bodu 1, přijmou se nezbytné kroky, aby postoj, jenž má být jménem Unie zaujat, zohledňoval nejnovější statistické, biologické a další příslušné údaje předané Komisi.
                  Za tímto účelem a na základě uvedených údajů předají útvary Komise Radě nebo jejím přípravným orgánům k posouzení a schválení podkladový dokument obsahující podrobnosti předpokládaného postoje Unie, a to v dostatečném časovém předstihu před příslušným zasedáním smíšeného výboru.
                  Nelze-li v průběhu dalších zasedání, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody tak, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.
                  Komise se vyzývá, aby v přiměřené lhůtě přijala veškeré nezbytné kroky navazující na rozhodnutí smíšeného výboru, případně včetně zveřejnění příslušného rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie a předložení návrhů nezbytných k provedení uvedeného rozhodnutí.


title: 2011/233/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. dubna 2011 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2010/010 CZ/Unilever, Česká republika)

text:
               13.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 98/13

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
   ze dne 5. dubna 2011
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2010/010 CZ/Unilever, Česká republika)
   (2011/233/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (1), a zejména na bod 28 této dohody,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2), a zejména na čl. 12 odst. 3 tohoto nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EGF“) byl zřízen za účelem poskytování dodatečné podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, a za účelem poskytování podpory při jejich opětovném začleňování na trh práce.

               (2)

               Působnost EGF byla u žádostí podaných v období od 1. května 2009 rozšířena na podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni v přímé souvislosti s celosvětovou finanční a hospodářskou krizí.

               (3)

               Interinstitucionální dohoda ze dne 17. května 2006 umožňuje uvolnění prostředků z EGF v rámci ročního stropu 500 milionů EUR.

               (4)

               Česká republika předložila dne 24. března 2010 žádost o uvolnění prostředků z EGF z důvodu propouštění v podniku Unilever ČR spol. spol. s r. o., k níž do 20. září 2010 doplnila dodatečné informace. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku podle článku 10 nařízení (ES) č. 1927/2006. Komise proto navrhuje uvolnit prostředky ve výši 323 820 EUR.

               (5)

               V souvislosti s uvedenou žádostí České republiky by proto měly být z EGF uvolněny prostředky na finanční příspěvek,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2011 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 323 820 EUR v prostředcích na závazky a platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 5. dubna 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předsedkyně

         GYŐRI E.

      (1)  Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.


title: 2008/435/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 6. června 2008 o jmenování dvou francouzských členů Výboru regionů

text:
               12.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 153/35

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 6. června 2008
   o jmenování dvou francouzských členů Výboru regionů
   (2008/435/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh francouzské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 Rada přijala rozhodnutí 2006/116/ES (1) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Alfreda ALMONTA a pana Oliviera BERTRANDA se uvolnila dvě místa členů Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou jmenováni na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, tito členové:

               —

               pan Alfred ALMONT, Conseiller municipal de Schoelcher (změna mandátu),

               —

               pan Olivier BERTRAND, Conseiller municipal de Saint-Sylvain de Bellegarde (změna mandátu).

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 6. června 2008.

            Za Radu

            předseda

         A. VIZJAK

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 22. ledna 2001 o zřízení Politického a bezpečnostního výboru

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0078

Úřední věstník L 027 , 30/01/2001 S. 0001 - 0003

		Rozhodnutí Radyze dne 22. ledna 2001o zřízení Politického a bezpečnostního výboru(2001/78/SZBP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 28 odst. 1 této smlouvy,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 207 této smlouvy,s odkazem na článek 25 Smlouvy o Evropské unii,vzhledem k těmto důvodům:(1) Evropská rada na zasedání v Helsinkách v zásadě odsouhlasila zřízení Politického a bezpečnostního výboru a na základě těchto závěrů byl rozhodnutím Rady 2000/143/SZBP [1] zřízen prozatímní Politický a bezpečnostní výbor.(2) Evropská rada na svém zasedání v Nice ve dnech 7. až 11. prosince 2000 dosáhla dohody o zřízení stálého Politického a bezpečnostního výboru a vymezila jeho poslání, podmínky a funkce.(3) Podle obecných zásad ze zasedání Evropské rady v Nice by výbor měl být připraven k zahájení své činnosti.(4) Zásada jednotného zastoupení členských států Unie by měla být plně respektována,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Zřizuje se Politický a bezpečnostní výbor (PBV) (dále jen "výbor") jako stálá sestava výboru uvedeného v článku 25 Smlouvy.Článek 2Poslání, podmínky a funkce výboru jsou definovány v příloze, která odpovídá příloze III zprávy předsednictví schválené na zasedání Evropské rady v Nice.Článek 3Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku.V Bruselu dne 22. ledna 2001.Za RadupředsedkyněA. Lindh[1] Rozhodnutí rady 2000/143/SZBP ze dne 14. února 2000 o zřízení prozatímního Politického a bezpečnostního výboru (Úř. věst. L 49, 22.2.2000, s. 1).--------------------------------------------------PŘÍLOHAPOLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBORPřístup přijatý v Helsinkách činí z Politického a bezpečnostního výboru (PBV) základní součást evropské bezpečnostní a obranné politiky a společné zahraniční a bezpečnostní politiky: "Výbor se bude zabývat všemi aspekty společné zahraniční a bezpečnostní politiky, včetně evropské bezpečnostní a obranné politiky …". Aniž je dotčen článek 207 Smlouvy o založení Evropského společenství, hraje výbor stěžejní úlohu při vymezování reakce Evropské unie na krizi a přijímání následných opatření.PBV se zabývá všemi úkoly stanovenými článkem 25 Smlouvy o Evropské unii. Může se scházet ve složení na úrovni politických ředitelů.Generální tajemník, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, může po konzultaci s předsednictvím, aniž je dotčen článek 18 Smlouvy o Evropské unii, předsedat PBV, zejména v případě krize.1. Úkolem PBV je zejména:a) sledovat mezinárodní situaci v oblastech, které spadají do rámce společné zahraniční a bezpečnostní politiky, přispívat k vymezování politik podáváním stanovisek Radě na její žádost nebo z vlastního podnětu a sledovat provádění dohodnutých politik, to vše bez dotčení článku 207 Smlouvy o založení Evropského společenství a pravomocí předsednictví a Komise;b) přezkoumávat návrhy závěrů Rady ve složení pro obecné záležitosti, které se ho týkají;c) poskytovat jiným výborům pokyny pro záležitosti, které spadají do společné zahraniční a bezpečnostní politiky;d) udržovat přednostní spojení s generálním tajemníkem, vysokým představitelem, a zvláštními představiteli;e) zasílat hlavní zásady Vojenskému výboru; přijímat stanoviska a doporučení Vojenského výboru. Předseda Vojenského výboru (VVEU), který je ve spojení s Vojenským štábem Evropské unie (VŠEU), se v případě potřeby účastní schůzí PBV;f) přijímat informace, doporučení a stanoviska od Výbor pro civilní aspekty řešení krizí a tomuto výboru zasílat hlavní zásady pro záležitosti spadající do společné zahraniční a bezpečnostní politiky;g) koordinovat, sledovat a kontrolovat jednání o otázkách společné zahraniční a bezpečnostní politiky různých pracovních skupin, kterým může vydávat pokyny a jejichž zprávy musí posuzovat;h) vést politický dialog na své úrovni a způsoby stanovenými ve Smlouvě;i) být přednostním fórem pro dialog o evropské bezpečnostní a obranné politice s patnáctkou a se šestkou a také s NATO v souladu s úpravou vymezenou v odpovídajících dokumentech;j) pod dohledem Rady přebírat odpovědnost za politické vedení rozvoje vojenského potenciálu s přihlédnutím k povaze krize, na kterou si Unie přeje reagovat. PBV bude v rámci rozvoje vojenského potenciálu využívat stanovisko Vojenského výboru, kterému je nápomocen Evropský vojenský štáb.2. Navíc v případě krize je PBV útvarem Rady, který se zabývá krizovými situacemi a přezkoumává všechny možnosti, které připadají v úvahu jako reakce Unie v rámci jednotného institucionálního rámce a aniž jsou dotčeny rozhodovací a prováděcí postupy každého pilíře. Pouze Rada, jejíž přípravné práce provádí Coreper, a Komise tedy mají pravomoci, každá v rámci své působnosti a v souladu s postupy stanovenými Smlouvami, přijímat právně závazná rozhodnutí. Komise vykonává své pravomoci, včetně práva iniciativy podle smluv. Coreper plní úlohu, která je mu přidělena článkem 207 Smlouvy o založení Evropského společenství a článkem 19 jednacího řádu Rady. Za tímto účelem jej musí PBV včas informovat.V krizové situaci je obzvláště nutná úzká koordinace těchto orgánů, která bude zajištěna zejména:a) v případě potřeby účastí předsedy PBV na zasedáních Coreperu;b) působením poradců pro zahraniční vztahy, jejichž úkolem je udržovat účinnou a trvalou koordinaci mezi jednáními v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky a jednáními v rámci ostatních pilířů (příloha závěrů Rady ze dne 11. května 1992).V rámci příprav reakce Evropské unie na krizi je úkolem PBV navrhovat Radě politické cíle, které má Unie sledovat, a doporučovat ucelený soubor možností určených k vyřešení krize. Zejména může vypracovat stanovisko, ve kterém Radě doporučí přijetí společné akce. Aniž je dotčena úloha Komise, dohlíží PBV na provádění přijatých opatření a hodnotí jejich účinky. Komise informuje PBV o opatřeních, která přijala nebo zamýšlí přijmout. Členské státy uvědomí PBV o opatřeních, která přijaly nebo zamýšlejí přijmout na vnitrostátní úrovni.PBV zajišťuje "politickou kontrolu a strategické řízení" vojenské reakce Evropské unie na krizi. Za tímto účelem, na základě stanovisek a doporučení Vojenského výboru, vyhodnocuje zejména základní prvky (strategická vojenská řešení včetně řetězce velení, přípravu operace, plán operace), které předkládá Radě.PBV hraje významnou úlohu při zintenzívnění konzultací, zejména s NATO a se zúčastněnými třetími státy.Na základě prací PBV řídí generální tajemník, vysoký představitel činnost Situačního střediska. To podporuje PBV a poskytuje mu informace za podmínek odpovídajících krizovému řízení.Aby byl PBV schopen zajistit plnou "politickou kontrolu a strategické řízení" vojenské operace v situaci krizového řízení, budou provedena tato opatření:a) s ohledem na zahájení operace podá PBV Radě doporučení založené na stanoviscích Vojenského výboru v souladu s běžnými přípravnými postupy Rady. Na tomto základě Rada rozhodne o zahájení operace v rámci společné akce;b) v souladu s články 18 a 26 Smlouvy o Evropské unii určuje společná akce zejména úlohu generálního tajemníka, vysokého představitele při provádění opatření v rámci "politické kontroly a strategického řízení", které zajišťuje PBV. Při provádění těchto opatření jedná generální tajemník, vysoký představitel se souhlasem PBV. Bude-li se jevit jako potřebné přijmout nové rozhodnutí Rady, lze využít zjednodušeného písemného řízení (čl. 12 odst. 4 jednacího řádu Rady);c) v průběhu operace bude Rada průběžně informována prostřednictvím zpráv PBV, které předkládá generální tajemník, vysoký představitel jako předseda PBV.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 412/06/KOL ze dne  19. prosince 2006 o přijetí rozhodnutí týkajícího se vracení daní námořníkům na palubě plavidel zapsaných v norském námořním rejstříku — Souhrnné informace

text:
               17.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/20

         Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 412/06/KOL ze dne 19. prosince 2006 o přijetí rozhodnutí týkajícího se vracení daní námořníkům na palubě plavidel zapsaných v norském námořním rejstříku
   Souhrnné informace
   (2007/C 111/08)

               Podpora č.

               61026

               Stát ESVO

               Norské království

               Region

               Norsko

               Název a cíl režimu podporu

               Režim vracení daní námořníkům zaměstnaným na palubě plavidel, která jsou zapsána v norském národním rejstříku (Norwegian Ordinary Shipping Register – NOR).
               Hlavním cílem režimu vracení daní, který se týká zaměstnanosti a vzdělávání námořníků, je udržovat a zvyšovat zaměstnanost norských námořníků a námořníků pocházejících z EHP, zajistit jejich zaměstnávání a kvalifikované vzdělávání a zlepšit konkurenceschopnost společností, které tyto námořníky zaměstnávají. Režim má zároveň širší strategický cíl, kterým je obecně zachovat a rozvinout poznatky v námořním průmyslu a zvýšit bezpečnost

               Právní základ

               Roční rozpočet stanovený v souladu s rozhodnutím norského parlamentu a s nařízením č. 1720 ze dne 21. prosince 2005

               Plánované roční výdaje

               Režim podpory

               Roční výdaje plánované pro rok 2006:
               na uvedený režim

               1 210 milionů NOK

               152 milionů EUR

               na oznámené změny režimu na rok 2006

               45 milionů NOK

               5,65 milionu EUR

               Doba trvání

               Režim vracení daní je předmětem každoročních rozhodnutí o rozpočtu přijímaných norským parlamentem. V rámci těchto rozhodnutí se stanoví rozsah režimu. Režim je tedy omezen na daný rozpočtový rok. Pokračování platnosti režimu každý rok závisí na rozpočtových prostředcích vyhrazených na následující rozpočtový rok. Doba trvání režimu není přesně stanovena. Pokud však režim bude za deset let stále trvat, bude opětovně oznámen

               Maximální míra podpory režimu podpory

               V rámci režimu státní podpory se majitelům lodí vracejí daně a příspěvky na sociální zabezpečení uhrazené námořníky i příspěvky na sociální zabezpečení hrazené majiteli lodí.
               Tyto platby nesmí překročit částku odpovídající dani z příjmů a příspěvkům vyplaceným na sociální zabezpečení

               Hospodářská odvětví

               Námořní doprava

               Název a adresa orgánu poskytujícího podporu

                           Ministry of Trade and Industry

                           P.O. Box 8014 Dep

                           N-0030 Oslo


title: 2014/500/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru Atalanta/4/2014 ze dne 24. července 2014 o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) a o zrušení rozhodnutí Atalanta/1/2014

text:
               26.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 222/14

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU ATALANTA/4/2014
   ze dne 24. července 2014
   o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) a o zrušení rozhodnutí Atalanta/1/2014

      (2014/500/SZBP)

   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 38 této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2008/851/SZBP ze dne 10. listopadu 2008 o vojenské operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (1), a zejména na článek 6 uvedené společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 6 odst. 1 společné akce 2008/851/SZBP Rada zmocnila Politický a bezpečnostní výbor k přijímání rozhodnutí o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (dále jen „velitel sil EU“).

               (2)

               Dne 18. března 2014 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí Atalanta/1/2014 (2) o jmenování kontradmirála Jürgena zur MÜHLEN velitelem sil EU.

               (3)

               Velitel operace EU doporučil jmenovat novým velitelem sil EU kontradmirála Guida RANDA, který kontradmirála Jürgena zur MÜHLEN nahradí.

               (4)

               Vojenský výbor EU toto doporučení podporuje.

               (5)

               Rozhodnutí Atalanta/1/2014 by proto mělo být zrušeno.

               (6)

               V souladu s článkem 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Kontradmirál Guido RANDO je jmenován velitelem sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) od 6. srpna 2014.
   Článek 2
   Rozhodnutí Atalanta/1/2014 se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. srpna 2014.

      V Bruselu dne 24. července 2014.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 301, 12.11.2008, s. 33.

      (2)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru Atalanta/1/2014 ze dne 18. března 2014 o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) a o zrušení rozhodnutí Atalanta/3/2013 (Úř. věst. L 85, 21.3.2014, s. 8).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. června 2001 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Bulharskou republikou o účasti Bulharské republiky v Evropské agentuře pro životní prostředí a v Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0589

Úřední věstník L 213 , 07/08/2001 S. 0065 - 0065

		Rozhodnutí Radyze dne 18. června 2001o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Bulharskou republikou o účasti Bulharské republiky v Evropské agentuře pro životní prostředí a v Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí(2001/589/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 ve spojení s první větou prvního pododstavce čl. 300 odst. 2 a prvním pododstavcem čl. 300 odst. 3 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Evropská agentura pro životní prostředí a Evropská informační a pozorovací síť pro životní prostředí byly zřízeny nařízením (EHS) č. 1210/90 [3].(2) Evropská rada na svém zasedání v Lucemburku v prosinci 1997 umožnila účast v programech a agenturách Společenství jako způsob urychlení předvstupní strategie pro země střední a východní Evropy. Pokud jde o agentury, v závěrech Evropské rady se stanoví, že "agentury Společenství, ve kterých se kandidátské země budou moci účastnit, budou určovány případ od případu".(3) Evropská rada na svém zasedání v Helsinkách v prosinci 1999 znovu potvrdila obsáhlou povahu procesu přistoupení, který v současné době zahrnuje 13 kandidátských zemí do jediného rámce, přičemž kandidátské země se rovnocenně účastní tohoto procesu přistoupení.(4) Rada dne 14. února 2000 pověřila Komisi, aby vedla jednání o účasti kandidátských zemí v Evropské agentuře pro životní prostředí. Komise podepsala závěrečný akt z jednání dne 9. října 2000.(5) Dohodu uvedenou v tomto rozhodnutí je třeba přijmout,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bulharskou republikou o účasti Bulharské republiky v Evropské agentuře pro životní prostředí a v Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje jako příloha k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit oznámení stanovené v článku 18 dohody.Článek 3Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropských společenství.V Lucemburku dne 18. června 2001.Za RadupředsedkyněM. Winberg[1] Úř. věst. C 120 E, 24.4.2001, s. 195.[2] Stanovisko ze dne 31. května 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. L 120, 11.5.1990, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 933/1999 (Úř. věst. L 117, 5.5.1999, s. 1).--------------------------------------------------


title: 2013/484/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 30. září 2013 o jmenování jedné španělské členky Výboru regionů

text:
               5.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 263/17

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 30. září 2013
   o jmenování jedné španělské členky Výboru regionů
   (2013/484/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Antonia GRIÑÁNA MARTÍNEZE se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členkou Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenována:

               —

               paní Susana DÍAZ PACHECOVÁ, Presidenta de la Junta de Andalucía.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 30. září 2013.

            Za Radu

            předseda

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: Rozhodnutí výkonného výboru ze dne 21. listopadu 1994, kterým se zavádí automatizovaný postup pro konzultaci ústředních orgánů uvedených v čl. 17 odst. 2 úmluvy (SCH/Com-ex (94) 15 rev.)

text:
Důležité právní upozornění

|

41994D0015

Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0165 - 0165

		Rozhodnutí výkonného výboruze dne 21. listopadu 1994,kterým se zavádí automatizovaný postup pro konzultaci ústředních orgánů uvedených v čl. 17 odst. 2 úmluvy(SCH/Com-ex (94) 15 rev.)VÝKONNÝ VÝBOR,s ohledem na článek 132 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě,s ohledem na čl. 17 odst. 2 uvedené úmluvy,ROZHODL TAKTO:1. Od uvedení prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě v platnost se v rámci udělování víz uplatňují automatizovaný postup pro konzultace ústředních orgánů ostatních smluvních stran v souladu se Společnou konzulární instrukcí a se zásadami uvedenými v Datovém slovníku, který je přílohou tohoto rozhodnutí (SCH/II-vision (93) 20 rev. 3 [1]. Pokud některé smluvní strany nebudou po uvedení prováděcí úmluvy v platnost splňovat technické podmínky umožňující uplatňovat automatizovaný postup, budou se údaje pro konzultaci předávat pro tyto smluvní strany tradičními způsoby v souladu s ustanoveními Společné konzulární instrukce.2. Výkonný výbor vyzývá všechny smluvní strany, aby co nejdříve vytvořily technické podmínky nezbytné pro uplatňování automatizovaného postupu.3. Pokud síť SIRENE (II. etapa) plánovaná pro předávání údajů pro konzultace nebude dostupná v okamžiku, kdy se zmíněné zásady začnou uplatňovat, přijmou dotčené smluvní strany nezbytná opatření, aby zajistily přenos údajů prostřednictvím veřejných sítí. Smluvní strany musí při přenosu údajů zaručit odpovídající úroveň zabezpečení.4. Každá smluvní strana nese náklady na zřízení automatizovaného konzultačního postupu ve své zemi. Dvanáct měsíců po uvedení tohoto systému do provozu se smluvní strany konzultují o případných vyrovnávacích nákladech za přenos údajů s ohledem na zásadu, že platí žádající strana. V této souvislosti vezmou smluvní strany v úvahu, že při konzultacích chrání dožádaný stát také legitimní bezpečnostní zájmy žádající státu.Smluvní strany zaznamenávají výdaje vzniklé prováděním konzultačního postupu ode dne uvedení systému do provozu a předloží přehled těchto výdajů nejpozději po dvanácti měsících.V Heidelbergu dne 21. listopadu 1994.předsedaBernd Schmidbauer[1] Důvěrný dokument.--------------------------------------------------


title: 2004/536/ES:Rozhodnutí Rady, zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád ze dne 29. června 2004 o určení osoby, kterou zamýšlí jmenovat předsedou Komise

text:
               7.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 236/15

      ROZHODNUTÍ RADY, ZASEDAJÍCÍ NA ÚROVNI HLAV STÁTŮ NEBO PŘEDSEDŮ VLÁD

   ze dne 29. června 2004
   o určení osoby, kterou zamýšlí jmenovat předsedou Komise
   (2004/536/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 214 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pan José Manuel DURÃO BARROSO se určuje jako osoba, kterou Rada zamýšlí jmenovat předsedou Komise na období od 1. listopadu 2004 do 31. října 2009.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je předáno Evropskému parlamentu.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 29. června 2004.

         B. AHERN

            předseda