title: 2009/427/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 3. června 2009 , kterým se zřizuje skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce

text:
               5.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 139/29

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 3. června 2009,
   kterým se zřizuje skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce
   (2009/427/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 (1) určuje cíle a zásady platné pro ekologickou produkci a stanoví základní požadavky, pokud jde o produkci, označování a kontrolu ekologických produktů v rostlinné a živočišné produkci a v produkci akvakultury.

               (2)

               Sdělením Komise Radě a Evropskému parlamentu o Evropském akčním plánu pro ekologické potraviny a zemědělství přijatým v červnu 2004 (2) chce Komise posoudit daný stav a položit základy rozvoje politiky a tím zabezpečit celkovou strategickou vizi pro příspěvek ekologického zemědělství ke společné zemědělské politice. Evropský akční plán pro ekologické potraviny a zemědělství v rámci opatření 11 doporučuje především zřízení nezávislého panelu odborníků pro technické poradenství.

               (3)

               Je možné, že Komise bude potřebovat technické poradenství pro rozhodování o schvalování používání produktů, látek a postupů v oblasti ekologického zemědělství a zpracování, pro rozvoj nebo zlepšování pravidel ekologické produkce a všeobecněji pro jakoukoli jinou záležitost spojenou s ekologickou produkcí. Jedná se o složité a časově náročné činnosti, které vyžadují vysokou míru specializace.

               (4)

               Je proto nutné zřídit skupinu odborníků v oblasti organické produkce a vymezit její úkoly a strukturu.

               (5)

               Skupina by měla napomáhat zabezpečení snadného přístupu k technickému poradenství vysoké kvality v mnohých oblastech souvisejících s ekologickou produkcí.

               (6)

               Skupina by se měla skládat z vědeckých pracovníků a dalších odborníků se znalostmi v oblasti ekologické produkce, kteří by Komisi měli poskytovat nezávislé a transparentní technické poradenství na nejvyšší úrovni.

               (7)

               Měla by být stanovena pravidla týkající se zveřejňování informací ze strany členů skupiny, aniž budou dotčena bezpečnostní pravidla Komise stanovená v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (3).

               (8)

               Osobní údaje týkající se členů skupiny by se měly zpracovávat podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (4),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1

      „Skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce“

   Zřizuje se skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce, dále jen „skupina“.
   Článek 2

      Úkol skupiny

   Úkolem skupiny je pomáhat Komisi při

               a)

               hodnocení produktů, látek a postupů, které lze používat v oblasti ekologické produkce, a to s přihlédnutím k cílům a zásadám stanoveným v nařízení (ES) č. 834/2007;

               b)

               zlepšování stávajících pravidel a rozvíjení nových pravidel produkce;

               c)

               zajišťování výměny odborných zkušeností a osvědčených postupů v oblasti ekologické produkce.

         Článek 3

      Konzultace

   1.   Komise může se skupinou konzultovat jakékoli záležitosti týkající se ekologické produkce.
   2.   Předseda skupiny může Komisi upozornit na to, že v určité otázce je vhodné skupinu konzultovat.
   Článek 4

      Členství – jmenování členů

   1.   Skupina se skládá z 13 členů.
   2.   Členové skupiny jsou jmenováni Komisí z řad odborníků, kteří mají odbornou způsobilost v oblastech uvedených v článku 2 a v čl. 3 odst. 1 a kteří odpověděli na výzvu k vyjádření zájmu. Komise může rovněž vytvořit seznam úspěšných kandidátů, kteří nemohli být jmenováni jako stálí členové i přesto, že byli během výběrového řízení považováni za vhodné kandidáty na členství ve skupině.
   3.   Tento seznam úspěšných kandidátů se může použít pro jmenování náhradníků členů skupiny nebo pro jmenování členů podskupin.
   4.   Členové skupiny a podskupin jsou jmenováni za svou osobu a radí Komisi nezávisle na vnějších vlivech.
   5.   Členové skupiny jsou jmenováni na tříleté funkční období, které lze prodloužit, a nemohou zastávat svoji funkci déle než po tři po sobě následující mandáty. Ve funkci zůstávají, dokud nejsou nahrazeni v souladu s článkem 6, nebo do konce svého funkčního období.
   6.   Členové, kteří již nejsou schopni účinně přispívat k práci odborné skupiny, kteří odstoupí nebo kteří již nesplňují podmínky uvedené v odstavci 4 tohoto článku nebo v článku 287 Smlouvy, mohou být na zbývající část svého funkčního období nahrazeni.
   7.   Členové jmenovaní za svou osobu učiní každý rok písemné prohlášení, že se zavazují jednat ve veřejném zájmu, a dále prohlášení, v němž uvedou, zda existuje či neexistuje zájem, který by mohl ohrozit jejich nezávislost. Na každém zasedání rovněž informují o každém zvláštním zájmu, který lze považovat za ohrožující jejich nezávislost v souvislosti s body programu.
   8.   Jména členů jmenovaných za svou osobu do skupiny a podskupin, jakož i těch, kteří jsou na seznamu úspěšných kandidátů, se zveřejní na internetové stránce generálního ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova a v rejstříku skupin odborníků. Tato jména se shromažďují, zpracovávají a zveřejňují v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
   Článek 5

      Fungování skupiny

   1.   Skupina si ze svých členů prostou většinou zvolí předsedu a dva místopředsedy.
   2.   Po dohodě s generálním ředitelstvím pro zemědělství a rozvoj venkova mohou být zřízeny podskupiny pro zkoumání konkrétních otázek s mandátem stanoveným skupinou. Tyto podskupiny budou rozpuštěny, jakmile splní své pověření. Podskupiny se skládají z nejvýše sedmi členů vybraných z členů skupiny nebo ze seznamu úspěšných kandidátů uvedeného v čl. 4 odst. 3.
   3.   Je-li to přínosné nebo nezbytné, může zástupce Komise požádat odborníky nebo pozorovatele se zvláštní odbornou způsobilostí v souvislosti s určitým tématem na programu jednání, aby se zúčastnili práce skupiny nebo podskupiny.
   4.   Informace získané v rámci účasti na práci skupiny nebo podskupiny nesmí být vyzrazeny, pokud má Komise za to, že se týkají důvěrných skutečností.
   5.   Skupina a její podskupiny obvykle zasedají v prostorách Komise, a to v souladu s postupy a rozvrhem stanovenými Komisí. Komise zabezpečuje sekretářské služby. Jednání skupin a podskupin se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají zájem o projednávané otázky.
   6.   Skupina přijme svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu přijatého Komisí (5).
   7.   Komise může na internetu zveřejnit program, zápisy, shrnutí, závěr nebo část závěru nebo pracovní dokument skupiny v původním jazyce dotyčného dokumentu.
   Článek 6

      Výdaje na zasedání

   V souladu s pravidly Komise pro poskytování náhrad externím odborníkům uhradí Komise členům a odborníkům cestovní výdaje a případně též výdaje na pobyt, které souvisejí s činností skupiny.
   Za služby poskytnuté podle tohoto rozhodnutí se nevyplácí odměna.
   Výdaje na zasedání se proplácejí v mezích ročního rozpočtu, který je skupině přidělen příslušnými útvary Komise.
   Článek 7

      Vstup v platnost

   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 3. června 2009.

            Za Komisi

         Mariann FISCHER BOEL

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 189, 20.7.2007, s. 1.

      (2)  SEK(2004) 739.

      (3)  Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (5)  SEK(2005) 1004.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/2332 ze dne 4. prosince 2015 o procesním rámci pro schvalování objemu emise euromincí (ECB/2015/43)

text:
               12.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 328/123

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2015/2332
   ze dne 4. prosince 2015
   o procesním rámci pro schvalování objemu emise euromincí (ECB/2015/43)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 2 první větu této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Členské státy, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), mají právo vydávat euromince, objem jejich emise však vyžaduje schválení Evropskou centrální bankou (ECB).

               (2)

               Pokud byla výjimka pro členský stát zrušena, měl by být tento členský stát oprávněn účastnit se schvalovacího postupu v roce, který předchází přechodu na hotovostní euro, tak aby mohl uplatnit své právo vydávat euromince ode dne, kdy se stane členským státem eurozóny.

               (3)

               Jak stanoví čl. 5 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 651/2012 (1), emise sběratelských mincí by měly být zohledněny na souhrnném základě v objemu emise mincí, který schvaluje ECB.

               (4)

               Měla by být stanovena pravidla týkající se procesního rámce pro schvalování objemu emise mincí.

               (5)

               Za účelem schválení ze strany ECB by měly členské státy eurozóny předložit ECB žádost o schválení.

               (6)

               I když metodologie pro odhad poptávky po mincích se může v jednotlivých členských státech eurozóny do určité míry lišit, ECB musí mít k dispozici informace na určité minimální úrovni, aby mohla ověřit poptávku v souvislosti s objemem emise mincí, o jehož schválení se žádá.

               (7)

               Schválený objem emise mincí by neměl být překročen bez předchozího schválení ECB.

               (8)

               S cílem poskytnout členským státům eurozóny dostatek času ke shromáždění požadovaných údajů by toto rozhodnutí mělo nabýt účinku až dnem 1. ledna 2016,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:

               (1)

               „oběžné mince“ a „pamětní mince“ mají stejný význam jako v článku 2 nařízení Rady (EU) č. 729/2014 (2);

               (2)

               „sběratelské mince“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (EU) č. 651/2012;

               (3)

               „objem emise mincí“ představuje čistý rozdíl, v nominální hodnotě, mezi kumulativním objemem euromincí vydaných členským státem eurozóny a kumulativním objemem euromincí vrácených do tohoto členského státu eurozóny během příslušného kalendářního roku.

         Článek 2
   Každoroční žádost o schválení
   1.   Každý členský stát eurozóny předkládá ECB každoročně žádost o schválení objemu emise mincí tohoto členského státu v následujícím roce. Žádost se předkládá nejpozději do 30. září roku, který předchází roku, pro který se žádost podává.
   2.   Žádost musí být založena na odhadované poptávce po mincích v žádajícím členském státě eurozóny a musí rozlišovat mezi oběžnými mincemi a sběratelskými mincemi. Každá žádost obsahuje obecné vysvětlení metodologie použité k odhadu poptávky.
   3.   V případě oběžných mincí může požadovaný objem zahrnovat dodatečné množství přesahující odhadovanou poptávku, tak aby byla zajištěna přiměřená bezpečnostní rezerva.
   4.   Pokud jde o oběžné mince, musí žádost obsahovat tyto informace:

               a)

               objem mincí v oběhu k 30. červnu nebo k jinému datu v roce předcházejícím roku, pro který se žádost podává, z něhož se vychází při odhadu poptávky po mincích na rok, pro který se žádost podává v souladu s metodologií, kterou si žádající členský stát eurozóny zvolil;

               b)

               jakékoli jiné relevantní informace potřebné k posouzení žádosti členského státu eurozóny v souladu s metodologií, kterou si žádající členský stát eurozóny zvolil;

               c)

               zda a v jakém rozsahu požadovaný objem zahrnuje dodatečné množství podle odstavce 3 a

               d)

               objem emise mincí, o jehož schválení se žádá.

         5.   Dodatečné informace, které mají být ve vztahu k oběžným mincím předloženy, mohou zahrnovat níže uvedené informace, jsou-li k dispozici a považuje-li je žádající členský stát eurozóny za důležité k odůvodnění žádosti o schválení:

               a)

               klíčové faktory, které mají vliv na poptávku po mincích na vnitrostátní úrovni;

               b)

               podrobnější informace o poptávce po mincích v členění podle nominální hodnoty a

               c)

               zda a v jakém rozsahu je poptávka po mincích na vnitrostátní úrovni ovlivněna poptávkou po mincích z jiných členských států eurozóny.

         6.   Pokud jde o sběratelské mince, musí žádost obsahovat tyto informace:

               a)

               celkový objem emise sběratelských mincí vyjádřený souhrnnou nominální hodnotou, včetně seznamu nominální hodnot sběratelských mincí, a

               b)

               zda je v žádosti zahrnuta bezpečnostní rezerva pro případ dosud neznámých událostí, které by měly být připomínány prostřednictvím sběratelských euromincí.

         7.   Pokud byla mezi Evropskou unií a státem nebo územím, které není členským státem Evropské unie, uzavřena dohoda týkající se práva daného státu či území používat euro jako svou úřední měnu (dále jen „měnová dohoda“) a tato měnová dohoda uděluje tomuto státu nebo území právo vydávat euromince, objem emise mincí tohoto státu nebo území se doplní do roční žádosti členského státu eurozóny, který je uveden v měnové dohodě.
   8.   Pokud byla výjimka pro členský stát zrušena, ECB v roce předcházejícím přechodu na hotovostní euro projedná žádost o schválení objemu emise mincí tohoto členského státu po přechodu na hotovostní euro, kterou tento členský stát dobrovolně podá v souladu s požadavky uvedenými v tomto článku.
   9.   Rada guvernérů přijme rozhodnutí o schválení ročního objemu emise mincí v eurozóně před koncem kalendářního roku, který předchází roku, pro který byly žádosti o schválení podány.
   Článek 3
   Oznámení a žádost o schválení ad hoc
   1.   Objem emise mincí, který ECB pro každý členský stát eurozóny na určitý kalendářní rok schválila, nesmí být během daného kalendářního roku v žádném okamžiku překročen bez předchozího schválení ze strany ECB.
   2.   Členské státy eurozóny nepřetržitě sledují poptávku po mincích. Pokud je pravděpodobné, že skutečná poptávka po euromincích v členském státě eurozóny překročí schválený objem emise mincí na daný kalendářní rok, dotyčný členský stát to okamžitě oznámí ECB.
   3.   Oznámení musí obsahovat tyto informace:

               a)

               nominální hodnotu nebo nominální hodnoty mincí, u nichž je poptávka vyšší, než se očekávalo, a

               b)

               podrobný popis klíčových faktorů, které způsobily neočekávané zvýšení poptávky po mincích.

         4.   Do 10 pracovních dnů ECB od doručení oznámení může ECB na provozní úrovni, která nevyžaduje zapojení rozhodovacích orgánů ECB, předběžně posoudit oznámení a poskytnout členskému státu eurozóny, který oznámení podal, nezávazné pokyny. ECB může zejména doporučit zvýšení dodatečného objemu emise mincí, jestliže se oznámená vyšší poptávka po mincích jeví jako nedostatečná k uspokojení skutečné poptávky, což by mohlo vést k porušení povinnosti podle odstavce 1.
   5.   Pokud zvýšená poptávka po mincích trvá i po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 4, členský stát eurozóny podá ECB bez zbytečného odkladu žádost ad hoc o schválení dodatečného objemu emise mincí.
   6.   V žádosti o schválení ad hoc se uvede navrhované zvýšení objemu emise mincí a poskytnou podrobné informace o klíčových faktorech, které způsobily neočekávané zvýšení poptávky po mincích, jež se v roční žádosti o schválení nepředpokládalo.
   7.   O žádosti o schválení ad hoc přijme Rada guvernérů individuální rozhodnutí.
   Článek 4
   Nabytí účinku
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. ledna 2016.
   Článek 5
   Určení
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům eurozóny.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 4. prosince 2015.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 651/2012 ze dne 4. července 2012 o vydávání euromincí (Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 135).

      (2)  Nařízení Rady (EU) č. 729/2014 ze dne 24. června 2014 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (Úř. věst. L 194, 2.7.2014, s. 1).


title: 2007/376/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 15. února 2007 o podpisu a prozatímním uplatňování Druhého dodatkového protokolu k Dohodě o hospodářském partnerství a politické koordinaci a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Spojenými státy mexickými na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii

text:
               2.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/67

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 15. února 2007
   o podpisu a prozatímním uplatňování Druhého dodatkového protokolu k Dohodě o hospodářském partnerství a politické koordinaci a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Spojenými státy mexickými na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii
   (2007/376/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2, článek 71, čl. 80 odst. 2, čl. 133 odst. 1 a 5 a článek 181 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení z roku 2005 (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 23. října 2006 pověřila Komisi, aby za Evropské společenství a jeho členské státy vyjednala s Mexikem Druhý dodatkový protokol k Dohodě o hospodářském partnerství a politické koordinaci a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Spojenými státy mexickými na straně druhé (2) s ohledem na přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii.

               (2)

               Jednání byla úspěšně uzavřena.

               (3)

               Znění druhého dodatkového protokolu stanoví prozatímní uplatňování protokolu před jeho vstupem v platnost.

               (4)

               S výhradou možného uzavření dohody k pozdějšímu datu by druhý dodatkový protokol měl být podepsán jménem Společenství a členských států,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat jménem Evropského společenství a jeho členských států Druhý dodatkový protokol k Dohodě o hospodářském partnerství a politické koordinaci a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Spojenými státy mexickými na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii.
   Znění druhého dodatkového protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Evropské společenství a jeho členské státy budou prozatímně uplatňovat ustanovení druhého dodatkového protokolu s výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu.

      V Bruselu dne 15. února 2007.

            Za Radu

            předseda

         W. SCHÄUBLE

      (1)  Úř. věst. L 157, 21.6.2005, s. 203.

      (2)  Úř. věst. L 276, 28.10.2000, s. 45.

         DRUHÝ DODATKOVÝ PROTOKOL

      k Dohodě o hospodářském partnerství a politické koordinaci a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Spojenými státy mexickými na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii
      BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
      ČESKÁ REPUBLIKA,
      DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
      SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
      ESTONSKÁ REPUBLIKA,
      ŘECKÁ REPUBLIKA,
      ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
      FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
      IRSKO,
      ITALSKÁ REPUBLIKA,
      KYPERSKÁ REPUBLIKA,
      LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
      LITEVSKÁ REPUBLIKA,
      LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
      MAĎARSKÁ REPUBLIKA,
      REPUBLIKA MALTA,
      NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
      RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
      POLSKÁ REPUBLIKA,
      PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
      REPUBLIKA SLOVINSKO,
      SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
      FINSKÁ REPUBLIKA,
      ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
      SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
      dále jen „členské státy Evropského společenství“,
      EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
      dále jen „Společenství“,
      SPOJENÉ STÁTY MEXICKÉ,
      dále jen „Mexiko“,
      a
      BULHARSKÁ REPUBLIKA,
      RUMUNSKO,
      dále jen „nové členské státy“,
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE dne 8. prosince 1997 byla v Bruselu podepsána Dohoda o hospodářském partnerství a politické koordinaci a spolupráci mezi Společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Mexikem na straně druhé, dále jen „dohoda“, která vstoupila v platnost dne 1. října 2000;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE dne 2. dubna 2004 byl ve městě Mexiku a dne 29. dubna 2004 v Bruselu podepsán první dodatkový protokol k uvedené dohodě;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE dne 25. dubna 2005 byla v Lucemburku podepsána Smlouva o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii (dále jen „smlouva o přistoupení“);
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle smlouvy o přistoupení, a zejména čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení připojenému k této smlouvě o přistoupení, má být přistoupení nových členských států k dohodě formalizováno uzavřením protokolu k dohodě;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE dohoda stanoví, že: „Pro účely této dohody se ‚stranami‘ rozumí na jedné straně Společenství nebo jeho členské státy nebo Společenství a jeho členské státy v souladu s jejich příslušnými oblastmi působnosti, jak vyplývají ze Smlouvy o založení Evropského společenství, a Mexiko na straně druhé“;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE článek 56 dohody stanoví, že: „Tato dohoda se použije jednak na územích, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a za podmínek stanovených v uvedené Smlouvě, jednak na území Spojených států mexických“;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE článek 59 dohody stanoví, že: „Tato dohoda byla sepsána v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost“;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE první dodatkový protokol k dohodě zohledňuje přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lotyšské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE dohoda byla vyhotovena v platném českém, estonském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, polském, slovenském a slovinském jazykovém znění za stejných podmínek jako platná znění v původních jazycích dohody;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE je možné, že Společenství bude vzhledem k datu přistoupení nových členských států k Evropské unii potřebovat použít ustanovení uvedeného protokolu před dokončením všech vnitřních postupů nutných pro jeho vstup v platnost;
      VZHLEDEM K TOMU, ŽE ustanovení čl. 5 odst. 3 uvedeného protokolu umožňuje prozatímní uplatňování protokolu Evropským společenstvím a jeho členskými státy ještě před dokončením všech vnitřních postupů nutných pro jeho vstup v platnost,
      SE DOHODLY NA TOMTO:
      Článek 1
      Bulharská republika a Rumunsko přistupují jako strany k dohodě o ekonomickém partnerství, politické koordinaci a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy mexickými na straně druhé.
      Článek 2
      Do šesti měsíců od parafování tohoto protokolu sdělí Společenství členským státům a Mexiku bulharské a rumunské jazykové znění dohody. S výhradou vstupu tohoto protokolu v platnost se nová znění v jednotlivých jazycích stanou platnými za stejných podmínek jako stávající jazyková znění dohody.
      Článek 3
      Tento protokol je nedílnou součástí dohody.
      Článek 4
      Tento protokol je vyhotoven ve dvou prvopisech v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
      Článek 5
      1.   Tento protokol podepíše a schválí Společenství, Rada Evropské unie jménem členských států a Mexiko podle svých vlastních postupů.
      2.   Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí, že byly dokončeny postupy k tomu nezbytné.
      3.   Aniž je tím dotčen odstavec 2, strany souhlasí, že až do ukončení vnitřních postupů Společenství a jeho členských států pro vstup tohoto protokolu v platnost budou uplatňovat ustanovení tohoto protokolu nejdéle po dobu 12 měsíců od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy Evropské společenství a jeho členské státy oznámí ukončení svých postupů, které je pro tento účel nutné, a Mexiko oznámí ukončení svých postupů nutných pro vstup tohoto protokolu v platnost.
      4.   Oznámení bude zasláno generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie, který je depozitářem dohody.

         Cъставено в Брюкссл на двалесет и първи февруари две хиляди и седма година.
         Hecho en Bruselas, el veintiuno de febrero del dos mil siete.
         V Bruselu dne dvacátého prvního února dva tísíce sedm.
         Udfærdiget i Bruxelles den enogtyvende februar to tusind og syv.
         Geschehen zu Brüssel am einundzwanzigsten Februar zweitausendsieben.
         Kahe tuhande kuuenda aasta veebruarikuu kahekümne esimesel päeval Brüsselis.
         Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι μία Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες επτά.
         Done at Brussels on the twenty-first day of February in the year two thousand and seven.
         Fait à Bruxelles, le vingt et un février deux mille sept.
         Fatto a Bruxelles, addì ventuno febbraio duemilasette.
         Briselē, divtūkstoš septītā gada divdesmit pirmajā februārī.
         Priimta du tūkstančiai septintų metų vasario dvidešimt pirmą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kettőezer hetedik év február havának huszonegyedik napján.
         Maghmul fi Brussell, fil-wiehed u ghoxrin jum ta' Frar tas-sena elfejn u sebgha.
         Gedaan te Brussel, de eenentwintigste februari tweeduizend zeven.
         Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego pierwszego lutego roku dwa tysiące siódmego.
         Feito em Bruxelas, em vinte e um de Fevereiro de dois mil e sete.
         Întocmit la Bruxelles, douăzeci și unu februarie două mii șapte.
         V Bruseli dvadsiateho prvého februára dvetisícsedem.
         V Bruslju, enaindvajsetega februarja leta dva tisoč sedem.
         Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattaseitsemän.
         Som skedde i Bryssel den tjugoförsta februari tjugohundrasju.

            За държавите-членки
            Рог los Estados miembros
            Za členské státy
            For medlemsstaterne
            Für die Mitgliedstaaten
            Liikmesriikide nimel
            Για τα κράτη μέλη
            For the Member States
            Pour les États membres
            Per gli Stati membri
            Dalībvalstu vārdā
            Valstybių narių vardu
            A tagállamok részéről
            Għall-Istati Membri
            Voor de lidstaten
            W imieniu państw członkowskich
            Pelos Estados-Membros
            Pentru statele membre
            Za členské štáty
            Za države članice
            Jäsenvaltioiden puolesta
            På medlemsstaternas vägnar

            За Европейската общност
            Por la Comunidad Europea
            Za Evropské společenství
            For Det Europæiske Fællesskab
            Für die Europäische Gemeinschaft
            Euroopa Ühenduse nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
            For the European Community
            Pour la Communauté européenne
            Per la Comunità europea
            Eiropas Kopienas vārdā
            Europos bendrijos vardu
            az Europai Közösség részéről
            Għall-Komunita Ewropea
            Voor de Europese Gemeenschap
            W imieniu Wspólnoty Europejskiej
            Pela Comunidade Europeia
            Pentru Comunitatea Europeană
            Za Európske spoločenstvo
            Za Evropsko skupnost
            Euroopan yhteisön puolesta
            På Europeiska gemenskapens vägnar

            За Съединените мексикански щати
            Por los Estados Unidos Mexicanos
            Za Spojene státy mexické
            For De Forenede Mexicanske Stater
            Für die Vereinigten Mexikanischen Staaten
            Mehhiko Ühendriikide nimel
            Για τις Ηνωμένες Πολιτείες του Μεξικού
            For the United Mexican States
            Pour les États-Unis mexicains
            Per gli Stati Uniti messicani
            Meksikas Savienoto Valstu vārdā
            Meksikos Jungtinių Valstijų vardu
            a Mexikói Egyesült Államok részéről
            Għall-Istati Uniti Messikani
            Voor de Verenigde Mexicaanse Staten
            W imieniu Meksykańskich Stanów Zjednoczonych
            Pelos Estados Unidos Mexicanos
            Pentru Statele Unite Mexicane
            Za Spojené Státy mexické
            Za Združene države Mehike
            Meksikon yhdysvaltojen puolesta
            För Mexikos förenta stater


title: Rozhodnutí Rady 2003/582/SZPB ze dne 21. července 2003 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Ruskou federací o účasti tohoto státu v Policejní misi Evropské unie (EUPM) v Bosně a Hercegovině

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0582

Úřední věstník L 197 , 05/08/2003 S. 0037 - 0037

		Rozhodnutí Rady 2003/582/SZPBze dne 21. července 2003o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Ruskou federací o účasti tohoto státu v Policejní misi Evropské unie (EUPM) v Bosně a HercegoviněRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,s ohledem na doporučení předsednictví,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rada přijala společnou akci 2002/210/SZBP ze dne 11. března 2002 o policejní misi Evropské unie (EUPM) [1] a společné akce 2003/141/SZBP ze dne 27. února 2003 [2] a 2003/188/SZBP ze dne 17. března 2003 [3], kterými se mění společná akce 2002/210/SZBP o policejní misi Evropské unie.(2) Podle čl. 8 odst. 3 společné akce 2002/210/SZBP jsou podrobná opatření týkající se účasti třetích států v EUPM předmětem dohod podle článku 24 Smlouvy o Evropské unii.(3) V návaznosti na rozhodnutí Rady ze dne 14. října 2002, kterým se předsednictví zmocňuje k zahájení jednání, sjednalo předsednictví dohodu s Ruskou federací o její účasti v EUPM.(4) Evropská unie a Ruská federace se dohodly, že znění dohody je třeba připojit k výměně dopisů a že dohoda by se měla do jejího vstupu platnost uplatňovat prozatímně od svého podpisu.(5) Tato výměna dopisů by měla být podepsána a dohoda schválena jménem Evropské unie,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Výměna dopisů a Dohoda mezi Evropskou unií a Ruskou federací o účasti tohoto státu v Policejní misi Evropské unie (EUMP) v Bosně a Hercegovině, připojené k tomuto rozhodnutí, se schvalují jménem Evropské unie.Znění této výměny dopisů a dohody se připojují k tomuto rozhodnutí.Článek 21. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat výměnu dopisů zavazující Evropskou unii.2. Předseda Rady je oprávněn provést notifikaci stanovenou ve výměně dopisů.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 4Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění.V Bruselu dne 21. července 2003.Za RadupředsedaF. Frattini[1] Úř. věst. L 70, 13.3.2002, s. 1.[2] Úř. věst. L 53, 28.2.2003, s. 63.[3] Úř. věst. L 73, 19.3.2003, s. 9.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 29. března 2004 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/1

         ROZHODNUTÍ PŘEDSEDNICTVA EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 29. března 2004 (1),
   kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni
   2011/C 112/01
   PŘEDSEDNICTVO,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 191 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (2), a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3) (dále jen „finanční nařízení“), nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4) (dále jen „nařízení o prováděcích pravidlech“),
   s ohledem na čl. 23 odst. 11 jednacího řádu Parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               je třeba stanovit postupy pro poskytování a správu grantů určených jako příspěvek k financování politických stran a politických nadací na evropské úrovni;

               (2)

               finanční podpora politických stran a politických nadací na evropské úrovni je provozním grantem ve smyslu článku 108 a násl. finančního nařízení;

               (3)

               finanční podpora politických nadací na evropské úrovni je doplňkem finanční podpory politických stran na evropské úrovni, protože je podmíněna přičleněním politické nadace k politické straně na evropské úrovni a její doplňující úlohou při dosahování dlouhodobých cílů politické strany. Z důvodu řádného finančního řízení a transparentnosti je každé poskytnutí finanční podpory předmětem rozhodnutí předsednictva, jež je oznámeno příjemci;

         ROZHODLO:
   Článek 1
   Předmět
   Tato pravidla stanoví prováděcí postupy k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni.
   Není-li výslovně uvedeno jinak, platí tato pravidla pro politické strany na evropské úrovni (dále jen „strany“) i pro politické nadace na evropské úrovni (dále jen „nadace“).
   Článek 1a
   Pro účely financování stran a nadací přijímá předsednictvo na začátku každého volebního období orientační víceletý finanční rámec, založený na referenční základní částce pro každou stranu a na dodatkové částce podle počtu poslanců EP, kteří jsou členy příslušné strany. Tento rámec bude pro rozpočtový orgán Evropského parlamentu při každoročním rozpočtovém procesu základním východiskem, aniž by byly dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu vyplývající ze Smlouvy.
   Článek 2
   Výzva k předkládání návrhů
   Evropský parlament zveřejní každý rok před koncem prvního pololetí výzvu k předkládání návrhů na poskytnutí grantů pro financování stran a nadací. Zveřejněný dokument stanoví kritéria a podmínky pro poskytování finančních prostředků Společenství a návrh časového rozvrhu pro postup jejich poskytování.
   Článek 3
   Žádost o financování
   1.   Pro účely použití článku 4 nařízení (ES) č. 2004/2003 předloží organizace, která chce získat grant ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, písemnou žádost předsedovi Evropského parlamentu do 1. října, který předchází rozpočtovému roku, pro nějž je grant žádán. Podmínky stanovené v článku 3 nařízení (ES) č. 2004/2003 musí být splněny ke dni podání žádosti a dodržovány po celou dobu financování.
   2.   Formulář žádosti o grant je uveden v příloze těchto pravidel (viz příloha 1). Je k dispozici na internetové stránce Parlamentu.
   3.   Všechna oznámení podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 2004/2003 se zasílají předsedovi Evropského parlamentu.
   Článek 4
   Rozhodnutí o žádosti o financování
   1.   Na návrh generálního tajemníka posoudí předsednictvo žádosti o poskytnutí grantu na základě kritérií stanovených v článcích 3 a 4 nařízení (ES) č. 2004/2003 a rozhodne, které žádosti splňují podmínky pro financování. Předsednictvo a v průběhu vypracování rozhodnutí předsednictva generální tajemník mohou žadatele vyzvat, aby předložil další doklady nebo poskytl vysvětlení k dokladům přiloženým k žádosti ve lhůtě, kterou stanoví.
   2.   Do 1. ledna rozpočtového roku, pro nějž je grant žádán, vypracuje předsednictvo seznam příjemců a výši poskytnutých grantů. Není-li žádost o grant schválena, uvede předsednictvo v témže rozhodnutí důvody zamítnutí žádosti, zejména z hlediska kritérií stanovených v článcích 3 a 4 nařízení (ES) č. 2004/2003.
   V případě, že by vzhledem k datu poslední schůze předsednictva před vánočním přerušením činnosti Parlamentu nebylo možné dokončit posouzení žádostí včas, může být termín uvedený v prvním pododstavci ve výjimečných případech prodloužen.
   Předsednictvo rozhodne na základě hodnocení uvedeného v odstavci 1. Zohlední všechny změny, které nastaly v situaci žadatele po předložení žádosti, na základě oznámení, která obdrží podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 2004/2003, a změn, které jsou obecně známy.
   Podle čl. 10 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 2004/2003 se výše grantu poskytnutého každé straně určuje na základě počtu poslanců EP, kteří jsou členy strany, jež žádá o grant, v poslední den lhůty pro podávání žádostí, kromě případů, kdy se počet poslanců EP zvýší po přistoupení nových členských států.
   Pokud budou referenční částky z důvodu změny počtu organizací žádajících o financování nebo počtu poslanců EP, kteří vstoupili do strany, která žádá o grant, podstatně odlišné od částek, které bylo možno očekávat podle článku 1a, informuje o tom generální tajemník neprodleně předsednictvo, které může vyzvat předsedu, aby předložil příslušnému výboru návrh na úpravu výše prostředků, které jsou k dispozici.
   3.   Generální tajemník nebo jím náležitě zmocněná osoba písemně informuje žadatele o rozhodnutí týkajícím se jejich žádostí. V případě, že byla žádost schválena, musí být k oznámení připojeno jako příloha rozhodnutí předsednictva o poskytnutí grantu. V případě, že žádost nebyla schválena, musí oznámení obsahovat důvody zamítnutí uvedené předsednictvem. Žadatelé, jejichž žádost předsednictvo zamítlo, se o této skutečnosti vyrozumí do 15 kalendářních dnů od oznámení rozhodnutí o poskytnutí grantu příjemcům.
   Článek 5
   Rozhodnutí o poskytnutí grantu
   Grant poskytnutý příjemci je v souladu s čl. 108 odst. 1 posledním pododstavcem druhou odrážkou finančního nařízení předmětem rozhodnutí předsednictva o jeho udělení, jež je oznámeno příjemci. Znění návrhu rozhodnutí o poskytnutí grantu je uvedeno v příloze těchto pravidel (viz příloha 2).
   Článek 6
   Platby
   1.   Pokud předsednictvo nerozhodne jinak, vyplácejí se granty příjemcům formou předběžného financování v podobě jedné platby ve výši 80 % maximální částky, která je provedena do 15 dnů od data rozhodnutí o poskytnutí grantu. Předběžné financování ve výši 100 % maximální částky je možné, pokud příjemce v souladu s článkem 182 prováděcích pravidel k finančnímu nařízení složí jistotu ve výši 40 % poskytovaného grantu.
   2.   Zůstatek se vyplácí po skončení období trvání nároku na financování z prostředků Společenství na základě výdajů, které příjemce skutečně vynaložil při plnění pracovního programu. Jestliže celková částka předchozích plateb překročí částku stanovenou pro konečnou výši grantu, Evropský parlament požádá o vrácení neoprávněně vyplacených částek.
   3.   Před 15. květnem a nejpozději do 30. června po skončení rozpočtového roku předloží příjemce tyto doklady, aby mohl Parlament vyplatit zůstatek grantu:

               —

               závěrečnou zprávu o plnění pracovního programu, jenž je popsán v příloze 1 oddílu II (2.1);

               —

               závěrečné vyúčtování skutečně vynaložených výdajů, které lze financovat z grantu, na základě struktury předběžného rozpočtu;

               —

               souhrnný přehled příjmů a výdajů podle účtů příjemce za období trvání nároku na financování, které je předmětem rozhodnutí o poskytnutí grantu, v němž je v případě stran přesně stanovena výše přebytku, který strana přenáší do příštího rozpočtového roku, a částka, která má být poskytnuta na finanční rezervu;

               —

               seznam uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení 2004/2003, v němž jsou vyjmenováni dárci a jejich dary o hodnotě vyšší než 500 EUR na rok a jednoho dárce;

               —

               seznam smluv, jejichž hodnota je vyšší než 10 000 EUR, s uvedením příslušného smluvního partnera, jeho adresy a účelu zboží či služeb, avšak s výjimkou smluv o pronájmu kanceláří a pracovních smluv se zaměstnanci pobírajícími plat;

               —

               zprávu o externím auditu účtů příjemce provedeném nezávislým subjektem nebo odborníkem oprávněným podle vnitrostátních právních předpisů provádět audit účetnictví a stanoveným Parlamentem pro všechny politické strany a nadace na evropské úrovni.

         4.   Účelem externího auditu je potvrdit, že:

               —

               vyúčtování bylo vypracováno v souladu s vnitrostátními předpisy platnými pro příjemce, nevyskytují se v něm věcné chyby a podává věrný a pravdivý obraz finanční situace a provozních výsledků,

               —

               finanční doklady předložené příjemcem Parlamentu jsou v souladu s finančními podmínkami rozhodnutí předsednictva o poskytnutí grantu,

               —

               uváděné výdaje skutečně vznikly,

               —

               výkaz příjmů je úplný,

               —

               byly splněny závazky vyplývající z článků 6, 7, 8 a čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 2004/2003,

               —

               pokud jde o granty poskytnuté stranám, byl jakýkoli přebytek přenesený do příštího rozpočtového roku využit v prvním čtvrtletí rozpočtového roku, podle čl. 6 písm. a),

               —

               pokud jde o granty poskytnuté stranám, byly závazky vzniklé v souvislosti s čl. 109 odst. 4 finančního nařízení splněny.

         Auditor je pověřen Parlamentem v souladu s platnými postupy pro zadávání zakázek, jež jsou stanoveny ve finančním nařízení. Odměnu auditora hradí Parlament.
   5.   Do dvou měsíců od obdržení dokladů uvedených v odstavci 3 schválí předsednictvo na základě návrhu generálního tajemníka závěrečnou zprávu o plnění pracovního programu a závěrečné vyúčtování.
   Předsednictvo a – v případě, že se vypracovává rozhodnutí předsednictva – generální tajemník mohou po vypracování rozhodnutí vyzvat příjemce, aby dodal podklady nebo veškeré další informace, které považuje za nezbytné pro schválení závěrečné zprávy a závěrečného vyúčtování. Příjemce předloží příslušné doklady do 15 dnů.
   Po vyslechnutí zástupců příslušného příjemce může předsednictvo odmítnout závěrečnou zprávu a závěrečné vyúčtování a požadovat předložení nové zprávy a nového vyúčtování. Příjemce předloží novou zprávu a nové vyúčtování do 15 dnů.
   Pokud Parlament neodpoví písemně během výše uvedených dvou měsíců, považují se závěrečná zpráva a závěrečné vyúčtování za schválené.
   6.   Příjemce sdělí Parlamentu výši úroků nebo rovnocenných plnění plynoucích z prostředků získaných od Parlamentu v rámci předběžného financování. Toto oznámení musí být zasláno spolu s žádostí o vyplacení zůstatku, kterým je postup předběžného financování uzavřen. Inkasní příkaz k vrácení úroku příjemcem vystaví generální tajemník nebo osoba jím pověřená.
   Článek 6a
   Přenosy do příštího rozpočtového roku a na účet rezerv (platí pouze pro strany)
   1.   Přebytek příjmů
   Přebytek příjmů rozpočtového roku N, který může být za podmínek uvedených v čl. 109 odst. 4 finančního nařízení přenesen do příštího rozpočtového roku a zapsán do zvláštní rezervy, vzniká rozdílem mezi celkovými výdaji, které lze financovat z grantu, a

               a)

               částkou prvotního grantu poskytnutého Evropským parlamentem na rozpočtový rok N, podle čl. 4 odst. 2 a

               b)

               vlastními zdroji strany vyčleněnými ke krytí výdajů, které lze financovat z grantu, a kterými strana dříve hradila výdaje, jež nelze financovat z grantu a využívala k tomu pouze své vlastní zdroje, a

               c)

               jakýmkoli přebytkem přeneseným z rozpočtového roku N-1.

         2.   Přenosy do příštího rozpočtového roku

               a)

               Přebytek příjmů, který lze přenést do rozpočtového roku N+1, nesmí překročit 25 % celkových příjmů uvedených v odst. 1 písm. a) a b).

               b)

               Částka skutečně přenášená bude zapsána do závěrečné rozvahy pro rozpočtový rok N jako „rezerva, která má být přenesena do rozpočtového roku N+1 ke krytí nákladů, jež lze financovat z grantu a které vzniknou v prvním čtvrtletí roku N+1“. Přidělením prostředků do této rezervy vzniknou náklady, jež lze financovat z grantu a které spadají do rozpočtového roku N.

               c)

               Dotyčná rezerva bude zaznamenána ve výsledovce pro rozpočtový rok N+1. Dočasné vypořádání účtu, ke kterému má dojít dne 31. března roku N+1, určí výdaje, které lze financovat z grantu a které skutečně vznikly k tomuto datu. Pokud je rezerva větší než výdaje, odečte se rozdíl mezi těmito dvěma částkami od grantu v momentě, kdy bude v souladu s článkem 7 stanoven konečný grant pro rok N.

         3.   Zvláštní účet rezerv

               a)

               Závěrečná rozvaha závazků může obsahovat zvláštní účet rezerv, na který mohou být připisovány pouze finanční prostředky, jež jsou přebytkem příjmu uvedeným v odstavci 1.

               b)

               Přebytek příjmu, který lze připsat na zvláštní účet rezerv, nesmí překročit rozdíl mezi příjmy uvedenými v odst. 1 písm. b) a minimální částí (15 %) vlastních zdrojů nezbytných ke krytí výdajů, které lze financovat z grantu a které skutečně vznikly, nebo jež byly zařazeny do rezervy, která má být přenesena do rozpočtového roku N+1.

               c)

               Na zvláštní účet rezerv nelze připsat obnos, který by zvýšil celkovou částku nad rámec referenční částky uvedené v třetím pododstavci čl. 109 odst. 4 finančního nařízení, která je definována jako aritmetický průměr celkových příjmů za poslední tři rozpočtové roky.

         Článek 7
   Stanovení konečné výše grantu
   1.   Bez ohledu na dodatečně získané informace z kontrol a auditů a po vyslechnutí zástupců příjemce, který žádost podal, rozhodne předsednictvo o konečné výši grantu, která bude poskytnuta na základě dokladů uvedených v čl. 6 odst. 3 a schválených předsednictvem.
   2.   Celková částka vyplacená příjemci Parlamentem nesmí v žádném případě překročit:

               —

               maximální výši grantu stanovenou v čl. I.3 odst. 2 rozhodnutí o poskytnutí grantu,

               —

               85 % skutečně vzniklých výdajů, které lze financovat z grantu.

         3.   Grant nesmí překročit částku nutnou k vyrovnání příjmů a výdajů, které lze financovat z grantu, v rámci operačního rozpočtu příjemce, na základě něhož byl plněn pracovní program, a za žádných okolností nesmí příjemci vytvářet zisk ve smyslu čl. 109 odst. 4 finančního nařízení a článku 6a těchto pravidel. Jakýkoli přebytek je důvodem k odpovídajícímu snížení výše grantu.
   4.   Na základě takto stanovené konečné výše grantu a souhrnné částky všech dříve provedených plateb podle rozhodnutí o poskytnutí grantu stanoví předsednictvo výši zůstatku, který má být vyplacen a je roven částce, která dosud nebyla příjemci uhrazena. Jestliže souhrnná částka dříve provedených plateb překročí konečnou výši grantu, vydá generální tajemník nebo osoba jím pověřená inkasní příkaz k vrácení přeplatku.
   Článek 8
   Pozastavení a snížení grantu
   Na návrh generálního tajemníka pozastaví předsednictvo platby nebo sníží grant, popřípadě zruší rozhodnutí o poskytnutí grantu, a může požadovat vrácení příslušných částek:

               a)

               v případě, že byl grant použit k úhradě výdajů, které nejsou v souladu s nařízením (ES) č. 2004/2003,

               b)

               v případě, že nebude podáno oznámení podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 2004/2003,

               c)

               v případě nesplnění podmínek a povinností uvedených v článcích 3 a 6 nařízení (ES) č. 2004/2003,

               d)

               pokud nastane jedna ze situací uvedených v článcích 93 a 94 finančního nařízení.

         Před přijetím rozhodnutí poskytne předsednictvo příjemci možnost vyjádřit se ke zjištěným nesrovnalostem.
   Článek 9
   Vrácení grantu
   1.   Jestliže byly některé částky vyplaceny příjemci neoprávněně nebo jestliže je požadavek na vrácení plateb podle podmínek rozhodnutí o poskytnutí grantu oprávněný, musí příjemce uvedené částky Parlamentu uhradit v souladu s uvedenými podmínkami a ve lhůtě stanovené Parlamentem.
   2.   Pokud příjemce nezaplatí ve lhůtě stanovené Parlamentem, bude mu Parlament účtovat z těchto částek úroky z prodlení v sazbě stanovené v čl. II.13 odst. 3 rozhodnutí o poskytnutí grantu. Úroky z prodlení se vztahují na období mezi stanoveným dnem splatnosti, tento den nepočítaje, a dnem, kdy Parlament skutečně celou dlužnou částku obdrží, včetně tohoto dne.
   Článek 10
   Kontroly a audity
   1.   Pravidelné ověřování podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2004/2003 provádí generální tajemník.
   2.   Příjemce poskytne všechny podrobné informace požadované Parlamentem nebo jiným externím subjektem pověřeným Parlamentem, aby Parlament mohl ověřit řádné plnění pracovního programu a podmínek rozhodnutí o poskytnutí grantu.
   3.   Příjemce musí uchovávat k dispozici Parlamentu všechny originální doklady, zejména účetní, bankovní a daňové doklady, popřípadě v řádně odůvodněných výjimečných případech ověřené kopie originálních dokladů, které se vztahují k rozhodnutí o poskytnutí grantu, po dobu pěti let ode dne úhrady konečného zůstatku podle článku I.4 rozhodnutí o poskytnutí grantu.
   4.   Příjemce grantu umožní buď přímo zaměstnancům Parlamentu, nebo kterémukoli jinému externímu subjektu, který k tomuto účelu Parlament zmocní, provedení kontroly způsobu využití grantu. Takové kontroly mohou být prováděny po dobu uplatňování rozhodnutí o poskytnutí grantu až do dne vyplacení zůstatku a po dobu pěti let ode dne vyplacení zůstatku. Popřípadě mohou být závěry kontrol důvodem k rozhodnutí předsednictva požadovat vrácení vyplacených částek.
   5.   Rozhodnutí o poskytnutí grantu obsahuje výslovné ustanovení o kontrole příjemců, kteří obdrželi grant ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, prováděné Parlamentem a Účetním dvorem na základě záznamů a na místě.
   Kontroly ex-post jsou prováděny schvalující osobou uvedenou v bodech 107 a 115 rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2008, Oddíl I – Evropský parlament.
   6.   Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (5) může kontroly a ověřování na místě provádět také OLAF v souladu s postupy stanovenými právem Společenství s ohledem na ochranu finančních zájmů Evropských společenství před podvody a jinými nesrovnalostmi. Popřípadě mohou být závěry kontrol důvodem k rozhodnutí předsednictva požadovat vrácení vyplacených částek.
   Článek 11
   Technická pomoc
   1.   Na návrh generálního tajemníka může předsednictvo poskytnout stranám technickou pomoc v souladu s rozhodnutím předsednictva ze dne 14. března 2000 o používání prostor Evropského parlamentu externími uživateli ve znění rozhodnutí ze dne 2. června 2003 a všechny další formy technické pomoci obsažené v následných pravidlech. Předsednictvo může přenést na generálního tajemníka pravomoc přijímat určitá rozhodnutí týkající se poskytování technické pomoci.
   V tomto ohledu a podle čl. 1 odst. 2 se s politickými nadacemi zachází stejným způsobem jako s politickými stranami.
   2.   Do tří měsíců od skončení každého rozpočtového roku předloží generální tajemník předsednictvu podrobnou zprávu o technické pomoci, kterou Parlament poskytuje stranám. Zpráva se poté zveřejní na internetových stránkách Parlamentu.
   Článek 11a
   Pravidla pro volební kampaně
   Předsednictvo může v dostatečném předstihu před konáním voleb do Evropského parlamentu v roce 2009 přijmout pravidla pro způsobilost výdajů stran na kampaně vedené stranami v souvislosti s volbami do Evropského parlamentu.
   Článek 12
   Zveřejňování informací
   1.   Evropský parlament zveřejní na svých internetových stránkách přinejmenším informace uvedené v článku 9a nařízení (ES) č. 2004/2003 a v článku 169 nařízení (ES) č. 2342/2002 během prvních šesti měsíců následujícího rozpočtového roku.
   2.   Příjemce zveřejní přinejmenším informace podrobně uvedené v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 2004/2003 do 30. září roku následujícího po rozpočtovém roce, kdy byl grant poskytnut, a to na svých internetových stránkách, nebo, v případě, že takové stránky neexistují, prostřednictvím vhodných médií.
   Článek 13
   Právo na opravný prostředek
   Proti rozhodnutím přijatým na základě těchto pravidel lze podat opravný prostředek k Soudnímu dvoru Evropských společenství nebo k Soudu prvního stupně Evropských společenství v souladu s podmínkami uvedenými ve Smlouvě.
   Článek 14
   Přechodná ustanovení pro rozpočtový rok 2008
   1.   Evropský parlament sdělí dotčeným stranám co nejdříve poté, co byly dne 18. února 2008 přijaty změny těchto pravidel, informace týkající se přidružených nadací, o nichž se zmiňuje článek 2.
   2.   V případě, že strana předloží na základě úprav zavedených změnou nařízení (ES) č. 2004/2003 nebo na základě stávajících pravidel doplňující žádost ve smyslu článku 2 nařízení (ES) č. 1524/2007

               a)

               týkající se vlastního financování: pověřená schvalující osoba je pověřena podepsat odpovídající změněnou smlouvu o grantu bez dalšího rozhodnutí předsednictva,

               b)

               týkající se financování nadace: data 1. listopadu a 1. února stanovená v čl. 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 se nahrazují daty 28. března a 28. června.

         Článek 15
   Změna pravidel
   Do 30. září 2010 předloží generální tajemník předsednictvu zprávu o provádění těchto pravidel. Tato zpráva bude obsahovat případné návrhy změn těchto pravidel a podmínek financování evropských politických stran stanovených nařízením (ES) č. 2004/2003.
   Článek 16
   Vstup v platnost
   Změny přijaté předsednictvem dne 2. února 2011 platí počínaje postupem poskytování grantů na rok 2012. Tato pravidla budou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a na webových stránkách Evropského parlamentu.

      (1)  Ve znění rozhodnutí předsednictva ze dne 1. února 2006, 18. února 2008 a 2. února 2011. Tato publikace se týká konsolidovaného znění rozhodnutí předsednictva ze dne 29. března 2004 ve znění rozhodnutí předsednictva ze dne 2. února 2011.

      (2)  Úř. věst. L 297, 15.11.2003, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1.

      PŘÍLOHA 1

      PŘÍLOHA 2a

         STRANA

         PŘÍLOHA

            Rozpis předběžného operačního rozpočtu

                        Výdaje

                     Výdaje, které lze financovat z grantu

                     Rozpočet

                     Skutečnost

                        A.1:   Náklady na zaměstnance

                                 1.

                                 Platy

                                 2.

                                 Příspěvky

                                 3.

                                 Odborná školení

                                 4.

                                 Výdaje na služební cesty

                                 5.

                                 Ostatní náklady na zaměstnance

                        A.2:   Náklady na infrastrukturu a provoz

                                 1.

                                 Pronájmy, poplatky a údržba

                                 2.

                                 Náklady na instalaci, provoz a údržbu zařízení

                                 3.

                                 Odpisy movitého a nemovitého majetku

                                 4.

                                 Kancelářské potřeby

                                 5.

                                 Poplatky za poštovní a telekomunikační služby

                                 6.

                                 Náklady na tisk, překlady a kopírování

                                 7.

                                 Ostatní náklady na infrastrukturu

                        A.3:   Správní výdaje

                                 1.

                                 Náklady na dokumentaci (noviny, tiskové agentury, databáze)

                                 2.

                                 Náklady na studie a výzkum

                                 3.

                                 Náklady na právní služby

                                 4.

                                 Náklady na účetnictví a audit

                                 5.

                                 Podpora pro přičleněné organizace a příspěvky třetím stranám

                                 6.

                                 Různé správní náklady

                        A.4:   Náklady na schůze a reprezentaci

                                 1.

                                 Náklady na schůze

                                 2.

                                 Účast na seminářích a konferencích

                                 3.

                                 Náklady na reprezentaci

                                 4.

                                 Náklady na pozvánky

                                 5.

                                 Ostatní náklady spojené se schůzemi

                        A.5:   Informační a publikační činnost

                                 1.

                                 Náklady na publikační činnost

                                 2.

                                 Tvorba a provoz internetových stránek

                                 3.

                                 Náklady na propagaci

                                 4.

                                 Komunikační zařízení (hi-tech přístroje)

                                 5.

                                 Semináře a výstavy

                                 6.

                                 Volební kampaně (1)

                                 7.

                                 Ostatní náklady spojené s informační činností

                                    A.6:

                                 Výdaje na příspěvky formou věcného plnění

                                    A.7:

                                 Přidělení rezervy ke krytí výdajů, které lze financovat z grantu a které vzniknou v prvním čtvrtletí roku N+1
                                  (1)

                                 A.

                                 VÝDAJE, KTERÉ LZE FINANCOVAT Z GRANTU, CELKEM

                        B.1   Výdaje, které nelze financovat z grantu

                                 1.

                                 Prostředky na jiné rezervy

                                 2.

                                 Poplatky za finanční služby

                                 3.

                                 Kurzové ztráty

                                 4.

                                 Problematické pohledávky vůči třetím stranám

                                 5.

                                 Jiné (upřesněte)

                                 B.

                                 VÝDAJE, KTERÉ NELZE FINANCOVAT Z GRANTU, CELKEM

                                 C.

                                 VÝDAJE CELKEM

                        Příjmy

                     Rozpočet

                     Skutečnost

                                 D.1

                                 Uvolnění rezervy ke krytí výdajů, které lze financovat z grantu a které vzniknou v prvním čtvrtletí roku N+1 (1)

                                 D.2

                                 Grant Evropského parlamentu

                                 D.3

                                 Členské příspěvky

                                 3.1

                                 od členských stran

                                 3.2

                                 od jednotlivých členů

                                 D.4

                                 Dary

                                 4.1

                                 vyšší než 500 EUR

                                 4.2

                                 nižší než 500 EUR

                                 D.5

                                 Jiné vlastní zdroje (ke krytí výdajů, které nelze financovat z grantu) (upřesněte)

                                 D.6

                                 Příspěvky formou věcného plnění

                                 D.

                                 PŘÍJMY (na výdaje, které lze financovat z grantu)

                                 E.1

                                 Další jiné vlastní zdroje (ke krytí výdajů, které nelze financovat z grantu) (upřesněte)

                                 E.

                                 PŘÍJMY (ke krytí výdajů, které nelze financovat z grantu)

                                 F.

                                 PŘÍJMY CELKEM

                                 G.

                                 Zisk/ztráty (F–C)

                                 H.1

                                 Přidělení vlastních zdrojů na zvláštní účet rezerv (1)

                                 H.

                                 Zisk/ztráty pro ověření souladu se zásadou neziskovosti (G–H.1) (1)

            (1)  Netýká se politických nadací na evropské úrovni

      PŘÍLOHA 2B

         NADACE

         PŘÍLOHA

            Rozpis předběžného operačního rozpočtu

                        Výdaje

                     Výdaje, které lze financovat z grantu

                     Rozpočet

                     Skutečnost

                        A.1:   Náklady na zaměstnance

                                 1.

                                 Platy

                                 2.

                                 Příspěvky

                                 3.

                                 Odborná školení

                                 4.

                                 Výdaje na služební cesty

                                 5.

                                 Ostatní náklady na zaměstnance

                        A.2:   Náklady na infrastrukturu a provoz

                                 1.

                                 Pronájmy, poplatky a údržba

                                 2.

                                 Náklady na instalaci, provoz a údržbu zařízení

                                 3.

                                 Odpisy movitého a nemovitého majetku

                                 4.

                                 Kancelářské potřeby

                                 5.

                                 Poplatky za poštovní a telekomunikační služby

                                 6.

                                 Náklady na tisk, překlady a kopírování

                                 7.

                                 Ostatní náklady na infrastrukturu

                        A.3:   Správní výdaje

                                 1.

                                 Náklady na dokumentaci (noviny, tiskové agentury, databáze)

                                 2.

                                 Náklady na studie a výzkum

                                 3.

                                 Náklady na právní služby

                                 4.

                                 Náklady na účetnictví a audit

                                 5.

                                 Podpora pro přičleněné organizace a příspěvky třetím stranám

                                 6.

                                 Různé správní náklady

                        A.4:   Náklady na schůze a reprezentaci

                                 1.

                                 Náklady na schůze

                                 2.

                                 Účast na seminářích a konferencích

                                 3.

                                 Náklady na reprezentaci

                                 4.

                                 Náklady na pozvánky

                                 5.

                                 Ostatní náklady spojené se schůzemi

                        A.5:   Informační a publikační činnost

                                 1.

                                 Náklady na publikační činnost

                                 2.

                                 Tvorba a provoz internetových stránek

                                 3.

                                 Náklady na propagaci

                                 4.

                                 Komunikační zařízení (hi-tech přístroje)

                                 5.

                                 Semináře a výstavy

                                 6.

                                 Volební kampaně (1)

                                 7.

                                 Ostatní náklady spojené s informační činností

                                    A.6:

                                 Výdaje na příspěvky formou věcného plnění

                                    A.7:

                                 Přidělení rezervy ke krytí výdajů, které lze financovat z grantu a které vzniknou v prvním čtvrtletí roku N+1
                                  (1)

                                 A.

                                 VÝDAJE, KTERÉ LZE FINANCOVAT Z GRANTU, CELKEM

                        B.1   Výdaje, které nelze financovat z grantu

                                 1.

                                 Prostředky na jiné rezervy

                                 2.

                                 Poplatky za finanční služby

                                 3.

                                 Kurzové ztráty

                                 4.

                                 Problematické pohledávky vůči třetím stranám

                                 5.

                                 Jiné (upřesněte)

                                 B.

                                 VÝDAJE, KTERÉ NELZE FINANCOVAT Z GRANTU, CELKEM

                                 C.

                                 VÝDAJE CELKEM

                        Příjmy

                     Rozpočet

                     Skutečnost

                                 D.1

                                 Uvolnění rezervy ke krytí výdajů, které lze financovat z grantu a které vzniknou v prvním čtvrtletí roku N+1 (1)

                                 D.2

                                 Grant Evropského parlamentu

                                 D.3

                                 Členské příspěvky

                                 3.1

                                 od členských stran

                                 3.2

                                 od jednotlivých členů

                                 D.4

                                 Dary

                                 4.1

                                 vyšší než 500 EUR

                                 4.2

                                 nižší než 500 EUR

                                 D.5

                                 Jiné vlastní zdroje (ke krytí výdajů, které nelze financovat z grantu) (upřesněte)

                                 D.6

                                 Příspěvky formou věcného plnění

                                 D.

                                 PŘÍJMY (na výdaje, které lze financovat z grantu)

                                 E.1

                                 Další jiné vlastní zdroje (ke krytí výdajů, které nelze financovat z grantu) (upřesněte)

                                 E.

                                 PŘÍJMY (ke krytí výdajů, které nelze financovat z grantu)

                                 F.

                                 PŘÍJMY CELKEM

                                 G.

                                 Zisk/ztráty (F–C)

                                 H.1

                                 Přidělení vlastních zdrojů na zvláštní účet rezerv (1)

                                 H.

                                 Zisk/ztráty pro ověření souladu se zásadou neziskovosti (G–H.1) (1)

            (1)  Netýká se politických nadací na evropské úrovni


title: Rozhodnutí Rady ze dne 26. února 1996 o uzavření Úmluvy o ochraně Alp (Alpské úmluvy)

text:
Důležité právní upozornění

|

31996D0191

Úřední věstník L 061 , 12/03/1996 S. 0031 - 0031

		Rozhodnutí Radyze dne 26. února 1996o uzavření Úmluvy o ochraně Alp (Alpské úmluvy)(96/191/ES/)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130s odst. 1 ve spojení s čl. 228 odst. 2 a 3 prvním pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že se Komise jménem Společenství zúčastnila jednání zaměřených na uzavření Úmluvy o ochraně Alp (Alpské úmluvy); že úmluva byla jménem Společenství podepsána dne 7. listopadu 1991;vzhledem k tomu, že uzavření úmluvy tvoří součást zapojení Společenství do mezinárodních činností na ochranu životního prostředí doporučených v usnesení Rady ze dne 16. prosince 1992 o pátém akčním programu Evropských společenství o životním prostředí;vzhledem k tomu, že ochrana Alp představuje velkou výzvu pro všechny členské státy vzhledem k přeshraniční povaze hospodářských, sociálních a ekologických problémů alpské oblasti;vzhledem k tomu, že je vhodné, aby Společenství z tohoto důvodu schválilo uvedenou úmluvu;vzhledem k tomu, že pro rychlý vstup úmluvy v platnost je nezbytné, aby signatářské členské státy co nejdříve dokončily své postupy ratifikace, přijetí nebo schválení úmluvy, aby Společenství a jeho členské státy mohly uložit své listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Úmluva o ochraně Alp (Alpská úmluva) se schvaluje jménem Společenství.Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné jménem Společenství k uložení listin o schválení u Rakouské republiky v souladu s článkem 12 úmluvy.V Bruselu dne 26. února 1996.Za RadupředsedaW. Lucchetti[1] Úř. věst. C 278, 5.10.1994, s. 8.[2] Úř. věst. C 18, 23.1.1995, s. 426.[3] Úř. věst. C 110, 2.5.1995, s. 1.--------------------------------------------------


title: 2014/836/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 27. listopadu 2014 , kterým se určují některá následná a přechodná opatření týkající se ukončení účasti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska na některých aktech Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost

text:
               28.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 343/11

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 27. listopadu 2014,
   kterým se určují některá následná a přechodná opatření týkající se ukončení účasti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska na některých aktech Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost

      (2014/836/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Protokol č. 36 o přechodných ustanoveních (dále jen „protokol č. 36“), připojený ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 10 odst. 4 druhý pododstavec uvedeného protokolu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle protokolu č. 36 mělo Spojené království do 31. května 2014 možnost oznámit Radě, že nepřijímá pravomoci Komise a Soudního dvora zavedené Lisabonskou smlouvou pro právní akty Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost.

               (2)

               Dopisem předsedovi Rady ze dne 24. července 2013 oznámilo Spojené královstvíRadě, že nepřijímá pravomoci Komise a Soudního dvora zavedené Lisabonskou smlouvou v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech. V důsledku toho použitelnost příslušných aktů v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech pro Spojené království skončí dnem 1. prosince 2014.

               (3)

               Spojené království může oznámit, že si přeje účastnit se aktů, jež se na ně přestaly vztahovat.

               (4)

               Spojené království nazančilo, že oznámí své přání účastnit se některých těchto aktů.

               (5)

               V souladu s čl. 10 odst. 4 druhým pododstavcem protokolu č. 36 má Rada na návrh Komise určit nezbytná následná a přechodná opatření. Na základě čl. 10 odst. 4 třetího pododstavce může Rada také přijmout rozhodnutí o tom, že má Spojené království nést přímé finanční důsledky, které nezbytně a nevyhnutelně nastaly z důvodu ukončení jeho účasti na uvedených aktech.

               (6)

               Je třeba zamezit jakýmkoli problémům v provádění a uplatňování aktů, u nichž si Spojené království přeje obnovit účast. Tyto akty by se měly na Spojené království nadále uplatňovat během omezeného přechodného období, dokud nebudou účinná rozhodnutí Rady a Komise, kterými se schvaluje účast Spojeného království na těchto aktech.

               (7)

               Jelikož Spojené království neoznámilo Radě své přání účastnit se rozhodnutí Rady 2008/615/SVV (1) a 2008/616/SVV (2) a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV (3) (dále jen „prümská rozhodnutí“), přestanou být tato rozhodnutí použitelná na Spojené království dne 1. prosince 2014. V důsledku ukončení jejich použitelnosti a do doby, než Spojené království obnoví svou účast na prümských rozhodnutích, nemělo by mít Spojené království pro účely vymáhání práva přístup k databázi Eurodac zřízené nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 (4).

               (8)

               S ohledem na praktický a operační význam prümských rozhodnutí pro veřejnou bezpečnost v Unii, a zejména pro vymáhání práva a prevenci trestných činů, jejich odhalování a objasňování, by Spojené království mělo v úzké konzultaci s operačními partnery ve Spojeném království, všemi ostatními členskými státy, Komisí, Europolem a Eurojustem provést plné posouzení na základě ekonomických a realizačních kritérií týkající se výhod a praktického přínosu, které pro Spojené království představuje obnovení účasti na prümských rozhodnutích, a kroků nezbytných k tomu, aby tak učinilo, jehož výsledky by měly být zveřejněny do 30. září 2015.

               (9)

               Budou-li výsledky uvedeného posouzení pozitivní, mělo by se Spojené království do 31. prosince 2015 rozhodnout, zda během následujících čtyř týdnů oznámí Radě své přání účastnit se prümských rozhodnutí v souladu s čl. 10 odst. 5 protokolu č. 36. Spojené království uvedlo, že k takovému rozhodnutí je nutný souhlas jeho parlamentu.

               (10)

               Pravidla týkající se finančních důsledků vzniklých v důsledku ukončení účasti Spojeného království na prümských rozhodnutích budou stanovena rozhodnutím Rady 2014/837/EU (5).

               (11)

               V souladu s čl. 10 odst. 4 druhým pododstavcem protokolu č. 36 se Spojené království přijímání tohoto rozhodnutí neúčastní, je jím však vázáno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Akty uvedené v příloze se nadále uplatňují na Spojené království do dne 7. prosince 2014.
   Článek 2
   1.   Spojené království do 10 dnů od 30. listopadu 2014 vstupu tohoto rozhodnutí v platnost zahájí plné posouzení na základě ekonomických a realizačních kritérií, týkající se výhod a praktického přínosu, které pro Spojené království představuje obnovení účasti na prümských rozhodnutích, a kroků nezbytných k tomu, aby tak učinilo.
   Učiní tak v úzké konzultaci s operačními partnery ve Spojeném království, všemi ostatními členskými státy, Komisí, Europolem a Eurojustem.
   2.   Spojené království zveřejní výsledky uvedeného posouzení na základě ekonomických a realizačních kritérií do 30. září 2015.
   3.   Budou-li výsledky uvedeného posouzení pozitivní, rozhodne se Spojené království do 31. prosince 2015, zda oznámí své přání účastnit se prümských rozhodnutí v souladu s čl. 10 odst. 5 protokolu č. 36. Toto oznámení musí být učiněno ve lhůtě čtyř týdnů ode dne 31. prosince 2015.
   Článek 3
   Do doby, než nabude účinku rozhodnutí, kterým se potvrzuje účast Spojeného království na prümských rozhodnutích, nemá Spojené království pro účely vymáhání práva přístup k databázi Eurodac zřízené nařízením (EU) č. 603/2013.
   Článek 4
   Neoznámí-li Spojené království Radě ve lhůtě čtyř týdnů ode dne 31. prosince 2015 své přání účastnit se prümských rozhodnutí, předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o důsledcích neúčasti Spojeného království na těchto rozhodnutích.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 30. listopadu 2014.

      V Bruselu dne 27. listopadu 2014.

            Za Radu

            předseda

         A. GIACOMELLI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12).

      (3)  Rámcové rozhodnutí Rady 2009/905/SVV ze dne 30. listopadu 2009 o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (Úř. věst. L 322, 9.12.2009, s. 14).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 ze dne 26. června 2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2014/837/EU ze dne 27. listopadu 2014, kterým se určují některé přímé finanční důsledky ukončení účasti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska na některých aktech Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost (viz strana 17 v tomto čísle Úředního věstníku).

      PŘÍLOHA
      AKTY PODLE ČLÁNKU 1

                  1.

                  Úmluva k provedení Schengenské dohody z roku 1985: Článek 39, článek 40, článek 42 a článek 43 (v rozsahu, v jakém se týkají článku 40), článek 44, článek 46, článek 47 (kromě odst. 2 písm. c) a odstavce 4), články 54 až 58, článek 59, články 61 až 69, článek 71, článek 72, články 126 až 130 (v rozsahu, v jakém se týkají Schengenské úmluvy, které se účastní Spojené království) a závěrečný akt – prohlášení č. 3 (vztahující se k čl. 71 odst. 2) (Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19)

                  2.

                  Rozhodnutí Rady 2000/586/SVV ze dne 28. září 2000 o postupu, kterým se mění čl. 40 odst. 4 a 5, čl. 41 odst. 7 a čl. 65 odst. 2 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Úř. věst. L 248, 3.10.2000, s. 1)

                  3.

                  Rozhodnutí Rady 2003/725/SVV ze dne 2. října 2003, kterým se mění čl. 40 odst. 1 a 7 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Úř. věst. L 260, 11.10.2003, s. 37)

                  4.

                  Společná akce 97/827/SVV ze dne 5. prosince 1997 o vytvoření mechanismu pro hodnocení uplatňování a provádění mezinárodních závazků v boji s organizovanou trestnou činností na vnitrostátní úrovni (Úř. věst. L 344, 15.12.1997, s. 7)

                  5.

                  Akt Rady ze dne 18. prosince 1997 o vypracování Úmluvy o vzájemné pomoci a spolupráci mezi celními správami (Úř. věst. C 24, 23.1.1998, s. 1)

                  6.

                  Společná akce 98/700/SVV ze dne 3. prosince 1998 přijatá Radou na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o zřízení Evropského systému archivace vyobrazení (FADO) (Úř. věst. L 333, 9.12.1998, s. 4)

                  7.

                  Rozhodnutí Rady 2000/375/SVV ze dne 29. května 2000 o boji proti dětské pornografii na internetu (Úř. věst. L 138, 9.6.2000, s. 1)

                  8.

                  Rozhodnutí Rady 2000/641/SVV ze dne 17. října 2000, kterým se zřizuje sekretariát pro společné kontrolní orgány pověřené ochranou údajů vytvořené Úmluvou o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluvou o Europolu), Úmluvou o používání informačních technologií pro celní účely a Úmluvou k provedení Schengenské dohody o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Schengenskou úmluvou) (Úř. věst. L 271, 24.10.2000, s. 1)

                  9.

                  Rozhodnutí Rady 2000/642/SVV ze dne 17. října 2000 o způsobech spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami členských států při výměně informací (Úř. věst. L 271, 24.10.2000, s. 1)

                  10.

                  Rozhodnutí Rady 2002/187/SVV ze dne 28. února 2002 o zřízení Evropské jednotky pro soudní spolupráci (Eurojust) za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti (Úř. věst. L 63, 6.3.2002, s. 1)

                  11.

                  Rozhodnutí Rady 2003/659/SVV ze dne 18. června 2003, kterým se mění rozhodnutí 2002/187/SVV o zřízení Evropské jednotky pro soudní spolupráci (Eurojust) za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti (Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 44)

                  12.

                  Rozhodnutí Rady 2009/426/SVV ze dne 16. prosince 2008 o posílení Eurojustu a o změně rozhodnutí 2002/187/SVV o zřízení Evropské jednotky pro soudní spolupráci (Eurojust) za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti (Úř. věst. L 138, 4.6.2009, s. 14)

                  13.

                  Rozhodnutí Rady 2002/348/SVV ze dne 25. dubna 2002 o bezpečnosti v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru (Úř. věst. L 121, 8.5.2002, s. 1)

                  14.

                  Rozhodnutí Rady 2007/412/SVV ze dne 12. června 2007, kterým se mění rozhodnutí 2002/348/SVV o bezpečnosti v souvislosti s fotbalovými zápasy mezinárodního rozměru (Úř. věst. L 155, 15.6.2007, s. 76)

                  15.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2002/465/SVV ze dne 13. června 2002 o společných vyšetřovacích týmech (Úř. věst. L 162, 20.6.2002, s. 1)

                  16.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1)

                  17.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, kterým se mění rámcová rozhodnutí 2002/584/SVV, 2005/214/SVV, 2006/783/SVV, 2008/909/SVV a 2008/947/SVV a kterým se posilují procesní práva osob a podporuje uplatňování zásady vzájemného uznávání rozhodnutí na rozhodnutí vydaná v soudním jednání, kterého se dotyčná osoba nezúčastnila osobně (Úř. věst. L 81, 27.3.2009, s. 24)

                  18.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (Úř. věst. L 76, 22.3.2005, s. 16)

                              —

                              Rámcové rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, kterým se mění rámcová rozhodnutí 2002/584/SVV, 2005/214/SVV, 2006/783/SVV, 2008/909/SVV a 2008/947/SVV a kterým se posilují procesní práva osob a podporuje uplatňování zásady vzájemného uznávání rozhodnutí na rozhodnutí vydaná v soudním jednání, kterého se dotyčná osoba nezúčastnila osobně (Úř. věst. L 81, 27.3.2009, s. 24)

                  19.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2006/783/SVV ze dne 6. října 2006 o uplatňování zásady vzájemného uznávání příkazů ke konfiskaci (Úř. věst. L 328, 24.11.2006, s. 59)

                              —

                              Rámcové rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, kterým se mění rámcová rozhodnutí 2002/584/SVV, 2005/214/SVV, 2006/783/SVV, 2008/909/SVV a 2008/947/SVV a kterým se posilují procesní práva osob a podporuje uplatňování zásady vzájemného uznávání rozhodnutí na rozhodnutí vydaná v soudním jednání, kterého se dotyčná osoba nezúčastnila osobně (Úř. věst. L 81, 27.3.2009, s. 24)

                  20.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2006/960/SVV ze dne 18. prosince 2006 o zjednodušení výměny operativních a jiných informací mezi donucovacími orgány členských států Evropské unie (Úř. věst. L 386, 29.12.2006, s. 89)

                  21.

                  Rozhodnutí Komise 2007/171/ES ze dne 16. března 2007, kterými se stanoví požadavky na síť Schengenského informačního systému druhé generace (třetí pilíř) (Úř. věst. L 79, 20.3.2007, s. 29)

                  22.

                  Rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 63)

                  23.

                  Rozhodnutí Rady 2007/845/SVV ze dne 6. prosince 2007 o spolupráci mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti v jednotlivých členských státech v oblasti vysledování a identifikace výnosů z trestné činnosti nebo jiného majetku v souvislosti s trestnou činností (Úř. věst. L 332, 18.12.2007, s. 103)

                  24.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (Úř. věst. L 350, 30.12.2008, s. 60)

                  25.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2008/675/SVV ze dne 24. července 2008 o zohledňování odsouzení v členských státech Evropské unie při novém trestním řízení (Úř. věst. L 220, 15.8.2008, s. 32)

                  26.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2008/909/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání rozsudků v trestních věcech, které ukládají trest odnětí svobody nebo opatření spojená se zbavením osobní svobody, za účelem jejich výkonu v Evropské unii (Úř. věst. L 327, 5.12.2008, s. 27)

                              —

                              Rámcové rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, kterým se mění rámcová rozhodnutí 2002/584/SVV, 2005/214/SVV, 2006/783/SVV, 2008/909/SVV a 2008/947/SVV a kterým se posilují procesní práva osob a podporuje uplatňování zásady vzájemného uznávání rozhodnutí na rozhodnutí vydaná v soudním jednání, kterého se dotyčná osoba nezúčastnila osobně (Úř. věst. L 81, 27.3.2009, s. 24)

                  27.

                  Rozhodnutí Rady 2008/976/SVV ze dne 16. prosince 2008 o Evropské soudní síti (Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 130)

                  28.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2009/315/SVV ze dne 26. února 2009 o organizaci a obsahu výměny informací z rejstříku trestů mezi členskými státy (Úř. věst. L 93, 7.4.2009, s. 23)

                  29.

                  Rozhodnutí Rady 2009/316/SVV ze dne 6. dubna 2009 o zřízení Evropského informačního systému rejstříků trestů (ECRIS) podle článku 11 rámcového rozhodnutí 2009/315/SVV (Úř. věst. L 93, 7.4.2009, s. 33)

                  30.

                  Rozhodnutí Rady 2009/371/SVV o zřízení Evropského policejního úřadu (Europol) (Úř. věst. L 121, 15.5.2009, s. 37)

                  31.

                  Rozhodnutí Rady 2009/934/SVV ze dne 30. listopadu 2009, kterým se přijímají prováděcí pravidla upravující vztahy Europolu s partnery, včetně výměny osobních údajů a utajovaných informací (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 6)

                  32.

                  Rozhodnutí Rady (2009/936/SVV) ze dne 30. listopadu 2009, kterým se přijímají prováděcí pravidla pro analytické pracovní soubory Europol (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 14)

                  33.

                  Rozhodnutí Rady 2009/968/SVV ze dne 30. listopadu 2009, kterým se přijímají pravidla o důvěrnosti informací Europolu (Úř. věst. L 332, 17.12.2009, s. 17)

                  34.

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2009/829/SVV ze dne 23. října 2009 o uplatnění zásady vzájemného uznávání na rozhodnutí o opatřeních dohledu jakožto alternativy zajišťovací vazby mezi členskými státy Evropské unie (Úř. věst. L 294, 11.11.2009, s. 20)

                  35.

                  Rozhodnutí Rady 2009/917/SVV ze dne 30. listopadu 2009 o používání informačních technologií pro celní účely (Úř. věst. L 323, 10.12.2009, s. 20)


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2015/1692 ze dne 29. dubna 2015 o uzavření účtů Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie za rozpočtový rok 2013

text:
               30.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/362

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2015/1692
      ze dne 29. dubna 2015
      o uzavření účtů Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie za rozpočtový rok 2013
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie za rozpočtový rok 2013,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie za rozpočtový rok 2013 spolu s odpověďmi agentury (1),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2013 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 17. února 2015 o udělení absolutoria agentuře za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2013 (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3),

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (5), a zejména na článek 30 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6),

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A8-0094/2015),

         1.

            konstatuje, že konečná roční účetní závěrka Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie odpovídá znění připojenému ke zprávě Účetního dvora;

         2.

            schvaluje uzavření účtů Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie za rozpočtový rok 2013;

         3.

            pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Radě, Komisi, a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

               Předseda

            Martin SCHULZ

               Generální tajemník

            Klaus WELLE

         (1)  Úř. věst. C 442, 10.12.2014, s. 308.

         (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

         (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1.

         (6)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (7)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.