title: 2009/207/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. dubna 2008 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost na rozpočtový rok 2006

text:
               31.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/134

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 22. dubna 2008
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost na rozpočtový rok 2006
   (2009/207/ES)

      EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2006 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi centra (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 ze dne 12. prosince 2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (4), a zejména na článek 15 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A6-0116/2008),

               1.

               uděluje řediteli Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost absolutorium za plnění rozpočtu centra na rozpočtový rok 2006;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generální tajemník

         Harald RØMER

      (1)  Úř. věst. C 261, 31.10.2007, s. 67.

      (2)  Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 128.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/135

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 22. dubna 2008
   obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost na rozpočtový rok 2006
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2006 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi centra (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 ze dne 12. prosince 2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (4), a zejména na článek 15 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A6-0116/2008),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr uvedl, že nabyl dostatečné jistoty o věrohodnosti roční účetní závěrky za rozpočtový rok 2006 a o legalitě a řádnosti podkladových operací;

               B.

               vzhledem k tomu, že Parlament udělil dne 24. dubna 2007 řediteli Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost absolutorium za plnění rozpočtu centra na rozpočtový rok 2005 (6) a ve svém usnesení provázejícím rozhodnutí o udělení absolutoria mimo jiné

                           —

                           konstatoval, že u administrativních výdajů byla vysoká míra přenesených prostředků – téměř 40 %; vyzval centrum, aby lépe uskutečňovalo svou politiku veřejných zakázek, a přenosům prostředků tak předcházelo,

                           —

                           konstatoval nedostatky v postupech pro přijímání zaměstnanců a jejich vysílání na služební cesty a vyzval centrum, aby tyto postupy provádělo řádně,

                           —

                           konstatoval, že kontrola postupů pro zadávání zakázek a jejich udílení odhalila řadu anomálií,

                           —

                           vyzval centrum, aby začlenilo inventární systémy dlouhodobého majetku do obecného účetnictví, neboť bez spolehlivého systému označování nelze zajistit, že majetek zaznamenaný v inventárním soupisu bude vysledován,

   Obecné připomínky, které se týkají horizontálních záležitostí agentur EU, a které tudíž mají význam také pro postup udělování absolutoria každé jednotlivé agentury

               1.

               konstatuje, že rozpočty 24 agentur a jiných vedlejších subjektů kontrolovaných Účetním dvorem činily v roce 2006 1 080,5 milionu EUR (největším byl rozpočet Evropské agentury pro rekonstrukci ve výši 271 milionů EUR a nejmenším rozpočet Evropské policejní akademie (EPA) ve výši 5 milionů EUR);

               2.

               zdůrazňuje, že okruh externích subjektů EU, které jsou předmětem auditu a udělování absolutoria, v současné době nezahrnuje pouze tradiční regulační agentury, ale také výkonné agentury zřízené za účelem provádění konkrétních programů, a v blízké budoucnosti bude rozšířen rovněž na společné podniky zřízené v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru (společné technologické iniciativy);

               3.

               poznamenává, že co se týče Parlamentu, počet agentur, které jsou předmětem postupu udělování absolutoria, se vyvíjel takto: v rozpočtovém roce 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 regulačních agentur a 2 výkonné agentury (vyjma 2 agentur, které kontroluje Účetní dvůr, jsou ale předmětem vnitřního postupu udělování absolutoria);

               4.

               vyvozuje tedy, že postup auditu a udělování absolutoria se stal těžkopádným a nepřiměřeným ve srovnání s relativní velikostí rozpočtů agentur/vedlejších subjektů; pověřuje proto příslušný výbor, aby provedl rozsáhlý přezkum postupu udělování absolutoria agenturám a vedlejším subjektům, jehož cílem bude navrhnout jednodušší a racionálnější přístup vzhledem ke stále vzrůstajícímu počtu subjektů, z nichž každý bude v příštích letech vyžadovat zvláštní zprávu o udělení absolutoria;

         Zásadní úvahy

               5.

               žádá Komisi, aby, dříve než vytvoří novou agenturu nebo reformuje stávající agenturu, podala jasná vysvětlení, pokud jde o následující body: druh agentury, cíle agentury, vnitřní struktura řízení, produkty, služby, klíčové postupy, cílová skupina, klienti agentury a zúčastněné strany, formální vztah s vnějšími aktéry, odpovědnost za rozpočet, finanční plánování, personální a zaměstnanecká politika;

               6.

               žádá, aby každá agentura byla řízena každoroční dohodou o výkonu, kterou formuluje agentura a odpovědné generální ředitelství a která by měla obsahovat hlavní cíle pro následující rok, finanční rámec a jasné ukazatele pro měření výkonu;

               7.

               žádá, aby byl výkon agentur pravidelně (a ad hoc) kontrolován Účetním dvorem nebo jiným nezávislým auditorem; domnívá se, že by tato kontrola neměla být omezena na tradiční prvky finančního řízení a řádné používání veřejných finančních prostředků, ale měla by zahrnovat také účinnost a efektivitu správy včetně posouzení finančního řízení každé agentury;

               8.

               domnívá se, že v případě agentur, které neustále nadhodnocují své příslušné rozpočtové potřeby, by mělo být provedeno odpovídající snížení na základě neobsazených míst; je toho názoru, že tento krok u agentur v dlouhodobém výhledu povede k nižším účelově vázaným příjmům, a tím ke snížení správních nákladů;

               9.

               konstatuje, že skutečnost, že mnoho agentur je kritizováno za nedodržování pravidel zadávání veřejných zakázek, ustanovení finančního nařízení a služebního řádu atd. představuje vážný problém; domnívá se, že hlavním důvodem této skutečnosti je, že většina pravidel spolu s finančním nařízením jsou určena pro větší orgány a většina malých agentur nemá nezbytné předpoklady k tomu, aby byla schopna se s těmito regulačními požadavky vyrovnat; žádá proto Komisi, aby hledala rychlé řešení, které povede k posílení účinnosti sloučením správních funkcí různých agentur, a zajistila tak dosažení nezbytných předpokladů pro plnění požadavků (přičemž zohlední nezbytné změny v základních pravidlech pro fungování agentur a jejich rozpočtovou nezávislost), nebo aby neprodleně navrhla zvláštní pravidla pro agentury (zejména prováděcí pravidla pro agentury), která jim umožní plné dodržování požadavků;

               10.

               trvá na tom, aby Komise při sestavování předběžného návrhu rozpočtu brala v úvahu výsledky plnění rozpočtů jednotlivých agentur v předchozích letech, zejména v roce n – 1, a odpovídajícím způsobem rozpočet požadovaný příslušnou agenturou upravila; žádá příslušný výbor, aby tuto revizi vzal v potaz a v případě, že tak neučiní Komise, upravil sám příslušný rozpočet tak, aby odpovídal realitě a schopnosti dané agentury využít přidělené finanční prostředky a plnit rozpočet;

               11.

               připomíná své rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2005, ve kterém vyzval Komisi, aby každých pět let předkládala studii přínosu každé existující agentury; vyzývá všechny příslušné orgány, aby v případě negativního hodnocení přínosu agentury přijaly nutné kroky a buď nově vymezily mandát dané agentury, nebo ji zrušily; konstatuje, že v roce 2007 neprovedla Komise jediné hodnocení; trvá na tom, že by Komise měla před přijetím rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2007 předložit nejméně 5 takových hodnocení a že by měla začít u nejdéle existujících agentur;

               12.

               je toho názoru, že doporučení Účetního dvora by měla být neprodleně uplatněna a výše příspěvků proplácených agenturám by měla být upravena v souladu s jejich skutečnými hotovostními potřebami; domnívá se také, že změny v obecném finančním nařízení by měly být začleněny do rámcového finančního nařízení pro agentury a do jejich různých specifických finančních nařízení;

         Uvádění údajů ve zprávách

               13.

               konstatuje, že mezi agenturami neexistuje standardní přístup k vykazování činností v příslušném rozpočtovém roce i k závěrkám a zprávám o rozpočtovém a finančním řízení ani k otázce, zda by měl ředitel agentury zhotovit prohlášení o věrohodnosti; poznamenává, že ne všechny agentury jasně rozlišují mezi a) prezentováním práce agentury veřejnosti a b) technickou zprávou o rozpočtovém a finančním řízení;

               14.

               konstatuje, že přestože stávající pokyny Komise ohledně přípravy zpráv o činnosti výslovně nevyžadují, aby agentura zhotovila prohlášení o věrohodnosti, mnoho ředitelů tak pro rok 2006 učinilo, v jednom případě včetně významné výhrady;

               15.

               připomíná odstavec 25 svého usnesení ze dne 12. dubna 2005 (7), který vyzývá ředitele agentur, aby začali ke svým výročním zprávám o činnosti, které se předkládají společně s informacemi o financích a řízení, připojovat prohlášení o věrohodnosti, pokud jde o legalitu a správnost operací, podobně jako v případě prohlášení generálních ředitelů Komise;

               16.

               vyzývá Komisi, aby své stávající pokyny pro agentury odpovídajícím způsobem změnila;

               17.

               dále navrhuje, aby Komise pracovala s agenturami na vytvoření harmonizovaného modelu, který by bylo možné uplatnit na všechny agentury a vedlejší subjekty a který by jasně rozlišoval mezi

                           —

                           výroční zprávou o operacích, práci a úspěších subjektu určenou široké veřejnosti,

                           —

                           finančními výkazy a zprávou o plnění rozpočtu,

                           —

                           zprávou o činnosti v souladu se zprávami o činnosti generálních ředitelů Komise,

                           —

                           prohlášením o věrohodnosti učiněným ředitelem subjektu spolu s jakýmikoli výhradami nebo připomínkami, na které chce ředitel upozornit orgán udělující absolutorium;

         Obecná zjištění Účetního dvora

               18.

               konstatuje zjištění Účetního dvora (výroční zpráva, odstavec 10.29 (8)), že vyplácení dotací Komise z rozpočtu Společenství není založeno na dostatečně odůvodněných odhadech hotovostních potřeb agentur, což ve spojení s rozsahem přenesených prostředků vede k držení značných pokladních zůstatků; dále konstatuje, že Účetní dvůr doporučuje, aby výše dotací vyplácených agenturám byla v souladu s jejich skutečnými potřebami hotovosti;

               19.

               konstatuje, že koncem roku 2006 14 agentur ještě nezavedlo účetní systém ABAC (výroční zpráva, poznámka pod čarou k odstavci 10.31);

               20.

               bere na vědomí poznámku Účetního dvora (výroční zpráva, odstavec 1.25) týkající se výdajů příštích období na nevyčerpanou dovolenou, o kterých některé agentury účtují; zdůrazňuje, že Účetní dvůr své prohlášení o věrohodnosti za rozpočtový rok 2006 v případě tří agentur podmínil (Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání – Cedefop, EPA a Evropské železniční agentury) (2005: Cedefop, Evropský úřad pro bezpečnost potravin, Evropská agentura pro obnovu);

         Interní audit

               21.

               připomíná, že v souladu s čl. 185 odst. 3 finančního nařízení je interní auditor Komise také interním auditorem regulačních agentur, které dostávají granty z rozpočtu EU; zdůrazňuje, že interní auditor je odpovědný vůči představenstvu a řediteli každé agentury;

               22.

               upozorňuje na následující výhradu ve výroční zprávě o činnosti interního auditora za rok 2006:
               „Interní auditor Komise není s to řádně plnit svou povinnost přidělenou podle článku 185 finančního nařízení, kterou má jakožto interní auditor subjektů Společenství, a to z důvodu nedostatku personálních zdrojů.“;

               23.

               bere však na vědomí poznámku interního auditora ve zprávě o činnosti za rok 2006, že od roku 2007 budou všechny regulační agentury, které jsou v provozu, každoročně podrobeny internímu auditu s pomocí dalších personálních zdrojů, které Komise poskytne Službě interního auditu (IAS);

               24.

               bere na vědomí neustále narůstající počet regulačních a výkonných agentur a společných podniků, které je nutno kontrolovat službou IAS podle článku 185 finančního nařízení; žádá Komisi, aby příslušný výbor Parlamentu informovala o tom, zda personální zdroje, které dostane IAS k dispozici, budou stačit na provádění výročního auditu všech těchto subjektů v příštích letech;

               25.

               připomíná, že čl. 72 odst. 5 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 vyžaduje, aby každá agentura zaslala každoročně orgánu, který je příslušný pro udělení absolutoria, a Komisi zprávu vypracovanou jejím ředitelem a uvádějící počet a druh interních auditů provedených interním auditorem, učiněná doporučení a opatření, která byla na základě těchto doporučení přijata; žádá agentury, aby uvedly, zda tak učinily, a pokud ano, jakým způsobem;

               26.

               bere na vědomí, pokud jde o schopnost provést interní audit, zejména v případě menších agentur, návrh interního auditora příslušnému výboru Parlamentu ze dne 14. září 2006, aby byly menší agentury oprávněny nakupovat služby interního auditu ze soukromého sektoru;

         Hodnocení agentur

               27.

               připomíná společné prohlášení Parlamentu, Rady a Komise (9) vyjednané při dohodovacím řízení Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci a rozpočet konaném dne 13. července 2007, které požaduje i) seznam agentur, které Komise zamýšlí posoudit, a ii) seznam agentur, které již byly posouzeny, společně se souhrnem hlavních zjištění;

         Disciplinární řízení

               28.

               konstatuje, že jednotlivé agentury mají vzhledem ke své velikosti obtíže při sestavování disciplinárních orgánů ad hoc složených ze zaměstnanců v přiměřené platové třídě a že Úřad Komise pro vyšetřování a disciplinární opatření (IDOC) není pro agentury příslušný; vyzývá, aby agentury uvážily zřízení meziagenturního disciplinárního orgánu;

         Návrh interinstitucionální dohody

               29.

               připomíná návrh Komise na interinstitucionální dohodu o operačním rámci evropských regulačních agentur (KOM(2005) 59), který zamýšlel vytvořit horizontální rámec pro vytváření, strukturu, provoz, hodnocení a kontrolu evropských regulačních agentur; konstatuje, že tento návrh je užitečnou iniciativou v rámci úsilí o racionalizaci vyváření a chodu agentur; bere na vědomí prohlášení učiněné ve shrnutí výsledků práce Komise za rok 2006 (KOM(2007) 274, odst. 3.1), že ačkoli byla vyjednávání po uveřejnění návrhu pozastavena, koncem roku 2006 byly v Radě o této záležitosti znovu zahájeny diskuse; lituje, že nebylo možné učinit další kroky směřující k přijetí návrhu;

               30.

               vítá proto závazek Komise předložit v průběhu roku 2008 sdělení o budoucnosti regulačních agentur;

         Samofinancované agentury

               31.

               připomíná, že v případě dvou samofinancovaných agentur uděluje řediteli absolutorium správní rada; konstatuje, že obě agentury mají značné kumulované přebytky pocházející z příjmů z poplatků převedených z předcházejících let:

                           —

                           Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu: peněžní prostředky a jejich ekvivalenty: 281 milionů EUR (10),

                           —

                           Odrůdový úřad Společenství: peněžní prostředky a jejich ekvivalenty: 18 milionů EUR (11);

         Konkrétní připomínky

               32.

               bere na vědomí tyto připomínky Účetního dvora v jeho zprávě za rok 2006:

                           —

                           centrum snížilo v roce 2006 objem přenesených prostředků na 25 % (v roce 2005 to bylo 40 %),

                           —

                           docházelo ke zpoždění při provádění plateb vnitrostátním kontaktním místům sítě Reitox (Evropská informační síť o drogách a drogové závislosti) podle grantových dohod,

                           —

                           i po ukončení dlouhodobého služebního pobytu v Komisi v Bruselu dostával jeden zaměstnanec od centra nadále plat, aniž znovu začal pracovat v Lisabonu; bere na vědomí, že tato záležitost je nyní předmětem soudního řízení podle služebního řádu;

               33.

               vítá snahy centra zlepšit plnění svého rozpočtu; lituje však, že míra přenesených prostředků je stále příliš vysoká;

               34.

               na základě účetní uzávěrky centra konstatuje, že v červenci 2006 byla dokončena fyzická kontrola inventárního majetku, jejíž výsledky byly zaneseny do speciálního počítačového systému;

               35.

               konstatuje, že rozvaha centra vykazuje pozemky a budovy ohodnocené na 2,5 milionu EUR;

               36.

               na základě velmi vyčerpávající výroční zprávy o činnosti centra konstatuje, že v roce 2007 bylo provedeno hodnocení jeho operací; dále konstatuje, že centrum spoléhá na Službu interního auditu Komise, pokud jde o jeho interní audit;

               37.

               na základě pracovních programů centra na rok 2007 a na období 2007–2009 konstatuje, že byl přijat plán řízení za účelem provedení posledních doporučení Služby interního auditu Komise, stejně jako následujících strategických cílů:

                           —

                           práce na následné kontrole finančních transakcí,

                           —

                           vytvoření vnitřní kapacity pro provádění posouzení rizika a interního auditu,

                           —

                           vytvoření nástrojů a postupů pro integrovaný systém řízení zdrojů a podpora externích součinností, zejména s Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost (EMSA), taktéž sídlící v Lisabonu,

                           —

                           provádění strukturovanější a efektivnější politiky lidských zdrojů,

                           —

                           úspěšné dokončení stěhování do nového ústředí v Lisabonu.

      (1)  Úř. věst. C 261, 31.10.2007, s. 67.

      (2)  Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 128.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 187, 15.7.2008, p. 99.

      (7)  Usnesení Evropského parlamentu obsahující poznámky k rozhodnutí o udělení absolutoria řediteli Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za provedení rozpočtu v rozpočtovém roce 2003 (Úř. věst. L 196, 27.7.2005, s. 121).

      (8)  Úř. věst. C 273, 15.11.2007, s. 1.

      (9)  Dokument Rady DS 605/1/07 Rev1.

      (10)  Zdroj: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 141).

      (11)  Zdroj: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Odrůdového úřadu Společenství za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 135).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/440 ze dne 16. března 2015 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu

text:
               17.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 72/32

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/440
   ze dne 16. března 2015
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 33 a čl. 31 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 8. prosince 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/819/SZBP (1) o jmenování pana Alexandra RONDOSE zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro oblast Afrického rohu. Mandát zvláštního zástupce EU má skončit dne 28. února 2015.

               (2)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být dále prodloužen do 31. října 2015.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Alexandra RONDOSE jako zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu se prodlužuje do 31. října 2015. Rada může po posouzení Politickým a bezpečnostním výborem a na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) rozhodnout o dřívějším ukončení mandátu zvláštního zástupce EU.
   Pro účely mandátu zvláštního zástupce EU zahrnuje oblast Afrického rohu Džibutskou republiku, Stát Eritrea, Etiopskou federativní demokratickou republiku, Keňskou republiku, Somálskou federativní republiku, Súdánskou republiku, Jihosúdánskou republiku a Ugandskou republiku. V otázkách se širšími regionálními důsledky zvláštní zástupce EU podle potřeby spolupracuje se zeměmi a regionálními subjekty mimo oblast Afrického rohu.
   Článek 2
   Cíle politiky
   1.   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu, jak jsou stanoveny ve strategickém rámci přijatém dne 14. listopadu 2011 a v příslušných závěrech Rady, totiž aktivně přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o dosažení mírového soužití a trvalého míru, bezpečnosti a rozvoje v jednotlivých zemích regionu i mezi nimi. Zvláštní zástupce EU rovněž usiluje o zvýšení kvality, intenzity, dopadu a viditelnosti mnohostranného zapojení Unie v oblasti Afrického rohu.
   2.   Cíle politiky zahrnují mimo jiné:

               a)

               trvalou stabilizaci Somálska, zejména z hlediska regionálního rozměru;

               b)

               mírové soužití Súdánu a Jižního Súdánu jakožto dvou životaschopných a prosperujících států se silnými a odpovědnými politickými strukturami;

               c)

               vyřešení probíhajících konfliktů a zamezení potenciálních konfliktů mezi zeměmi v regionu nebo uvnitř jednotlivých zemí;

               d)

               podporu politické, bezpečnostní a hospodářské regionální spolupráce.

         Článek 3
   Mandát
   1.   K dosažení politických cílů Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:

               a)

               spolupracovat se všemi zúčastněnými stranami regionu, s vládami, regionálními orgány, mezinárodními a regionálními organizacemi, občanskou společností a diasporami s cílem podpořit dosažení cílů Unie a přispět k lepšímu chápání úlohy Unie v regionu;

               b)

               zastupovat Unii podle potřeby na příslušných mezinárodních fórech a zajišťovat viditelnost podpory Unie při řešení krizí, řešení konfliktů a jejich předcházení;

               c)

               podněcovat a podporovat efektivní politickou a bezpečnostní spolupráci a hospodářskou integraci v regionu prostřednictvím partnerství Unie s Africkou unií (AU) a regionálními organizacemi, zejména s Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD);

               d)

               sledovat politický vývoj v regionu a přispívat k rozvoji politiky Unie vůči tomuto regionu, mimo jiné ve vztahu k Somálsku, Súdánu a Jižnímu Súdánu a v souvislosti s otázkou etiopsko-eritrejské hranice a prováděním Alžírské dohody, iniciativou pro povodí Nilu a dalšími otázkami v regionu, které mají dopad na jeho bezpečnost, stabilitu a prosperitu;

               e)

               ve vztahu k Somálsku v úzké koordinaci se zvláštním vyslancem EU pro Somálsko a s příslušnými regionálními a mezinárodními partnery, včetně zvláštního zástupce generálního tajemníka OSN pro Somálsko a AU, aktivně přispívat k opatřením a iniciativám, které povedou k další stabilizaci Somálska a ujednáním pro období po transformaci, s důrazem na prosazování koordinovaného a soudržného přístupu mezinárodního společenství k Somálsku, budování dobrých sousedských vztahů a podporu rozvoje bezpečnostního sektoru v Somálsku, mimo jiné prostřednictvím vojenské mise Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia), námořních sil Evropské unie (EUNAVFOR Atalanta), mise Evropské unie zaměřené na budování regionální námořní kapacity v oblasti Afrického rohu (EUCAP NESTOR) a pokračující podpory Unie pro misi Africké unie v Somálsku (AMISOM), v úzké spolupráci s členskými státy;

               f)

               ve vztahu k Súdánu a Jižnímu Súdánu v úzké spolupráci s příslušnými vedoucími delegací EU přispívat k provázanosti a účinnosti politiky Unie vůči Súdánu a Jižnímu Súdánu a podporovat jejich mírové soužití, zejména prováděním dohod z Addis Abeby a vyřešením zbývajících otázek týkajících se období po skončení platnosti souhrnné mírové dohody, včetně oblasti Abyei, politickým řešením probíhajících konfliktů, zejména v Dárfúru a v oblasti Jižního Kordofánu a Modrého Nilu, budováním institucí v Jižním Súdánu a prostřednictvím národního usmíření. V tomto ohledu bude zvláštní zástupce EU přispívat k soudržnému přístupu mezinárodního společenství v úzké spolupráci s AU, zejména s Prováděcím panelem AU na vysoké úrovni pro Súdán (AUHIP), s OSN a s dalšími předními regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami;

               g)

               pozorně sledovat přeshraniční výzvy s dopadem na oblast Afrického rohu, včetně terorismu, radikalizace, námořní bezpečnosti a pirátství, organizované trestné činnosti, pašování zbraní, uprchlických a migračních toků a veškerých politických a bezpečnostních důsledků humanitárních krizí;

               h)

               podporovat v celém regionu přístup humanitární pomoci;

               i)

               přispívat k provádění rozhodnutí Rady 2011/168/SZBP (2) a politiky Unie v oblasti lidských práv ve spolupráci se zvláštním zástupcem EU pro lidská práva, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů a obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky Unie související s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000), mimo jiné sledováním vývoje situace v tomto ohledu, podáváním zpráv a vypracováváním příslušných doporučení.

         2.   Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupce EU mimo jiné:

               a)

               podle potřeby poskytuje poradenství při formulaci postojů Unie na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy za účelem aktivní podpory komplexního politického přístupu Unie k oblasti Afrického rohu;

               b)

               udržuje přehled o veškeré činnosti Unie.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něj hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a jejími příslušnými útvary, s delegacemi Unie v regionu a s Komisí.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. března 2015 do 31. října 2015 činí 1 770 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Za veškeré výdaje je zvláštní zástupce EU odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU o složení svého týmu průběžně a neprodleně informuje Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotčený členský stát, dotčený orgán Unie nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   4.   S cílem přispět k soudržnosti a souladu příslušných činností členů týmu zvláštního zástupce EU jsou tito pracovníci zařazeni do příslušných oddělení ESVČ nebo delegací Unie.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskými zeměmi. Členské státy a ESVČ poskytují za tímto účelem veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2013/488/EU (3).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie v regionu nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v oblasti své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:

               a)

               na základě pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením na základě stupně rizika, který pro oblast mise vyhodnotí ESVČ;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   1.   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Zvláštní zástupce EU může podávat zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
   2.   V koordinaci s delegacemi Unie v regionu podává zvláštní zástupce EU zprávy o tom, jakým způsobem lze nejlépe provádět iniciativy Unie, jako je příspěvek Unie k reformám, a zahrnout politické aspekty příslušných rozvojových projektů Unie.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotě, provázanosti a účinnosti činností Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a opatření členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU musí být koordinovány s činnostmi delegací Unie a Komise. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké koordinaci s příslušnými delegacemi Unie poskytuje vedení v otázkách místní politické situace veliteli sil operace EUNAVFOR Atalanta, veliteli mise EUTM Somalia a vedoucímu mise EUCAP Nestor. Zvláštní zástupce EU, velitelé operací EU a civilní velitel operace se podle potřeby navzájem konzultují.
   3.   Zvláštní zástupce EU úzce spolupracuje s orgány zúčastněných zemí, OSN, AU, IGAD, dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami a rovněž s občanskou společností v regionu.
   Článek 13
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do 31. srpna roku 2015 souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. března 2015.

      V Bruselu dne 16. března 2015.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/819/SZBP ze dne 8. prosince 2011 o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu (Úř. věst. L 327, 9.12.2011, s. 62).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/168/SZBP ze dne 21. března 2011 o Mezinárodním trestním soudu a o zrušení společného postoje 2003/444/SZBP (Úř. věst. L 76, 22.3.2011, s. 56).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 274, 15.10.2013, s. 1).


title: 2004/683/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 28. května 2004 o postoji Společenství týkajícím se rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení EU a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, kterým se přijímá jednací řád, včetně jednacího řádu Výboru stabilizace a přidružení

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 312/12

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 28. května 2004
   o postoji Společenství týkajícím se rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení EU a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, kterým se přijímá jednací řád, včetně jednacího řádu Výboru stabilizace a přidružení
   (2004/683/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství a Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom),
   s ohledem na rozhodnutí Rady a Komise 2004/239/ES, Euratom (1) ze dne 23. února 2004 o uzavření Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé, a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 108 Dohody o stabilizaci a přidružení zakládá Radu stabilizace a přidružení.

               (2)

               Podle článku 112 uvedené dohody napomáhá Radě stabilizace a přidružení ve výkonu jejich povinností Výbor stabilizace a přidružení.

               (3)

               Podle článku 109 uvedené dohody přijme Rada stabilizace a přidružení svůj jednací řád.

               (4)

               Podle článku 110 uvedené dohody vymezí Rada stabilizace a přidružení ve svém jednacím řádu povinnosti Výboru stabilizace a přidružení. Dále tento článek uvádí, že Rada stabilizace a přidružení může Výboru stabilizace a přidružení převést jakoukoli ze svých pravomocí,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Postoj, který má Společenství v Radě stabilizace a přidružení založené článkem 108 Dohody o stabilizaci a přidružení uzavřené mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé přijmout v souvislosti s jednacím řádem uvedené Rady stabilizace a přidružení a s převedením svých pravomocí Výboru stabilizace a přidružení, jež je stanoveno v článku 110 uvedené dohody, se stanoví na základě návrhu rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení přiloženého k tomuto rozhodnutí. Méně významné změny těchto návrhů rozhodnutí lze přijmout bez dalšího rozhodnutí Rady.

      V Bruselu dne 28. května 2004.

            Za Radu

         N. DEMPSEY

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 84, 20.3.2004, s. 1.

      PŘÍLOHA 1

         ROZHODNUTÍ č. 1/2004
         ze dne 28. května 2004
         Rady stabilizace a přidružení EU a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, kterým se přijímá jednací řád, včetně jednacího řádu Výboru stabilizace a přidružení
         RADA STABILIZACE A PŘIDRUŽENÍ,
         s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé (1), a zejména na články 108, 109, 110, 111, 112 a 113 uvedené dohody,

               ROZHODLA TAKTO:
         Článek 1
         Předsednictví
         Radě stabilizace a přidružení předsedá střídavě po dobu 12 měsíců zástupce Rady Evropské unie, v zastoupení Společenství a jeho členských států, a zástupce vlády Bývalé jugoslávské republiky Makedonie. První období předsednictví začíná dnem, kdy se koná první zasedání Rady stabilizace a přidružení, a končí dne 31. prosince 2004.
         Článek 2
         Zasedání
         Rada stabilizace a přidružení zasedá na úrovni ministrů pravidelně jednou ročně. Na přání kterékoli strany, pokud se strany takto dohodnou, lze svolat zvláštní zasedání Rady stabilizace a přidružení.
         Není-li stranami ujednáno jinak, konají se všechna zasedání Rady stabilizace a přidružení na místě obvyklém pro zasedání Rady Evropské unie a v době dohodnuté oběma stranami.
         Zasedání Rady stabilizace a přidružení svolávají společně tajemníci Rady stabilizace a přidružení po dohodě s předsedou.
         Článek 3
         Zastoupení
         Členové Rady stabilizace a přidružení mohou být zastoupeni, pokud se nemohou sami zúčastnit. Přeje-li si člen, aby byl takto zastoupen, musí předsedovi písemně oznámit jméno svého zástupce před konáním zasedání, na kterém má být takto zastoupen.
         Zástupce člena Rady stabilizace a přidružení vykonává veškerá práva tohoto člena.
         Článek 4
         Delegace
         Členy Rady stabilizace a přidružení mohou doprovázet úředníci.
         Před každým zasedáním je třeba informovat předsedu o plánovaném složení delegace každé strany.
         Zasedání Rady stabilizace a přidružení, během kterých se na programu zasedání objeví záležitosti týkající se Evropské investiční banky, se zúčastní zástupce této banky jako pozorovatel.
         Rada stabilizace a přidružení může na svá zasedání přizvat i nečleny, aby poskytli informace o specifických otázkách.
         Článek 5
         Sekretariát
         Funkce tajemníků Rady stabilizace a přidružení vykonává společně úředník Generálního sekretariátu Rady Evropské unie a úředník Mise Bývalé jugoslávské republiky Makedonie v Bruselu.
         Článek 6
         Korespondence
         Korespondence určená Radě stabilizace a přidružení se zasílá předsedovi Rady stabilizace a přidružení na adresu Generálního sekretariátu Rady Evropské unie.
         Oba tajemníci zajistí, aby byla korespondence předána předsedovi Rady stabilizace a přidružení a případně rozeslána i ostatním členům Rady stabilizace a přidružení. Rozesílaná korespondence se zasílá Generálnímu sekretariátu Komise, stálým zastoupením členských států a Misi Bývalé jugoslávské republiky Makedonie v Bruselu.
         Sdělení předsedy Rady stabilizace a přidružení zasílají oba tajemníci jejich adresátům a případně rovněž ostatním členům Rady stabilizace a přidružení na adresu uvedenou v předchozím odstavci.
         Článek 7
         Zveřejňování
         Není-li rozhodnuto jinak, jsou zasedání Rady stabilizace a přidružení neveřejná.
         Článek 8
         Programy zasedání
         1.   Předseda pro každé zasedání sestaví předběžný program zasedání. Tajemníci Rady stabilizace a přidružení jej zašlou na adresy uvedené v článku 6 nejpozději do 15 pracovních dnů před začátkem zasedání.
         Na předběžném programu zasedání jsou body, o jejichž zařazení byl předseda požádán nejpozději 21 dní před začátkem zasedání, avšak nebudou na něm uvedeny body, ke kterým nebyla tajemníkům dodána podkladová dokumentace nejpozději do dne rozeslání programu zasedání.
         Rada stabilizace a přidružení přijme program zasedání na začátku každého zasedání. Pokud obě strany souhlasí, lze do programu zasedání kromě bodů uvedených na předběžném programu zasedání zahrnout i jiné body.
         2.   Předseda může po dohodě s oběma stranami zkrátit časové lhůty uvedené v odstavci 1, aby mohlo být přihlédnuto k potřebám konkrétního případu.
         Článek 9
         Zápis ze zasedání
         Návrh zápisu z každého zasedání připraví oba tajemníci.
         Zápis ze zasedání zpravidla u každého bodu programu zasedání uvede:

                     —

                     podklady předložené Radě stabilizace a přidružení,

                     —

                     prohlášení, jejichž zařazení do zápisu požadoval člen Rady stabilizace a přidružení,

                     —

                     přijatá rozhodnutí a vydaná doporučení, ujednaná prohlášení a přijaté závěry.

               Návrh zápisu ze zasedání se předloží Radě stabilizace a přidružení ke schválení. Po schválení ji podepíše předseda a oba tajemníci. Zápis ze zasedání se uloží do archivu Generálního sekretariátu Rady Evropské unie, který slouží jako depozitář dokumentů přidružení. Každý z adresátů uvedených v článku 6 obdrží ověřenou kopii.
         Článek 10
         Rozhodnutí a doporučení
         1.   Rada stabilizace a přidružení přijímá svá rozhodnutí a vydává doporučení na základě společné dohody stran.
         V období mezi zasedáními přijímá Rada stabilizace a přidružení svá rozhodnutí nebo vydává doporučení písemným postupem, pokud se tak obě strany dohodnou.
         2.   Rozhodnutí a doporučení Rady stabilizace a přidružení ve smyslu článku 110 Dohody o stabilizaci a přidružení se označují jako „rozhodnutí“ a „doporučení“, dále následuje pořadové číslo, den jejich přijetí a popis jejich předmětu.
         Rozhodnutí a doporučení Rady stabilizace a přidružení podepisuje předseda a ověřují je oba tajemníci.
         Rozhodnutí a doporučení Rady stabilizace a přidružení se zasílají každému z adresátů uvedených v článku 6.
         Každá strana může rozhodnout o zveřejnění rozhodnutí a doporučení Rady stabilizace a přidružení ve svém příslušném úředním tisku.
         Článek 11
         Jazyky
         Úředními jazyky Rady stabilizace a přidružení jsou úřední jazyky obou stran.
         Není-li rozhodnuto jinak, opírají se jednání Rady stabilizace a přidružení o podklady vyhotovené v těchto jazycích.
         Článek 12
         Výdaje
         Společenství i Bývalá jugoslávská republika Makedonie ponesou výdaje vzniklé na základě jejich účasti na zasedáních Rady stabilizace a přidružení, jak co se týče výdajů na zaměstnance, cestovné a diety, tak i co se týče poštovních a telekomunikačních výdajů.
         Výdaje spojené s tlumočením na zasedáních, překladem a rozmnožováním dokumentů ponese Společenství, s výjimkou výdajů souvisejících s tlumočením nebo překladem do nebo z úředního jazyka Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, které ponese Bývalá jugoslávská republika Makedonie. Ostatní výdaje spojené s organizací zasedání ponese strana, která zasedání hostí.
         Článek 13
         Výbor stabilizace a přidružení
         1.   Zřizuje se Výbor stabilizace a přidružení, který Radě stabilizace a přidružení napomáhá ve vykonávání jejích povinností. Skládá se ze zástupců Rady Evropské unie a zástupců Komise Evropských společenství na jedné straně a ze zástupců Bývalé jugoslávské republiky Makedonie na straně druhé, obvykle na úrovni vyšších státních úředníků.
         2.   Výbor stabilizace a přidružení připravuje zasedání a jednání Rady stabilizace a přidružení, případně provádí rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení a zpravidla zajišťuje kontinuitu vztahu přidružení a řádné fungování Dohody o stabilizaci a přidružení. Posuzuje jakoukoli záležitost, kterou mu Rada stabilizace a přistoupení postoupí, a rovněž jakoukoli jinou záležitost, která může v každodenním provádění Dohody o stabilizaci a přidružení vyvstat. Radě stabilizace a přidružení předkládá ke schválení návrhy rozhodnutí/doporučení.
         3.   V případech, kdy Dohoda o stabilizaci a přidružení uvádí povinnost nebo možnost konzultovat, může se tato konzultace konat v rámci Výboru stabilizace a přidružení. Tato konzultace může pokračovat v Radě stabilizace a přidružení, pokud se tak obě strany dohodnou.
         4.   Jednací řád Výboru stabilizace a přidružení je přílohou tohoto rozhodnutí.

            V Bruselu dne 28. května 2004.

                  Za Radu stabilizace a přidružení

                  předseda

         PŘÍLOHA
         JEDNACÍ ŘÁD VÝBORU STABILIZACE A PŘIDRUŽENÍ
         Článek 1
         Předsednictví
         Výboru stabilizace a přidružení předsedá střídavě po dobu 12 měsíců zástupce Evropské komise, v zastoupení Společenství a jeho členských států, a zástupce vlády Bývalé jugoslávské republiky Makedonie. První období předsednictví začíná dnem, kdy se koná první zasedání Výboru stabilizace a přidružení, a končí dne 31. prosince 2004.
         Článek 2
         Zasedání
         Výbor stabilizace a přidružení se schází, vyžadují-li to okolnosti, se souhlasem obou stran.
         Každé zasedání Výboru stabilizace a přidružení se koná v době a na místě, na kterých se dohodly obě strany.
         Zasedání Výboru stabilizace a přidružení svolává jeho předseda.
         Článek 3
         Delegace
         Před každým zasedáním je třeba informovat předsedu o plánovaném složení delegace každé strany.
         Článek 4
         Sekretariát
         Funkce tajemníků Výboru stabilizace a přidružení společně vykonává úředník Evropské komise a úředník vlády Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
         Sdělení pro předsedu Výboru stabilizace a přidružení i sdělení jím vypracovaná, jež jsou stanovena tímto rozhodnutím, se dále zasílají tajemníkům Výboru stabilizace a přidružení a tajemníkům a předsedovi Rady stabilizace a přidružení.
         Článek 5
         Zveřejňování
         Není-li rozhodnuto jinak, jsou zasedání Výboru stabilizace a přidružení neveřejná.
         Článek 6
         Programy zasedání
         1.   Předseda pro každé zasedání sestaví předběžný program zasedání. Tajemníci Výboru stabilizace a přidružení jej zašlou na adresy uvedené v článku 4 nejpozději do 15 pracovních dnů před začátkem zasedání.
         Na předběžném programu zasedání jsou body, o jejichž zařazení byl předseda požádán nejpozději 21 dní před začátkem zasedání, avšak nebudou na něm uvedeny body, ke kterým nebyla tajemníkům dodána podkladová dokumentace nejpozději do dne rozeslání programu zasedání.
         Výbor stabilizace a přidružení může na svá zasedání přizvat odborníky, aby se zasedání zúčastnili a poskytli informace o specifických otázkách.
         Výbor stabilizace a přidružení přijme program zasedání na začátku každého zasedání. Pokud obě strany souhlasí, lze do programu zasedání kromě bodů uvedených na předběžném programu zasedání zahrnout i jiné body.
         2.   Předseda může po dohodě s oběma stranami zkrátit časové lhůty uvedené v odstavci 1, aby mohlo být přihlédnuto k potřebám konkrétního případu.
         Článek 7
         Zápis ze zasedání
         Zápis ze zasedání se pořizuje na každém zasedání a vychází z předsedova shrnutí závěrů, k nimž Výbor stabilizace a přidružení dospěl.
         Po schválení Výborem stabilizace a přidružení ji podepíše předseda a oba tajemníci a obě strany ji uloží do svého archivu. Každý z adresátů uvedených v článku 4 obdrží kopii zápisu ze zasedání.
         Článek 8
         Rozhodnutí a doporučení
         V konkrétních případech, kdy je Výbor stabilizace a přidružení podle článku 110 Dohody o stabilizaci a přidružení oprávněn k přijímání rozhodnutí/vydávání doporučení, se tyto akty označují jako „rozhodnutí“ a „doporučení“, dále následuje pořadové číslo, den jejich přijetí a popis jejich předmětu. Rozhodnutí a doporučení se přijímají na základě společné dohody obou stran.
         Rozhodnutí a doporučení Výboru stabilizace a přidružení podepisuje předseda a ověřují je oba tajemníci. Zasílají se každému z adresátů uvedených v článku 4 této přílohy.
         Každá strana může rozhodnout o zveřejnění rozhodnutí a doporučení Výboru stabilizace a přidružení ve svém příslušném úředním tisku.
         Článek 9
         Výdaje
         Společenství i Bývalá jugoslávská republika Makedonie ponesou výdaje vzniklé na základě jejich účasti na zasedáních Výboru stabilizace a přidružení, jak co se týče výdajů na zaměstnance, cestovné i diety, tak i co se týče poštovních a telekomunikačních výdajů.
         Výdaje spojené s tlumočením na zasedáních, překladem a rozmnožováním dokumentů ponese Společenství, s výjimkou výdajů souvisejících s tlumočením nebo překladem do nebo z úředního jazyka Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, které ponese Bývalá jugoslávská republika Makedonie. Ostatní výdaje spojené s organizací zasedání ponese strana, která zasedání hostí.
         Článek 10
         Podvýbory a zvláštní skupiny
         Výbor stabilizace a přidružení může zakládat podvýbory nebo zvláštní skupiny, pracující na základě pravomoci Výboru stabilizace a přidružení, kterému po každém svém zasedání podávají zprávy. Výbor stabilizace a přidružení může rozhodnout o zrušení jakýchkoli stávajících podvýborů nebo skupin, stanovit nebo změnit jejich podmínky činnosti nebo založit další podvýbory nebo skupiny, jež by mu napomáhaly ve výkonu jeho povinností. Tyto podvýbory a skupiny nemají žádné rozhodovací pravomoci.

         (1)  Úř. věst. L 84, 20.3.2004, s. 13.


title: 2014/17/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUBAM Libya/2/2014 ze dne 14. ledna 2014 o přijetí příspěvků třetích států na misi Evropské unie pro pomoc při integrované správě hranic v Libyi (EUBAM Libya)

text:
               18.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 14/15

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUBAM LIBYA/2/2014
   ze dne 14. ledna 2014
   o přijetí příspěvků třetích států na misi Evropské unie pro pomoc při integrované správě hranic v Libyi (EUBAM Libya)
   (2014/17/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2013/233/SZBP ze dne 22. května 2013 o misi Evropské unie pro pomoc při integrované správě hranic v Libyi (EUBAM Libya) (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ustanovením čl. 10 odst. 3 rozhodnutí 2013/233/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor přijímat příslušná rozhodnutí ve věci přijímání příspěvků třetích států na misi EUBAM Libya.

               (2)

               Civilní velitel operace doporučil Politickému a bezpečnostnímu výboru, aby přijal navržený příspěvek Švýcarské konfederace na misi EUBAM Libya a považoval ho za významný.

               (3)

               Švýcarská konfederace by měla být osvobozena od finančních příspěvků do rozpočtu mise EUBAM Libya,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příspěvky třetích států
   1.   Příspěvek Švýcarské konfederace na misi Evropské unie pro pomoc při integrované správě hranic v Libyi (EUBAM Libya) se přijímá a považuje za významný.
   2.   Švýcarská konfederace se osvobozuje od finančních příspěvků do rozpočtu mise EUBAM Libya.
   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 14. ledna 2014.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 138, 24.5.2013, s. 15.


L 411/78             CS                   Úřední věstník Evropské unie                      30.12.2006
                            (Akty přijaté podle hlavy VI Smlouvy o Evropské unii)
                                    Rozhodnutí Rady 2006/1007/SVV
                                         ze dne 21. prosince 2006,
   kterým se mění rozhodnutí 2001/886/SVV o vývoji Schengenského informačního systému
                                          druhé generace (SIS II)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 30 odst. 1 písm. a) a b), čl. 31 odst. 1 písm.
a) a b) a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu 1,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Nařízení Rady (ES) č. 2424/2001 ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského
          informačního systému druhé generace (SIS II) 2 a rozhodnutí Rady 2001/886/SVV 3
          představují potřebný právní základ umožňující zanesení nezbytných finančních položek na
          vývoj SIS II do rozpočtu Evropské unie a plnění této části rozpočtu. Použitelnost
          rozhodnutí 2001/886/SVV i nařízení (ES) č. 2424/2001 končí dnem 31. prosince 2006.
(2)       Protože vývoj SIS II bude trvat déle, než se původně předpokládalo, musí být finanční
          příděly dostupné i po 31. prosinci 2006.
(3)       Proto je nezbytné prodloužit dobu platnosti rozhodnutí (ES) 2001/886/SVV, aby Komise
          mohla plnit rozpočet po roce 2006 s cílem dokončit projekt vývoje SIS II včetně vytvoření
          komunikační infrastruktury.
1
        Stanovisko Evropského parlamentu ze dne … (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).
2
        Úř. věst. L 328, 13.12.2001, s. 4.
3
        Úř. věst. L 328, 13.12.2001, s. 1.
 ---pagebreak--- 30.12.2006          CS                 Úřední věstník Evropské unie                           L 411/79
(4)      Závěry Rady ze dne 29. dubna 2004 uvádějí, že pro fázi vývoje SIS II bude centrální
         jednotka SIS II umístěna ve Francii a záložní centrální jednotka v Rakousku, s výhradou
         některých opatření, jež bude třeba přijmout před zahájením provozu tohoto záložního
         systému. Za provozní řízení systémů a spojení s Komisí bude odpovídat Francie a
         Rakousko.
(5)       Je rovněž nezbytné svěřit Komisi odpovědnost za přípravu technické integrace do SIS II, a
         to zejména členských států, které přistoupily k Evropské unii v roce 2004.
(6)       Rozhodnutí 2001/886/SVV by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)       Tímto rozhodnutím není dotčeno přijetí právních nástrojů pro zřízení, provozování a
         využívání SIS II v budoucnu.
(8)       Spojené království se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu
         o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o
         Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, a v souladu s čl. 8 odst. 2
         rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království
         Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení
         schengenského acquis 1.
(9)       Irsko se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění
         schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a
         Smlouvě o založení Evropského společenství, a v souladu s čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 2
         rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně
         vztahovala některá ustanovení schengenského acquis 2.
(10)      Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis
         ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a
         Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji
         schengenského acquis 3, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu G rozhodnutí Rady
         1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené
         dohody 4.
1
        Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.
2
        Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
3
        Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.
4
        Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.
 ---pagebreak--- L 411/80            CS                Úřední věstník Evropské unie                          30.12.2006
(11)     Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve
         smyslu Dohody podepsané mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou
         konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji
         schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu G rozhodnutí Rady
         1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/849/ES o podpisu dohody
         jménem Evropské unie a o prozatímním uplatňování některých ustanovení uvedené
         dohody 1.
ROZHODLA TAKTO:
                                               Článek 1
Rozhodnutí 2001/886/SVV se mění takto:
1)       V článku 2 se doplňuje nová věta, která zní:
         „Vývoj zahrnuje přípravu technické integrace do SIS II, a to zejména členských států, které
         přistoupili k Evropské unii v roce 2004.“
2)       Vkládá se článek 4a, který zní:
         „Článek 4a
         1.    Aniž je dotčena odpovědnost Komise za vývoj SIS II, bude centrální jednotka SIS II
               během vývoje systému umístěna ve Štrasburku (Francie) a záložní centrální jednotka
               v Sankt Johann im Pongau (Rakousko).
         2.    Francie a Rakousko poskytnou během vývoje systému vhodnou infrastrukturu a
               prostředky pro umístění centrální jednotky a záložní centrální jednotky SIS II.
         3.    Vnitrostátní orgán, který poskytne infrastrukturu a prostředky zmiňované v odstavci
               2, může od Společenství obdržet finanční podporu na přípravu a údržbu systému
               nebo na poskytování dalších služeb nezbytných pro umístění SIS II během jeho
               vývoje.“
1
        Úř. věst. L 368, 15.12.2004, s. 26.
 ---pagebreak--- 30.12.2006        CS                 Úřední věstník Evropské unie                     L 411/81
3)       V článku 7 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
         „Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2008.“
                                              Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 21. prosince 2006.
                                            Za Radu
                                            předseda
                                        J. KORKEAOJA


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 22. dubna 2004 o opatřeních nezbytných ke splacení základního kapitálu Evropské centrální banky zúčastněnými národními centrálními bankami (ECB/2004/6)

text:
               9.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 205/7

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 22. dubna 2004
   o opatřeních nezbytných ke splacení základního kapitálu Evropské centrální banky zúčastněnými národními centrálními bankami
   (ECB/2004/6)
   (2004/503/ES)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 28.3 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí ECB/2003/18 ze dne 18. prosince 2003 o opatřeních nezbytných ke splacení základního kapitálu Evropské centrální banky zúčastněnými národními centrálními bankami (1) stanovilo, jakým způsobem a v jaké výši mají dne 1. ledna 2004 národní centrální banky členských států, které přijaly euro (dále jen „zúčastněné národní centrální banky“), splatit základní kapitál Evropské centrální banky (ECB).

               (2)

               S ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky Evropské unii a s ohledem na skutečnost, že se jejich národní centrální banky k 1. květnu 2004 stanou součástí Evropského systému centrálních bank (ESCB), rozhodnutí ECB/2004/5 ze dne 22. dubna 2004 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (2) stanoví s účinkem od 1. května 2004 vážené podíly přidělené zúčastněným národním centrálním bankám v klíči pro upisování rozšířeného základního kapitálu ECB (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“ a „klíč pro upisování základního kapitálu“).

               (3)

               Od 1. května 2004 bude upsaný základní kapitál činit 5 564 669 247,19 EUR.

               (4)

               Rozšířený klíč pro upisování základního kapitálu vyžaduje přijetí nového rozhodnutí ECB, které s účinkem od 1. května 2004 zrušuje rozhodnutí ECB/2003/18 a stanoví, jakým způsobem a v jaké výši mají zúčastněné národní centrální banky splatit základní kapitál ECB dne 1. května 2004,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Výše a způsob splacení základního kapitálu
   Každá zúčastněná národní centrální banka splatí svůj upsaný podíl na základním kapitálu ECB v plné výši dne 1. května 2004. S ohledem na vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu stanovené v článku 2 rozhodnutí ECB/2004/5 splatí každá zúčastněná národní centrální banka dne 1. května 2004 částku, která je uvedena v následující tabulce vedle názvu banky:

               Zúčastněná národní centrální banka (v eurech)

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

               141 910 195,14

               Deutsche Bundesbank

               1 176 170 750,76

               Bank of Greece

               105 584 034,30

               Banco de España

               432 697 551,32

               Banque de France

               827 533 093,09

               Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

               51 300 685,79

               Banca d’Italia

               726 278 371,47

               Banque centrale du Luxembourg

               8 725 401,38

               De Nederlandsche Bank

               222 336 359,77

               Oesterreichische Nationalbank

               115 745 120,34

               Banco de Portugal

               98 233 106,22

               Suomen Pankki

               71 711 892,59

         Článek 2
   Úprava splaceného základního kapitálu
   Všechny zúčastněné národní centrální banky již splatily svůj podíl na upsaném základním kapitálu ECB platný do 30. dubna 2004 v souladu s rozhodnutím ECB/2003/18. S ohledem na tuto skutečnost buď zúčastněná národní centrální banka převede dodatečnou částku na ECB, nebo ECB převede částku zpět na zúčastněnou národní centrální banku tak, aby bylo dosaženo částek uvedených v tabulce v článku 1. Tyto převody se provádějí v souladu s podmínkami stanovenými v rozhodnutí ECB/2004/7 ze dne 22. dubna 2004 o podmínkách pro převody podílů na základním kapitálu Evropské centrální banky mezi národními centrálními bankami a pro úpravu splaceného základního kapitálu (3).
   Článke 3
   Závěrečná ustanovení
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 23. dubna 2004.
   2.   Rozhodnutí ECB/2003/18 se zrušuje s účinkem od 1. května 2004.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 22. dubna 2004.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 9, 15.1.2004, s. 29.

      (2)  Viz strana tohoto 5 Úředního věstníku.

      (3)  Viz strana tohoto 9 Úředního věstníku.