title: Rozhodnutí Komise ze dne 14. prosince 2009 kterým se mění přílohy I a II rozhodnutí 2006/766/ES, kterým se stanoví seznamy třetích zemí a území, ze kterých je povolen dovoz mlžů, ostnokožců, pláštěnců, mořských plžů a produktů rybolovu (oznámeno pod číslem K(2009) 9870) (Text s významem pro EHP)

text:
               15.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 328/70

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 14. prosince 2009
   kterým se mění přílohy I a II rozhodnutí 2006/766/ES, kterým se stanoví seznamy třetích zemí a území, ze kterých je povolen dovoz mlžů, ostnokožců, pláštěnců, mořských plžů a produktů rybolovu
   (oznámeno pod číslem K(2009) 9870)
   (Text s významem pro EHP)
   (2009/951/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (1), a zejména na čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (ES) č. 854/2004 stanoví, že produkty živočišného původu smějí být dováženy pouze z třetích zemí nebo z částí třetích zemí, které jsou uvedeny v seznamu vypracovaném ve shodě s uvedeným nařízením. Stanoví rovněž zvláštní podmínky pro dovoz mlžů, pláštěnců, ostnokožců, mořských plžů a produktů rybolovu ze třetích zemí.

               (2)

               Nařízení (ES) č. 854/2004 stanoví, že při vypracovávání nebo aktualizaci těchto seznamů je třeba zohlednit kontroly Unie ve třetích zemích a záruky příslušných orgánů třetích zemí, pokud jde o soulad nebo rovnocennost s předpisy Unie, které se týkají krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (2).

               (3)

               Rozhodnutí Komise 2006/766/ES ze dne 6. listopadu 2006, kterým se stanoví seznamy třetích zemí a území, ze kterých je povolen dovoz mlžů, ostnokožců, pláštěnců, mořských plžů a produktů rybolovu (3), uvádí třetí země, které splňují kritéria uvedená v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 854/2004, a jsou tedy schopné zaručit, že tyto produkty vyvážené do Unie splňují hygienické podmínky stanovené v právních předpisech Unie v zájmu ochrany zdraví spotřebitelů. Příloha I uvedeného rozhodnutí tudíž stanoví seznam třetích zemí, ze kterých je povolen dovoz mlžů, ostnokožců, pláštěnců a mořských plžů v jakékoli podobě určených k lidské spotřebě, přičemž příloha II uvedeného rozhodnutí stanoví seznam třetích zemí a území, ze kterých je povolen dovoz produktů rybolovu v jakékoli podobě určených k lidské spotřebě.

               (4)

               Nařízení (ES) č. 2076/2005 ze dne 5. prosince 2005, kterým se stanoví přechodná opatření pro provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 (4), stanoví přechodná opatření pro období, které končí dnem 31. prosince 2009. Tato opatření obsahují odchylku od ustanovení čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 854/2004, podle které mohou členské státy povolit dovoz mlžů a produktů rybolovu ze zemí uvedených v přílohách I a II uvedeného nařízení, pokud, mimo jiné, příslušný orgán třetí země nebo území poskytl dotyčnému členskému státu záruky, že dotčené produkty byly získány za podmínek, které jsou přinejmenším rovnocenné podmínkám pro výrobu produktů Unie a jejich uvádění na trh.

               (5)

               V současné době je v seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 2076/2005 uvedena Kanada. Z kontrol Unie v Kanadě, jejichž cílem bylo zhodnotit zavedené kontrolní systémy pro produkci mlžů určených pro vývoz do Evropské unie, z nichž poslední proběhla v roce 2009, a z doporučení Smíšeného řídícího výboru zřízeného Dohodou mezi Evropským společenstvím a vládou Kanady o hygienických opatřeních na ochranu lidského zdraví a zdraví zvířat při obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty (5) ze dne 17. prosince 1998 ohledně vzájemné rovnocennosti mezi normami Kanady a Unie pro živé mlže vyplývá, že podmínky použitelné v Kanadě pro živé mlže, ostnokožce, pláštěnce a mořské plže určené pro vývoz do Evropské unie jsou rovnocenné podmínkám stanoveným v příslušných právních předpisech Unie.

               (6)

               V současné době je v seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 2076/2005 uvedeno Grónsko. Z kontrol Unie v Grónsku, jejichž cílem bylo zhodnotit zavedené kontrolní systémy pro produkci mlžů určených pro vývoz do Evropské unie, z nichž poslední proběhla v roce 2009, a ze záruk poskytnutých příslušnými orgány Grónska vyplývá, že podmínky použitelné v uvedené třetí zemi pro živé mlže, ostnokožce, pláštěnce a mořské plže určené pro vývoz do Evropské unie jsou rovnocenné podmínkám stanoveným v příslušných právních předpisech Unie. Grónsko by proto mělo být zařazeno do seznamu v příloze I rozhodnutí 2006/766/ES.

               (7)

               Z kontrol Unie ve Spojených státech, jejichž cílem bylo zhodnotit zavedené kontrolní systémy pro produkci mlžů určených pro vývoz do Evropské unie, z nichž poslední proběhla v roce 2009 vyplývá, že existují rozdíly mezi americkými normami a normami Unie pro živé mlže, kontroly však nezjistily závažná rizika pro lidské zdraví, s výjimkou oblasti sběru v Mexickém zálivu. Spojené státy a Evropská unie se dohodly, že prověří vzájemnou rovnocennost mezi normami Unie a Spojených států pro živé mlže. Je proto vhodné dočasně povolit dovoz mlžů, ostnokožců, pláštěnců a mořských plžů do Evropské unie ze Spojených států, kromě mlžů sbíraných v Mexickém zálivu. Toto dočasné povolení by mělo být přezkoumáno šest měsíců po jeho vstupu v platnost, přičemž se vezmou v úvahu výsledky prověřování rovnocennosti mezi normami Spojených Států a Unie pro živé mlže.

               (8)

               Angola, Ázerbájdžán, Benin, Kongo, Eritrea, Izrael, Myanmar, Šalamounovy ostrovy, Svatá Helena a Togo jsou v současnosti uvedeny v seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 2076/2005. Z kontrol Unie, jejichž cílem bylo zhodnotit zavedené kontrolní systémy produkce produktů rybolovu určených pro vývoz do Evropské unie, z nichž poslední proběhly: v Angole v roce 2007 v Ázerbájdžánu v roce 2007, v Beninu v roce 2009, v Kongu v roce 2009, v Eritrei v roce 2008, v Izraeli v roce 2009, v Myanmaru v roce 2009, na Šalamounových ostrovech v roce 2007, ve Svaté Heleně v roce 2003 a v Togu v roce 2009, a ze záruk poskytnutých příslušnými orgány Angoly, Ázerbájdžánu (pouze pro kaviár), Beninu, Konga (pouze pro produkty rybolovu, které byly uloveny, případně vykuchány, zmraženy a zabaleny do konečného obalu na moři), Eritrei, Izraele, Myanmaru (pouze pro zmrazené ulovené volně žijící produkty rybolovu), Šalamounových ostrovů, Svaté Heleny a Toga (pouze pro živé humry) vyplývá, že podmínky použitelné v uvedených třetích zemích pro produkty rybolovu určené pro vývoz do Evropské unie jsou rovnocenné podmínkám stanoveným v příslušných právních předpisech Unie. Uvedené třetí země by proto měly být zařazeny do seznamu v příloze II rozhodnutí 2006/766/ES.

               (9)

               Dále, aby byly zohledněny rozdíly v zárukách poskytovaných uvedenými třetími zeměmi, je nezbytné stanovit některá omezení v seznamech v přílohách I a II rozhodnutí 2006/766/ES.

               (10)

               Svatá Helena, Tristan da Cunha a Ascension tvoří jedno zámořské teritorium. Jelikož jsou však tyto ostrovy jeden od druhého vzdáleny a v praxi jsou spravovány odděleně, rozhodly se ustanovit příslušné orgány odpovědné za bezpečnost produktů rybolovu každý zvlášť. Skutečnost, že Svatá Helena je zařazena jako třetí země, ze které jsou povoleny dovozy produktů rybolovu, se nevztahuje na ostrovy Tristan da Cunha a Ascension.

               (11)

               Za účelem vyjasnění právních předpisů Unie by měly být změněny názvy příloh I a II rozhodnutí 2006/766/ES. Název přílohy I by měl dávat jasně najevo, že dovoz mlžů, ostnokožců, pláštěnců a mořských plžů určených k lidské spotřebě, ať už živých, zmrazených, nebo zpracovaných, se povoluje pouze ze třetích zemí zařazených v této příloze. Název přílohy II by měl dávat jasně najevo, že tato příloha zahrnuje dovoz produktů rybolovu definovaných v příloze I bodu 3.1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (6), kromě těch, které jsou zařazeny do přílohy I tohoto rozhodnutí. Toto oddělení je nezbytné, protože požadavky Unie použitelné pro tyto dvě skupiny produktů se liší.

               (12)

               Rozhodnutí 2006/766/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (13)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2006/766/ES se mění takto:

               1.

               příloha I se mění takto:

                           a)

                           název přílohy I se nahrazuje tímto:

                              „PŘÍLOHA I

                                 Seznam třetích zemí, ze kterých je povolen dovoz živých, zmrazených nebo zpracovaných mlžů, ostnokožců, pláštěnců a mořských plžů určených k lidské spotřebě
                                  (7)

                           b)

                           za údaj pro Austrálii se vkládá tento údaj pro Kanadu:

                                       „CA

                                       KANADA“

                           c)

                           za údaj pro Chile se vkládá tento údaj pro Grónsko:

                                       „GL

                                       GRÓNSKO“

                           d)

                           za údaj pro Turecko se vkládá tento údaj pro Spojené státy:

                                       „US

                                       SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ

                                       Pouze do 1. července 2010
                                       a
                                       kromě dovozu mlžů sbíraných ve státech Florida, Texas, Mississippi, Alabama a Louisiana.“

               2.

               Příloha II rozhodnutí 2006/766/ES se nahrazuje zněním v příloze tohoto rozhodnutí.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2010.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 14. prosince 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 206.

      (2)  Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 320, 18.11.2006, s. 53.

      (4)  Úř. věst. L 338, 22.12.2005, s. 83.

      (5)  Úř. věst. L 71, 18.3.1999, s. 3.

      (6)  Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 55. příloha I: „3.1 „Produkty rybolovu“ se rozumějí všichni mořští nebo sladkovodní živočichové (kromě živých mlžů, živých ostnokožců, živých pláštěnců a živých mořských plžů a všech savců, plazů a žab), volně žijící nebo farmově chovaní, včetně všech poživatelných forem, částí a produktů těchto živočichů.“

      (7)  Včetně těch zahrnutých v definici produktů rybolovu v bodě 3.1 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (Úř. věst. L 139 30.4.2004, s. 55).“;

      PŘÍLOHA

            „PŘÍLOHA II

               Seznam třetích zemí a území, ze kterých je povolen dovoz produktů rybolovu určených k lidské spotřebě kromě těch, uvedených v příloze I tohoto rozhodnutí.

            (Země a území podle článku 11 nařízení (ES) č. 854/2004)

                        Kód ISO

                        Země

                        Omezení

                        AE

                        SPOJENÉ ARABSKÉ EMIRÁTY

                        AG

                        ANTIGUA A BARBUDA

                        Pouze živí humři

                        AL

                        ALBÁNIE

                        AM

                        ARMÉNIE

                        Pouze živí volně žijící raci, tepelně upravení nefarmoví raci a zmrazení nefarmoví raci.

                        AN

                        NIZOZEMSKÉ ANTILY

                        AO

                        ANGOLA

                        AR

                        ARGENTINA

                        AU

                        AUSTRÁLIE

                        AZ

                        ÁZERBÁJDŽÁN

                        Pouze kaviár

                        BA

                        BOSNA A HERCEGOVINA

                        BD

                        BANGLADÉŠ

                        BJ

                        BENIN

                        BR

                        BRAZÍLIE

                        BS

                        BAHAMY

                        BY

                        BĚLORUSKO

                        BZ

                        BELIZE

                        CA

                        KANADA

                        CG

                        KONGO

                        Pouze produkty rybolovu, které byly uloveny, případně vykuchány, zmraženy a zabaleny do konečného obalu na moři

                        CH

                        ŠVÝCARSKO

                        CI

                        POBŘEŽÍ SLONOVINY

                        CL

                        CHILE

                        CN

                        ČÍNA

                        CO

                        KOLUMBIE

                        CR

                        KOSTARIKA

                        CU

                        KUBA

                        CV

                        KAPVERDY

                        DZ

                        ALŽÍRSKO

                        EC

                        EKVÁDOR

                        EG

                        EGYPT

                        ER

                        ERITREA

                        FK

                        FALKLANDSKÉ OSTROVY

                        GA

                        GABON

                        GD

                        GRENADA

                        GH

                        GHANA

                        GL

                        GRÓNSKO

                        GM

                        GAMBIE

                        GN

                        GUINEA

                        Pouze ryby, které nebyly podrobeny jiným postupům zpracování nebo zacházení, než jsou oddělení hlavy od těla, vykuchání, chlazení nebo mrazení. Neuplatňuje se snížená četnost fyzických kontrol stanovená v rozhodnutí 94/360/ES (Úř. věst. L 158, 25.6.1994, s. 41).

                        GT

                        GUATEMALA

                        GY

                        GUYANA

                        HK

                        HONGKONG

                        HN

                        HONDURAS

                        HR

                        CHORVATSKO

                        ID

                        INDONÉSIE

                        IL

                        IZRAEL

                        IN

                        INDIE

                        IR

                        ÍRÁN

                        JM

                        JAMAJKA

                        JP

                        JAPONSKO

                        KE

                        KEŇA

                        KR

                        JIŽNÍ KOREA

                        KZ

                        KAZACHSTÁN

                        LK

                        SRÍ LANKA

                        MA

                        MAROKO

                        ME

                        ČERNÁ HORA

                        MG

                        MADAGASKAR

                        MM

                        MYANMAR

                        Pouze pro zmrazené ulovené volně žijící produkty rybolovu (sladkovodní nebo mořské ryby, krevety, garnáty)

                        MR

                        MAURITÁNIE

                        MU

                        MAURICIUS

                        MV

                        MALEDIVY

                        MX

                        MEXIKO

                        MY

                        MALAJSIE

                        MZ

                        MOSAMBIK

                        NA

                        NAMIBIE

                        NC

                        NOVÁ KALEDONIE

                        NG

                        NIGÉRIE

                        NI

                        NIKARAGUA

                        NZ

                        NOVÝ ZÉLAND

                        OM

                        OMÁN

                        PA

                        PANAMA

                        PE

                        PERU

                        PF

                        FRANCOUZSKÁ POLYNÉSIE

                        PG

                        PAPUA-NOVÁ GUINEA

                        PH

                        FILIPÍNY

                        PM

                        SAINT-PIERRE A MIQUELON

                        PK

                        PÁKISTÁN

                        RS

                        SRBSKO
                        Nezahrnuje Kosovo definované rezolucí Rady bezpečnosti Organizace spojených národů č. 1244 ze dne 10. června 1999

                        Pouze volně žijící celé čerstvé ryby vylovené na volném moři

                        RU

                        RUSKO

                        SA

                        SAÚDSKÁ ARÁBIE

                        SB

                        ŠALAMOUNOVY OSTROVY

                        SC

                        SEYCHELY

                        SG

                        SINGAPUR

                        SH

                        SVATÁ HELENA
                        Nezahrnuje ostrovy Tristan da Cunha a Ascension

                        SN

                        SENEGAL

                        SR

                        SURINAM

                        SV

                        SALVADOR

                        TG

                        TOGO

                        Pouze živí humři

                        TH

                        THAJSKO

                        TN

                        TUNISKO

                        TR

                        TURECKO

                        TW

                        TCHAJ-WAN

                        TZ

                        TANZANIE

                        UA

                        UKRAJINA

                        UG

                        UGANDA

                        US

                        SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ

                        UY

                        URUGUAY

                        VE

                        VENEZUELA

                        VN

                        VIETNAM

                        YE

                        JEMEN

                        YT

                        MAYOTTE

                        ZA

                        JIŽNÍ AFRIKA

                        ZW

                        ZIMBABWE“


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/743 ze dne 25. dubna 2017 o jmenování jedné členky Výboru regionů navržené Rakouskou republikou

text:
               28.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 111/10

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/743
   ze dne 25. dubna 2017
   o jmenování jedné členky Výboru regionů navržené Rakouskou republikou
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh rakouské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

               (2)

               Po skončení funkčního období pana Erwina PRÖLLA se uvolnilo místo člena Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenována jako členka:

               —

               paní Mag. Johanna MIKL-LEITNER, Mitglied der niederösterreichischen Landesregierung.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 25. dubna 2017.

            Za Radu

            předseda

         I. BORG

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2017/1176 ze dne 26. června 2017 o jmenování velitele sil mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) (EUTM Mali/1/2017)

text:
               1.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 170/94

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU (SZBP) 2017/1176
   ze dne 26. června 2017
   o jmenování velitele sil mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) (EUTM Mali/1/2017)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 38 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2013/34/SZBP ze dne 17. ledna 2013 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) (1), a zejména na článek 5 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 5 odst. 1 rozhodnutí 2013/34/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí v souladu s článkem 38 Smlouvy o Evropské unii týkajících se výkonu politické kontroly a strategického řízení mise EUTM Mali, včetně rozhodnutí o jmenování následných velitelů mise EU.

               (2)

               Dne 7. prosince 2016 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí (SZBP) 2016/2352 (2), kterým jmenoval velitelem mise EU pro misi EUTM Mali brigádního generála Petera DEVOGELAEREHO.

               (3)

               Rozhodnutím Rady (EU) 2017/971 (3) byla změněna linie velení mise EUTM Mali. Rozhodnutí (SZBP) 2016/2352 bylo tudíž zrušeno a brigádní generál Peter DEVOGELAERE byl jmenován velitelem sil mise EU pro misi EUTM Mali.

               (4)

               Dne 10. dubna 2017 navrhla Belgie, aby byl velitelem sil mise EU pro misi EUTM Mali jako nástupce brigádního generála Petera DEVOGELAEREHO jmenován brigádní generál Bart LAURENT.

               (5)

               Dne 29. května 2017 doporučil Vojenský výbor EU Politickému a bezpečnostnímu výboru, aby od 12. července 2017 jmenoval velitelem sil mise EU pro misi EUTM Mali brigádního generála Barta LAURENTA jako nástupce brigádního generála Petera DEVOGELAEREHO.

               (6)

               V souladu s článkem 5 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se tedy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Brigádní generál Bart LAURENT je od 12. července 2017 jmenován velitelem sil mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali).
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 26. června 2017.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 14, 18.1.2013, s. 19.

      (2)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2016/2352 ze dne 7. prosince 2016 o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a o zrušení rozhodnutí (SZBP) 2016/939 (EUTM Mali/2/2016) (Úř. věst. L 348, 21.12.2016, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/971 ze dne 8. června 2017, kterým se stanoví postupy plánování a vedení vojenských misí EU SBOP bez výkonných pravomocí a mění rozhodnutí 2010/96/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil, rozhodnutí 2013/34/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a rozhodnutí (SZBP) 2016/610 o vojenské výcvikové misi Evropské unie SBOP ve Středoafrické republice (EUTM RCA) (Úř. věst. L 146, 9.6.2017, s. 133).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/564 ze dne 11. dubna 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/798/SZBP o omezujících opatřeních vůči Středoafrické republice

text:
               12.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 96/38

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2016/564
   ze dne 11. dubna 2016,
   kterým se mění rozhodnutí 2013/798/SZBP o omezujících opatřeních vůči Středoafrické republice
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 23. prosince 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/798/SZBP (1) v návaznosti na přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2127 (2013).

               (2)

               Dne 27. ledna 2016 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 2262 (2016), kterou se prodlužuje zbrojní embargo, zákaz cestování a zmrazení majetku vůči Středoafrické republice do 31. ledna 2017 a stanoví některé změny výjimek ze zbrojního embarga a určovacích kritérií.

               (3)

               K provedení těchto opatření je nezbytná další činnost Unie.

               (4)

               Rozhodnutí 2013/798/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2013/798/SZBP se mění takto:

               1)

               Článek 2 se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:

                                       „c)

                                       prodej, dodávky, převod nebo vývoz ručních palných zbraní a jiného souvisejícího vybavení určených výlučně pro použití mezinárodními hlídkami zajišťujícími bezpečnost v chráněné oblasti řeky Sangha na území tří států za účelem obrany proti pytláctví, pašování slonoviny a zbraní a jiných činností, které jsou v rozporu s vnitrostátními právními předpisy Středoafrické republiky nebo s mezinárodními právními závazky Středoafrické republiky, jež byly předem oznámeny výboru;“

                           b)

                           v odstavci 1 se vkládá nové písmeno d), které zní:

                                       „d)

                                       prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vybavení a poskytování pomoci, včetně operačního a neoperačního výcviku, bezpečnostním silám Středoafrické republiky určených výlučně k podpoře nebo použití v rámci procesu reformy bezpečnostního sektoru Středoafrické republiky, v koordinaci s misí MINUSCA, jež byly předem oznámeny výboru;“

                           c)

                           v odstavci 2 se písmeno a) nahrazuje tímto:

                                       „a)

                                       prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné účely a související technickou pomoc nebo výcvik;“.

               2)

               V článku 2a se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby zabránily vstupu na své území nebo průjezdu přes ně osobám určeným výborem zřízeným podle bodu 57 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2127 (2013) (dále jen „výbor“) jako osoby, které:

                           a)

                           jsou zapojené do činností ohrožujících mír, stabilitu či bezpečnost Středoafrické republiky či poskytují podporu pro tyto činnosti, včetně činností, jež ohrožují proces politické transformace nebo proces stabilizace a usmíření nebo těmto procesům brání nebo podněcují násilí;

                           b)

                           porušují zbrojní embargo stanovené v bodu 54 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2127 (2013) a v článku 1 tohoto rozhodnutí, nebo které přímo či nepřímo prodaly, dodaly nebo převedly ozbrojeným skupinám či zločineckým sítím ve Středoafrické republice nebo přijaly zbraně nebo jakýkoli související materiál, nebo jakékoli technické poradenství, odbornou přípravu či pomoc, včetně finančních prostředků a finanční pomoci, související s násilnými činnostmi ozbrojených skupin či zločineckých sítí ve Středoafrické republice;

                           c)

                           jsou ve Středoafrické republice zapojeny do plánování, řízení či páchání činů, které porušují mezinárodní právo v oblasti lidských práv nebo případně mezinárodní humanitární právo, nebo které představují zneužívání či porušování lidských práv, včetně činů zahrnujících sexuální násilí, cílených útoků na civilní obyvatelstvo, etnicky či nábožensky zaměřených útoků, útoků na školy a nemocnice, únosů a nuceného vysídlení;

                           d)

                           provádějí ve Středoafrické republice nábor dětí nebo je využívají v ozbrojených konfliktech, čímž porušují platné mezinárodní právo;

                           e)

                           poskytují podporu ozbrojeným skupinám nebo zločineckým sítím prostřednictvím nezákonného využívání přírodních zdrojů, včetně diamantů, zlata a volně žijících druhů a planě rostoucích rostlin a produktů z nich vyrobených nebo prostřednictvím nezákonného obchodování s nimi ve Středoafrické republice nebo ze Středoafrické republiky;

                           f)

                           brání dodávkám humanitární pomoci do Středoafrické republiky nebo přístupu k humanitární pomoci či její distribuci v této zemi;

                           g)

                           jsou zapojeny do plánování, řízení, podpory či páchání útoků na mise OSN nebo přítomné mezinárodní bezpečnostní síly, včetně mise MINUSCA, misí Unie a operací Francie, které je podporují;

                           h)

                           zastávají vedoucí postavení v některém ze subjektů určených výborem nebo poskytují podporu osobě nebo subjektu určenému výborem nebo subjektu vlastněnému či řízenému osobou nebo subjektem určeným výborem, jednají v jejich zájmu nebo jejich jménem či pod jejich vedením,

                     a jež jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.“

               3)

               V článku 2b se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které jsou vlastněny nebo přímo či nepřímo ovládány osobami či subjekty určenými výborem jako osoby či subjekty, které:

                           a)

                           jsou zapojené do činností ohrožujících mír, stabilitu či bezpečnost Středoafrické republiky či poskytují podporu pro tyto činnosti, včetně činností, jež ohrožují proces politické transformace nebo proces stabilizace a usmíření nebo těmto procesům brání nebo podněcují násilí;

                           b)

                           porušují zbrojní embargo stanovené v bodu 54 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2127 (2013) a v článku 1 tohoto rozhodnutí, nebo které přímo či nepřímo prodaly, dodaly nebo převedly ozbrojeným skupinám či zločineckým sítím ve Středoafrické republice nebo přijaly zbraně nebo jakýkoli související materiál, nebo jakékoli technické poradenství, odbornou přípravu či pomoc, včetně finančních prostředků a finanční pomoci, související s násilnými činnostmi ozbrojených skupin či zločineckých sítí ve Středoafrické republice;

                           c)

                           jsou ve Středoafrické republice zapojeny do plánování, řízení či páchání činů, které porušují mezinárodní právo v oblasti lidských práv nebo případně mezinárodní humanitární právo, nebo které představují zneužívání či porušování lidských práv, včetně činů zahrnujících sexuální násilí, cílených útoků na civilní obyvatelstvo, etnicky či nábožensky zaměřených útoků, útoků na školy a nemocnice, únosů a nuceného vysídlení;

                           d)

                           provádějí ve Středoafrické republice nábor dětí nebo je využívají v ozbrojených konfliktech, čímž porušují platné mezinárodní právo;

                           e)

                           poskytují podporu ozbrojeným skupinám nebo zločineckým sítím prostřednictvím nezákonného využívání přírodních zdrojů, včetně diamantů, zlata a volně žijících druhů a planě rostoucích rostlin a produktů z nich vyrobených nebo prostřednictvím nezákonného obchodu s nimi ve Středoafrické republice nebo ze Středoafrické republiky;

                           f)

                           brání dodávkám humanitární pomoci do Středoafrické republiky nebo přístupu k humanitární pomoci či její distribuci v této zemi;

                           g)

                           jsou zapojeny do plánování, řízení, podpory či páchání útoků na mise OSN nebo přítomné mezinárodní bezpečnostní síly, včetně mise MINUSCA, misí Unie a operací Francie, které je podporují;

                           h)

                           zastávají vedoucí postavení v některém ze subjektů určených výborem nebo poskytují podporu osobě nebo subjektu určenému výborem nebo subjektu vlastněnému či řízenému osobou nebo subjektem určeným výborem, jednají v jejich zájmu nebo jejich jménem či pod jejich vedením.

                     Seznam osob a subjektů, na něž se vztahuje tento odstavec, je uveden v příloze tohoto rozhodnutí.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 11. dubna 2016.

            Za Radu

            předseda

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/798/SZBP ze dne 23. prosince 2013 o omezujících opatřeních vůči Středoafrické republice (Úř. věst. L 352, 24.12.2013, s. 51).


title: 2008/190/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 18. února 2008 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Moldavskou republikou o některých aspektech leteckých služeb

text:
               5.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 60/24

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 18. února 2008
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Moldavskou republikou o některých aspektech leteckých služeb
   (2008/190/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a s čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (2)

               Komise jménem Společenství sjednala dohodu s Moldavskou republikou o některých aspektech leteckých služeb v souladu s postupy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí ze dne 5. června 2003.

               (3)

               Dohoda byla podepsána jménem Společenství s výhradou uzavření dohody k pozdějšímu datu v souladu s rozhodnutím Rady 2006/345/ES (2).

               (4)

               Dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Moldavskou republikou o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné učinit oznámení podle čl. 8 odst. 1 dohody.

      V Bruselu dne 18. února 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

      (1)  Stanovisko ze dne 16. května 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 126, 13.5.2006, s. 23.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/235 ze dne 7. února 2017 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty jménem Unie

text:
               11.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 36/7

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/235
   ze dne 7. února 2017
   o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty jménem Unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise sjednala jménem Unie dohodu s Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (2)

               Tato dohoda byla v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/1888 (2) podepsána a je prozatímně prováděna ode dne 8. října 2016.

               (3)

               Dohodou se zřizuje smíšený výbor odborníků pověřený správou dohody. Unii by měla v tomto smíšeném výboru zastupovat Komise, které by měli být nápomocni zástupci členských států.

               (4)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (3); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (5)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (4); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty se schvaluje jménem Unie.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení uvedené v čl. 8 odst. 1 dohody (5).
   Článek 3
   Komise, které jsou nápomocni zástupci členských států, zastupuje Unii ve smíšeném výboru odborníků zřízeném podle článku 6 dohody.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 7. února 2017.

            Za Radu

            předseda

         L. GRECH

      (1)  Souhlas udělen dne 1. prosince 2016.

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1888 ze dne 24. června 2016 o podpisu jménem Unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Šalamounovými ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (Úř. věst. L 292, 27.10.2016, s. 1).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

      (5)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/997 ze dne 16. června 2008 o podpisu jménem Evropského společenství Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bosnou a Hercegovinou na straně druhé

text:
               30.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 164/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/997
   ze dne 16. června 2008
   o podpisu jménem Evropského společenství Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bosnou a Hercegovinou na straně druhé
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 310 ve spojení s čl. 300 odst. 2 první větou prvního pododstavce této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Jednání s Bosnou a Hercegovinou o Dohodě o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bosnou a Hercegovinou na straně druhé byla ukončena.

               (2)

               Obchodní ustanovení obsažená v této dohodě mají výjimečnou povahu, která je spojena s politikou prováděnou v rámci procesu stabilizace a přidružení, a nezakládají pro Evropskou unii žádný precedent v obchodní politice Společenství s ohledem na jiné třetí země, než jsou země západního Balkánu.

               (3)

               Dohoda by měla být podepsána jménem Evropského společenství s výhradou jejího uzavření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Podpis Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bosnou a Hercegovinou na straně druhé se schvaluje jménem Společenství s výhradou uzavření uvedené dohody.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

      V Lucemburku dne 16. června 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. června 1998 o uzavření Dohody o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií

text:
Důležité právní upozornění

|

31998D0508

Úřední věstník L 229 , 17/08/1998 S. 0001 - 0002

		Rozhodnutí Radyze dne 18. června 1998o uzavření Dohody o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií(98/508/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 ve spojení s čl. 228 odst. 2 první větou a odst. 3 prvním pododstavcem a na čl. 228 odst. 4 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií byla sjednána a parafována dne 19. července 1996 a měla by být schválena;vzhledem k tomu, že některé úkoly související s prováděním dohody byly svěřeny smíšenému výboru zřízenému uvedenou dohodou, a to zejména pravomoc měnit některé prvky sektorových příloh;vzhledem k tomu, že je vhodné stanovit vhodné vnitřní postupy pro řádné fungování dohody a že je nutné oprávnit Komisi k provedení některých technických úprav v dohodě a k přijetí rozhodnutí k jejímu provedení,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií, včetně jejích příloh a společných prohlášení k ní připojených, se schvaluje jménem Evropského společenství.Znění dohody, jejích příloh a společných prohlášení se připojují k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné podepsat jménem Společenství dohody zavazující Společenství a předat diplomatické nóty podle článku 14 dohody [1].Článek 31. Komise, které je nápomocen zvláštní výbor stanovený Radou, zastupuje Společenství ve smíšeném výboru zřízeném v článku 12 dohody. Po konzultaci s tímto zvláštním výborem přikročí Komise ke jmenováním, oznámením, výměně informací a k požadavkům na ověření podle čl. 8 odst. 2 a čl. 12 odst. 4 písm. c), d) a e) dohody.2. Postoj Společenství k rozhodnutím, která má přijmout smíšený výbor, pokud jde o změny oddílů I až IV sektorových příloh (čl. 12 odst. 4 písm. a) a b) a odst. 6 dohody) a o ověření plnění stanovených požadavků podle článku 8 a čl. 12 odst. 6 písm. d) dohody, stanoví Komise po konzultaci se zvláštním výborem podle odstavce 1 tohoto článku.3. Ve všech ostatních případech bude postoj Společenství ve smíšeném výboru stanovovat Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise.Článek 4Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropských společenství.V Lucemburku dne 18. června 1998.Za RadupředsedaG. Strang[1] Datum vstupu dohody v platnost se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: 2009/5/ES: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 18. prosince 2008 , kterým se odkládá zavedení rotačního systému v Radě guvernérů Evropské centrální banky (ECB/2008/29)

text:
               7.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 3/4

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 18. prosince 2008,
   kterým se odkládá zavedení rotačního systému v Radě guvernérů Evropské centrální banky
   (ECB/2008/29)
   (2009/5/ES)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 10.2 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle rozhodnutí Rady 2008/608/ES ze dne 8. července 2008 v souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Slovenskem ke dni 1. ledna 2009 (1) Slovensko splňuje podmínky nezbytné pro přijetí eura a výjimka v jeho prospěch podle článku 4 aktu o přistoupení (2) se s účinkem od 1. ledna 2009 zrušuje.

               (2)

               Po přijetí eura Slovenskem přesáhne počet členů Rady guvernérů Evropské centrální banky 21. Článek 10.2 statutu ESCB stanoví, že ode dne, kdy počet členů Rady guvernérů přesáhne 21, bude mít každý člen Výkonné rady jeden hlas a počet guvernérů s hlasovacím právem bude 15. Uvedené ustanovení rovněž vymezuje pravidla rotace hlasovacích práv. Podle šesté odrážky článku 10.2 může Rada guvernérů dvoutřetinovou většinou všech svých členů, s hlasovacím právem i bez něj, rozhodnout o odložení zavedení rotačního systému až do dne, kdy počet guvernérů přesáhne 18.

               (3)

               Ustanovení 6. bodu odůvodnění doporučení ECB/2003/1 ze dne 3. února 2003 pro rozhodnutí Rady o změně článku 10.2 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (3) a 6. bod odůvodnění rozhodnutí Rady zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád 2003/223/ES ze dne 21. března 2003 o změně článku 10.2 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (4) odkazují na možnost přijmout rozhodnutí o odložení zavedení rotačního systému, aby nedošlo k situaci, že by guvernéři v jakékoli skupině měli hlasovací právo se 100 % frekvencí. Zavedení rotačního systému v okamžiku, kdy počet guvernérů přesáhne 15, by si vyžádalo přijetí zvláštní úpravy s cílem zajistit, aby první skupina guvernérů neměla nižší frekvenci hlasovacích práv než druhá skupina. Jedním ze způsobů jak zajistit splnění této podmínky by bylo přidělit pět hlasovacích práv první skupině. Takové řešení by však v důsledku znamenalo, že by členové první skupiny měli hlasovací právo se 100 % frekvencí, a bylo by tak v rozporu se záměrem, aby se na všechny guvernéry vztahoval rotační systém. Alternativní úprava, kterou by se dosáhlo toho, že první skupina nebude mít hlasovací právo se 100 % frekvencí, by rotační systém značně zkomplikovala.

               (4)

               Po důkladné úvaze dospěla Rada guvernérů k závěru, že výhody spojené s odložením zavedení rotačního systému až do dne, kdy počet guvernérů v Radě guvernérů ECB přesáhne 18, převažují nad výhodami jeho zavedení v okamžiku, kdy počet guvernérů přesáhne 15, přičemž se tak předchází dalšímu zkomplikování přechodného dvouskupinového rotačního systému. Je proto vhodné odložit zavedení rotačního systému až do dne, kdy počet guvernérů přesáhne 18,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Zavedení rotačního systému zakotveného v článku 10.2 statutu ESCB se odkládá až do dne, kdy počet guvernérů v Radě guvernérů ECB přesáhne 18.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2009.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 18. prosince 2008.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 195, 24.7.2008, s. 24.

      (2)  Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33).

      (3)  Úř. věst. C 29, 7.2.2003, s. 6.

      (4)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 66.


title: 2005/532/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. dubna 2005 o udělení absolutoria za provedení souhrnného rozpočtu Evropské unie v rozpočtovém roce 2003, Oddíl II – Rada

text:
               27.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 196/39

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

   ze dne 12. dubna 2005
   o udělení absolutoria za provedení souhrnného rozpočtu Evropské unie v rozpočtovém roce 2003, Oddíl II – Rada
   (2005/532/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2003 (1),
   s ohledem na výkaz příjmů a výdajů a rozvahu na rozpočtový rok 2003 (C6-0016/2005),
   s ohledem na výroční zprávu Evropského účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2003 a odpovědi orgánů (2),
   s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o právnosti a řádnosti souvisejících operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (3),
   s ohledem na zprávu Rady o interním auditu za rok 2003,
   s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 275 a 276 Smlouvy o ES,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na článek 50, čl. 86 odst. 4 a články 145, 146 a 147 tohoto nařízení,
   s ohledem na finanční nařízení ze dne 21. prosince 1977 o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0066/2005),

               1.

               uděluje generálnímu tajemníkovi Rady absolutorium za provedení rozpočtu v rozpočtovém roce 2003;

               2.

               uvádí své připomínky v doprovodném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a doprovodné usnesení Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, Účetnímu dvoru, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a veřejnému ochránci práv a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

         Josep BORRELL FONTELLES

            předseda

         Julian PRIESTLEY

            generální tajemník

      (1)  Úř. věst. L 54, 28.2.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 293, 30.11.2004, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 294, 30.11.2004, s. 99.

      (4)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 356, 31.12.1977, s. 1.

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

      o připomínkách, které jsou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za provedení souhrnného rozpočtu Evropské unie v rozpočtovém roce 2003, oddíl II – Rada
      EVROPSKÝ PARLAMENT,
      s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2003 (1),
      s ohledem na výkaz příjmů a výdajů a rozvahu na rozpočtový rok 2003 (C6-0016/2005),
      s ohledem na výroční zprávu Evropského účetního dvora týkající se rozpočtového roku 2003 a odpovědi orgánů (2),
      s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o právnosti a řádnosti souvisejících operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (3),
      s ohledem na zprávu Rady o interním auditu za rok 2003,
      s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 275 a 276 Smlouvy o ES,
      s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č.1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na článek 50, čl. 86 odst. 4 a články 145, 146 a 147 tohoto nařízení,
      s ohledem na finanční nařízení ze dne 21. prosince 1977 o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),
      s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
      s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0066/2005),

                  1.

                  vítá zavedení zvláštního oddílu pro Radu v rámci zprávy Účetního dvora za rozpočtový rok 2003; bere na vědomí shrnutí interních auditů provedených v průběhu roku 2003, které vypracovala Rada; vítá širší výměnu informací mezi Radou a Parlamentem prostřednictvím neformálního dialogu, který proběhl mezi oběma orgány jako součást postupu udělování absolutoria; dochází k závěru, že tyto prvky napomohly lepší průhlednosti s ohledem na udělováním absolutoria Radě za provedení jejího rozpočtu;

                  2.

                  bere na vědomí záměr Rady poskytnout příslušnou dokumentaci a dokončit do konce roku 2004 nesplněné úkoly, které jsou nezbytné pro splnění požadavků nového finančního nařízení, jak je uvedeno ve výroční zprávě Účetního dvora a žádá Radu, aby předložila Evropskému parlamentu výčet problémů, které se vyskytly při uplatňování nového finančního nařízení;

                  3.

                  bere na vědomí připomínky Účetního dvora, že Rada využívala právních služeb bez výběrového řízení, přestože smluvní částka přesahuje hranici, nad kterou je povinnost konat výběrové řízení; bere na vědomí, že Rada plně akceptuje tuto připomínku a zahájila výběrové řízení, s cílem uzavřít rámcovou smlouvou pro tento typ právních služeb; zdůrazňuje důležitost dodržování pravidel o zadávání zakázek stanovených ve finančním nařízení;

                  4.

                  žádá Radu, aby poskytla orgánu příslušnému k udělení absolutoria výroční zprávu o činnosti uvedenou v čl. 60 odst. 7 finančního nařízení ze dne 25. června 2002, jak to učinily všechny ostatní orgány, včetně Evropského parlamentu;

                  5.

                  zjišťuje, že větší přehlednost v souvislosti s výdaji na společnou zahraniční a bezpečnostní politiku (SZBP) a řízením SZBP Radou by zajistila lepší průhlednost; zejména vyzývá Radu, aby stanovila náklady na přípravu SZBP v rámci svého rozpočtu, jak doporučil Účetní dvůr ve své zvláštní zprávě č. 13/2001; zdůrazňuje potřebu vyjasnit roli Komise při provádění SZBP, jak doporučil Účetní dvůr ve své zvláštní zprávě č. 13/2001; doporučuje, aby byly do nové interinstitucionální dohody o rozpočtu zaneseny jasné operační zásady a ujednání v souvislosti s rolí Komise při provádění SZBP;

                  6.

                  vyjadřuje politování nad tím, že v důsledku časového omezení není schopen věnovat doporučení Rady k udělení absolutoria pozornost, kterou si zaslouží a žádá Komisi, aby předložila tento návrh změny čl. 145 odst. 1 finančního nařízení a Radu, aby jej přijala:
                  „Evropský parlament na doporučení Rady, která rozhoduje kvalifikovanou většinou udělí do 30. června roku n +2 Komisi absolutorium za provedení rozpočtu za rok n“.

         (1)  Úř. věst. L 54, 28.2.2003, s. 1.

         (2)  Úř. věst. C 293, 30.11.2004, s. 1.

         (3)  Úř. věst. C 294, 30.11.2004, s. 99.

         (4)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1

         (5)  Úř. věst. L 356, 31.12.1977, s. 1.


title: 2008/459/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 6. června 2008 o jmenování člena Výboru regionů ze Spojeného království

text:
               19.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 160/30

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 6. června 2008
   o jmenování člena Výboru regionů ze Spojeného království
   (2008/459/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vlády Spojeného království,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 přijala Rada rozhodnutí 2006/116/ES (1) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010.

               (2)

               Po odstoupení pana Conora MURPHYHO se uvolnilo místo člena Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů je jako člen na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, jmenován pan Roger KNOX, člen East Lohian Council.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 6. června 2008.

            Za Radu

            předseda

         A. VIZJAK

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. července 1988 o uzavření Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o spolupráci ve výzkumu a vývoji v oblasti dřeva včetně korku jako obnovitelné suroviny

text:
Důležité právní upozornění

|

31988D0404

Úřední věstník L 195 , 23/07/1988 S. 0074 - 0074

		Rozhodnutí Radyze dne 18. července 1988o uzavření Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o spolupráci ve výzkumu a vývoji v oblasti dřeva včetně korku jako obnovitelné suroviny(88/404/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že Rada rozhodnutím 86/235/EHS [2] přijala výzkumný program týkající se materiálů (surovin a vyspělých materiálů) (1986 až 1989), který zahrnuje podprogram týkající se dřeva včetně korku jako obnovitelné suroviny; že článek 6 uvedeného rozhodnutí opravňuje Komisi ke sjednávání dohod se třetími zeměmi, zejména s těmi, které se účastní evropské spolupráce v oblasti vědeckého a technického výzkumu (COST), s cílem zapojit je plně nebo částečně do tohoto programu;vzhledem k tomu, že Komise rozhodnutím 87/177/EHS [3] schválila jménem Evropského hospodářského společenství rámcovou dohodu o vědecké a technické spolupráci mezi Evropskými společenstvími a, mezi jinými, Švýcarskou konfederací;vzhledem k tomu, že uvedenou dohodu je třeba schválit;vzhledem k tomu, že Smlouva k tomu nestanoví jiné nezbytné pravomoci než pravomoci uvedené v článku 235,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací o spolupráci ve výzkumu a vývoji v oblasti dřeva včetně korku jako obnovitelné suroviny se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady provede oznámení stanovené v článku 9 dohody [4].V Bruselu dne 18. července 1988.Za RadupředsedaY. Pottakis[1] Úř. věst. C 167, 27. 6. 1988.[2] Úř. věst. L 159, 14.6.1986, s. 36.[3] Úř. věst. L 71, 14.3.1987, s. 29.[4] Datum vstupu této dohody v platnost bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství generálním sekretariátem Rady.--------------------------------------------------


title: 2006/144/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  20. února 2006  o strategických směrech Společenství pro rozvoj venkova (programové období 2007–2013)

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 55/20

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 20. února 2006
   o strategických směrech Společenství pro rozvoj venkova (programové období 2007–2013)
   (2006/144/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 první větu uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 by na úrovni Společenství měly být přijaty strategické směry pro rozvoj venkova na programové období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 s cílem stanovit priority pro rozvoj venkova.

               (2)

               Strategické směry by měly odrážet mnohostrannou úlohu zemědělství, pokud jde o bohatost a rozmanitost krajiny, potravinářských výrobků a kulturního a přírodního dědictví v rámci celého Společenství.

               (3)

               Tyto strategické směry by měly určit oblasti důležité pro naplňování priorit Společenství, a to zejména ve vztahu ke göteborským cílům udržitelnosti, stanoveným Evropskou radou v Göteborgu (15. a 16. června 2001), a k obnovené Lisabonské strategii pro hospodářský růst a zaměstnanost, stanovenou Evropskou radou v Soluni (20. a 21. června 2003).

               (4)

               Na základě těchto strategických směrů by měl každý členský stát připravit svůj národní strategický plán rozvoje venkova, který by tvořil referenční rámec pro přípravu programů pro rozvoj venkova,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Přijímají se strategické směry Společenství pro rozvoj venkova (programové období 2007–2013) obsažené v příloze.

      V Bruselu dne 20. února 2006.

            Za Radu

            předseda

         J. PRÖLL

      (1)  Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1.

      (2)  Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.

      PŘÍLOHA
      Strategické směry Společenství pro rozvoj venkova (programové období 2007–2013)
      1.   ÚVOD
      Nařízení (ES) č. 1698/2005 týkající se rozvoje venkova definuje účel a oblast působnosti pomoci poskytované z EZFRV. Strategické směry Společenství v tomto rámci stanoví oblasti důležité pro naplňování priorit Společenství, a to zejména ve vztahu ke göteborským cílům udržitelnosti a k obnovené Lisabonské strategii pro hospodářský růst a zaměstnanost.
      Strategické směry Společenství pro rozvoj venkova pomohou:

                  —

                  stanovit a odsouhlasit oblasti, v nichž použití podpory EU na rozvoj venkova vytvoří nejvyšší přidanou hodnotu na úrovni EU,

                  —

                  vytvořit spojení s hlavními prioritami EU (Lisabon, Göteborg) a převést je do politiky rozvoje venkova,

                  —

                  zajistit soulad s ostatními politikami EU, zejména v oblasti soudržnosti a životního prostředí,

                  —

                  doprovázet provádění nové tržně orientované společné zemědělské politiky a potřebnou restrukturalizaci, kterou si vyžádá ve starých i nových členských státech.

            2.   ROZVOJ VENKOVA A CELKOVÉ CÍLE SPOLEČENSTVÍ
      2.1.   Společná zemědělská politika a rozvoj venkova
      Zemědělství je nadále největším uživatelem venkovské půdy a také klíčovým prvkem určujícím kvalitu krajiny a životního prostředí. Společná zemědělská politika a rozvoj venkova získaly na důležitosti a významu s nedávným rozšířením Evropské unie.
      Bez dvou pilířů společné zemědělské politiky, jimiž jsou tržní politika a politika rozvoje venkova, by mnoho venkovských oblastí v Evropě čelilo rostoucím problémům v oblasti hospodářské, sociální a životního prostředí. Evropský zemědělský model odráží mnohostrannou úlohu zemědělství, pokud jde o bohatost a rozmanitost krajin, potravinářských výrobků a kulturního a přírodního dědictví (1).
      Hlavní zásady společné zemědělské politiky, tržní politiky a politiky rozvoje venkova stanovila Evropská rada v Göteborgu (15. a 16. června 2001). Podle těchto závěrů musí silná hospodářská výkonnost jít ruku v ruce s udržitelným využíváním přírodních zdrojů a udržitelnou úrovní produkce odpadů při zachování biologické rozmanitosti, uchování ekosystémů a zabránění rozšiřování pouští. S cílem splnit tyto úkoly by společná zemědělská politika a její budoucí vývoj měly v rámci svých cílů přispět k dosažení udržitelného rozvoje, a to zvýšením důrazu na podporu zdravých a kvalitních výrobků a výrobních metod udržitelných z hlediska životního prostředí, včetně ekologické výroby, obnovitelných surovin a ochrany biologické rozmanitosti.
      Uvedené závěry byly potvrzeny v závěrech Lisabonské strategie Evropskou radou v Soluni (20. a 21. června 2003). Reformovaná společná zemědělská politika a rozvoj venkova může být v následujících letech klíčovým příspěvkem ke konkurenceschopnosti a udržitelnému rozvoji.
      2.2.   Směrem k udržitelnému zemědělství: reformy společné zemědělské politiky v letech 2003 a 2004
      Reformy společné zemědělské politiky v letech 2003 a 2004 představují významný krok směrem ke zlepšení konkurenceschopnosti a udržitelného rozvoje zemědělské činnosti v EU a stanovují rámec pro budoucí reformy. Postupné reformy přispěly ke konkurenceschopnosti evropského zemědělství snížením záruk cenové podpory a podporou strukturálních úprav. Zavedení nevázaných přímých plateb podněcuje zemědělce, aby reagovali na tržní signály tvořené poptávkou spotřebitelů, nikoli pobídkami politik ohledně množství. Zahrnutí norem týkajících se životního prostředí, bezpečnosti potravin, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat do zásady podmíněnosti posiluje důvěru spotřebitelů a zvyšuje udržitelnost zemědělství s ohledem na životní prostředí.
      2.3.   Rozvoj venkova 2007–2013
      Budoucí politika rozvoje venkova se zaměřuje na tři klíčové oblasti zemědělsko-potravinářské hospodářství, životní prostředí a hospodářství a obyvatelstvo venkova v širším smyslu. Nová generace strategií a programů rozvoje venkova bude vystavěna okolo čtyř os, tedy: osy 1 o zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví; osy 2 o zlepšování životního prostředí a krajiny; osy 3 o kvalitě života ve venkovských oblastech a diverzifikace hospodářství venkova; a osy 4 o Leaderu.
      V rámci osy 1 se soubor opatření zaměří na lidský a fyzický kapitál v odvětví zemědělství, potravinářství a lesnictví (s cílem podpořit přenos vědomostí a inovaci) a na kvalitu výroby. Osa 2 poskytuje opatření na ochranu a rozšiřování přírodních zdrojů, jakož i zachování zemědělských a lesnických systémů s vysokou přírodní hodnotou a kulturních krajin ve venkovských oblastech Evropy. Osa 3 pomáhá ve venkovských oblastech rozvinout místní infrastrukturu a lidský kapitál s cílem zlepšit podmínky pro hospodářský růst a tvorbu pracovních míst ve všech odvětvích a pro diverzifikaci hospodářských činností. Osa 4 založená na zkušenostech s iniciativou Leader zavádí možnosti inovačního řízení prostřednictvím místně založených přístupů zdola nahoru použitých na rozvoj venkova.
      2.4.   Plnění úkolů
      Venkovské oblasti charakterizuje značná rozmanitost situací – počínaje odlehlými venkovskými oblastmi trpícími vylidňováním a úpadkem po příměstské oblasti nacházející se pod rostoucím tlakem městských center.
      Podle definice OECD založené na hustotě obyvatel představují venkovské regiony (2) 92 % území EU. Navíc 19 % obyvatel žije v převážně venkovských regionech a 37 % žije ve výrazně venkovských regionech. Tyto regiony vytváří v EU 45 % hrubé přidané hodnoty (HPH) a poskytují 53 % pracovních míst, avšak ve srovnání s nevenkovskými oblastmi mají tendenci zaostávat v mnoha sociálně-ekonomických ukazatelích, včetně strukturálních ukazatelů. Ve venkovských oblastech je přibližně o třetinu nižší příjem na obyvatele (3), nižší míra zaměstnanosti žen, odvětví služeb je méně rozvinuté, vyšší úrovně vzdělávání jsou obecně méně zastoupeny a menší podíl domácností má přístup k širokopásmovému internetu. V některých venkovských regionech činí velké problémy odlehlost a okrajovost. Tyto nevýhody mají tendenci nabývat ještě více na významu v převážně venkovských regionech, ačkoliv se celkový obraz na úrovni EU může mezi členskými státy značně lišit. Nedostatek příležitostí, kontaktů a infrastruktury pro odbornou přípravu je ve venkovských oblastech specifickým problémem žen a mladých lidí.
      Rozšířením se změnila mapa zemědělství. Ve starých členských státech činí podíl zemědělství na HDP 2 %, v nových členských státech 3 % a v Rumunsku a Bulharsku více než 10 %. V nových členských státech je podíl zemědělství na zaměstnanosti třikrát vyšší (12 %) než ve starých členských státech (4 %). V Bulharsku a Rumunsku jsou míry zaměstnanosti v zemědělství značně vyšší.
      Zemědělství a potravinářství společně tvoří důležitou součást hospodářství EU, která v zemích EU-25 představuje 15 milionů pracovních míst (8,3 % z celkového množství) a 4,4 % HDP. Evropská unie je největším výrobcem potravin a nápojů na světě s celkovou produkcí odhadovanou na 675 miliard EUR. Odvětví však zůstává značně polarizované a co do velikosti roztříštěné, s významnými příležitostmi i hrozbami pro firmy. Lesnictví a související odvětví zaměstnávají přibližně 3,4 milionu osob s obratem 350 miliard EUR, ale v současnosti se využívá pouze 60 % ročního přírůstku lesů.
      Zemědělství a lesnictví představují v EU 77 % využívání půdy. Výsledky zemědělství v oblasti vlivu na životní prostředí, pokud jde o ochranu a rozšiřování přírodních zdrojů, byly v posledních letech smíšené. Co se týče kvality vody, celkový nadbytek dusíku se od roku 1990 ve většině starých členských států mírně snížil, i když některé země a regiony dále zůstávají pod značnými tlaky co se vylouhování živin týče. Problémy s emisemi čpavku, eutrofizací, degradací půdy a úbytkem biologické rozmanitosti v mnoha oblastech přetrvávají. Stále větší část zemědělských oblastí se však využívá pro ekologickou výrobu (5,4 milionu hektarů v EU) a obnovitelné zdroje (v roce 2004 bylo pro výrobu bioenergie využíváno odhadem 1,4 milionu hektarů, z čehož 0,3 milionu ha v rámci prémie na energetické plodiny a 0,6 milionu hektarů na neobdělávané půdě). Dlouhodobé tendence změn klimatu budou zemědělství a lesnictví stále více přetvářet. Ochrana biologické rozmanitosti pokročila kupředu s realizací sítě Natura 2000 – bylo vyčleněno přibližně 12–13 % zemědělských a lesnických oblastí. Zemědělské systémy s vysokou přírodní hodnotou hrají důležitou úlohu v zachovávání biologické rozmanitosti a stanovišť, a také pokud jde o ochranu krajiny a kvalitu půdy. Ve většině členských států tyto systémy zemědělské výroby představují 10 až 30 % zemědělských oblastí. V některých oblastech by opuštění zemědělské výroby mohlo přinést vážná rizika pro životní prostředí.
      Venkovské oblasti tedy budou v nadcházejících letech čelit specifickým úkolům, pokud jde o růst, zaměstnanost a udržitelnost. Nabízí ale skutečné příležitosti ve smyslu potenciálu pro hospodářský růst v nových odvětvích, nabídky cestovního ruchu a venkovských zařízení občanské vybavenosti, své přitažlivosti jako místa pro bydlení a práci i své úlohy jakožto rezervoáru přírodních zdrojů a vysoce hodnotných krajin.
      Odvětví zemědělství a potravinářství musí využít příležitostí, které nabízí nové přístupy, technologie a inovace, aby vyhověla vyvíjející se tržní poptávce v Evropě i na celém světě. Jsou to především investice do klíčových zdrojů lidského kapitálu, které umožní venkovským oblastem a zemědělsko-potravinářskému odvětví směle hledět do budoucnosti.
      U příležitosti oživení Lisabonské strategie Evropská rada znovu potvrdila, že Lisabonskou strategii je třeba vidět v širších souvislostech požadavku udržitelného rozvoje, podle nějž je třeba řešit současné potřeby, aniž by byla ohrožena schopnost budoucích generací uspokojit své vlastní potřeby (4). Nové programové období nabízí jedinečnou příležitost změnit zaměření podpory z EZFRV na hospodářský růst, zaměstnanost a udržitelnost. V tomto ohledu je plně v souladu s Prohlášením o hlavních zásadách pro udržitelný rozvoj (5) a s obnoveným Lisabonským akčním programem, který se snaží cílit prostředky tak, aby z Evropy učinil přitažlivější místo pro investice a práci, za podpory znalostí a inovací pro růst a vytváření četnějších a lepších pracovních příležitostí.
      Politika rozvoje venkova musí pomoci venkovským oblastem splnit tyto cíle v období let 2007–2013. K tomu je zapotřebí strategičtější přístup ke konkurenceschopnosti, tvorbě pracovních příležitostí a inovacím ve venkovských oblastech a zlepšenému řízení při uskutečňování programů. Je třeba se více zaměřit na investice do lidského kapitálu s výhledem do budoucnosti, na know-how a kapitál v odvětvích zemědělství a lesnictví, na nové způsoby poskytování všeobecně prospěšných služeb v oblasti životního prostředí, jakož i na tvorbu četnějších a lepších pracovních příležitostí prostřednictvím diverzifikace, a to zejména pro ženy a mladé lidi. Tím, že pomůže venkovským oblastem EU naplnit jejich potenciál jakožto přitažlivých míst pro investice, práci a život, může politika rozvoje venkova sehrát svou úlohu v udržitelném rozvoji území Evropy.
      3.   STANOVENÍ PRIORIT SPOLEČENSTVÍ PRO ROZVOJ VENKOVA V PROGRAMOVÉM OBDOBÍ 2007–2013
      V rámci cílů stanovených v nařízení (ES) č. 1698/2005 určují níže uvedené strategické směry priority Společenství v souladu s článkem 9 uvedeného nařízení. Směry se zaměřují na začlenění hlavních priorit politik tak, jak je uvedeno v závěrech zasedání Evropské Rady v Lisabonu a Göteborgu. Pro každý soubor priorit jsou uvedeny ilustrativní klíčové akce. Na základě těchto strategických směrů vypracují členské státy své národní strategické plány rozvoje venkova, které budou tvořit referenční rámec pro přípravu programů rozvoje venkova.
      Zdroje vyčleněné na priority Společenství týkající se rozvoje venkova (v rámci nejnižších limitů financování uložených právními předpisy pro každou osu) budou záležet na konkrétní situaci, na silných a slabých stránkách a na příležitostech každé programové oblasti. Všechny priority Společenství a jejich příspěvky k lisabonským a göteborským cílům bude třeba převést do souvislostí na úrovni členských států v národních strategických plánech a v programech rozvoje venkova. V mnoha případech budou existovat vnitrostátní nebo regionální priority pro specifické problémy související se zemědělsko-potravinářským řetězcem, nebo se situací zemědělství a lesnictví, pokud jde o životní prostředí, klimatické podmínky a zeměpisnou polohu. Venkovské oblasti se možná budou muset vypořádat s dalšími specifickými problémy, jako jsou tlak příměstských oblastí, nezaměstnanost, odlehlost či nízká hustota obyvatelstva.
      3.1.   Zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví

         Strategické směry Společenství

         Evropské zemědělství, lesnictví a potravinářství mají velký potenciál pro další rozvoj vysoce kvalitních produktů s přidanou hodnotou, které uspokojí rozmanitou a rostoucí poptávku evropských spotřebitelů a světových trhů.

         Prostředky vyčleněné na osu 1 by měly přispět k silnému a dynamickému zemědělsko-potravinářskému odvětví v Evropě tím, že se zaměří na priority přenosu znalostí, modernizaci, inovaci a kvalitu v potravinářském řetězci a na prioritní odvětví, pokud jde o investice do fyzického a lidského kapitálu.

      Za účelem splnění těchto priorit jsou členské státy vybízeny k tomu, aby zaměřily podporu na klíčové akce. Tyto klíčové akce by mohly zahrnovat:

                  i)

                  restrukturalizaci a modernizaci zemědělského odvětví, který nadále hraje důležitou úlohu v rozvoji mnohých venkovských oblastí, zejména v nových členských státech. Úspěšné přizpůsobení zemědělství může být klíčem ke zlepšení konkurenceschopnosti odvětví zemědělství a jeho udržitelnosti, pokud jde o ochranu životního prostředí, a také k posílení růstu a zaměstnanosti v souvisejících oblastech hospodářství. To zahrnuje podporu předvídání změn v odvětví zemědělství v souvislosti s restrukturalizací a modernizací a vývojem aktivního přístupu k odborné přípravě a přeškolení zemědělců, a to zejména s ohledem na přenositelné dovednosti,

                  ii)

                  zlepšení integrace v zemědělsko-potravinářském řetězci. Evropský potravinářský průmysl je jedním z nejvíce konkurenceschopných a inovačních na světě, ale čelí rostoucí celosvětové konkurenci. Hospodářství venkova má v sobě značný prostor pro tvorbu nových produktů a jejich uvádění na trh, pro udržení větší hodnoty ve venkovských oblastech prostřednictvím programů jakosti a pro zlepšení celkového obrazu evropských produktů v zahraničí. Využití poradenství a podpory pro splnění norem Společenství pomůže tomuto integračnímu procesu. Tržně orientované zemědělství pomůže dále sjednotit pozici evropského zemědělsko-potravinářského odvětví jakožto významného zaměstnavatele a zdroje hospodářského růstu,

                  iii)

                  usnadnění inovací a přístupu k výzkumu a vývoji. Pro evropská odvětví zemědělství, potravinářství a lesnictví jsou inovace stále důležitější. Zatímco velké evropské zemědělskopotravinářské společnosti jsou často na špici nových trendů, zavádění nových produktů a procesů může významně přispět k výkonnosti menších zpracovatelských a zemědělských podniků. Nové formy spolupráce mohou zejména usnadnit přístup k výzkumu a vývoji, inovacím a akcím uskutečněným v rámci 7. rámcového programu (6),

                  iv)

                  podporu přijímání a šíření informačních a komunikačních technologií. Zemědělsko-potravinářské odvětví jako celek bylo označeno jako zaostávající ve využívání informačních a komunikačních technologií. To platí zejména pro menší podniky. Přijímání aplikací elektronického podnikání je mimo velké nadnárodní společnosti a jejich větší dodavatele stále na nízké úrovni. Fondy pro rozvoj venkova by měly doplňovat budoucí iniciativy Komise, například iniciativu i2010, v oblastech elektronického podnikání (zejména ve vztahu k malým a středním podnikům), elektronických dovedností a elektronického učení,

                  v)

                  podporu dynamického podnikání. Nedávné reformy vytvořily pro evropské zemědělství tržně orientované prostředí. Tím se zemědělským podnikům otevírají nové příležitosti. Využití tohoto hospodářského potenciálu však bude záležet na rozvoji strategických a organizačních dovedností. V tomto ohledu může hrát důležitou roli podpora mladých zemědělců k nástupu do této profese,

                  vi)

                  rozvoj nových odbytišť pro zemědělské a lesnické produkty. Nová odbytiště mohou nabídnout vyšší přidanou hodnotu, zejména pro kvalitní produkty. Podpora investic a odborné přípravy v oblasti nepotravinářské výroby v rámci rozvoje venkova může doplňovat opatření přijatá v rámci prvního pilíře, a to vytvářením nových, inovačních odbytišť pro výrobu nebo napomáháním vývoji obnovitelných energetických zdrojů a biologických paliv a rozvoji zpracovatelských kapacit,

                  vii)

                  zlepšování vlivu hospodářství a lesnictví na životního prostředí. Dlouhodobá udržitelnost bude záviset na schopnosti produkovat produkty, které spotřebitelé chtějí kupovat, při dosahování vysokých norem ochrany životního prostředí. Investice do zlepšování vlivu na životního prostředí mohou rovněž vést ke zvýšení účinnosti výroby a být tak všeobecně prospěšné,

            Pro rozšíření generační obnovy zemědělství je možné zvážit kombinace opatření dostupných v rámci osy 1 a přizpůsobených potřebám mladých zemědělců.
      3.2.   Zlepšování životního prostředí a krajiny

         Strategické směry Společenství

         Za účelem ochrany a rozšiřování přírodních zdrojů a krajin EU ve venkovských oblastech by prostředky vyčleněné na osu 2 měly přispět ke třem prioritním oblastem na úrovni EU: biologické rozmanitosti a zachování a rozvoji systémů zemědělství a lesnictví s vysokou přírodní hodnotou a tradičních zemědělských krajin, ochraně vody a změnám klimatu.

         Opatření dostupná v rámci osy 2 je třeba použít na integraci těchto cílů v oblasti životního prostředí a přispět tak k realizaci zemědělské a lesnické sítě Natura 2000, ke göteborskému závazku zvrátit do roku 2010 úbytek biologické rozmanitosti, k cílům stanoveným směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (7), a k cílům kjótského protokolu, pokud jde o zmírňování změn klimatu.

      Za účelem splnění těchto priorit jsou členské státy vybízeny k tomu, aby zaměřily podporu na klíčové akce. Tyto klíčové akce by mohly zahrnovat:

                  i)

                  podporu služeb v oblasti životního prostředí a zemědělských postupů šetrných ke zvířatům. Evropští občané od zemědělců očekávají dodržování povinných norem. Mnozí však rovněž souhlasí s tím, že zemědělci by měli být odměňováni za převzetí závazků, které tyto normy přesahují, a za poskytování služeb, které samotný trh nezajistí, a to zejména s ohledem na a specifické zdroje zvláštního významu v souvislosti se zemědělstvím a lesnictvím, jako je voda a půda,

                  ii)

                  zachování krajiny využívané k zemědělství a lesů. Mnoho hodnotných venkovských prostředí v Evropě je produktem zemědělství. Udržitelné postupy hospodaření s půdou mohou pomoci snížit rizika spojená s opouštěním, rozšiřováním pouští a lesními požáry, zejména ve znevýhodněných oblastech. Vhodné zemědělské systémy pomáhají zachovat krajiny a přírodní stanoviště, od mokřadů po suché louky a horské pastviny. To je v mnoha oblastech důležitou součástí kulturního a přírodního dědictví, a také celkové přitažlivosti venkovských oblastí jakožto míst pro život a práci,

                  iii)

                  boj se změnami klimatu. Zemědělství a lesnictví jsou v čele vývoje obnovitelných zdrojů energie a materiálů pro bioenergetická zařízení. Vhodné zemědělské a lesnické postupy mohou přispět ke snížení emisí skleníkových plynů a zachování funkce lesů a organické hmoty ve složení půdy, pokud jde o ukládání uhlíku, a rovněž mohou pomoci v přizpůsobování se vlivům změn klimatu,

                  iv)

                  sjednocování příspěvků ekologického zemědělství. Ekologické zemědělství představuje holistický přístup k udržitelnému zemědělství. V tomto ohledu lze ještě více posílit jeho příspěvek k cílům ochrany životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat,

                  v)

                  podporu všeobecně prospěšných iniciativ v oblasti hospodářství a ochrany životního prostředí. Poskytování environmentálního zboží, zejména prostřednictvím opatření v oblasti zemědělství a ochrany životního prostředí, může přispět k identitě venkovských oblastí a jejich potravinářských výrobků. Lze tak vytvořit základ pro hospodářský růst a zaměstnanost, jež s sebou přinese cestovní ruch a nabídka venkovských zařízení občanské vybavenosti, zejména ve spojení s rozlišením na cestovní ruch, řemesla, odbornou přípravu či nepotravinářské odvětví,

                  vi)

                  podporu územní rovnováhy. Programy rozvoje venkova mohou životně důležitým způsobem přispět k přitažlivosti venkovských oblastí. Mohou rovněž pomoci zajistit, že v konkurenčním hospodářství založeném na znalostech bude zachována udržitelná rovnováha mezi městskými a venkovskými oblastmi. Spolu s jinými osami programu mohou opatření v oblasti obhospodařování půdy kladně přispět k rozmístění hospodářských činností a územní soudržnosti.

            3.3.   Zlepšování kvality života ve venkovských oblastech a podpora diverzifikace hospodářství venkova

         Strategické směry Společenství

         Prostředky vyčleněné v rámci osy 3 na diverzifikaci hospodářství venkova a na kvalitu života ve venkovských oblastech by měly přispět k zastřešující prioritě vytváření pracovních příležitostí a podmínek pro růst. Soubor opatření dostupných v rámci osy 3 by se měl použít zejména k podpoře budování kapacit, získávání dovedností a organizaci strategie místního rozvoje, jakož i na pomoc zachování přitažlivosti venkovských oblastí i pro budoucí generace. Při podpoře odborné přípravy, informovanosti a podnikání je nutno vzít v úvahu konkrétní potřeby žen, mladých lidí a starších pracovníků.

      Za účelem splnění těchto priorit jsou členské státy vybízeny k tomu, aby zaměřily podporu na klíčové akce. Tyto klíčové akce by mohly zahrnovat:

                  i)

                  růst hospodářské činnosti a zaměstnanosti v hospodářství venkova v širším pojetí. Diverzifikace je ve venkovských oblastech nezbytná pro růst, zaměstnanost a udržitelný rozvoj, a přispívá tedy k lepší územní rovnováze, jak ve smyslu hospodářském, tak sociálním. Cestovní ruch, řemesla a nabídka venkovských zařízení občanské vybavenosti představují v mnoha regionech růstová odvětví a nabízí příležitosti jak pro diverzifikaci zemědělských podniků v rámci činností jiných než zemědělských, tak pro rozvoj mikropodniků v rámci širšího hospodářství venkova,

                  ii)

                  podporu vstupu žen na trh práce. V mnohých venkovských oblastech je zvláštní překážkou nedostatek zařízení, která by zajišťovala péči o dítě. Místní iniciativy, které vyvíjejí zařízení pro péči o dítě mohou usnadnit přístup na trh práce. Mohou zahrnovat rozvoj infrastruktury pro péči o dítě, potenciálně ve spojení s iniciativami na podporu tvorby malých podniků souvisejících s venkovskými činnostmi a místními službami,

                  iii)

                  navracení duše vesnicím. Integrované iniciativy, které spojují diverzifikaci, zakládání podniků, investice do kulturního dědictví, infrastrukturu pro místní služby a renovaci, mohou přispět ke zlepšení jak hospodářských vyhlídek, tak kvality života,

                  iv)

                  rozvoj mikropodniků a řemesel, který může stavět na tradičních dovednostech, nebo přinést nové kompetence, a to zejména ve spojení s nákupem zařízení, odbornou přípravou a školením, s cílem napomáhat podpoře podnikání a rozvoji hospodářské struktury,

                  v)

                  odborná příprava mladých lidí co se týče dovedností potřebných pro diverzifikaci místního hospodářství, které může reagovat na poptávku po turistice, rekreaci, službách v oblasti životního prostředí, tradičních venkovských zvycích a kvalitních produktech,

                  vi)

                  podporu přijímání a šíření informačních a komunikačních technologií. Přijímání a šíření informačních a komunikačních technologií je ve vesnických oblastech nezbytné pro diverzifikaci, jakož i pro místní rozvoj, poskytování místních služeb a podporu elektronického začlenění (e-Inclusion). Úspor z rozsahu lze dosáhnout prostřednictvím vesnických iniciativ v oblasti informačních a komunikačních technologií, které prostřednictvím společenských struktur spojují IT zařízení, sítě kontaktů a odbornou přípravu v e-dovednostech. Takové iniciativy mohou značně usnadnit přijímání informačních technologií místními zemědělskými a venkovskými podniky a přijetí elektronického podnikání (eBusiness) a elektronického obchodování (eCommerce). Je třeba plně využít možností, které nabízí internet a širokopásmové komunikace, například prostřednictvím podpory z regionálních programů v rámci strukturálních fondů, k překonání nevýhod plynoucích ze zeměpisné polohy,

                  vii)

                  rozvoj poskytování a inovačního používání obnovitelných zdrojů energie, který může přispět ke tvorbě nových odbytišť pro zemědělské a lesnické produkty, k poskytování místních služeb a k diverzifikaci hospodářství venkova,

                  viii)

                  podporu rozvoje cestovního ruchu. Cestovní ruch je významným růstovým odvětvím v mnohých venkovských oblastech, které může stavět na kulturním a přírodním dědictví. Rostoucí používání informačních a komunikačních technologií v cestovním ruchu pro rezervace, propagaci, uvádění na trh, návrhu služeb a rekreační činnosti může pomoci zvýšit počet návštěvníků a délku pobytů, a to zejména v případech, kdy se takto zprostředkuje spojení s menšími zařízeními a podporuje agroturistika,

                  ix)

                  modernizaci místní infrastruktury, zejména v nových členských státech. V nadcházejících letech budou učiněny významné investice do hlavních telekomunikačních, dopravních, energetických a vodohospodářských infrastruktur. Strukturální fondy poskytnou výraznou podporu projektům počínaje transevropskými sítěmi po rozvoj připojení k podnikům nebo vědeckým institutům. Pro plné využití multiplikačního účinku ve smyslu růstu a zaměstnanosti může při spojování uvedených významných investic s místními strategiemi diverzifikace a rozvoje potenciálu zemědělství a potravinářství hrát životně důležitou úlohu místní infrastruktura malého rozsahu podporovaná v rámci programů rozvoje venkova.

            3.4.   Budování místních kapacit pro zaměstnanost a diverzifikaci

         Strategické směry Společenství

         Prostředky vyčleněné na osu 4 (iniciativa Leader) by měly přispět k prioritám os 1 a 2 a zejména osy 3, ale rovněž mohou hrát důležitou úlohu v horizontální prioritě zlepšení řízení a uvolnění endogenního potenciálu pro rozvoj venkovských oblastí.

      V souvislosti se strategií místního rozvoje LEADER pod vedením Společenství, stavící na místních potřebách a silných stránkách, nabízí podpora možnost spojit všechny tři cíle – konkurenceschopnost, životní prostředí a kvalitu života/diverzifikaci. Integrované přístupy zahrnující zemědělce, lesníky a ostatní venkovské subjekty mohou chránit a rozšiřovat místní přírodní a kulturní dědictví, zvyšovat povědomí o ochraně životního prostředí, jakož i podporovat výrobu specialit, cestovní ruch, obnovitelné zdroje a energii, a investovat do nich.
      Za účelem splnění těchto priorit jsou členské státy vybízeny k tomu, aby zaměřily podporu na klíčové akce. Tyto klíčové akce by mohly zahrnovat:

                  i)

                  budování kapacit pro místní partnerství, oživování a podporu získávání dovedností, které mohou pomoci uvolnit místní potenciál,

                  ii)

                  podporu partnerství soukromého a veřejného sektoru. Zejména iniciativa Leader bude nadále hrát důležitou úlohu při podpoře inovačních přístupů k rozvoji venkova a sbližování soukromého a veřejného sektoru,

                  iii)

                  podporu spolupráce a inovací. Místní iniciativy, jako je iniciativa Leader a podpora diverzifikace, mohou hrát podstatnou úlohu při spojování lidí s novými myšlenkami a přístupy, podněcování inovací a podnikání, a mohou podpořit začlenění a poskytování místních služeb. On-line komunity mohou pomoci rozšiřovat znalosti, vyměňovat osvědčené postupy a inovovat venkovské produkty a služby,

                  iv)

                  zlepšování místního řízení. Iniciativa Leader může pomoci podpořit inovační přístupy k propojení zemědělství, lesnictví a místního hospodářství, a pomoci tak diverzifikovat hospodářskou základnu a posílit sociálně ekonomické podloží venkovských oblastí.

            3.5.   Zajištění soudržnosti programování

         Strategické směry Společenství

         Při přípravě svých vnitrostátních strategií by členské státy měly zajistit maximální součinnost v rámci jednotlivých os i mezi nimi navzájem a vyhnout se potenciálním rozporům. Případně mohou vyvinout integrované přístupy. Zároveň zváží, jakým způsobem zohlednit další strategie na úrovni EU, jako jsou Evropský akční plán pro ekologické potraviny a zemědělství, úsilí zvýšit používání obnovitelných zdrojů energie (8), potřeba vypracovat střednědobou a dlouhodobou strategii EU pro boj proti změně klimatu (9) a potřeba předvídat možné vlivy na zemědělství a lesnictví, Strategie Evropské unie a akční plán v oblasti lesního hospodářství (které mohou přispět jak k cíli růstu a zaměstnanosti, tak k cíli udržitelnosti) a priority uvedené v Šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí stanoveném rozhodnutím Evropského prlamentu a Rady č. 1600/2002/ES (10), a to zejména ty priority, pro něž bylo určeno, že vyžadují tematické strategie v oblasti životního prostředí (ochrana půdy, ochrana a zachování mořského prostředí, udržitelné používání pesticidů, znečištění ovzduší, městské prostředí, udržitelné využití zdrojů a recyklování odpadu).

      Na úrovni EU a členských států je k dispozici několik prostředků pro zlepšení řízení a uskutečňování politik. Technickou pomoc lze využít pro výstavbu evropských a vnitrostátních sítí pro rozvoj venkova jakožto platformy pro výměnu osvědčených postupů a zkušeností se všemi aspekty návrhu politiky, řízení a provádění mezi zúčastněnými stranami. Při přípravě vnitrostátních strategií bude třeba uvažovat o opatřeních týkajících se informovanosti a propagace s cílem zajistit včasné zapojení různých subjektů a vypracovat tyto pro pozdější fáze provádění.
      3.6.   Doplňkovost nástrojů Společenství

         Strategické směry Společenství

         Je třeba podporovat součinnost mezi strukturálními politikami, politikami zaměstnanosti a politikami rozvoje venkova. V této souvislosti by členské státy měly zajistit, aby akce financované z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Fondu soudržnosti, Evropského sociálního fondu (ESF), Evropského rybářského fondu (ERF) a EZFRV na daném území a v dané oblasti činností byly vzájemně doplňkové a soudržné. Hlavní zásady, pokud jde o dělící čáru a koordinační mechanismus mezi akcemi podporovanými z různých fondů, musí být stanoveny na úrovni nírodního strategického referenčního rámce a národního strategického plánu.

      Pro investice do infrastruktury může být hlavní zásadou rozsah intervence. Tak například pro investice do dopravní či jiné infrastruktury na úrovni členského státu nebo regionu/subregionu by se použily nástroje politiky soudržnosti, zatímco na zcela místní úrovni by se mohla použít opatření týkající se základních služeb v rámci osy 3, která zajistí spojení mezi místní a regionální úrovní.
      Pokud jde o rozvoj lidského kapitálu, měla by být podpora v rámci rozvoje venkova cílena na zemědělce a hospodářské subjekty podílející se na diverzifikaci hospodářství venkova. Obyvatelstvo venkovských oblastí by mohlo obdržet podporu jako součást integrovaného přístupu zdola nahoru. Činnosti v těchto oblastech by se měly provádět plně v souladu s cíli evropské strategie zaměstnanosti, jak je stanoví integrované hlavní směry pro růst a zaměstnanost, a v souladu s činnostmi prováděnými na základě vnitrostátních reformních programů v rámci Lisabonského procesu. Pracovní program Vzdělávání a odborná příprava 2010 se snaží dosáhnout lisabonských cílů, které se týkají vzdělávání a odborné přípravy. Jádrem programu je celoživotní vzdělávání, které se vztahuje na všechny úrovně a typy vzdělávání a odborné přípravy včetně odvětví zemědělství, lesnictví a potravinářství.
      4.   SYSTÉM PODÁVÁNÍ ZPRÁV
      Nařízení (ES) č. 1698/2005 předpokládá strategické sledování vnitrostátních strategií a strategií Společenství. Základem pro podávání zpráv o pokroku bude společný rámec pro sledování a hodnocení, který bude vytvořen ve spolupráci s členskými státy.
      Rámec poskytne omezený počet společných ukazatelů a společnou metodiku. Doplní jej ukazatele specifické pro každý program, jež budou odrážet povahu jednotlivých programových oblastí.
      Společný soubor ukazatelů umožní spojování výstupů, výsledků a dopadů na úrovni EU a pomůže posoudit pokrok v dosahování priorit Společenství. Základní ukazatele stanovené na začátku programového období umožní posoudit výchozí situaci a položit základ pro rozvoj strategie programu.
      Hodnocení se bude provádět průběžně a na úrovni programu bude zahrnovat hodnocení ex ante, průběžné a ex post, jakož i další hodnotící činnosti považované za užitečné pro zlepšení řízení programu a jeho dopadu. Doprovázet je budou tematické studie a komplexní hodnocení na úrovni Společenství a také činnosti v rámci evropské sítě pro rozvoj venkova jakožto platformy pro výměnu a budování kapacit pro účely hodnocení v členských státech. Výměna osvědčených postupů a sdílení výsledků hodnocení může významně přispět k účinnosti rozvoje venkova. V tomto ohledu by evropská síť měla hrát ústřední úlohu při usnadňování kontaktů.

         (1)  Závěry předsednictví Evropské rady z Lucemburku (12. a 13. prosince 1997), Berlína (24. a 25. března 1999) a Bruselu (24. a 25. října 2002).

         (2)  Definice OECD je založena na podílu obyvatelstva žijícího ve venkovských komunitách (tj. s méně než 150 obyvateli na km2) v daném regionu NUTS III. Viz Rozšířené posouzení dopadů SEK(2004) 931. Jde o jedinou mezinárodně uznávanou definici venkovských oblastí. V některých případech však nebere plně v úvahu obyvatelstvo žijící v hustěji obydlených venkovských oblastech, zejména v příměstských zónách. V kontextu těchto směrů je definice užívána jen pro statistické a popisné účely.

         (3)  Měřeno pomocí HDP při paritě kupní síly.

         (4)  Závěry předsednictví Evropské rady z Bruselu (22. a 23. března 2005).

         (5)  Závěry předsednictví Evropské rady z Bruselu (16. a 17. června 2005).

         (6)  V této souvislosti je třeba rovněž vzít v úvahu práci Stálého výboru pro zemědělský výzkum (SCAR).

         (7)  Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1. Směrnice ve znění rozhodnutí č. 2455/2001/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2001, s. 1).

         (8)  Závěry předsednictví Evropské Rady z Bruselu (25. a 26. března 2004).

         (9)  Závěry předsednictví Evropské Rady z Bruselu (22. a 23. března 2005).

         (10)  Úř. věst. L 242, 10.9.2002, s. 1.