title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1555 ze dne 28. dubna 2016 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva na rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/331

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1555
   ze dne 28. dubna 2016
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva na rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva za rozpočtový rok 2014 spolu s odpověďmi agentury (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria agentuře za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05584/2016 – C8-0093/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1077/2011 ze dne 25. října 2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (4), a zejména na článek 33 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A8-0124/2016),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2014;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 409, 9.12.2015, s. 275.

      (2)  Viz. poznámka 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 286, 1.11.2011, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 23. ledna 1995 o společném postoji týkajícím se prodloužení některých pozastavených omezení obchodního styku s Jugoslávskou svazovou republikou (Srbsko a Černá Hora), zaujatém na základě článku J.2 Smlouvy o Evropské unii

text:
Důležité právní upozornění

|

31995D0011

Úřední věstník L 020 , 27/01/1995 S. 0002 - 0002

		Rozhodnutí Radyze dne 23. ledna 1995o společném postoji týkajícím se prodloužení některých pozastavených omezení obchodního styku s Jugoslávskou svazovou republikou (Srbsko a Černá Hora), zaujatém na základě článku J.2 Smlouvy o Evropské unii(95/11/SZBP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek J.2 této smlouvy,s ohledem na rezoluce 943 (1994) a 970 (1995) přijaté Radou bezpečnosti Organizace spojených národů dne 23. září 1994 a dne 12. ledna 1995,ROZHODLA TAKTO:Článek 1V souladu s rezolucemi 943 (1994) a 970 (1995) přijatými Radou bezpečnosti Organizace spojených národů dne 23. září 1994 a dne 12. ledna 1995 se prodlužuje pozastavení některých omezení obchodního styku s Jugoslávskou svazovou republikou (Srbsko a Černá Hora).Článek 2Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku.V Bruselu dne 23. ledna 1995.Za RadupředsedaA. Juppé--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Komise ze dne 24. října 2003 o mimořádných opatřeních proti šíření Diabrotica virgifera Le Conte na území Společenství (oznámeno pod číslem K(2003) 3880)

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0766

Úřední věstník L 275 , 25/10/2003 S. 0049 - 0050

		Rozhodnutí Komiseze dne 24. října 2003o mimořádných opatřeních proti šíření Diabrotica virgifera Le Conte na území Společenství(oznámeno pod číslem K(2003) 3880)(2003/766/ES)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2003/47/ES [2], a zejména na čl. 16 odst. 3 třetí větu této směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Francie a Rakousko informovaly ostatní členské státy a Komisi v roce 2002 o prvních ohniskových výskytech Diabrotica virgifera Le Conte (dále jen "organismus") na jejich území a o opatřeních přijatých na ochranu před tímto organismem;(2) v roce 2002 byl prováděn průzkum v oblastech Itálie, které již byly zamořeny tímto organismem, a zejména v oblastech monokulturního pěstování kukuřice a v místech možného zavlečení tohoto organismu, jako jsou letiště a celnice. Zdá se, že eradikační opatření přijatá v oblasti Benátek se osvědčila jako účinná k zabránění šíření organismu, neboť populační hustota organismu se snížila; v Lombardii a Piemontu bylo odchyceno mnoho dospělců organismu v různých provinciích, zatímco v oblasti Friuli-Venezia Giulia bylo zjištěno první ohnisko výskytu;(3) nedávná výzkumná studie Společenství ohledně možnosti usídlení organismu ve Společenství prokázala, že ve Společenství existují základní podmínky pro usídlení, jako jsou trofické a klimatické podmínky;(4) kromě toho z této studie vyplynulo, že organismus svými škodlivými účinky může představovat vážnou hrozbu pro produkci kukuřice ve Společenství z hlediska možných hospodářských ztrát, možného zvýšení užívání insekticidů a obtížnosti při nalézání náhradní plodiny za kukuřici v osevním postupu;(5) směrnice 2000/29/ES zakazuje pouze zavlékání tohoto organismu do Společenství a jeho rozšiřování na území Společenství. Neexistují však žádná opatření Společenství pro případy, kdy členský stát zjistí nová ohniska v oblastech prostých výskytu tohoto organismu nebo kdy je organismus zjištěn v počátečním stádiu rozvoje populace. Proto musí být tato opatření stanovena, aby byl tento organismus eradikován v přiměřeném časovém období;(6) tato opatření by měla zahrnovat zejména obecný průzkum výskytu organismu v členských státech;(7) tato opatření se musí vztahovat na ochranu proti šíření organismu ve Společenství, na vymezení demarkačních zón, na přepravu půdy, hostitelských rostlin a mechanizačních prostředků a na osevní postup v demarkačních zónách;(8) účinky těchto opatření by měly být průběžně hodnoceny a na základě výsledků tohoto hodnocení by měla být zvažována případná další opatření;(9) opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Členské státy zajistí, aby podezření z výskytu nebo potvrzený výskyt Diabrotica virgifera Le Conte (dále jen "organismu") byly ohlášeny jejich odpovědným úředním subjektům ve smyslu směrnice 2000/29/ES.Článek 21. Členské státy uskuteční každý rok úřední průzkum výskytu organismu v těch oblastech na jejich území, v nichž se pěstuje kukuřice.2. Aniž je dotčen čl. 16 odst. 1 směrnice 2000/29/ES, výsledky průzkumu uvedeného v odstavci 1 musí být oznámeny Komisi a ostatním členským státům nejpozději do 31. prosince každého roku.Článek 31. Potvrdí-li výsledky průzkumu podle článku 2 výskyt organismu v oblasti, která byla dosud známa jako prostá tohoto organismu, členské státy vymezí demarkační zóny, které zahrnují:a) ohniskovou zónu kolem pole, na němž byl organismus odchycen, v okruhu nejméně 1 km, ab) bezpečnostní zónu kolem ohniskové zóny v okruhu nejméně 5 km.Členské státy mohou rovněž vymezit nárazníkovou zónu kolem ohniskové a bezpečnostní zóny.2. Přesné vymezení zón uvedených v odstavci 1 je založeno na spolehlivých vědeckých základech, biologii organismu, stupni napadení a na konkrétním způsobu pěstování hostitelských rostlin v dotyčném členském státě.3. Je-li výskyt organismu potvrzen v jiném místě ohniskové zóny než v původním místě odchytu organismu, musí být v souladu s tím změněno vymezení demarkačních zón.4. Jestliže nebudou v průběhu dvou let následujících po roce posledního odchytu zjištěny žádné další odchyty, demarkační zóny se zruší a nebude nutné přijímat žádná další eradikační opatření podle článku 4.5. Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o zeměpisném umístění zón uvedených v odstavci 1 a poskytnou jim mapy ve vhodném měřítku.Článek 41. V každé části demarkačních zón monitorují členské státy výskyt organismu pomocí vhodných síťovitě rozmístěných a pravidelně kontrolovaných pastí s pohlavními feromony. Typ a počet používaných pastí, stejně jako metody odchytu se stanoví podle místních podmínek a charakteristik demarkačních zón.2. Kromě ustanovení odstavce 1 členské státy zajistí v ohniskové zóně, aby:a) čerstvé rostliny kukuřice nebo čerstvé části těchto rostlin nebyly přepravovány mimo tuto zónu v roce výskytu tohoto škodlivého organismu mezi určitými daty, která se stanoví na základě biologie organismu, četnosti odchytů organismu a klimatických podmínek převládajících v dotyčném členském státě, aby bylo zajištěno, že se organismus nebude šířit;b) půda z kukuřičných polí v ohniskové zóně nebyla přepravována mimo tuto zónu;c) kukuřice nebyla sklízena v roce výskytu tohoto škodlivého organismu mezi určitými daty, která se stanoví na základě biologie organismu, četnosti odchytů organismu a klimatických podmínek převládajících v dotyčném členském státě, aby bylo zajištěno, že se organismus nebude šířit;d) na kukuřičných polích byl zaveden takový osevní postup v celé ohniskové zóně, při němž během období tří po sobě následujících let je kukuřice pěstována pouze jednou, nebo při němž kukuřice není pěstována vůbec v průběhu dvou let následujících po roce posledního odchytu;e) v roce výskytu a v následujícím roce bylo na kukuřičných polích provedeno vhodné ošetření proti tomuto organismu, a to do doby ukončení kladení vajíček;f) zemědělské stroje použité na kukuřičných polích byly před opuštěním zóny očištěny od veškerých zbytků půdy a rostlin;g) z polí, na kterých se kukuřice nepěstuje, byly odstraněny divoce rostoucí rostliny kukuřice.3. Kromě ustanovení odstavce 1 členské státy zajistí v bezpečnostní zóně přinejmenším to, aby:a) byl zaveden takový osevní postup, při němž během období dvou po sobě následujících let je kukuřice pěstována pouze jednou; nebob) v roce výskytu a v následujícím roce bylo na kukuřičných polích provedeno vhodné ošetření proti tomuto organismu.4. Kromě ustanovení odstavce 1 členské státy mohou stanovit, že v nárazníkové zóně se zavede takový osevní postup, při němž během období dvou po sobě následujících let je kukuřice pěstována pouze jednou.Článek 5Členské státy poskytnou Komisi a ostatním členským státům do 31. prosince každého roku údaje o:- umístění zón podle čl. 3 odst. 5,- datech stanovených podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a c), včetně jejich odůvodnění,- ošetření provedeném podle čl. 4 odst. 2 písm. e) a čl. 4 odst. 3 písm. b).Článek 6Členské státy nejpozději do 1. prosince 2003 upraví opatření, která přijaly na ochranu proti rozšiřování organismu, tak, aby byla v souladu s tímto rozhodnutím, a neprodleně o nich informují Komisi.Článek 7Komise přezkoumá používání tohoto rozhodnutí nejpozději do 28. února každého roku; první přezkoumání bude provedeno nejpozději do 28. února 2005.Článek 8Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dne 24. října 2003.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 169, 10.7.2000, s. 1.[2] Úř. věst. L 138, 5.6.2003, s. 47.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2012/503/SZBP ze dne 13. září 2012 , kterým se mění rozhodnutí 2010/452/SZBP o Pozorovatelské misi Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia)

text:
               14.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 249/13

         ROZHODNUTÍ RADY 2012/503/SZBP
   ze dne 13. září 2012,
   kterým se mění rozhodnutí 2010/452/SZBP o Pozorovatelské misi Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 12. srpna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/452/SZBP (1), kterým prodloužila Pozorovatelskou misi Evropské unie v Gruzii (dále jen „EUMM Georgia“ nebo „mise“) zřízenou dne 15. září 2008. Použitelnost uvedeného rozhodnutí končí dnem 14. září 2012.

               (2)

               Dne 15. května 2012 potvrdil Politický a bezpečnostní výbor doporučení ohledně přezkumu budoucnosti EUMM Georgia na strategické úrovni.

               (3)

               EUMM Georgia by měla být na základě stávajícího mandátu prodloužena o dalších dvanáct měsíců.

               (4)

               Mise bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy.

               (5)

               Rozhodnutí 2010/452/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2010/452/SZBP se mění takto:

               1)

               V článku 7 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Veškerý personál se řídí minimálními bezpečnostními operačními normami pro danou misi a bezpečnostním plánem mise na podporu politiky Unie pro bezpečnost terénu. Pokud jde o ochranu utajovaných informací Unie, které jsou personálu svěřeny v průběhu plnění jeho povinností, dodržuje veškerý personál bezpečnostní zásady a minimální normy stanovené rozhodnutím 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (2).

               2)

               Článek 12 se nahrazuje tímto:
               „Článek 12
               Bezpečnost
               1.   Plánování prováděné vedoucím mise v oblasti bezpečnostních opatření řídí civilní velitel operace, který zároveň zajišťuje jejich řádné a účinné provádění v rámci EUMM Georgia v souladu s články 5 a 9.
               2.   Za bezpečnost mise a za zajištění plnění minimálních bezpečnostních požadavků kladených na misi v souladu s politikou Unie v oblasti bezpečnosti personálu nasazeného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy a jejích podpůrných dokumentů odpovídá vedoucí mise.
               3.   Vedoucímu mise je nápomocen vyšší důstojník pro bezpečnost mise, který podává zprávy vedoucímu mise a rovněž udržuje úzké služební vztahy s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ).
               4.   Personál EUMM Georgia absolvuje před nástupem do funkce povinné bezpečnostní školení v souladu s OPLAN. Dostane se mu také pravidelného udržovacího výcviku v místě působení organizovaného vyšším důstojníkem pro bezpečnost mise.
               5.   Vedoucí mise zajistí ochranu utajovaných informací EU v souladu s rozhodnutím 2011/292/EU.“

               3)

               V čl. 14 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí v období od 15. září 2012 do 14. září 2013 činí 20 900 000 EUR.“

               4)

               Článek 16 se nahrazuje tímto:
               „Článek 16
               Předávání utajovaných informací
               1.   Vysoký představitel je v souladu s rozhodnutím 2011/292/EU oprávněn podle potřeby a v souladu s potřebami mise předávat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise až do stupně utajení „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“.
               2.   Vysoký představitel je v souladu s rozhodnutím 2011/292/EU a s operačními potřebami mise též oprávněn předávat OSN a OBSE utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise až do stupně utajení „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“. Za tímto účelem budou vypracována ujednání mezi vysokým představitelem a příslušnými orgány OSN a OBSE.
               3.   V případě zvláštní a neodkladné operační potřeby je vysoký představitel v souladu s rozhodnutím 2011/292/EU též oprávněn předávat hostitelskému státu utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise až do stupně utajení „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“. Za tímto účelem jsou vypracována ujednání mezi vysokým představitelem a příslušnými orgány hostitelského státu.
               4.   Vysoký představitel je oprávněn předávat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty EU o jednáních Rady týkajících se mise, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (3).
               5.   Vysoký představitel může přenést oprávnění uvedená v odstavcích 1 až 4, jakož i způsobilost uzavírat ujednání uvedená v odstavcích 2 a 3 na své podřízené osoby, na civilního velitele operací nebo na vedoucího mise.

               5)

               Článek 17 se nahrazuje tímto:
               „Článek 17
               Přezkum mise
               Politickému a bezpečnostnímu výboru se každých šest měsíců předloží přezkum mise na základě zprávy vedoucího mise a ESVČ.“

               6)

               V článku 18 se druhý odstavec nahrazuje tímto:
               „Jeho použitelnost končí dnem 14. září 2013.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 13. září 2012.

            Za Radu

            předseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Úř. věst. L 213, 13.8.2010, s. 43.

      (2)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.“

      (3)  Rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).“


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1192 ze dne 26. června 2017 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Evropském výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu (CESNI) a na plenárním zasedání Ústřední komise pro plavbu na Rýně (CCNR) k přijetí norem týkajících se technických požadavků pro plavidla vnitrozemské plavby

text:
               5.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 172/10

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/1192
   ze dne 26. června 2017
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Evropském výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu (CESNI) a na plenárním zasedání Ústřední komise pro plavbu na Rýně (CCNR) k přijetí norem týkajících se technických požadavků pro plavidla vnitrozemské plavby
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Opatření Unie v odvětví vnitrozemské plavby by měla usilovat o to, aby byla při vypracovávání technických požadavků pro plavidla vnitrozemské plavby, které se budou uplatňovat, zajištěna jednotnost.

               (2)

               Evropský výbor pro vypracování norem v oblasti vnitrozemské plavby (CESNI) byl zřízen dne 3. června 2015 v rámci Ústřední komise pro plavbu na Rýně (CCNR) za účelem vypracování technických norem pro vnitrozemskou vodní dopravu v různých oblastech, zejména pokud jde o plavidla, informační technologie a posádky.

               (3)

               Pro efektivitu vnitrozemské vodní dopravy je důležité, aby byly technické požadavky na plavidla v rámci různých právních režimů v Evropě slučitelné a v maximální možné míře harmonizované. Zejména by pak členské státy, které jsou současně členy CCNR, měly být oprávněny podpořit rozhodnutí, jimiž se pravidla komise CCNR uvádějí do souladu s pravidly uplatňovanými v Unii.

               (4)

               Očekává se, že CESNI přijme na svém zasedání dne 6. července 2017 evropskou normu, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské vodní plavby 2017/1 (dále jen „norma ES-TRIN 2017/1“).

               (5)

               Norma ES-TRIN 2017/1 stanoví jednotné technické požadavky, které jsou nezbytné k zajištění bezpečnosti plavidel vnitrozemské plavby. Norma obsahuje ustanovení týkající se stavby lodí, zařízení a vybavení pro plavidla vnitrozemské plavby, zvláštní ustanovení týkající se konkrétních kategorií plavidel, jako jsou např. osobní plavidla, tlačné sestavy a kontejnerové lodě, ustanovení týkající se automatického systému zjišťování totožnosti lodí, identifikace plavidla, vzoru osvědčení a rejstříku, přechodná ustanovení i pokyny pro uplatňování technické normy.

               (6)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1629 (1) zruší s účinkem ode dne 7. října 2018 směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES (2). Příloha II směrnice (EU) 2016/1629 přímo odkazuje na technické požadavky pro plavidla jako na požadavky stanovené normou ES-TRIN 2015/1. Komisi je svěřena pravomoc aktualizovat uvedený odkaz na nejaktuálnější znění normy ES-TRIN a stanovit den jeho použitelnosti.

               (7)

               Norma ES-TRIN 2017/1 proto ovlivní směrnici (EU) 2016/1629.

               (8)

               Unie není členem CESNI ani CCNR. Je proto zapotřebí, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje Unie k přijetí této normy ES-TRIN 2017/1 v uvedených orgánech,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Postojem, který má být jménem Unie zaujat v rámci Evropského výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu dne 6. července 2017, je souhlasit s přijetím evropské normy, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské vodní plavby 2017/1 (dále jen „norma ES-TRIN 2017/1“), a doplňkové zkušební normy pro vnitrozemský AIS 2017/1.
   2.   Postojem, který má být jménem Unie zaujat na plenárním zasedání Ústřední komise pro plavbu na Rýně (CCNR), během něhož se rozhoduje o technických požadavcích na plavidla vnitrozemské plavby, je podpořit všechny návrhy, jimiž se technické požadavky uvádějí v soulad s požadavky normy ES-TRIN 2017/1, a to včetně vstupu v platnost a přechodných ustanovení.
   Článek 2
   1.   Postoj Unie stanovený v čl. 1 odst. 1 vyjádří členské státy, jednající společně v zájmu Unie.
   2.   Postoj Unie stanovený v čl. 1 odst. 2 vyjádří členské státy, jež jsou členy CCNR, jednající společně v zájmu Unie.
   Článek 3
   Drobné technické úpravy postojů uvedených v článku 1 lze dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 26. června 2017.

            Za Radu

            předseda

         J. MIZZI

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1629 ze dne 14. září 2016, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby, mění směrnice 2009/100/ES a zrušuje směrnice 2006/87/ES (Úř. věst. L 252, 16.9.2016, s. 118).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES ze dne 12. prosince 2006, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby a zrušuje směrnice Rady 82/714/EHS (Úř. věst. L 389, 30.12.2006, s. 1).


title: 2013/441/EU: Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 20. srpna 2013 , kterým se určuje datum zahájení provozu Vízového informačního systému (VIS) v osmém regionu

text:
               21.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 223/15

         PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 20. srpna 2013,
   kterým se určuje datum zahájení provozu Vízového informačního systému (VIS) v osmém regionu
   (2013/441/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (1), a zejména na čl. 48 odst. 3 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle prováděcího rozhodnutí Komise 2012/274/EU ze dne 24. dubna 2012, kterým se stanoví druhá skupina regionů pro zahájení provozu Vízového operačního systému (VIS) (2), zahrnuje osmý region, ve kterém by mělo být pro všechny žádosti zahájeno shromažďování a přenos údajů do VIS, Argentinu, Bolívii, Brazílii, Chile, Kolumbii, Ekvádor, Paraguay, Peru, Uruguay a Venezuelu.

               (2)

               Členské státy oznámily Komisi, že provedly nezbytné technické a právní úpravy ke shromažďování a přenosu údajů uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení o VIS do systému VIS pro všechny žádosti v tomto regionu, včetně úprav ke shromažďování nebo přenosu údajů jménem jiného členského státu.

               (3)

               Protože tak byla splněna příslušná podmínka stanovená v čl. 48 odst. 3 první větě nařízení o VIS, je nutno určit datum zahájení provozu VIS v osmém regionu.

               (4)

               Vzhledem k tomu, že je nutné stanovit datum zahájení provozu VIS v nejbližší době, toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

               (5)

               Protože nařízení o VIS navazuje na schengenské acquis, oznámilo Dánsko provedení nařízení o VIS ve svém vnitrostátním právu v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství. Ve smyslu mezinárodního práva je proto toto rozhodnutí pro Dánsko závazné.

               (6)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (3). Rozhodnutí proto není pro Spojené království závazné ani použitelné.

               (7)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (4). Rozhodnutí proto není pro Irsko závazné ani použitelné.

               (8)

               Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                   (5), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES (6) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.

               (9)

               Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                   (7), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (8).

               (10)

               Pokud jde o Lichtenštejnsko, toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenskéhoacquis
                   (9), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (10).

               (11)

               Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.

               (12)

               Pokud jde o Bulharsko a Rumunsko, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.

               (13)

               Pokud jde o Chorvatsko, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2011,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Vízový informační systém zahajuje provoz v osmém regionu, jenž je určen prováděcím rozhodnutím 2012/274/EU, dne 5. září 2013.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí se použije v souladu se Smlouvami.

      V Bruselu dne 20. srpna 2013.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 60.

      (2)  Úř. věst. L 134, 24.5.2012, s. 20.

      (3)  Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (4)  Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.

      (5)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.

      (6)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.

      (7)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

      (8)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.

      (10)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19.


title: Rozhodnutí Rady 2005/848/ES ze dne  29. listopadu 2005 , kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2005/722/ES

text:
               30.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 314/46

      ROZHODNUTÍ RADY 2005/848/ES
   ze dne 29. listopadu 2005,
   kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2005/722/ES
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 17. října 2005 přijala Rada rozhodnutí 2005/722/ES, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2005/428/SZBP (2).

               (2)

               Bylo rozhodnuto přijmout aktualizovaný seznam osob, skupin a subjektů, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 2580/2001,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Seznam uvedený v čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 se nahrazuje tímto:

               1.

               OSOBY:

                           1.

                           ABOU, Rabah Naami (také znám jako Naami Hamza; Mihoubi Faycal; Fellah Ahmed; Dafri Rèmi Lahdi), narozen dne 1.2.1966 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           2.

                           ABOUD, Maisi (také znám jako „švýcarský Abderrahmane“), narozen dne 17.10.1964 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           3.

                           AL-MUGHASSIL, Ahmad Ibrahim (také znám jako ABU OMRAN; AL-MUGHASSIL, Ahmed Ibrahim), narozen dne 26.6.1967 v Qatif-Bab al Shamal v Saudské Arábii; saudsko-arabský státní příslušník

                           4.

                           AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, narozen v Al Ihsa v Saudské Arábii; saudsko-arabský státní příslušník

                           5.

                           AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, narozen dne 16.10.1966 v Tarutu v Saudské Arábii; saudsko-arabský státní příslušník

                           6.

                           ARIOUA, Azzedine, narozen dne 20.11.1960 v Costantine (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           7.

                           ARIOUA, Kamel (také znám jako Lamine Kamel), narozen dne 18.8.1969 v Costantine (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           8.

                           ASLI, Mohamed (také znám jako Dahmane Mohamed), narozen dne 13.5.1975 v Ain Taya (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           9.

                           ASLI, Rabah, narozen dne 13.5.1975 v Ain Taya (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           10.

                           ATWA, Ali (také znám jako BOUSLIM, Ammar Mansour; SALIM, Hassan Rostom), Libanon, narozen v roce 1960 v Libanonu; libanonský státní příslušník

                           11.

                           DARIB, Noureddine (také znám jako Carreto; Zitoun Mourad), narozen dne 1.2.1972 v Alžírsku (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           12.

                           DJABALI, Abderrahmane (také znám jako Touil), narozen dne 1.6.1970 v Alžírsku (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           13.

                           EL-HOORIE, Ali Saed Bin Ali (také znám jako AL-HOURI, Ali Saed Bin Ali; EL-HOURI, Ali Saed Bin Ali), narozen dne 10.7.1965 nebo 11.7.1965 v El Dibabiye v Saudské Arábii; saudsko-arabský státní příslušník

                           14.

                           FAHAS, Sofiane Yacine, narozen dne 10.9.1971 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           15.

                           IZZ-AL-DIN, Hasan (také znám jako GARBAYA, AHMED; SA-ID; SALWWAN, Samir), Libanon, narozen v roce 1963 v Libanonu, libanonský státní příslušník

                           16.

                           LASSASSI, Saber (také znám jako Mimiche), narozen dne 30.11.1970 v Constantine (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           17.

                           MOHAMMED, Khalid Shaikh (také znám jako ALI, Salem; BIN KHALID, Fahd bin Adballah; HENIN, Ashraf Refaat Nabith; WADOOD, Khalid Adbul), narozen dne 14.4.1965 nebo 1.3.1964 v Pákistánu; cestovní pas č. 488555

                           18.

                           MOKTARI, Fateh (také znám jako Ferdi Omar), narozen dne 26.12.1974 v Hussein Dey (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           19.

                           MUGHNIYAH, Imad Fa'iz (také znám jako MUGHNIYAH, Imad Fayiz), vyšší důstojník zpravodajských služeb hnutí HIZBALLÁH, narozen dne 7.12.1962 v Tayr Dibbě v Libanonu, cestovní pas č. 432298 (Libanon)

                           20.

                           NOUARA, Farid, narozen dne 25.11.1973 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           21.

                           RESSOUS, Hoari (také znám jako Hallasa Farid), narozen dne 11.9.1968 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           22.

                           SEDKAOUI, Noureddine (také znám jako Nounou), narozen dne 23.6.1963 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           23.

                           SELMANI, Abdelghani (také znám jako Gano), narozen dne 14.6.1974 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           24.

                           SENOUCI, Sofiane, narozen dne 15.4.1971 v Hussein Dey (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

                           25.

                           SISON, Jose Maria (také znám jako Armando Liwanag; Joma, vůdce Komunistické strany Filipín včetně NPA), narozen dne 8.2.1939 v Cabugao, Filipíny

                           26.

                           TINGUALI, Mohammed (také znám jako Mouh di Kouba), narozen dne 21.4.1964 v Blida (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hijra)

               2.

               SKUPINY A SUBJEKTY:

                           1.

                           Abu Nidal Organisation (ANO), (také známa jako Revoluční rada Fatáhu, Arabské revoluční brigády, Černé září a Revoluční organizace socialistických muslimů)

                           2.

                           Brigáda mučedníků Al Aksá

                           3.

                           Al-Aqsa e.V.

                           4.

                           Al-Takfir a Al-Hijra

                           5.

                           Aum Shinrikyo/Óm Šinrinkjó (také známa jako AUM, Aum nejvyšší pravda, Aleph)

                           6.

                           Babbar Khalsa

                           7.

                           Komunistická strana Filipín včetně New Peoples Army (NPA) – Nové lidové armády (Filipíny) spojené se Sisonem José Mariou C. (také znám jako Armando Liwanag; Joma, vůdce Komunistické strany Filipín včetně NPA)

                           8.

                           Gama'a al-Islamiyya (Islámská skupina) (také známa jako Al-Gama'a al-Islamiyya, IG)

                           9.

                           Fronta islámských bojovníků Velkého východu (IBDA-C)

                           10.

                           Hamás (včetně Hamás-Izz al-Din al-Qassem)

                           11.

                           Hizb al-Mudžáhidín (HM)

                           12.

                           Nadace Svaté země pro obnovu a rozvoj

                           13.

                           International Sikh Youth Federation (ISYF) – Mezinárodní federace sikhské mládeže

                           14.

                           Kahane Chai (Kach)

                           15.

                           Kurdská strana pracujících (PKK), (také známa jako KADEK; KONGRA-GEL)

                           16.

                           Mujahedin-e Khalq Organisation (MEK nebo MKO) (kromě National Council of Resistance of Iran – Národní rady odporu Íránu (NCRI)) (také známa jako The National Liberation Army of Iran – Národně osvobozenecká armáda Íránu (NLA, militantní křídlo MEK), People's Mujahidin of Iran (PMOI) – Mudžáhidové íránského lidu, Muslim Iranian Student's Society – Muslimská společnost íránských studentů)

                           17.

                           Národně osvobozenecká armáda (Ejército de Liberación Nacional)

                           18.

                           Palestine Liberation Front (PLF) – Palestinská fronta osvobození

                           19.

                           Palestinský islámský džihád (PIJ)

                           20.

                           Popular Front for the Liberation of Palestine (PFLP) – Lidová fronta za osvobození Palestiny

                           21.

                           Popular Front for the Liberation of Palestine – General Command – Vrchní velitelství Lidové fronty za osvobození Palestiny (také známo jako PFLP-General Command, PFLP-GC)

                           22.

                           Fuerzas armadas revolucionarias de Columbia/Revoluční ozbrojené síly Kolumbie (FARC)

                           23.

                           Revoluční lidově osvobozenecká armáda/fronta/strana (DHKP/C), (také známa jako Devrimci Sol (Revoluční levice), Dev Sol)

                           24.

                           Světlá stezka (SL) (Sendero Luminoso)

                           25.

                           Stichting Al Aqsa (nadace Al Aksá) (také známa jako Stichting Al Aqsa Nederland; Al Aqsa Nederland)

                           26.

                           Spojené síly/skupiny pro sebeobranu Kolumbie (AUC) (Autodefensas Unidas de Colombia).

         Článek 2
   Rozhodnutí 2005/722/ES se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Nabývá účinku dnem zveřejnění.

      V Bruselu dne 29. listopadu 2005.

            Za Radu

         A. JOHNSON

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 70. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 1207/2005 (Úř. věst. L 197, 28.7.2005, s. 16).

      (2)  Úř. věst. L 272, 18.10.2005, s. 15.


title: 2010/107/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/107/SZBP ze dne 22. února 2010 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě

text:
               23.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 46/8

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/107/SZBP
   ze dne 22. února 2010
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 21. července 2003 přijala Rada společnou akci 2003/537/SZBP (1) o jmenování pana Marca OTTEHO zvláštním zástupcem Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě.

               (2)

               Dne 16. února 2009 přijala Rada společnou akci 2009/136/SZBP (2), kterou se mění a prodlužuje mandát zvláštního zástupce Unie do 28. února 2010.

               (3)

               Mandát zvláštního zástupce Unie by měl být prodloužen do 31. srpna 2010. Po vstupu v platnost rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost může však být na doporučení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku mandát zvláštního zástupce Unie ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.

               (4)

               Zvláštní zástupce Unie bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit cíle společné zahraniční a bezpečnostní politiky stanovené v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Marca OTTEHO jako zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě se prodlužuje do 31. srpna 2010. Po vstupu v platnost rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost může však být na doporučení vysoké představitelky mandát zvláštního zástupce Unie ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.
   Článek 2
   Cíle politiky
   1.   Mandát zvláštního zástupce Unie vychází z cílů politiky Unie týkající se mírového procesu na Blízkém východě.
   2.   Tyto cíle zahrnují

               a)

               dvoustátní řešení, kdy budou Izrael a demokratický, životaschopný, mírový a svrchovaný palestinský stát existovat bok po boku v bezpečných a uznávaných hranicích a těšit se normálním vztahům se svými sousedy v souladu s rezolucemi Rady bezpečnosti OSN 242 (1967), 338 (1973), 1397 (2002) a 1402 (2002) a se zásadami Madridské konference;

               b)

               řešení izraelsko-syrské a izraelsko-libanonské otázky;

               c)

               uspokojivé řešení složité otázky Jeruzaléma a spravedlivé, životaschopné a dohodnuté řešení problému palestinských uprchlíků;

               d)

               sledování annapolského procesu ke konečné dohodě o právním postavení a k vytvoření palestinského státu, včetně posílení úlohy Kvartetu pro Blízký východ jako ručitele cestovní mapy, zejména s cílem sledovat dodržování povinností, které pro obě strany vyplývají z cestovní mapy, a v souladu se všemi mezinárodními snahami o nastolení úplného arabsko-izraelského míru;

               e)

               zavedení udržitelných a účinných opatření v oblasti policejní práce v souladu s nejlepšími mezinárodními normami při zajištění vlastní odpovědnosti palestinské strany, ve spolupráci s programy Unie pro oblast budování institucí, jakož i s dalším mezinárodním úsilím v širších souvislostech bezpečnostního sektoru, včetně reformy trestního soudnictví;

               f)

               znovuotevření hraničních přechodů v Gaze včetně hraničního přechodu Rafáh, nejenom za účelem zajištění humanitárních potřeb obyvatelstva, a zajištění přítomnosti třetí strany na hraničním přechodu Rafáh, je-li schválena oběma stranami, v součinnosti s úsilím Unie v oblasti budování institucí.

         3.   Tyto cíle vycházejí z odhodlání Unie

               a)

               spolupracovat se stranami a s partnery v mezinárodním společenství, zejména v rámci Kvarteta pro Blízký východ, s cílem využít všech příležitostí k prosazování míru a uspokojivé budoucnosti pro všechny obyvatele oblasti;

               b)

               být i nadále nápomocna při politické a správní reformě, volebním procesu a bezpečnostních reformách v Palestině;

               c)

               plně přispívat k budování míru a k obnově palestinského hospodářství jako nedílné součásti rozvoje oblasti.

         4.   Zvláštní zástupce Unie podporuje činnost vysoké představitelky v dané oblasti, a to i v rámci Kvarteta pro Blízký východ.
   Článek 3
   Mandát
   K dosažení cílů politiky se zvláštnímu zástupci Unie uděluje mandát

               a)

               poskytovat aktivní a účinný příspěvek Unie k činnostem a iniciativám vedoucím ke konečnému urovnání izraelsko-palestinského konfliktu a izraelsko-syrského a izraelsko-libanonského konfliktu;

               b)

               usnadňovat a udržovat úzké styky se všemi stranami mírového procesu na Blízkém východě, ostatními zeměmi oblasti, členy Kvarteta pro Blízký východ a dalšími dotčenými zeměmi, s OSN a dalšími dotčenými mezinárodními organizacemi za účelem vzájemné spolupráce při posilování mírového procesu;

               c)

               zajišťovat trvalou přítomnost Unie na daném území a na příslušných mezinárodních fórech a přispívat k řešení krizí a jejich předcházení;

               d)

               sledovat a podporovat mírová jednání mezi stranami a případně poskytovat poradenství a zprostředkovatelskou pomoc Unie;

               e)

               pokud je o to požádán, přispívat k plnění mezinárodních dohod dosažených mezi stranami a navazovat s nimi diplomatická jednání v případě nedodržení podmínek uvedených dohod;

               f)

               věnovat zvláštní pozornost faktorům, které mají dopad na regionální rozměr mírového procesu na Blízkém východě;

               g)

               vést konstruktivní jednání se signatáři dohod v rámci mírového procesu za účelem podpory dodržování základních norem demokracie, včetně dodržování lidských práv a právního státu;

               h)

               přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv a obecných zásad Unie týkajících se lidských práv, zejména co se týče žen a dětí v oblastech zasažených konfliktem, a to především sledováním vývoje v tomto směru a reakcí na něj;

               i)

               podávat zprávy o možnostech zásahu Unie do mírového procesu a o nejlepším způsobu provádění iniciativ Unie a nepřetržitého úsilí Unie souvisejícího s mírovým procesem na Blízkém východě, jako je příspěvek Unie k palestinským reformám, a včetně politických aspektů příslušných rozvojových projektů Unie;

               j)

               sledovat činnost obou stran při provádění cestovní mapy a v otázkách, které by mohly ohrozit výsledek jednání o trvalém statusu, s cílem umožnit Kvartetu pro Blízký východ lépe posoudit dodržování podmínek stranami;

               k)

               zapojit se do širší spolupráce na reformě bezpečnostního sektoru ve spolupráci s Evropskou komisí a s bezpečnostním koordinátorem USA a usnadňovat spolupráci v bezpečnostních otázkách se všemi významnými činiteli;

               l)

               přispívat k lepšímu porozumění úlohy Unie jako jedné z organizací ovlivňujících veřejné mínění v oblasti.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce Unie odpovídá za provádění mandátu z pověření vysoké představitelky.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem Unie výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce Unie hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci Unie strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž by byly dotčeny pravomoci vysoké představitelky.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce Unie v období od 1. března 2010 do 31. srpna 2010 činí 730 000 EUR.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou způsobilé ode dne 1. března 2010. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými pro souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů podléhá smlouvě mezi zvláštním zástupcem Unie a Komisí. Zvláštní zástupce Unie je za veškeré výdaje odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce Unie za sestavení svého týmu. Tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce Unie neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy a orgány Unie mohou navrhnout vyslání personálu, který by pracoval se zvláštním zástupcem Unie. Plat personálu vyslaného členským státem nebo orgánem Unie ke zvláštnímu zástupci Unie hradí dotyčný členský stát nebo dotyčný orgán Unie. Ke zvláštnímu zástupci Unie mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do generálního sekretariátu Rady. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu nebo orgánu Unie a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce Unie.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce Unie a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce Unie a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou stranou nebo stranami. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce Unie a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (3), zejména při nakládání s utajovanými informacemi EU.
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce Unie přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Delegace Unie nebo členské státy poskytují v dané oblasti případnou logistickou podporu.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce Unie v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v zeměpisné oblasti své působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že

               a)

               vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi na základě pokynů generálního sekretariátu Rady, zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a zahrnující pohotovostní a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro danou oblast mise generálním sekretariátem Rady;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává vysoké představitelce, Radě a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zpráv v polovině období a zpráv o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce Unie pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysoké představitelce a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce Unie podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na základě doporučení vysoké představitelky nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce Unie podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce Unie podporuje celkovou politickou koordinaci Unie. Pomáhá zajišťovat, že všechny nástroje Unie jsou na místě uplatňovány soudržným způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce Unie jsou koordinovány s činnostmi Komise a případně i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Unie působících v oblasti. Zvláštní zástupce Unie pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucím delegace Unie a vedoucími misí členských států. Všichni se vynasnaží být zvláštnímu zástupci Unie co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce Unie poskytuje vedoucímu policejní mise Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS) a vedoucímu mise Evropské unie pro pomoc na hranicích na hraničním přechodu Rafáh (EU BAM Rafah) vedení v otázkách místní politické situace. Zvláštní zástupce Unie a civilní velitel operace se podle potřeby vzájemně konzultují. Zvláštní zástupce Unie rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
   Článek 13
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v oblasti podléhají pravidelnému přezkumu. Na konci svého mandátu předloží zvláštní zástupce Unie vysoké představitelce, Radě a Komisi zprávu o provádění mandátu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. března 2010.
   Článek 15
   Zveřejnění
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 22. února 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 184, 23.7.2003, s. 45.

      (2)  Úř. věst. L 46, 17.2.2009, s. 65.

      (3)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.