title: Rozhodnutí Rady ze dne 10. listopadu 2009 o uzavření dohody ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé

text:
               14.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 328/20

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 10. listopadu 2009
   o uzavření dohody ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé
   (2010/771/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. února 2006 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s partnery z oblasti Středomoří za účelem zavedení mechanismu pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení.

               (2)

               Jednání vedla Komise za konzultace s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.

               (3)

               Komise ukončila jednání o dohodě ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé (1).

               (4)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé, se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu ve formě protokolu zavazující Společenství.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2009.

            Za Radu

            předseda

         A. BORG

      (1)  Úř. věst. L 143, 30.5.2006, s. 2.
   PŘEKLAD
   Společné prohlášení
   Evropské unie a Libanonské republiky
   u příležitosti podpisu dohody ve formě Protokolu, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé
   V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 Evropská unie nahradila Evropské společenství a stala se jeho nástupkyní a od uvedeného dne vykonává všechna jeho práva a povinnosti.
   Odkazy na „Evropské společenství“ ve znění výše uvedené dohody, která byla dnes podepsána, je proto třeba ve vhodných případech považovat za odkazy na „Evropskou unii“.

      V Bruselu dne 11. listopadu 2010.

         Za Evropskou unii

         Za Libanonskou republiku

    ---documentbreak---

               14.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 328/21

         PROTOKOL
   mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
   dále jen „Společenství“,
   na jedné straně a
   LIBANONSKÁ REPUBLIKA,
   dále jen „Libanon“,
   na straně druhé
   SE DOHODLY TAKTO:
   KAPITOLA I

      CÍL A OBLAST PŮSOBNOSTI

   Článek 1
   Cíl
   Cílem tohoto protokolu je předcházet sporům obchodní povahy mezi stranami a urovnávat je za účelem dosažení pokud možno oboustranně přijatelného řešení.
   Článek 2
   Uplatňování protokolu
   Tento protokol se vztahuje na jakýkoli spor o výklad a použití hlavy II (s výjimkou článků 23, 24 a 25) Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení“), není-li výslovně stanoveno jinak (1). Článek 82 dohody o přidružení se použije na spory o výklad a použití jiných ustanovení uvedené dohody.
   KAPITOLA II

      KONZULTACE A MEDIACE

   Článek 3
   Konzultace
   1.   Strany se snaží veškeré spory o výklad a použití ustanovení uvedených v článku 2 řešit v dobré víře konzultacemi v Radě přidružení s cílem dohodnout se na rychlém, nestranném a oboustranně přijatelném řešení.
   2.   Strana, která si přeje zahájit konzultaci, podá druhé straně a v kopii podvýboru pro průmysl, obchod a služby písemnou žádost, ve které uvede všechna sporná opatření a ustanovení dohody o přidružení, jež považuje za použitelná.
   3.   Konzultace se uskuteční do třiceti dnů ode dne obdržení žádosti a probíhají na území strany, jíž je žádost o konzultace směřována, pokud se strany nedohodnou jinak. Konzultace se považují za ukončené do šedesáti dnů ode dne obdržení žádosti, pokud se strany nedohodnou, že budou v konzultacích pokračovat. Konzultace, a zejména veškeré informace zveřejněné a postoje zaujaté stranami během těchto řízení, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
   4.   V naléhavých situacích, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, se konzultace zahájí do patnácti dnů ode dne obdržení žádosti a považují se za ukončené do třiceti dnů ode dne obdržení žádosti.
   5.   Pokud strana, jíž je žádost směřována, neodpoví do deseti pracovních dnů ode dne jejího obdržení nebo pokud se konzultace neuskuteční ve lhůtách stanovených v odstavci 3 nebo 4 anebo pokud se konzultace uskutečnily bez dosažení oboustranně přijatelného řešení, může žádající strana požádat o ustavení rozhodčího soudu podle článku 5.
   Článek 4
   Mediace
   1.   Pokud nelze na základě konzultací dosáhnout oboustranně přijatelného řešení, mohou strany po vzájemné dohodě využít služeb mediátora. Žádost o mediaci musí být předložena písemně podvýboru pro průmysl, obchod a služby s uvedením opatření, které bylo předmětem konzultací, a vzájemně dohodnutého mandátu pro mediaci. Každá strana žádosti o mediaci s porozuměním posoudí.
   2.   Nedohodnou-li se strany na osobě mediátora do pěti pracovních dnů od data obdržení žádosti o mediaci, vyberou předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci mediátora losem z osob, které jsou uvedeny na seznamech sestavených podle článku 19 a které nejsou státními příslušníky ani jedné ze stran. Výběr se provede do deseti pracovních dnů ode dne obdržení žádosti o mediaci. Mediátor do třiceti dnů od svého jmenování svolá jednání s účastníky sporu. Strany předloží mediátorovi veškeré podklady nejpozději patnáct dnů před setkáním a mediátor si může vyžádat další informace od stran nebo od znalců nebo technických poradců, pokud to považuje za nezbytné. Takto získané informace musí být sděleny oběma stranám a předloženy jim k vyjádření. Mediátor vydá stanovisko do čtyřiceti pěti dnů od svého výběru.
   3.   Stanovisko mediátora může obsahovat doporučení pro urovnání sporu k opatřením, která jsou v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Stanovisko mediátora není závazné.
   4.   Lhůty uvedené v odstavci 2 mohou strany vzájemnou dohodou změnit. Tyto lhůty může změnit také mediátor na žádost některé ze stran nebo z vlastního podnětu s ohledem na konkrétní obtíže dotčené strany a na složitost případu.
   5.   Vlastní mediace, a zejména stanovisko prostředníka, veškeré informace zveřejněné a postoje zaujaté stranami během těchto řízení, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčeny práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
   6.   Na základě dohody stran může mediační řízení pokračovat v průběhu rozhodčího řízení.
   7.   Mediátora lze změnit pouze z důvodů uvedených v bodech 17 až 20 jednacího řádu a v souladu s postupy uvedenými tamtéž.
   KAPITOLA III

      ŘÍZENÍ O UROVNÁNÍ SPORU

      ODDÍL I

         Rozhodčí řízení

   Článek 5
   Zahájení rozhodčího řízení
   1.   Pokud se stranám nepodaří urovnat spor konzultacemi podle článku 3 ani mediací podle článku 4, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího soudu.
   2.   Písemná žádost o ustavení rozhodčího soudu se zašle žalované straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Žalující strana ve své žádosti uvede konkrétní sporné opatření a vysvětlí, jakým způsobem toto opatření porušuje ustanovení uvedená v článku 2. O ustavení rozhodčího soudu se požádá nejpozději osmnáct měsíců ode dne obdržení žádosti o konzultace, aniž je dotčeno právo žalující strany požádat v budoucnu o nové konzultace ke stejné záležitosti.
   Článek 6
   Ustavení rozhodčího soudu
   1.   Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců.
   2.   Do deseti pracovních dnů ode dne, kdy žalovaná strana obdrží žádost o ustavení rozhodčího soudu, zahájí strany konzultace s cílem dosáhnout dohody ohledně složení rozhodčího soudu.
   3.   Pokud strany nejsou schopny dohodnout se na jeho složení ve lhůtě stanovené v odstavci 2, může kterákoli strana požádat předsedy podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupce, aby byli všichni tři členové vybráni losem ze seznamu sestaveného podle článku 19, a to jedna osoba z osob navržených žalující stranou, jedna osoba z osob navržených žalovanou stranou a jedna osoba z osob, které obě strany navrhly na funkci předsedy. V případě, že se strany dohodnou na jednom či dvou členech rozhodčího soudu, zbývající člen či členové se vyberou stejným postupem.
   4.   Předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci vyberou rozhodce do pěti pracovních dnů od podání žádosti podle odstavce 3.
   5.   Rozhodčí soud je ustaven dnem, kdy jsou vybráni všichni tři rozhodci.
   6.   Rozhodce lze změnit pouze z důvodů uvedených v bodech 17 až 20 jednacího řádu a v souladu s postupy uvedenými tamtéž.
   Článek 7
   Průběžná zpráva soudu
   Rozhodčí soud předloží stranám průběžnou zprávu rozebírající zjištěné skutečnosti, použitelnost příslušných ustanovení a základní zdůvodnění zjištění a učiněných doporučení do sto dvaceti dnů ode dne svého ustavení. Kterákoli ze stran může rozhodčí soud do patnácti dnů od tohoto předložení písemně požádat o přezkoumání určitého aspektu prozatímní zprávy. Závěry konečné zprávy soudu obsahují posouzení argumentů vznesených v průběhu fáze prozatímního přezkumu.
   Článek 8
   Rozhodnutí rozhodčího soudu
   1.   Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do sto padesáti dnů ode dne svého ustavení. Pokud předseda rozhodčího soudu usoudí, že tuto lhůtu nelze dodržet, uvědomí o tom písemně strany a podvýbor pro průmysl, obchod a služby s uvedením důvodů zpoždění a dne předpokládaného dokončení práce soudu. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě oznámeno později než sto osmdesát dnů po jeho ustavení.
   2.   V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vyvine rozhodčí soud veškeré úsilí, aby rozhodnutí oznámil do sedmdesáti pěti dnů ode dne svého ustavení. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě učiněno později než devadesát dnů po jeho ustavení. Rozhodčí soud vydá předběžné rozhodnutí do deseti dnů ode dne svého ustavení, pokud se domnívá, že jde o naléhavý případ.
   3.   Rozhodčí soud na žádost kterékoli ze stran kdykoli pozastaví práci na dobu nepřesahující dvanáct měsíců a na konci tohoto dohodnutého období na žádost žalující strany práci obnoví. Pokud žalující strana nepožádá, aby rozhodčí soud obnovil práci, před koncem dohodnuté doby pozastavení, rozhodčí řízení končí. Pozastavením a ukončením práce rozhodčího soudu nejsou dotčena práva kterékoli ze stran na další řízení týkající se stejné věci.

      ODDÍL II

         Provedení rozhodnutí

   Článek 9
   Provedení rozhodnutí rozhodčího soudu
   Každá strana přijme veškerá opatření nezbytná k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu a strany usilují o dohodu o přiměřené lhůtě k provedení tohoto rozhodnutí.
   Článek 10
   Přiměřená lhůta k provedení rozhodnutí
   1.   Do třiceti dnů od obdržení oznámení o rozhodnutí rozhodčího soudu stranami sdělí žalovaná strana žalující straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby, jakou dobu potřebuje k provedení rozhodnutí (dále jen „přiměřená lhůta“), není-li je možné provést okamžitě.
   2.   Pokud se strany nemohou dohodnout na přiměřené lhůtě k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu, požádá žalující strana do dvaceti dnů od obdržení oznámení učiněného žalovanou stranou podle odstavce 1 písemně rozhodčí soud, aby délku přiměřené lhůty určil. Tuto žádost současně oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do třiceti dnů ode dne podání žádosti.
   3.   Přiměřenou lhůtu lze vzájemnou dohodou stran prodloužit.
   Článek 11
   Přezkum opatření přijatých k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu
   1.   Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím přiměřené lhůty veškerá opatření, která musí přijmout k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu.
   2.   Pokud se strany nemohou dohodnout ohledně existence opatření oznámeného podle odstavce 1 nebo jeho souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, může žalující strana písemně požádat rozhodčí soud o rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí obsahovat konkrétní sporná opatření a vysvětlovat, jakým způsobem je toto opatření v rozporu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí do devadesáti dnů od podání žádosti. V naléhavých případech, zejména těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vydá rozhodčí soud rozhodnutí do čtyřiceti pěti dnů od podání žádosti.
   Článek 12
   Dočasná nápravná opatření v případě neprovedení rozhodnutí
   1.   Pokud žalovaná strana neoznámí opatření přijaté k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu před uplynutím přiměřené lhůty nebo pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření oznámené podle čl. 11 odst. 1 je v rozporu s povinnostmi dotyčné strany podle ustanovení uvedených v článku 2, žalovaná strana na případnou žádost žalující strany předloží nabídku dočasného vyrovnání.
   2.   Pokud do třiceti dnů po uplynutí přiměřené lhůty není dosaženo dohody ohledně vyrovnání nebo je oznámeno rozhodnutí rozhodčího soudu podle článku 11, že opatření přijaté k provedení rozhodnutí není v souladu s ustanoveními uvedenými s článku 2, je žalující strana oprávněna po oznámení druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby pozastavit provádění závazků vyplývajících z ustanovení uvedených v článku 2 na úrovni odpovídající zrušení nebo zmenšení výhod způsobenému tímto porušením. Žalující strana může uplatňovat pozastavení po dobu deseti dnů ode dne obdržení oznámení žalované strany, pokud žalovaná strana nepožádala o rozhodčí řízení podle odstavce 3.
   3.   Domnívá-li se žalovaná strana, že úroveň pozastavení není úměrná zrušení nebo zmenšení způsobenému tímto porušením, může písemně požádat rozhodčí soud o přijetí rozhodnutí v této věci. Tuto žádost oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím lhůty deseti pracovních dnů uvedené v odstavci 2. Rozhodčí soud, případně s přihlédnutím ke znaleckému posudku, oznámí své rozhodnutí o úrovni pozastavení závazků stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do třiceti dnů ode dne pozastavení závazků. Závazky nesmějí být pozastaveny, dokud rozhodčí soud nevydá rozhodnutí, a všechna pozastavení musí být v souladu s rozhodnutím rozhodčího soudu.
   4.   Pozastavení závazků je dočasné a uplatňuje se pouze do doby, než je opatření, které není v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, zrušeno či změněno tak, aby bylo v souladu s těmito ustanoveními, jak stanoví článek 13, nebo dokud se strany nedohodnou na urovnání sporu.
   Článek 13
   Přezkum opatření k provedení rozhodnutí přijatých po pozastavení závazků
   1.   Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby veškerá opatření, která přijala k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu, a žádost o to, aby žalující strana ukončila pozastavení závazků.
   2.   Pokud strany nedospějí k dohodě ohledně slučitelnosti oznámeného opatření s ustanoveními uvedenými v článku 2 do třiceti dnů ode dne obdržení oznámení, požádá žalující strana písemně rozhodčí soud o přijetí rozhodnutí v této věci. Tuto žádost oznámí současně druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do čtyřiceti pěti dnů ode dne podání žádostí. Pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření přijaté k provedení rozhodnutí je v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, pozastavení závazků se ukončí.

      ODDÍL III

         Společná ustanovení

   Článek 14
   Oboustranně přijatelné řešení
   Strany si mohou kdykoliv sjednat oboustranně přijatelné řešení sporu podle tohoto protokolu. Uvědomí o tom podvýbor pro průmysl, obchod a služby a rozhodčí soud. Po oznámení oboustranně přijatelného řešení rozhodčí soud ukončí svou práci a řízení končí.
   Článek 15
   Jednací řád
   1.   Řízení o urovnání sporu podle kapitoly III tohoto protokolu se řídí jednacím řádem připojeným k tomuto protokolu.
   2.   Veškerá jednání rozhodčího soudu jsou v souladu s jednacím řádem veřejná, pokud se strany nedohodnou jinak.
   Článek 16
   Informace a technické poradenství
   1.   Na žádost strany nebo z vlastního podnětu si může rozhodčí soud vyžádat jakékoli informace z jakéhokoli zdroje, včetně od stran, pokud to považuje pro účely rozhodčího řízení za potřebné. Rozhodčí soud má zejména právo vyžádat si znalecký posudek, považuje-li to za nezbytné. Rozhodčí soud konzultuje výběr znalců se stranami. Není vázán názorem stran na tyto znalce. Informace získané tímto způsobem musí být sděleny každé ze stran a předloženy jim k vyjádření.
   2.   Fyzické nebo právnické osoby usazené na území stran se zájmem na řízení jsou oprávněny předložit rozhodčímu soudu informace (jako amici curiae) za podmínek stanovených v jednacím řádu. Tyto informace se smějí týkat pouze věcné stránky sporu a nikoli právních otázek.
   Článek 17
   Pravidla výkladu
   Rozhodčí soud vykládá ustanovení uvedená v článku 2 podle obvyklých pravidel výkladu mezinárodního práva veřejného, včetně pravidel Vídeňské úmluvy o smluvním právu. Rozhodnutím rozhodčího soudu nelze rozšířit ani omezit práva a povinnosti stanovené v ustanoveních uvedených v článku 2.
   Článek 18
   Rozhodování rozhodčího soudu
   1.   Rozhodčí soud se snaží rozhodnutí dosáhnout společnou dohodou. Pokud však není k rozhodnutí možné takto dospět, rozhodne o předmětu sporu většinovým hlasováním.
   2.   Rozhodnutí rozhodčího soudu je závazné pro strany a nezakládá práva ani povinnosti pro fyzické nebo právnické osoby. Rozhodnutí musí obsahovat zjištěný skutkový stav, použitelnost příslušných ustanovení dohody o přidružení a základní odůvodnění zjištění a učiněných závěrů. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby zveřejní celé rozhodnutí rozhodčího soudu, pokud se nerozhodne jinak v zájmu zajištění důvěrnosti důvěrných obchodních informací.
   KAPITOLA IV

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 19
   Seznamy rozhodců
   1.   Podvýbor pro průmysl, obchod a služby do šesti měsíců od vstupu tohoto protokolu v platnost sestaví seznam nejméně patnácti osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců. Každá ze stran může jako rozhodce navrhnout nejméně pět osob. Obě strany rovněž vyberou alespoň pět osob, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího soudu. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby odpovídá za udržování seznamu na výše uvedené úrovni.
   2.   Rozhodci musí mít odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu. Musí být nezávislí, zastávat tuto funkci jako soukromé osoby a nejednat podle pokynů žádné organizace nebo vlády, ani nesmí být spojeni s vládou žádné ze stran a musí jednat v souladu s kodexem chování přiloženým k tomuto protokolu.
   3.   Podvýbor pro průmysl, obchod a služby může sestavit další seznamy nejméně patnácti osob s odborným znalostmi v oborech, kterých se dohoda o přidružení týká, nebo zkušeností v oblasti mediace. Použije-li se postup výběru podle čl. 6 odst. 2, smějí předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby se souhlasem stran použít takový oborový seznam.
   Článek 20
   Vztah k závazkům WTO
   1.   Využitím ustanovení tohoto protokolu o urovnávání sporů není dotčeno žádné opatření v rámci WTO, včetně opatření pro urovnávání sporů.
   2.   Avšak pokud některá ze stran ve vztahu ke konkrétnímu opatření zahájila řízení o urovnání sporu buď podle tohoto protokolu, nebo podle Dohody o WTO, nesmí zahájit řízení o urovnání téhož sporu v rámci druhého z těchto fór, dokud není ukončeno první řízení. Dále strana nesmí požádat o řešení porušení závazku, který je totožný v rámci dohody o přidružení a v rámci Dohody o WTO, na obou fórech. V takovém případě po zahájení řízení o urovnání sporu nepožádá žádná ze stran o řešení porušení téhož závazku v rámci druhé dohody před druhým fórem, ledaže by zvolené fórum o žádosti nerozhodlo z procesních nebo jurisdikčních důvodů.
   3.   Pro účely odstavce 2 se:

               —

               řízení o urovnání sporu podle Dohody o WTO považuje za zahájené žádostí strany o ustavení soudu podle článku 6 Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů WTO a za ukončené okamžikem, kdy orgán pro urovnávání sporů přijme zprávu soudu nebo případně zprávu odvolacího orgánu podle článku 16 a čl. 17 odst. 14 uvedeného ujednání,

               —

               řízení o urovnání sporu podle tohoto protokolu považuje za zahájené žádostí strany o ustavení rozhodčího soudu podle čl. 5 odst. 1 a za ukončené okamžikem, kdy rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby podle článku 8.

         4.   Tento protokol nebrání žádné straně v uplatnění pozastavení závazků schválených orgánem pro urovnávání sporů WTO. Dohoda o WTO se nepoužije s cílem zabránit jedné ze stran v pozastavení závazků podle tohoto protokolu.
   Článek 21
   Lhůty
   1.   Všechny lhůty stanovené v tomto protokolu, včetně lhůt pro oznamování rozhodnutí rozhodčích soudů, se počítají v kalendářních dnech ode dne následujícího po opatření nebo skutečnosti, které se týkají, není-li stanoveno jinak.
   2.   Veškeré lhůty stanovené v tomto protokolu mohou být změněny vzájemnou dohodou stran. Strany s porozuměním posuzují žádosti o prodloužení jakékoli lhůty z důvodu obtíží, jimž čelí některá ze stran při plnění postupů podle tohoto protokolu. Na žádost některé ze stran může rozhodčí soud změnit lhůty platné pro řízení, přičemž zohlední různou úroveň rozvoje stran.
   Článek 22
   Revize a změna protokolu
   1.   Rada přidružení může kdykoli posoudit provádění tohoto protokolu a jeho příloh za účelem rozhodnutí o jejich pokračování, změně nebo ukončení.
   2.   Rada přidružení může rozhodnout o změně tohoto protokolu a jeho příloh. Každá změna může být podmíněna dodržením povinností, které ukládá vnitřní právo platné pro každou ze stran.
   Článek 23
   Vstup v platnost
   Strany schválí tento protokol podle vlastních schvalovacích postupů. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, ke kterému si strany vzájemně oznámí, že postupy zmíněné v tomto článku byly dokončeny.

      V Bruselu dne 11. listopadu 2010 ve dvojím vyhotovení v jazycích anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā
         Europos Sajungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Релублика Ливан
         Por la República Libanesa
         Za Libanonskou republiku
         For Den Libanesiske Republik
         Für die Libanesische Republik
         Liibanoni Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Λιβάνου
         For the Republic of Lebanon
         Pour la République libanaise
         Per la Repubblica libanese
         Libānas Republikas vārdā
         Libano Respublikos vardu
         A Libanoni Köztársaság részéről
         Għar-repubblika tal-Libanu
         Voor de Republiek Libanon
         W imieniu Republiki Libańskiej
         Pela República do Líbano
         Pentru Republica Libaneză
         Za Libanonskú republiku
         Za Republiko Libanon
         Libanonin tasavallan puolesta
         För Republiken Libanon

      (1)  Tímto protokolem není dotčen článek 33 Protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce.
   PŘÍLOHY

               PŘÍLOHA I

               :

                  JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ

               PŘÍLOHA II

               :

                  KODEX JEDNÁNÍ PRO ČLENY ROZHODČÍCH TRIBUNÁLŮ A PROSTŘEDNÍKY


title: Rozhodnutí Předsednictva ze dne 4. května 2009 ohledně předpisů Evropského parlamentu pro jazykové kurzy a kurzy výpočetní techniky pro poslance

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/5

      ROZHODNUTÍ PŘEDSEDNICTVA

   ze dne 4. května 2009
   ohledně předpisů Evropského parlamentu pro jazykové kurzy a kurzy výpočetní techniky pro poslance
   2009/C 204/03
   PŘEDSEDNICTVO EVROPSKÉHO PARLAMENTU,
   s ohledem na statut poslanců Evropského parlamentu (1), a zejména na články 20 a 22 tohoto statutu,
   s ohledem na prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (dále jen PO) (2), a zejména na články 44 a 74 těchto PO,
   s ohledem na článek 8 a čl. 22 odst. 2 jednacího řádu Evropského parlamentu,
   vzhledem k tomu, že ustanovení pravidel pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu (3), a zejména článek 22 a následující články těchto pravidel, které se týkají jazykových kurzů a kurzů výpočetní techniky pro poslance, přestávají platit v den, kdy vstoupí v platnost statut poslanců Evropského parlamentu, a že je tedy třeba stanovit v této oblasti nové předpisy,
   ROZHODLO:
   ODDÍL 1

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   Zásady a definice
   1.   Podle čl. 44 odst. 1 PO mohou poslanci navštěvovat jazykové kurzy a kurzy výpočetní techniky pořádané Evropským parlamentem nebo subjektem oprávněným k výuce za podmínek uvedených v těchto předpisech. Poslanci mají nárok na úhradu skutečně vynaložených nákladů na jazykový kurz nebo kurz výpočetní techniky, a to za dodržení níže uvedených omezení a podmínek.
   2.   Subjektem oprávněným k výuce se rozumí škola, institut, nebo samostatně výdělečně činný učitel/lektor, jehož kvalifikace odpovídá vnitrostátním právním předpisům pro výuku jazyků nebo pro výuku práce s počítačovými aplikacemi, podle výběru poslance.
   Článek 2
   Úhrada kurzovného
   1.   Úhrada kurzovného včetně případného zápisného nesmí překročit částku 5 000 EUR ročně u jazykových kurzů a 1 500 EUR ročně u kurzů výpočetní techniky. V rámci těchto částek může být hrazeno dálkové studium nebo zakoupení materiálů pro samostudium do maximální výše 500 EUR.
   2.   V roce konání voleb, nebo pokud mandát některého poslance skončí během rozpočtového roku, se maximální částky rozdělí v poměru k době výkonu mandátu mezi odstupujícího poslance a nově zvoleného poslance. Částky přesahující stanovené limity musí být vráceny nebo získány zpět.
   Článek 3
   Podmínky úhrady
   Úhrada kurzovného, s výjimkou cestovních výdajů učitele nebo provize, se provádí na základě písemné žádosti poslance, k níž jsou přiloženy tyto doklady:

               1)

               řádně vystavená faktura na kurzovné spolu s dokladem o zaplacení celé částky, která obsahuje:

                           a)

                           jméno poslance;

                           b)

                           název, adresu a právní postavení subjektu oprávněného k výuce;

                           c)

                           cenu kurzu, přičemž kurzovné a všechny ostatní náklady musí být uvedeny samostatně;

                           d)

                           identifikační číslo plátce DPH, nebo pokud se na daný subjekt nevztahuje povinnost registrace pro účely DPH nebo platba DPH, důvod tohoto osvobození;

                           e)

                           pokud to vyžadují právní předpisy, identifikační obchodní číslo (nebo obdobné číslo) subjektu oprávněného k výuce;

               2)

               potvrzení o účasti v kurzu vydané a řádně potvrzené subjektem oprávněným k výuce, které obsahuje jméno poslance, počet hodin výuky, data a rozvrhy;

               3)

               doklad potvrzující, že dotčený subjekt je oprávněný k výuce podle čl. 1 odst. 2.

         ODDÍL 2

      JAZYKOVÉ KURZY

   Článek 4
   Jazykové kurzy pořádané Evropským parlamentem
   Poslanci mohou v prostorách Evropského parlamentu v Bruselu a ve Štrasburku navštěvovat v souladu se svým pracovním harmonogramem za cenu 40 EUR za hodinu a do výše částky stanovené v článku 2 jeden nebo více jazykových kurzů vedených učiteli, které najímá Evropský parlament pro pět nejžádanějších pracovních jazyků (angličtina, francouzština, němčina, italština a španělština).
   Článek 5
   Jiné kurzy úředních jazyků
   1.   Poslanci mohou navštěvovat kurzy úředních jazyků uvedených v článku 138 jednacího řádu Parlamentu, jazyků, v nichž jsou vypracovány platné verze smluv, a úředních jazyků oficiálně uznaných kandidátských zemí.
   2.   U těchto kurzů se poslancům hradí kurzovné do výše částky stanovené v článku 2 a za podmínek stanovených v článku 3.
   3.   Poslancům mohou být též uhrazeny cestovní výdaje a výdaje na pobyt nad rámec částky stanovené v článku 2 v případě kurzů navštěvovaných ve škole nebo institutu, pod podmínkou, že:

               a)

               škola nebo institut se nachází na evropském území (s výjimkou obvyklých pracovních míst Parlamentu a oblastí, které se zeměpisně nacházejí mimo evropský kontinent) a

               b)

               kurzy byly navštěvovány v jiném členském státě, než v tom, v němž byli poslanci zvoleni, nebo v oficiálně uznané kandidátské zemi a

               c)

               studovaný jazyk je úředním jazykem tohoto členského státu nebo této kandidátské země a

               d)

               tyto kurzy zahrnují nejméně dvacet hodin výuky celkem a čtyři vyučovací hodiny po 60 minutách nebo pět vyučovacích hodin po 45 až 50 minutách denně; kurz musí probíhat v po sobě následujících dnech, které mohou být přerušeny nejvýše dvěma dny svátků, kdy je vyučovací zařízení uzavřeno.

         4.   Cestovní výdaje na nejvýše dvě zpáteční cesty ročně jsou uhrazeny na základě článků 13, 15 a obdobně na základě článku 17 PO. Použití taxislužby nejvýše do vzdálenosti 40 km při příjezdu do místa konání kurzu nebo při odjezdu z něj je uhrazeno po předložení příslušných dokladů, v nichž je uvedena ujetá vzdálenost.
   5.   Výdaje na pobyt jsou uhrazeny na základě poloviny základní sazby příspěvku na pobyt podle čl. 24 odst. 2 PO a nejvýše na 20 dní ročně, pokud poslanec prokáže, že výdaje na ubytování skutečně vynaložil. Tuto skutečnost poslanec prokáže předložením řádně zaplacené faktury za ubytování.
   6.   Ve volebním roce se počet zpátečních cest a počet dní, za něž jsou poskytovány příspěvky, poměrně rozdělí mezi odstupujícího a nově zvoleného poslance.
   7.   Doklady týkající se cestovních výdajů a výdajů na pobyt musí být předloženy současně s doklady o kurzovném.
   Článek 6
   Kurzy jiných jazyků
   Poslanci mohou navštěvovat kurzy jiných jazyků než jazyků uvedených v čl. 5 odst. 1 pod podmínkou, že toto studium má přímý vztah k jejich oficiální parlamentní činnosti a je předem schváleno kvestorem odpovědným za odborné vzdělávání. U těchto kurzů se poslancům hradí pouze kurzovné do výše částky stanovené v článku 2 a za podmínek stanovených v článku 3.
   ODDÍL 3

      KURZY VÝPOČETNÍ TECHNIKY

   Článek 7
   Kurzy pořádané Parlamentem
   Poslanci mohou navštěvovat kurzy výpočetní techniky pořádané Parlamentem, které se týkají počítačových aplikací, jež mají poslanci v Parlamentu k dispozici.
   U těchto kurzů se poslancům nehradí kurzovné.
   Článek 8
   Jiné kurzy výpočetní techniky
   Poslanci mohou navštěvovat kurzy výpočetní techniky mimo Parlament, pokud se týkají počítačových aplikací, které používají při výkonu svého mandátu.
   U těchto kurzů se poslancům hradí pouze kurzovné do výše částky stanovené v článku 2 a za podmínek stanovených v článku 3 za předpokladu, že předloží podrobnou dokumentaci o programu navštěvovaného kurzu.
   ODDÍL 4

      DÁLKOVÉ STUDIUM A SAMOSTUDIUM

   Článek 9
   Definice
   Poslanci se mohou účastnit dálkového studia jazyků nebo výpočetní techniky, včetně on-line kurzů, nebo zakoupit materiály pro samostudium jazyků nebo výpočetní techniky.
   Článek 10
   Podmínky úhrady
   1.   V případě tohoto studia se poslancům hradí dálkové studium a/nebo cena zakoupených materiálů pro samostudium do výše částek uvedených v článku 2, s výjimkou nákladů na připojení nebo na počítačovou komunikaci.
   2.   Úhrada probíhá na základě podmínek stanovených v článku 3 a po předložení:

               a)

               podrobné dokumentace ke zvolenému dálkovému výukovému programu nebo popisu zakoupeného materiálu pro samostudium;

               b)

               v případě dálkových kurzů nebo kurzů on-line potvrzení o účasti v kurzu vydaného a řádně potvrzeného subjektem oprávněným k výuce, které obsahuje jméno poslance, počet hodin výuky, data a rozvrhy.

         ODDÍL 5

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 11
   Vstup v platnost
   Tyto předpisy vstupují v platnost po zveřejnění v Úředním věstníku ve stejný den jako statut poslanců Evropského parlamentu.

      (1)  Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 28. září 2005 o přijetí statutu poslanců Evropského parlamentu (2005/684/ES, Euratom) (Úř. věst. L 262, 7.10.2005, s. 1).

      (2)  Schválená předsednictvem EP dne 19. května 2008 a 9. června 2008 (PE 388.087/BUR/GT/REV 13).

      (3)  Doc. PE 113/166/BUR/rév. XXV/01-2209.


               19.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/199

         P7_TA(2013)0249
   Jmenování nového člena Komise
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. června 2013, kterým se schvaluje jmenování pana Nevena Mimici členem Komise (2013/0806(NLE))
   (2016/C 065/35)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na čl. 21 odst. 1 této smlouvy,

               —

               s ohledem na návrh předložený chorvatskou vládou dne 25. dubna 2013 s cílem jmenovat pana Nevena Mimici členem Komise,

               —

               s ohledem na dopis ze dne 2. května 2013, kterým konzultovala Rada Evropský parlament ve věci rozhodnutí o jmenování pana Nevena Mimici členem Komise, které má být přijato po vzájemné dohodě s předsedou Komise,

               —

               s ohledem na slyšení pana Nevena Mimici vedené dne 4. června 2013 ve Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, do něhož byl zapojen i Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, a na hodnotící zprávy těchto výborů,

               —

               s ohledem na čl. 106 a přílohu XVII jednacího řádu,

               1.

               schvaluje jmenování pana Nevena Mimici členem Komise na zbývající funkční období Komise do 31. října 2014;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států a Chorvatské republiky.


title: 2007/787/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 29. listopadu 2007 o uzavření Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Státem Izrael na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii

text:
               5.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 317/75

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 29. listopadu 2007
   o uzavření Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Státem Izrael na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii
   (2007/787/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 310 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem druhou větou a čl. 300 odst. 3 druhým pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení z roku 2005, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 31. října 2007 byl v Bruselu jménem Společenství a jeho členských států podepsán protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Státem Izrael na straně druhé (2).

               (2)

               Protokol je třeba schválit,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Státem Izrael na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii se schvaluje jménem Společenství a jeho členských států.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí (3).

      V Bruselu dne 29. listopadu 2007.

            Za Radu

            předseda

         M. LINO

      (1)  Dosud nezveřejněný v Úředním věstníku.

      (2)  Úř. věst. L 147, 21.6.2000, s. 3.

      (3)  Viz strana 65 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2289 ze dne 3. prosince 2015 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Kapverdskou republikou o zjednodušení vízového režimu pro krátkodobý pobyt občanů Kapverdské republiky a Evropské unie k přijetí společných pokynů pro provádění dohody

text:
               9.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 323/11

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2289
   ze dne 3. prosince 2015
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Kapverdskou republikou o zjednodušení vízového režimu pro krátkodobý pobyt občanů Kapverdské republiky a Evropské unie k přijetí společných pokynů pro provádění dohody
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda mezi Evropskou unií a Kapverdskou republikou o zjednodušení vízového režimu pro krátkodobý pobyt občanů Kapverdské republiky a Evropské unie (1) (dále též „dohoda“) vstoupila v platnost dnem 1. prosince 2014.

               (2)

               Podle článku 10 dohody mají strany zřídit smíšený výbor. Tento článek dále stanoví, že úkolem smíšeného výboru je zejména sledovat provádění dohody.

               (3)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (2) stanovilo postupy a podmínky udělování víz pro průjezd přes území členských států nebo předpokládané pobyty na tomto území nepřesahující 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

               (4)

               Společné pokyny jsou nezbytné, aby se zajistilo plně harmonizované provádění dohody ze strany konzulárních úřadů Kapverdské republiky a členských států a aby se vyjasnil vztah mezi ustanoveními dohody a právními předpisy stran dohody, které se nadále vztahují na vízové záležitosti, jež dohoda neupravuje.

               (5)

               Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru k přijetí společných pokynů pro provádění dohody.

               (6)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou mezi Evropskou unií a Kapverdskou republikou o zjednodušení vízového režimu pro krátkodobý pobyt občanů Kapverdské republiky a Evropské unie k přijetí společných pokynů pro provádění dohody, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 3. prosince 2015.

            Za Radu

            předseda

         F. BRAZ

      (1)  Úř. věst. L 282, 24.10.2013, s. 3.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1).

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO DOHODOU MEZI EVROPSKOU UNIÍ A KAPVERDSKOU REPUBLIKOU O ZJEDNODUŠENÍ VÍZOVÉHO REŽIMU PRO KRÁTKODOBÝ POBYT OBČANŮ KAPVERDSKÉ REPUBLIKY A EVROPSKÉ UNIE č. 1/2015
      ze dne …
      o přijetí společných pokynů pro provádění dohody
      SMÍŠENÝ VÝBOR,
      s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Kapverdskou republikou o zjednodušení vízového režimu pro krátkodobý pobyt občanů Kapverdské republiky a Evropské unie (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 10 uvedené dohody,
      vzhledem k tomu, že dohoda vstoupila v platnost dnem 1. prosince 2014,
      PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Společné pokyny pro provádění Dohody mezi Evropskou unií a Kapverdskou republikou o zjednodušení vízového režimu pro krátkodobý pobyt občanů Kapverdské republiky a Evropské unie se přijímají ve znění uvedeném v příloze tohoto rozhodnutí.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

         V … dne …

               Za Evropskou unii

               Za Kapverdskou republiku

         (1)  Úř. věst. L 282, 24.10.2013, s. 3.

         PŘÍLOHA

            SPOLEČNÉ POKYNY PRO PROVÁDĚNÍ DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A KAPVERDSKOU REPUBLIKOU O ZJEDNODUŠENÍ VÍZOVÉHO REŽIMU PRO KRÁTKODOBÝ POBYT OBČANŮ KAPVERDSKÉ REPUBLIKY A EVROPSKÉ UNIE

         Účelem Dohody mezi Evropskou unií a Kapverdskou republikou o zjednodušení vízového režimu pro krátkodobý pobyt občanů Kapverdské republiky a Evropské unie (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. prosince 2014, je na recipročním základě zjednodušit postupy udělování víz pro pobyty občanů Kapverdské republiky (dále jen „Kapverdy“) a Evropské unie (dále jen „Unie“), které nemají během 180 dní překročit 90 dní.
         Dohoda stanoví na recipročním základě právně závazná práva a povinnosti pro účely zjednodušení postupů udělování víz občanům Kapverd a Unie.
         Cílem těchto pokynů přijatých smíšeným výborem zřízeným dohodou (dále jen „smíšený výbor“) je zajistit správné a harmonizované provádění dohody ze strany diplomatických misí a konzulárních úřadů Kapverd a členských států. Tyto pokyny nejsou součástí dohody, a proto nejsou právně závazné. Velmi se však doporučuje, aby se jimi pracovníci diplomatických misí a konzulárních úřadů při provádění dohody důsledně řídili.
         Tyto pokyny byly pojaty jako dokument, který by měl být podle potřeby aktualizován na základě zkušeností s prováděním dohody.
         I.   OBECNÉ OTÁZKY
         1.1.   Účel a oblast působnosti

            Článek 1 dohody zní:

            „Účelem této dohody je na recipročním základě zjednodušit vízový režim pro pobyty občanů Kapverd a Unie, které nemají během 180 dní překročit 90 dní.“

         Dohoda se vztahuje na všechny občany Kapverd a Unie, kteří žádají o víza pro krátkodobý pobyt, bez ohledu na zemi, v níž mají bydliště.
         Dohoda se nevztahuje na osoby bez státní příslušnosti, které jsou držiteli povolení k pobytu vydaného Kapverdami nebo členskými státy. Na tuto kategorii osob se vztahují pravidla acquis Unie v oblasti vízové politiky.
         1.2.   Oblast působnosti dohody

            Článek 2 dohody zní:

            „1.   Zjednodušený vízový režim, který stanoví tato dohoda, se použije na občany Unie a Kapverd pouze tehdy, pokud nebyli osvobozeni od vízové povinnosti na základě právních předpisů Unie, jejích členských států nebo Kapverd, této dohody či jiných mezinárodních smluv.
            2.   Vnitrostátní právní předpisy Kapverd nebo členských států nebo právní předpisy Unie se použijí na záležitosti neupravené touto dohodou, jako je zamítnutí udělení víz, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu a opatření týkající se vyhoštění.“

         Aniž je dotčen článek 8 dohody, dohoda neovlivní stávající unijní a vnitrostátní pravidla týkající se vízové povinnosti či osvobození od vízové povinnosti. Například článek 4 nařízení Rady (ES) č. 539/2001 (1) umožňuje členským státům osvobodit od vízové povinnosti kromě jiných kategorií osob civilní letecké a námořní posádky.
         Na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, například určení státu schengenského prostoru příslušného pro vyřízení žádosti o víza, odůvodnění zamítnutí udělení víza a odvolání proti zamítavému rozhodnutí, se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (2) (dále jen „vízový kodex“). Kromě toho se na záležitosti, které dohoda neupravuje, například uznávání cestovních dokladů, doklad dosvědčující účel cesty a dostatečné prostředky pro obživu, lhůta pro vyřizování žádosti o vízum, zamítnutí vstupu na území členských států Unie a opatření týkající se vyhoštění, rovněž nadále použijí schengenská pravidla a vnitrostátní právní předpisy.
         Dokonce i v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v dohodě, může být udělení víza přesto odmítnuto, pokud nejsou splněny podmínky stanovené v článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (3) (dále jen „schengenský hraniční kodex“), tj. pokud dotyčná osoba není držitelem platného cestovního dokladu, má záznam v Schengenském informačním systému nebo pokud daná osoba představuje hrozbu pro veřejný pořádek, vnitřní bezpečnost atd.
         Nadále se použijí další možnosti pružného postupu při udělování víz, které umožňuje vízový kodex. Například vízum pro více vstupů s dlouhou dobou platnosti – až do pěti let – lze udělit kategoriím osob, které nejsou uvedeny v článku 4 dohody, pokud jsou splněny podmínky stanovené ve vízovém kodexu (článek 24). Stejně tak se nadále použijí ustanovení obsažená ve vízovém kodexu umožňující upustit od vízového poplatku nebo jej snížit (čl. 16 odst. 5 a 6 vízového kodexu). Vnitrostátní právní předpisy Kapverd se nadále použijí u všech záležitostí, které se týkají udělování víz občanům Unie Kapverdami a které dohoda neupravuje, například záležitosti uvedené ve třech předcházejících odstavcích.
         1.3.   Druhy víz, které spadají do oblasti působnosti dohody

         V čl. 3 písm. d) dohody se „vízum“ definuje jako „povolení vydané či rozhodnutí přijaté členským státem či Kapverdami za účelem průjezdu přes území tohoto členského státu či několika členských států či přes území Kapverd nebo za účelem zamýšleného pobytu na těchto územích, který nepřesáhne celkem 90 dnů“.
         Zjednodušení podle dohody platí jak pro jednotná víza platná pro celé území členských států, tak pro víza s omezenou územní platností. Použijí se rovněž v případě krátkodobých a průjezdních víz udělených Kapverdami občanům Unie.
         1.4.   Výpočet délky pobytu stanovené ve vízu

         Podle čl. 5 odst. 1 schengenského hraničního kodexu se „krátkodobým pobytem“ rozumí „90 dní během jakéhokoli období 180 dnů, kterým se rozumí období 180 dnů bezprostředně předcházející každému dni pobytu“.
         Jako den vstupu se započítává první den pobytu na území členských států a jako den výstupu poslední den pobytu na území členských států. Slovo „jakýkoli“ znamená, že se uplatní „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a počítá se zpětně každý den pobytu v období posledních 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v období 180 dnů. To znamená, že nepřítomnost na území členského státu po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.
         Pro výpočet doby povoleného pobytu podle nových pravidel lze použít „kalkulačku krátkodobých pobytů“ na těchto internetových stránkách: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.
         Příklad výpočtu délky pobytu na základě nové definice:
         Osoba, která je držitelem víza pro více vstupů s dobou platnosti jeden rok (18. dubna 2014–18. dubna 2015) uskuteční první vstup dne 19. dubna 2014 s délkou pobytu tři dny. Následně tato osoba uskuteční další vstup dne 18. června 2014 s délkou pobytu 86 dnů. Situace k příslušným datům by tedy byla následující:

                     —

                     ke dni 11. září 2014: během posledních 180 dnů (16. března 2014–11. září 2014) osoba pobývala tři dny (19. dubna 2014–21. dubna 2014) plus 86 dní (18. června 2014–11. září 2014) = 89 dnů = povolená délka pobytu nebyla překročena. Osoba může ještě uskutečnit pobyt v délce jednoho dne;

                     —

                     ke dni 16. října 2014: osoba může vstoupit k pobytu na tři další dny (dne 16. října 2014 se pobyt ze dne 19. dubna 2014 nepočítá, neboť je už mimo období 180 dnů); dne 17. října 2014 se nepočítá pobyt ze dne 20. dubna 2014 (je už mimo období 180 dnů atd.);

                     —

                     ke dni 15. prosince 2014: Osoba může vstoupit k pobytu na dalších 86 dnů (dne 15. prosince 2014 se nepočítá pobyt ze dne 18. června 2014, neboť je už mimo období 180 dnů); dne 16. prosince 2014 se nepočítá pobyt ze dne 19. června 2014 atd.).

               1.5.   Situace týkající se členských států, které ještě plně neuplatňují schengenské acquis, členských států, které se neúčastní společné vízové politiky EU, a přidružených zemí

         Členské státy, které k Unii přistoupily v roce 2004 (Česká republika, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko), 2007 (Bulharsko a Rumunsko) a 2013 (Chorvatsko) jsou vázány dohodou od jejího vstupu v platnost.
         Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko dosud plně neprovádějí schengenské acquis. Tyto země budou nadále vydávat národní víza s platností omezenou na jejich vlastní území. Jakmile tyto členské státy plně provedou schengenské acquis, budou nadále používat dohodu.
         Až do dne úplného provedení schengenského acquis těmito členskými státy platí pro všechny záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jejich vnitrostátní právní předpisy. Od uvedeného data se na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, použijí schengenská pravidla nebo vnitrostátní právní předpisy.
         Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko mohou uznávat povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza vydaná státy schengenského prostoru a přidruženými zeměmi pro krátkodobé pobyty na jejich území.
         Podle článku 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody (4) musí všechny státy schengenského prostoru uznávat dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná navzájem jako platná pro krátkodobé pobyty na jejich území. Členské státy schengenského prostoru uznávají povolení k pobytu, víza typu D, krátkodobá víza zemí přidružených k schengskému prostoru pro vstup a krátkodobý pobyt a naopak.
         Dohoda se nevztahuje na Spojené království, Irsko a Dánsko, ale zahrnuje společná prohlášení, že je žádoucí, aby tyto členské státy uzavřely s Kapverdami a uvedenými členskými státy dvoustranné dohody o zjednodušení vízového režimu.
         I když jsou Island, Norsko, Švýcarsko a Lichtenštejnsko přidruženými zeměmi schengenského prostoru, nejsou dohodou vázány. Součástí dohody je však společné prohlášení o tom, že je žádoucí bezodkladně uzavřít dvoustranné dohody o zjednodušení vízového režimu mezi Kapverdami a uvedenými zeměmi schengenského prostoru.
         1.6.   Dohoda a jiné dvoustranné dohody

            Článek 11 dohody zní:

            „Po vstupu této dohody v platnost má tato dohoda přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné nebo mnohostranné dohody či ujednání uzavřených mezi členskými státy a Kapverdami, pokud ustanovení těchto dohod či ujednání upravují záležitosti, na které se vztahuje tato dohoda.“

         Ode dne vstupu dohody v platnost se přestávají používat ustanovení platných dvoustranných dohod mezi členskými státy a Kapverdami týkající se záležitostí, které jsou upraveny dohodou. V souladu s právem Unie musí členské státy přijmout nezbytná opatření k odstranění nesrovnalostí mezi svými dvoustrannými dohodami a dohodou.
         Pokud členský stát uzavřel dvoustrannou dohodu nebo ujednání s Kapverdami týkající se záležitostí, které dohoda neupravuje, bude tato výjimka platit i poté, co vstoupí dohoda v platnost.
         II.   ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
         2.1.   Pravidla, která platí pro všechny žadatele o víza

         Je třeba připomenout, že níže uvedené usnadnění týkající se odjezdu v případě ztracených či odcizených dokladů a prodloužení platnosti víz za mimořádných okolností platí pro všechny držitele víz z Kapverd a členských států.
         2.1.1.   Prodloužení platnosti víz za mimořádných okolností

            Článek 7 dohody zní:

            „Občanům Kapverd a Unie, kteří z důvodů vyšší moci nemají možnost opustit území členských států nebo Kapverd ve lhůtě uvedené v jejich vízech, se platnost jejich víz bezplatně prodlouží v souladu s právními předpisy navštíveného státu na dobu potřebnou k jejich návratu do státu, kde mají trvalý pobyt.“

         Pokud jde o možnost prodloužit platnost víza v případech vyšší moci (například kvůli pobytu v nemocnici z důvodu nehody), jestliže držitel víza nemá možnost opustit území členského státu ve lhůtě uvedené na vízovém štítku, použije se čl. 33 odst. 1 vízového kodexu, je-li to slučitelné s dohodou (například prodloužené vízum zůstává jednotným vízem, které opravňuje ke vstupu na území všech členských států schengenského prostoru, pro které bylo vízum platné v době jeho udělení). Podle dohody se však prodloužení víza v případě vyšší moci provádí bezplatně.
         2.2.   Pravidla, která platí pro určité kategorie žadatelů o víza

         2.2.1.   Vydávání víz pro více vstupů

         V případech, kdy žadatel o vízum musí cestovat často nebo pravidelně na území Kapverd nebo na území členských států, lze udělit krátkodobá víza pro několik návštěv za předpokladu, že jejich celková délka nepřekročí 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
         Čl. 4 odst. 1 dohody zní:

            „1.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Kapverd udělí víza pro více vstupů s platností až do pěti let těmto kategoriím občanů:

                        a)

                        členové národních a regionálních vlád a parlamentů, ústavního soudu, nejvyššího soudu a nejvyššího kontrolního úřadu, pokud nejsou podle této dohody osvobozeni od vízové povinnosti, při výkonu jejich povinností;

                        b)

                        stálí členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Kapverdám, členským státům nebo Unii účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu či Kapverd;

                        c)

                        podnikatelé a zástupci obchodních organizací, kteří pravidelně cestují do členských států nebo na Kapverdy;

                        d)

                        manželé a děti (včetně osvojených), které nedosáhly věku 21 let nebo jsou nezaopatřené, a rodiče, kteří navštěvují:

                                    —

                                    občana Kapverd oprávněně pobývajícího na území členského státu, nebo občana Unie oprávněně pobývajícího na Kapverdách, nebo

                                    —

                                    občana Unie pobývajícího ve státě, jehož je občanem, nebo občana Kapverd pobývajícího na Kapverdách.

                  Pokud je však potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně výslovně omezena na kratší období, omezí se platnost víza pro více vstupů na toto období takto:

                        —

                        osobám podle písm. a) na dobu jejich funkčního období,

                        —

                        osobám podle písm. b) na dobu působení jako stálý člen oficiální delegace,

                        —

                        osobám podle písm. c) na dobu působení jako podnikatel nebo zástupce obchodních organizací,

                        —

                        osobám podle písm. d) na dobu, na jakou získal povolení k pobytu občan Kapverd pobývající na území členského státu nebo občan Unie pobývající na Kapverdách,

                  pokud je kratší než pět let.“

         S přihlédnutím k profesnímu postavení nebo rodinným vztahům těchto kategorií osob s občanem Kapverd nebo Unie, který oprávněně pobývá na území Kapverd nebo členského státu, a rovněž pokud jde o příbuzné občana Unie pobývajícího v členském státě, jehož je občanem, nebo příbuzné občana Kapverd pobývajícího na Kapverdách, je odůvodněné udělit jim vízum pro více vstupů s platností na pět let, nebo s platností omezenou na dobu jejich funkčního období nebo na dobu jejich oprávněného pobytu, pokud je tato doba kratší než pět let.
         Osoby, na něž se vztahuje čl. 4 odst. 1 písm. a) by měly předložit potvrzení o svém profesním postavení a době trvání svého mandátu.
         Toto ustanovení se nevztahuje na osoby, které spadají pod čl. 4 odst. 1 písm. a), pokud jsou podle dohody od vízové povinnosti osvobozeny, tj. pokud jsou držiteli diplomatického nebo služebního pasu.
         U osob, na něž se vztahuje čl. 4 odst. 1 písm. b), musí být předložen důkaz o jejich postavení stálého člena delegace a o jejich potřebě pravidelně se účastnit setkání, konzultací, jednání či výměnných programů.
         U osob, na něž se vztahuje čl. 4 odst. 1 písm. c) musí být předložen důkaz o jejich profesním postavení a době trvání jejich činnosti.
         U osob, na něž se vztahuje čl. 4 odst. 1 písm. d), musí být předložen důkaz o oprávněném pobytu zvoucí osoby.
         Pokud je však potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně výslovně omezena na kratší období, omezí se platnost víza pro více vstupů na toto období.
         Čl. 4 odst. 2 dohody zní

            „2.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Kapverd udělí víza pro více vstupů s platností jednoho roku následujícím kategoriím osob za podmínky, že v průběhu předchozího roku získaly nejméně jedno vízum a využily ho v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu:

                        a)

                        zástupci organizací občanské společnosti, pokud cestují pravidelně do členských států nebo na Kapverdy za účelem vzdělávání, seminářů, konferencí, včetně cest v rámci výměnných programů;

                        b)

                        osoby provozující svobodná povolání, které se účastní mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů nebo obdobných akcí a které pravidelně cestují do členských států nebo na Kapverdy;

                        c)

                        účastníci vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů, kteří pravidelně cestují do členských států nebo na Kapverdy;

                        d)

                        účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich odborný doprovod;

                        e)

                        novináři a jejich akreditovaný odborný doprovod;

                        f)

                        žáci, studenti, postgraduální studenti a doprovázející učitelé, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kurzů, včetně těch, které jsou organizovány v rámci výměnných programů a jiných školských činností;

                        g)

                        představitelé náboženských společností uznaných na Kapverdách nebo v členských státech, kteří pravidelně cestují do členských států nebo na Kapverdy;

                        h)

                        osoby pravidelně cestující ze zdravotních důvodů;

                        i)

                        účastníci oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy nebo obcemi;

                        j)

                        členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Kapverdám, členským státům nebo Unii pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu či Kapverd.

                  Pokud je však potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně výslovně omezena na kratší období, omezí se platnost víza pro více vstupů na toto období.“

         Víza pro více vstupů s platností jednoho roku se tak v zásadě udělují výše uvedeným kategoriím žadatelů, pokud během předchozího roku (12 měsíců) žadatel o vízum získal alespoň jedno vízum, využil ho v souladu s právními předpisy navštíveného státu (navštívených států) o vstupu a pobytu (například osoba nepřekročila povolenou délku pobytu) a pokud existují důvody pro žádost o vízum pro více vstupů.
         V případech, kdy není odůvodněné udělit vízum platné jeden rok (například když výměnný program je kratší než jeden rok nebo když osoba nemusí cestovat celý rok), platnost víza bude kratší než jeden rok, pokud jsou splněny ostatní požadavky pro udělení víza.
         Čl. 4 odst. 3 a 4 dohody zní:

            „3.   Diplomatické mise a konzuláty členských států a Kapverd udělí víza pro více vstupů s platností minimálně dva roky a maximálně pět let kategoriím občanů uvedeným v odstavci 2 tohoto článku za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let využili jednoroční vícenásobná vstupní víza v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu.
            Pokud je však potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně výslovně omezena na kratší období, omezí se platnost víza pro více vstupů na toto období.
            4.   Celková doba pobytu osob uvedených v odstavcích 1 až 3 tohoto článku na území členských států nebo Kapverd nepřekročí 90 dnů během období 180 dnů.“

         Víza pro více vstupů s platností od dvou do pěti let se udělí pro kategorie žadatelů uvedené v čl. 4 odst. 2 za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let (24 měsíců) využily víza pro více vstupů s platností alespoň na jeden rok v souladu s právními předpisy navštíveného státu (navštívených států) pro vstup a pobyt a důvody pro žádost o vízum pro více vstupů jsou stále platné. Je třeba poznamenat, že vízum pro více vstupů s platností od dvou do pěti let se udělí pouze tehdy, jestliže žadateli o vízum byla během předchozích dvou let udělena dvě víza s platností alespoň na jeden rok a pokud tato víza využil v souladu s právními předpisy navštíveného státu (navštívených států) pro vstup a pobyt. Po posouzení každé žádosti o vízum diplomatické mise nebo konzulární úřady rozhodnou o době platnosti víz, tj. od dvou do pěti let.
         Neexistuje povinnost udělit víza pro více vstupů, pokud žadatel nevyužil dříve udělená víza.
         2.2.2.   Poplatek za vyřízení žádosti o udělení víza

         Čl. 5 odst. 1 dohody zní:

            „1.   Aniž je dotčen odstavec 2, členské státy a Kapverdy osvobodí od poplatků za vyřízení žádosti o víza tyto osoby:

                        a)

                        členy oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Kapverdám, členským státům nebo Unii účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu či Kapverd;

                        b)

                        děti mladší 12 let; (5)

                        c)

                        žáky, studenty, postgraduální studenty a doprovázející učitele, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kurzů;

                        d)

                        výzkumné pracovníky, kteří cestují za vědeckými účely;

                        e)

                        osoby do 25 let včetně, které se účastní seminářů, konferencí, sportovních, kulturních nebo vzdělávacích událostí organizovaných neziskovými organizacemi.“

         Výše uvedené kategorie osob jsou od poplatku osvobozeny v plné výši.
         Čl. 16 odst. 6 a čl. 16 odst. 7 první pododstavec vízového kodexu zní:

            „6.   V jednotlivých případech lze od vybírání vízového poplatku upustit nebo jej snížit, pokud to pomůže podpoře kulturních či sportovních zájmů, zájmů v oblasti zahraniční politiky, rozvojové politiky, jiných důležitých veřejných zájmů nebo z humanitárních důvodů.
            7.   Vízový poplatek se hradí v eurech, v národní měně třetí země nebo v běžně užívané měně ve třetí zemi, kde se žádost podává, a je nevratný, kromě případů uvedených v čl. 18 odst. 2 a 19 odst. 3.“ (tedy případy, kdy je žádost nepřípustná nebo kdy je konzulát nepříslušný).

         Žadatelé o vízum z Kapverd v souladu s čl. 16 odst. 8 vízového kodexu a občané Unie v souladu s kapverdským legislativním nařízením 27/2007 „obdrží potvrzení o zaplacení vízového poplatku“.
         Čl. 5 odst. 2 dohody zní:

            „2.   Pokud členský stát či Kapverdy spolupracují s externím poskytovatelem služeb, lze účtovat poplatek za služby. Poplatek za služby musí být přiměřený nákladům, které externímu poskytovateli služeb vznikly při provádění jeho úkolů a nepřekročí 30 EUR. Kapverdy, příslušný členský stát nebo příslušné členské státy musí všem žadatelům i nadále umožňovat podávání žádostí přímo na svých konzulátech.“

         Na kategorie osob osvobozených od poplatku za vízum se vztahuje poplatek za služby v případě, že členský stát spolupracuje s externím poskytovatelem služeb.
         V současnosti nemá žádný členský stát dohody o outsourcingu s kapverdskými externími poskytovateli služeb.
         2.2.3.   Držitelé diplomatických a služebních pasů

            Článek 8 dohody zní:

            „1.   Občané Kapverd nebo členských států, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů nebo služebních pasů, smějí vstupovat na území členských států nebo Kapverd, projíždět jím a opouštět jej bez víz.
            2.   Občané uvedení v odstavci 1 tohoto článku smějí na území členských států nebo Kapverd pobývat nejdéle 90 dnů během období 180 dnů.“

         Dohodou nejsou upraveny postupy pro vysílání diplomatů do členských států. Pro tyto případy se použije obvyklý akreditační postup.
         Ve společném prohlášení připojeném k dohodě se smluvní strany dohodly, že každá z nich může využít částečné pozastavení uplatňování dohody, zejména jejího článku 8, jestliže provádění uvedeného článku je zneužíváno druhou smluvní stranou nebo vede k ohrožení veřejné bezpečnosti. Částečné pozastavení uplatňování dohody se musí uskutečnit v souladu s postupem podle čl. 12 odst. 5 dohody.
         V případě pozastavení provádění článku 8 obě smluvní strany zahájí v rámci smíšeného výboru konzultace s cílem vyřešit problémy, které vedly k pozastavení.
         Obě smluvní strany především vyhlašují své odhodlání zajistit vysokou úroveň zabezpečení dokladů, zejména začleněním biometrických identifikátorů do diplomatických a služebních pasů. Pokud jde o Unii, bude toto zajištěno v souladu s požadavky uvedenými v nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 (6).
         III.   SPOLUPRÁCE V OBLASTI ZABEZPEČENÍ DOKLADŮ
         Ve společném prohlášení připojeném k dohodě se smluvní strany dohodly, že smíšený výbor posoudí dopad úrovně zabezpečení příslušných cestovních dokladů na fungování dohody. Proto se smluvní strany zavázaly, že se budou pravidelně vzájemně informovat o opatřeních souvisejících s procesem personalizace při vydávání cestovních dokladů a o opatřeních, která byla přijata s cílem vyhnout se vydávání mnoha různých cestovních dokladů a rozvíjet technické aspekty zabezpečení cestovních dokladů.
         IV.   STATISTIKY
         Aby smíšený výbor mohl účinně sledovat provádění dohody, musí diplomatické mise a konzulární úřady Kapverd a členských států předkládat Komisi každých šest měsíců statistiky týkající se zejména, a to pokud možno za každý měsíc:

                     —

                     počtu udělených víz pro více vstupů,

                     —

                     délky platnosti udělených víz pro více vstupů,

                     —

                     počtu víz udělených bezplatně různým kategoriím osob, na které se dohoda vztahuje.

            (1)  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1).

            (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1).

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1).

            (4)  Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.

            (5)
         Pozn.: Aby mohla být tato kategorie osob od poplatku osvobozena, musí žadatelé o vízum doložit jejich věk.

            (6)  Nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (Úř. věst. L 385, 29.12.2004, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 26. března 1985 o provádění Mezinárodní dohody o tropickém dřevě z roku 1983

text:
Důležité právní upozornění

|

31985D0424

Úřední věstník L 236 , 03/09/1985 S. 0008 - 0008 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 11 S. 0225  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 22 S. 0138  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 11 S. 0225  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 11 Svazek 22 S. 0138

		Rozhodnutí Radyze dne 26. března 1985o provádění Mezinárodní dohody o tropickém dřevě z roku 1983(85/424/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 113 a 116 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,vzhledem k tomu, že dne 29. června 1984 podepsalo Společenství a jeho členské státy Mezinárodní dohodu o tropickém dřevě z roku 1983;vzhledem k tomu, že provádění dohody předpokládá přijetí jak opatření Společenství, tak společných opatření členských států,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Společenství a jeho členské státy vyjadřují svůj úmysl provádět Mezinárodní dohodu o tropickém dřevě z roku 1983 v souladu s jejími články 34 a 36, jakmile tato dohoda vstoupí v platnost podle článku 37.Společenství bude dohodu provádět prozatímně.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou uložit oznámení o prozatímním provádění jménem Společenství.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 26. března 1985.Za RadupředsedaF. M. Pandolfi--------------------------------------------------


title: 2008/436/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 9. června 2008 o jmenování a nahrazení člena řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání

text:
               12.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 153/36

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 9. června 2008
   o jmenování a nahrazení člena řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání
   (2008/436/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, a zejména na článek 4 uvedeného nařízení (1),
   s ohledem na seznam kandidátů za zástupce zaměstnanců, který Komise předložila Radě,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 18. září 2006 (2) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2006 do 17. září 2009.

               (2)

               Po odstoupení pana Gregora MIKLICE se v řídící radě střediska v kategorii zástupců zaměstnanců uvolnilo místo člena.

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Na zbývající část funkčního období, tedy do 17. září 2009, je členem řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jmenován:

               I.

                  ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNANCŮ

                           SLOVINSKO

                           Marjan URBANČ
                           Association of Free Trade Unions of Slovenia

      V Lucemburku dne 9. června 2008.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. COTMAN

      (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2051/2004 (Úř. věst. L 355, 1.12.2004, s. 1).

      (2)  Úř. věst. C 240, 5.10.2006, s. 1.


title: 2007/38/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 22. ledna 2007 o jmenování tří dánských členů a pěti dánských náhradníků Výboru regionů

text:
               24.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 17/20

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 22. ledna 2007
   o jmenování tří dánských členů a pěti dánských náhradníků Výboru regionů
   (2007/38/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrhy dánské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 přijala Rada rozhodnutí 2006/116/ES (1) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010.

               (2)

               Odstoupením paní Vibeke STORM RASMUSSENOVÉ, pana Johannese FLENSTED-JENSENA a pana Larse ABELA se uvolnila tři místa členů Výboru regionů. Odstoupením pana Kristiana EBBENSGAARDA, pana Sørena ERIKSENA, paní Bente NIELSENOVÉ a pana Jana BOYEHO se uvolnila čtyři místa náhradníků Výboru regionů. Tato odstoupení nabyla účinku dnem 1. ledna 2007. Jedno místo náhradníka Výboru regionů se uvolní jmenováním paní Mony HEIBERGOVÉ členkou,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou jmenováni na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010,

               a)

               jako členové:

                           —

                           pan Henrik Ringbæk MADSEN, Regionsrådsmedlem, jako nástupce paní Vibeke STORM RASMUSSENOVÉ,

                           —

                           pan Karsten Uno PETERSEN, Regionsrådsmedlem, jako nástupce pana Johannese FLENSTED-JENSENA,

                           —

                           paní Mona HEIBERGOVÁ, Borgerrepræsentant, Københavns Kommune, jako nástupce pana Larse ABELA;

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           paní Lykke DEBOISOVÁ, Regionsrådsmedlem, jako nástupce pana Kristiana EBBENSGAARDA,

                           —

                           pan Bent LARSEN, Regionsrådsmedlem, jako nástupce pana Sørena ERIKSENA,

                           —

                           paní Tove LARSENOVÁ, Formand for sammenlægningsudvalget, Aabenraa Kommune, jako nástupce paní Bente NIELSENOVÉ,

                           —

                           pan Erik NIELSEN, Borgmester, Rødovre Kommune, jako nástupce pana Jana BOYEHO a

                           —

                           pan Søren SALLING, Regionsrådsmedlempan, jako nástupce paní Mony HEIBERGOVÉ.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. ledna 2007.

      V Bruselu dne 22. ledna 2007.

            Za Radu

            předseda

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2011/655/: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne 27. září 2011 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2010/028 NL/Overijssel Division 18, Nizozemsko)

text:
               7.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 263/12

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
   ze dne 27. září 2011
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2010/028 NL/Overijssel Division 18, Nizozemsko)
   (2011/655/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (1), a zejména na bod 28 této dohody,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2), a zejména na čl. 12 odst. 3 tohoto nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) byl zřízen za účelem poskytování dodatečné podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, a za účelem poskytování podpory při jejich opětovném začleňování na trh práce.

               (2)

               Působnost EFG byla u žádostí podaných v období od 1. května 2009 rozšířena na podporu pracovníků, kteří byli propuštěni v přímé souvislosti s celosvětovou finanční a hospodářskou krizí.

               (3)

               Interinstitucionální dohoda ze dne 17. května 2006 umožňuje uvolnění prostředků z EFG v rámci ročního stropu 500 milionů EUR.

               (4)

               Dne 20. prosince 2010 předložilo Nizozemsko žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním v devíti podnicích, jejichž činnost podle klasifikace NACE Revize 2 spadá do oddílu 18 (Tisk a rozmnožování nahraných nosičů), v regionu NUTS II Overijssel (NL21) v Nizozemsku a až do 7. března 2011 ji doplňovalo o další informace. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančních příspěvků podle článku 10 nařízení (ES) č. 1927/2006. Komise proto navrhuje uvolnit prostředky ve výši 718 140 EUR.

               (5)

               V souvislosti s uvedenou žádostí Nizozemska by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na finanční příspěvek,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2011 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 718 140 EUR v prostředcích na závazky a platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 27. září 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.


title: 2007/566/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 23. července 2007 o podpisu a prozatímním provádění Dohody o účasti Bulharské republiky a Rumunska v Evropském hospodářském prostoru a čtyř souvisejících dohod

text:
                  25.8.2007

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 221/1

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 23. července 2007
         o podpisu a prozatímním provádění Dohody o účasti Bulharské republiky a Rumunska v Evropském hospodářském prostoru a čtyř souvisejících dohod
         (2007/566/ES)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 310 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem druhou větou této smlouvy,
         s ohledem na návrh Komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Po svém vstupu do Evropské unie požádaly Bulharská republika a Rumunsko (dále jen „kandidátské země EHP“), aby se staly smluvními stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohody o EHP“) podle článku 128 uvedené dohody.

                     (2)

                     Za tímto účelem Komise vyjednala jménem Evropského společenství a jeho členských států s Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a kandidátskými zeměmi EHP Dohodu o účasti Bulharské republiky a Rumunska v Evropském hospodářském prostoru (EHP) a tyto čtyři související dohody:

                                 i)

                                 Dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o programu spolupráce pro hospodářský růst a udržitelný rozvoj v Bulharsku,

                                 ii)

                                 Dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o programu spolupráce pro hospodářský růst a udržitelný rozvoj v Rumunsku,

                                 iii)

                                 Dodatkový protokol k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandem v důsledku přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii a

                                 iv)

                                 Dodatkový protokol k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím v důsledku přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii.

                     (3)

                     Jednání byla uzavřena dne 29. března 2007.

                     (4)

                     Uvedené dohody je třeba podepsat jménem Evropského společenství, s výhradou jejich možného pozdějšího uzavření.

                     (5)

                     Než budou dokončeny postupy nezbytné pro vstup uvedených dohod v platnost a aby bylo zachováno řádné fungování trhu v rámci Evropského hospodářského prostoru, měly by se uvedené dohody prozatímně provádět na základě dohod ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou, respektive mezi Evropským společenstvím a Lichtenštejnským knížectvím a mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím,

               ROZHODLA TAKTO:

            Článek 1
            Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné podepsat jménem Evropského společenství následující dohody s výhradou jejich pozdějšího uzavření:

                        —

                        Dohodu o účasti Bulharské republiky a Rumunska v Evropském hospodářském prostoru,

                        —

                        Dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o programu spolupráce pro hospodářský růst a udržitelný rozvoj v Bulharsku,

                        —

                        Dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o programu spolupráce pro hospodářský růst a udržitelný rozvoj v Rumunsku,

                        —

                        Dodatkový protokol k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandem v důsledku přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii a

                        —

                        Dodatkový protokol k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím v důsledku přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii.

            Článek 2
            Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat jménem Evropského společenství dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Islandem, respektive mezi Evropským společenstvím a Lichtenštejnským knížectvím a mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím, o prozatímním provádění Dohody o účasti Bulharské republiky a Rumunska v Evropském hospodářském prostoru a čtyř souvisejících dohod. Než vstoupí uvedené dohody v platnost, uplatňují se prozatímně od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy proběhne poslední výměna dopisů.
            Ustanovení Dodatkového protokolu k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandem v důsledku přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii a ustanovení Dodatkového protokolu k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím v důsledku přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii o nových a změněných celních kvótách pro některé ryby a rybí produkty, které Island a Norsko vyvážejí do zemí Společenství, se však použijí od prvního dne druhého měsíce následujícího po dni, kdy proběhne poslední výměna dopisů.

            Článek 3
            Znění Dohody o účasti Bulharské republiky a Rumunska v Evropském hospodářském prostoru a čtyř souvisejících dohod, jakož i dohod ve formě výměny dopisů o jejich prozatímním provádění, jsou přiložena k tomuto rozhodnutí.

            V Bruselu dne 23. července 2007.

                  Za Radu

                  předseda

               L. AMADO


title: Rozhodnutí Rady ze dne 4. prosince 2012 o prodloužení funkčního období předsedy odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 378/2

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 4. prosince 2012
   o prodloužení funkčního období předsedy odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství
   2012/C 378/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (1), a zejména na čl. 47 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím 2007/858/ES ze dne 17. prosince 2007 (2) jmenovala pana Paula A.C.E. VAN DER KOOIJE předsedou odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství.

               (2)

               Po obdržení kladného stanoviska Správní rady úřadu navrhla Komise dne 10. října 2012, aby funkční období pana Paula A.C.E. VAN DER KOOIJE bylo prodlouženo,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Funkční období pana Paula A.C.E. VAN DER KOOIJE jako předsedy odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství se prodlužuje o dobu pěti let s účinkem ode dne 18. prosince 2012.
   Článek 2
   Předseda Správní rady úřadu je zmocněn k zajištění veškerých opatření nezbytných k provedení článku 1.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 4. prosince 2012.

            Za Radu

            předseda

         V. SHIARLY

      (1)  Úř. věst. L 227, 1.9.1994, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 337, 21.12.2007, s. 105.