title: Rozhodnutí Komise (EU) 2019/418 ze dne 13. března 2019, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2017/1214, (EU) 2017/1215, (EU) 2017/1216, (EU) 2017/1217, (EU) 2017/1218 a (EU) 2017/1219 (oznámeno pod číslem C(2019) 1851) (Text s významem pro EHP.)

text:
                  15.3.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 73/188

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2019/418
         ze dne 13. března 2019,
         kterým se mění rozhodnutí (EU) 2017/1214, (EU) 2017/1215, (EU) 2017/1216, (EU) 2017/1217, (EU) 2017/1218 a (EU) 2017/1219

               (oznámeno pod číslem C(2019) 1851)

         (Text s významem pro EHP)
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 66/2010 ze dne 25. listopadu 2009 o ekoznačce EU (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
         po konzultaci s Výborem pro ekoznačku Evropské unie,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Podle nařízení (ES) č. 66/2010 smí být ekoznačka EU udělena pouze produktům s menším dopadem na životní prostředí během celého jejich životního cyklu. Pro každou skupinu produktů se stanoví zvláštní kritéria ekoznačky EU.

                     (2)

                     Kritéria a související požadavky na posuzování a ověřování jsou stanoveny pro mycí prostředky pro ruční mytí nádobí v rozhodnutí Komise (EU) 2017/1214 (2), pro mycí prostředky do myček nádobí používané v průmyslu a institucích v rozhodnutí Komise (EU) 2017/1215 (3), pro mycí prostředky do myček nádobí v rozhodnutí Komise (EU) 2017/1216 (4), pro čisticí prostředky na pevné povrchy v rozhodnutí Komise (EU) 2017/1217 (5), pro prací prostředky v rozhodnutí Komise (EU) 2017/1218 (6) a pro prací prostředky používané v průmyslu a institucích v rozhodnutí Komise (EU) 2017/1219 (7).

                     (3)

                     Řada příslušných vnitrostátních subjektů, jež udělují ekoznačku EU, Komisi informovala o problémech při provádění některých kritérií stanovených v uvedených rozhodnutích. Kritéria konkrétně vyžadují, aby látky přítomné v některých složkách jako nečistoty (například fosfáty) byly bez ohledu na jejich koncentraci z konečného detergentu vyloučeny, avšak odstranění těchto nečistot není v současnosti technicky proveditelné.

                     (4)

                     Rozhodnutí vyjmenovaná ve 2. bodě odůvodnění zrušila a nahradila předešlá rozhodnutí Komise v téže oblasti. Předešlá rozhodnutí vyžadovala, aby nečistoty a vedlejší produkty splňovaly kritéria, pouze pokud byly přítomny v koncentracích o nejméně 0,010 % hmotnostních konečného složení. Komise provedla posouzení a dospěla k závěru, že v souladu s předešlými rozhodnutími by měla být pro účely dodržení kritérií v rozhodnutích uvedených ve 2. bodě odůvodnění stanovena pro vedlejší produkty i nečistoty ze surovin minimální prahová hodnota koncentrace ve výši 0,010 % hmotnostních konečného složení.

                     (5)

                     Rozhodnutí (EU) 2017/1217 zrušilo a nahradilo rozhodnutí Komise 2011/383/EU (8) pro skupinu produktů „univerzální čisticí prostředky a čisticí prostředky pro hygienická zařízení“. V rozhodnutí (EU) 2017/1217 bylo stanoveno přechodné období v délce 18 měsíců, aby výrobci, jejichž výrobkům byla udělena ekoznačka EU na základě kritérií stanovených v rozhodnutí 2011/383/EU, měli dostatek času na přizpůsobení svých výrobků pozměněným kritériím stanoveným v rozhodnutí (EU) 2017/1217. Uvedené přechodné období skončilo dne 26. prosince 2018. Řada příslušných vnitrostátních subjektů Komisi sdělila, že z důvodu velkého objemu žádostí o obnovení smluv o udělení ekoznačky EU je třeba uvedená přechodná období o šest měsíců prodloužit. Komise provedla posouzení a v tomto případě potvrdila nutnost výjimečně prodloužit přechodné období o dalších šest měsíců.

                     (6)

                     Rozhodnutí (EU) 2017/1218 a (EU) 2017/1219 obsahují výjimku podle čl. 6 odst. 7 nařízení (ES) č. 66/2010 pro ε-ftalimidoperoxyhexanovou kyselinu (PAP), je-li klasifikována jako nebezpečná pro vodní prostředí: akutně, kategorie 1 (H400) nebo nebezpečná pro vodní prostředí: chronicky, kategorie 3 (H412), do maximální koncentrace 0,6 g/kg prádla. Výjimky byly uděleny, protože bylo uznáno, že PAP má v detergentech, na něž se rozhodnutí vztahují, důležitou funkci bělicího prostředku a protože během pracího procesu podléhá vysokému stupni rozkladu.

                     (7)

                     Během pracího procesu se PAP rozkládá na ε-ftalimidohexanovou kyselinu (PAC). Tato látka nemá vlastnosti peroxidů, je snadno biologicky rozložitelná a není nebezpečná pro životní prostředí. Protože PAP se rychle rozkládá na PAC a nikdy se nedostane do vypouštěné vody, je při výpočtu kritického objemu zředění produktu u PAP vhodnější použít faktor rozkladu PAC. V rozhodnutí (EU) 2017/1219 byl již použit podobný přístup, neboť byla stanovena samostatná pravidla pro výpočet kritického objemu zředění u peroxidu vodíku, který se v průběhu pracího procesu rozkládá na peroctovou kyselinu. Rozhodnutí (EU) 2017/1219 by proto mělo být změněno tak, aby se pro výpočet kritického objemu zředění u PAP uplatnila samostatná pravidla, podle nichž se použije faktor rozkladu PAC.

                     (8)

                     PAP se jako bělicí činidlo používá zejména v profesionálních vícesložkových pracích prostředcích, nikoli v pracích prostředcích pro domácnost. Současná výjimka pro PAP v rozhodnutí (EU) 2017/1218 je proto zbytečná a měla by být zrušena.

                     (9)

                     Z důvodu jasnosti by měla být tabulka 3 v příloze rozhodnutí (EU) 2017/1218 změněna tak, že se vloží nový sloupec, který bude udávat klasifikaci látky podle nařízení (ES) č. 1272/2008.

                     (10)

                     Rozhodnutí (EU) 2017/1214, (EU) 2017/1215, (EU) 2017/1216, (EU) 2017/1217, (EU) 2017/1218 a (EU) 2017/1219 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

                     (11)

                     Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 16 nařízení (ES) č. 66/2010,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V příloze rozhodnutí (EU) 2017/1214 se v oddíle nazvaném „Posuzování a ověřování“ písm. b) (Prahové hodnoty měření) tabulce 1 nahrazuje poznámka (*) tímto:

                           „(*)

                           „Bez omezení“ znamená: pro všechny přidané látky bez ohledu na jejich koncentraci (analytický limit detekce), s výjimkou vedlejších produktů a nečistot ze surovin, které mohou být v konečném složení přítomny až do koncentrace 0,010 % hmotnostních.“

            Článek 2
            V příloze rozhodnutí (EU) 2017/1215 se v oddíle nazvaném „Posuzování a ověřování“ písm. b) (Prahové hodnoty měření) tabulce 1 nahrazuje poznámka (*) tímto:

                           „(*)

                           „Bez omezení“ znamená: pro všechny přidané látky bez ohledu na jejich koncentraci (analytický limit detekce), s výjimkou vedlejších produktů a nečistot ze surovin, které mohou být v konečném složení přítomny až do koncentrace 0,010 % hmotnostních.“

            Článek 3
            V příloze rozhodnutí (EU) 2017/1216 se v oddíle nazvaném „Posuzování a ověřování“ písm. b) (Prahové hodnoty měření) tabulce 1 nahrazuje poznámka (*) tímto:

                           „(*)

                           „Bez omezení“ znamená: pro všechny přidané látky bez ohledu na jejich koncentraci (analytický limit detekce), s výjimkou vedlejších produktů a nečistot ze surovin, které mohou být v konečném složení přítomny až do koncentrace 0,010 % hmotnostních.“

            Článek 4
            Rozhodnutí (EU) 2017/1217 se mění takto:

                        a)

                        v článku 7 se odstavec 3 nahrazuje tímto:

                           „3.   Licence na ekoznačku EU udělené v souladu s kritérii stanovenými v rozhodnutí 2011/383/EU se smí používat do 30. června 2019.“;

                        b)

                        v příloze se v oddíle nazvaném „Posuzování a ověřování“ písm. b) (Prahové hodnoty měření) tabulce 1 nahrazuje poznámka (*) tímto:

                                    „(*)

                                    „Bez omezení“ znamená: pro všechny přidané látky bez ohledu na jejich koncentraci (analytický limit detekce), s výjimkou vedlejších produktů a nečistot ze surovin, které mohou být v konečném složení přítomny až do koncentrace 0,010 % hmotnostních.“

            Článek 5
            Příloha rozhodnutí (EU) 2017/1218 se mění takto:

                        a)

                        v oddíle nazvaném „Posuzování a ověřování“ písm. b) (Prahové hodnoty měření) tabulce 1 se poznámka (*) nahrazuje tímto:

                                    „(*)

                                    „Bez omezení“ znamená: pro všechny přidané látky bez ohledu na jejich koncentraci (analytický limit detekce), s výjimkou vedlejších produktů a nečistot ze surovin, které mohou být v konečném složení přítomny až do koncentrace 0,010 % hmotnostních.“

                        b)

                        v kritériu 5 (Vyloučené a omezené látky) písm. b) bodě ii) se tabulka 3 (Látky, pro něž platí výjimka) nahrazuje tabulkou uvedenou v příloze tohoto rozhodnutí.

            Článek 6
            Příloha rozhodnutí (EU) 2017/1219 se mění takto:

                        a)

                        v kritériu 1 („Toxicita pro vodní organismy“) se poslední odstavec nahrazuje tímto:
                        „Z důvodu rozkladu určitých látek v průběhu pracího procesu se na následující látky vztahují samostatná pravidla:

                                    —

                                    peroxid vodíku (H2O2) – do výpočtu CDV se nezahrnuje,

                                    —

                                    peroctová kyselina – do výpočtu se zahrnuje jako „octová kyselina“,

                                    —

                                    ε-ftalimidoperoxyhexanová kyselina (PAP) – do výpočtu se zahrnuje jako ε-ftalimidohexanová kyselina (PAC).

                              Při výpočtu CDV [chronický] pro ε-ftalimidohexanovou kyselinu (PAC) se použití tyto hodnoty:

                                    DF(i) = 0,05

                                    TFchronický(i) = 0,256 mg/l

                                    aerobní = R

                                    anaerobní = O.“;

                        b)

                        v oddíle nazvaném „Posuzování a ověřování“ písm. b) (Prahové hodnoty měření) tabulce 1 se nahrazuje poznámka (*) tímto:

                                    „(*)

                                    „Bez omezení“ znamená: pro všechny přidané látky bez ohledu na jejich koncentraci (analytický limit detekce), s výjimkou vedlejších produktů a nečistot ze surovin, které mohou být v konečném složení přítomny až do koncentrace 0,010 % hmotnostních.“

            Článek 7
            Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

            V Bruselu dne 13. března 2019.

                  Za Komisi

               Karmenu VELLA

                  člen Komise

            (1)  Úř. věst. L 27, 30.1.2010, s. 1.

            (2)  Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1214 ze dne 23. června 2017, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU mycím prostředkům pro ruční mytí nádobí (Úř. věst. L 180, 12.7.2017, s. 1).

            (3)  Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1215 ze dne 23. června 2017, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU mycím prostředkům do myček nádobí používaným v průmyslu a institucích (Úř. věst. L 180, 12.7.2017, s. 16).

            (4)  Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1216 ze dne 23. června 2017, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU mycím prostředkům do myček nádobí (Úř. věst. L 180, 12.7.2017, s. 31).

            (5)  Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1217 ze dne 23. června 2017, kterým se stanoví kritéria ekoznačky EU pro čisticí prostředky na pevné povrchy (Úř. věst. L 180, 12.7.2017, s. 45).

            (6)  Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1218 ze dne 23. června 2017, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU pracím prostředkům (Úř. věst. L 180, 12.7.2017, s. 63).

            (7)  Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1219 ze dne 23. června 2017, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU pracím prostředkům používaným v průmyslu a institucích (Úř. věst. L 180, 12.7.2017, s. 79).

            (8)  Rozhodnutí Komise 2011/383/EU ze dne 28. června 2011, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU univerzálním čisticím prostředkům a čisticím prostředkům pro hygienická zařízení (Úř. věst. L 169, 29.6.2011, s. 52).

            PŘÍLOHA

                        Látka

                        Klasifikace podle nařízení (ES) č. 1272/2008

                        Standardní věta o nebezpečnosti

                        Povrchově aktivní látky

                        Nebezpečný pro vodní prostředí – akutně, kategorie 1

                        H400 Vysoce toxický pro vodní organismy

                        Nebezpečný pro vodní prostředí – chronicky, kategorie 3

                        H412 Škodlivý pro vodní organismy, s dlouhodobými účinky

                        Subtilisin

                        Nebezpečný pro vodní prostředí – akutně, kategorie 1

                        H400 Vysoce toxický pro vodní organismy

                        Nebezpečný pro vodní prostředí – chronicky, kategorie 2

                        H411 Toxický pro vodní organismy, s dlouhodobými účinky

                        Enzymy (1)

                        Senzibilizace kůže, kategorie nebezpečnosti 1, 1 A, 1B

                        H317 Může vyvolat alergickou kožní reakci

                        Senzibilizace dýchacích cest, kategorie nebezpečnosti 1, 1 A, 1B

                        H334 Při vdechování může vyvolat příznaky alergie nebo astmatu nebo dýchací potíže

                        NTA jako nečistota v MGDA a GLDA (2)

                        Karcinogenita, kategorie nebezpečnosti 2

                        H351 Podezření na vyvolání rakoviny

               (1)

                        (*2)

                        Včetně stabilizátorů a dalších pomocných látek v přípravcích.

               (2)

                        (*3)

                        V koncentracích nižších než 0,2 % v surovině, jestliže celková koncentrace v konečném výrobku je nižší než 0,10 %.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/477 ze dne 12. března 2019 o uzavření Protokolu k Evropsko–středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii

text:
                  25.3.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 82/2

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/477
         ze dne 12. března 2019
         o uzavření Protokolu k Evropsko–středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování evropské unie, a zejména na článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bod i) této smlouvy,
         s ohledem na akt o přistoupení z roku 2005, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii (dále jen „protokol“) byl podepsán jménem Evropského společenství a jeho členských států dne 30. listopadu 2009 s výhradou jeho uzavření.

                     (2)

                     V souladu s čl. 8 odst. 2 protokolu se protokol prozatímně uplatňuje ode dne 1. ledna 2007.

                     (3)

                     V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 nahradila Evropská unie Evropské společenství a stala se jeho právním nástupcem.

                     (4)

                     Protokol by měl být schválen,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii (2) se schvaluje jménem Evropské unie a jejích členských států.

            Článek 2
            Předseda Rady provede jménem Unie oznámení stanovené v článku 7 protokolu (3) a oznámí Jordánskému hášimovskému království toto:

               „V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 nahradila Evropská unie Evropské společenství a stala se jeho právním nástupcem a od uvedeného dne vykonává všechna jeho práva a povinnosti. Odkazy v protokolu na „Evropské společenství“ nebo na „Společenství“ se proto tam, kde je to vhodné, považují za odkazy na „Evropskou unii“.“

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            Článek 4
            Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 12. března 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Souhlas ze dne 18. ledna 2011 (Úř věst C 136E, 11.5.2012, s. 105.).

            (2)  Úř. věst. L 40, 13.2.2010, s. 64.

            (3)  Den vstupu protokolu v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/539 ze dne 1. dubna 2019, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi

text:
                  2.4.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 93/15

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2019/539
         ze dne 1. dubna 2019,
         kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 31. července 2015 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 (1) o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi.

                     (2)

                     Dne 28. září 2018 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2018/1465 (2).

                     (3)

                     Vzhledem k přetrvávající nestabilitě a závažnosti situace v Libyi Rada rozhodla, že by platnost omezujících opatření týkajících se tří osob měla být prodloužena o dalších šest měsíců.

                     (4)

                     Rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V článku 17 rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:

                  „3.   Opatření uvedená v čl. 8 odst. 2 se použijí pro položky 14, 15 a 16 přílohy II do 2. října 2019.

                  4.   Opatření uvedená v čl. 9 odst. 2 se použijí pro položky 19, 20 a 21 přílohy IV do 2. října 2019.“

            Článek 2
            Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 1. dubna 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               G. CIAMBA

            (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 ze dne 31. července 2015 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení rozhodnutí 2011/137/SZBP (Úř. věst. L 206, 1.8.2015, s. 34).

            (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1465 ze dne 28. září 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst. L 245, 1.10.2018, s. 16).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/867 ze dne 14. května 2019 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR), a o zrušení rozhodnutí ze dne 24. června 2014 o postoji, který se má jménem Unie zaujmout v rámci CCAMLR

text:
                  28.5.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 140/72

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/867
         ze dne 14. května 2019
         o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR), a o zrušení rozhodnutí ze dne 24. června 2014 o postoji, který se má jménem Unie zaujmout v rámci CCAMLR
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutím Rady 81/691/EHS (1) uzavřela Unie Úmluvu o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (2) (dále jen „úmluva CAMLR“), která vstoupila v platnost dne 7. dubna 1982 a na jejímž základě byla zřízena Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR). Belgie, Španělsko, Francie, Německo, Itálie, Polsko, Švédsko a Spojené království jsou rovněž smluvními stranami úmluvy CAMLR. Řecko, Nizozemsko a Finsko jsou smluvními stranami úmluvy CAMLR, ale nejsou členy CCAMLR.

                     (2)

                     Podle článku IX.1 úmluvy CAMLR odpovídá CCAMLR za to, že na svých výročních zasedáních přijímá opatření, jejichž cílem je zachování a racionální využívání živých mořských zdrojů v Antarktidě. Tato opatření se mohou stát pro Unii závazná.

                     (3)

                     Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (3) stanoví, že Unie zajistí, aby činnosti v oblasti rybolovu a akvakultury byly dlouhodobě udržitelné z hlediska životního prostředí a byly řízeny způsobem, jenž je v souladu s cíli dosáhnout přínosů v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti zaměstnanosti a přispět k dostupnosti dodávek potravin. Rovněž stanoví, že Unie uplatňuje přístup předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu a akvakultury a snaží se zajistit, aby byly při využívání biologických mořských zdrojů obnoveny a zachovány populace lovených druhů nad úrovně, které mohou přinášet maximální udržitelný výnos. Dále stanoví, že Unie přijímá opatření pro řízení a zachování zdrojů založená na nejlepším dostupném vědeckém poradenství, podporuje rozvoj vědeckých poznatků a poradenství, postupně odstraňuje výměty a podporuje rybolovné postupy, které přispívají k selektivnějšímu rybolovu, k zamezení nežádoucím úlovkům a jejich snižování v co největší možné míře a k rybolovu s nízkým dopadem na mořský ekosystém a rybolovné zdroje. Nařízení (EU) č. 1380/2013 konkrétně stanoví, že tyto cíle a zásady má Unie uplatňovat při provádění svých vnějších vztahů v oblasti rybolovu.

                     (4)

                     Jak je uvedeno ve společném sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise nazvaném „Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů“ a v závěrech Rady o uvedeném společném sdělení, hlavním prvkem činnosti EU v těchto fórech je podpora opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu a v příslušných případech zlepšení jejich správy.

                     (5)

                     Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané „Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství“ odkazuje na konkrétní opatření ke snížení znečištění plasty a znečištění moří, jakož i na snížení ztrát rybolovných zařízení nebo jejich ponechání v moři.

                     (6)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních CCAMLR v období 2019–2023, neboť ochranná a donucovací opatření CCAMLR budou pro Unii závazná a budou schopna rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně nařízení Rady (ES) č. 1035/2001 (4), (ES) č. 600/2004 (5), (ES) č. 601/2004 (6), (ES) č. 1005/2008 (7) a (ES) č. 1224/2009 (8) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 (9).

                     (7)

                     Uvedený postoj by se měl týkat záležitostí spadajících do oblasti sdílené pravomoci Unie pouze v rozsahu, v jakém mají dopad na společná pravidla Unie. V souladu s rozsudkem Soudního dvora ve spojených věcech C-626/15 a C-659/16 (10) by Unie měla podporovat vytváření chráněných mořských oblastí v oblasti CCAMLR pouze ve spolupráci s členskými státy. Tímto rozhodnutím by nemělo být dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unii a jejími členskými státy.

                     (8)

                     V současné době je postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních CCAMLR, stanoven rozhodnutím Rady ze dne 24. června 2014 o postoji, který se má jménem Unie zaujmout v rámci CCAMLR. Je vhodné zrušit uvedené rozhodnutí a nahradit je novým rozhodnutím vztahujícím se na období 2019–2023.

                     (9)

                     S ohledem na vyvíjející se povahu rybolovných zdrojů v oblasti upravené úmluvou CAMLR a skutečnost, že v postoji Unie musí být v důsledku toho zohledněny nové okolnosti, včetně nových vědeckých a jiných relevantních údajů předložených před nebo během zasedání CCAMLR, měly by být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvené v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie v období 2019–2023,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR), je uveden v příloze I. Tento postoj se týká záležitostí spadajících do oblasti sdílené pravomoci Unie pouze v rozsahu, v jakém mají dopad na společná pravidla Unie.

            Článek 2
            Každoroční stanovení postoje, který má Unie zaujmout na zasedáních CCAMLR, se provádí v souladu s přílohou II.

            Článek 3
            Postoj Unie stanovený v příloze I posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději pro výroční zasedání CCAMLR v roce 2024.

            Článek 4
            Rozhodnutí Rady ze dne 24. června 2014 o postoji, který se má jménem Evropské unie zaujmout v rámci Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR), se zrušuje.

            Článek 5
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 14. května 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               P. DAEA

            (1)  Rozhodnutí Rady 81/691/EHS ze dne 4. září 1981 o uzavření Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (Úř. věst. L 252, 5.9.1981, s. 26).

            (2)  Úř. věst. L 252, 5.9.1981, s. 27.

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).

            (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1035/2001 ze dne 22. května 2001, kterým se stanoví systém dokumentace úlovků druhu Dissostichus spp. (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 1).

            (5)  Nařízení Rady (ES) č. 600/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se stanoví některá technická opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (Úř. věst. L 97, 1.4.2004, s. 1).

            (6)  Nařízení Rady (ES) č. 601/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se stanoví některá kontrolní opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (Úř. věst. L 97, 1.4.2004, s. 16).

            (7)  Nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1).

            (8)  Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Unie k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č.847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1).

            (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 (Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81).

            (10)  ECLI:EU:C:2018:925.

            PŘÍLOHA I

               Postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR)

            1.   ZÁSADY
            Unie v rámci komise CCAMLR:

                        a)

                        jedná v souladu s cíli a zásadami, které Unie sleduje v rámci společné rybářské politiky (SRP), a to zejména uplatňováním principu předběžné opatrnosti a cílů souvisejících s maximálním udržitelným výnosem stanovených v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, s cílem podpořit zavádění ekosystémového přístupu k řízení rybolovu, zamezit nežádoucím úlovkům a co možná nejvýrazněji je snížit, postupně eliminovat výměty a v co možná nejvyšší míře snížit dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy a jejich stanoviště, a dále pak podporou hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu v Unii, s cílem zajistit přiměřenou životní úroveň osobám, které jsou závislé na rybolovných činnostech a zároveň zohlednit zájmy spotřebitelů;

                        b)

                        usiluje o odpovídající zapojení zúčastněných stran do přípravné fáze opatření CCAMLR a zajistí, aby opatření přijatá v rámci CCAMLR byla v souladu s cíli úmluvy CAMLR;

                        c)

                        zajistí, aby opatření přijatá v rámci CCAMLR byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982, Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995, Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři z roku 1993, jakož i Dohody Organizace pro výživu a zemědělství o opatřeních přístavních států z roku 2009;

                        d)

                        podporuje postoje, které jsou v souladu s postoji regionálních organizací pro řízení rybolovu (RFMO) v téže oblasti;

                        e)

                        usiluje o soudržnost a soulad s politikami, které Unie provádí jako součást dvoustranných vztahů v oblasti rybolovu s třetími zeměmi, a zajišťuje soudržnost s ostatními politikami, zejména v oblasti vnějších vztahů, zaměstnanosti, životního prostředí, obchodu, rozvoje, výzkumu a inovací;

                        f)

                        zajistí, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Unie;

                        g)

                        řídí se závěry Rady ze dne 19. března 2012 týkajícími se sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky (1);

                        h)

                        usiluje o vytvoření rovných podmínek pro loďstvo Unie v rámci oblasti upravené úmluvou CAMLR, na základě stejných zásad a standardů, jako jsou ty, jež jsou platné podle práva Unie, a o podporu jednotného uplatňování těchto zásad a standardů;

                        i)

                        jedná v souladu se závěry Rady (2) o společném sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů (3) a podporuje opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti CCAMLR, případně i na zlepšení její správy a výkonnosti (zejména pokud jde o vědu, soulad, transparentnost a rozhodování), čímž přispívá k udržitelné správě oceánů ve všech jejích dimenzích;

                        j)

                        spolu se členskými státy aktivně podporuje vytvoření reprezentativní sítě chráněných mořských oblastí v Jižním oceánu, a to i prostřednictvím předložení konkrétních návrhů chráněných mořských oblastí Unií a jejími členskými státy komisi CCAMLR;

                        k)

                        podporuje koordinaci mezi regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a regionálními úmluvami pro mořské prostředí a spolupráci se světovými organizacemi v rámci jejich oblasti působnosti tam, kde je to vhodné;

                        l)

                        podporuje mechanismy spolupráce v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu jiných populací než tuňáka podobné procesu zahájenému v Kóbe pro regionální organizace pro řízení rybolovu tuňáka.

                  2.   SMĚRY
            Tam, kde je to vhodné, usiluje Unie o to, aby byla v rámci CCAMLR přijata následující opatření:

                        a)

                        opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti upravené úmluvou CAMLR založená na nejlepších dostupných vědeckých doporučeních, včetně ročních celkových přípustných odlovů a kvót nebo regulace intenzity odlovu živých biologických mořských zdrojů, jež jsou regulovány komisí CCAMLR, která umožní nejpozději do roku 2020 dosáhnout míry využití umožňující maximální udržitelný výnos nebo tuto míru udržet. Tam, kde je to nutné, zahrnou tato opatření pro zachování a řízení zvláštní opatření pro populace, které jsou nadměrně loveny, tak aby intenzita rybolovu odpovídala dostupným rybolovným právům;

                        b)

                        opatření pro předcházení, potírání a odstranění nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností v oblasti upravené úmluvou CAMLR, včetně vytvoření seznamu plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov, další výměny informací s regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, porovnávání seznamů s dalšími regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a cílené akce proti plavidlům bez státní příslušnosti;

                        c)

                        opatření k posílení shromažďování vědeckých údajů o rybolovu a k prosazování lepší spolupráce mezi odvětvím a vědci;

                        d)

                        opatření ke sledování, kontrole a dozoru v oblasti upravené úmluvou CAMLR, aby byla zajištěna účinnost kontroly a dodržování opatření přijatých v rámci CCAMLR, včetně posilování kontroly činností při překládce zdrojů řízených komisí CCAMLR a revize systému komise CCAMLR pro dokumentaci úlovků ledovek, za účelem odstranění možných nedostatků v obchodě s těmito druhy a podpory kontaktů se sousedními regionálními organizacemi pro řízení rybolovu v zájmu spolupráce se systémem dokumentace úlovků CCAMLR;

                        e)

                        opatření k minimalizaci negativního dopadu rybolovných činností na biologickou rozmanitost moří, mořské ekosystémy a jejich stanoviště, včetně opatření ke snížení znečištění moří, předcházení vypouštění plastů do moří a snížení dopadu přítomnosti plastů v mořích na biologickou rozmanitost moří a mořské ekosystémy, opatření na ochranu citlivých mořských ekosystémů v oblasti upravené úmluvou CAMLR v souladu s mezinárodními pokyny Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři, opatření k předcházení nežádoucím úlovkům a co největšímu snížení nežádoucích úlovků, zejména zranitelných mořských druhů, a opatření k postupnému odstranění výmětů;

                        f)

                        opatření ke snížení dopadu opuštěných, ztracených či jinak odhozených lovných zařízení v oceánu a usnadnění identifikace a zpětného získávání těchto zařízení;

                        g)

                        opatření mající za cíl zákaz rybolovu prováděného výhradně za účelem odběru žraločích ploutví a opatření požadující, aby všichni žraloci byli vykládáni se všemi ploutvemi přirozeně připojenými k tělu;

                        h)

                        doporučení, která podporují provedení úmluvy Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu (tam, kde je to vhodné, a v rozsahu povoleném příslušnými ustavujícími dokumenty);

                        i)

                        tam, kde je to vhodné, přístupy společné s ostatními regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, zejména s těmi, které jsou zapojeny do řízení rybolovu ve stejné oblasti;

                        j)

                        dodatečná technická opatření založená na doporučeních podpůrných orgánů a pracovních skupin CCAMLR;

                        k)

                        Spolu se členskými státy zřízení chráněných mořských oblastí založených na nejlepších dostupných vědeckých doporučeních za účelem zachování živých mořských zdrojů a mořské biodiverzity v Antarktidě, jakož i ochrany zranitelných ekosystémů a environmentálních rysů.

               (1)  Dokument 7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

               (2)  Dokument 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

               (3)  Dokument JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

            PŘÍLOHA II

               Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat na výročním zasedání Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě

            Před každým výročním zasedáním CCAMLR, na kterém má tento orgán přijmout rozhodnutí s právními účinky pro Unii, je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější vědecké a jiné relevantní údaje předložené Komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.
            Za tímto účelem na základě uvedených údajů Komise předá Radě s dostatečným předstihem před každým výročním zasedáním komise CCAMLR písemný dokument, ve kterém jsou uvedeny podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie, aby se podrobnosti o postoji, jenž má být jménem Unie vyjádřen, projednaly a schválily.
            Nelze-li v průběhu zasedání CCAMLR, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody tak, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.


title: Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení – Rozhodnutí č. F3 ze dne 19. prosince 2018 o výkladu článku 68 nařízení (ES) č. 883/2004 týkajícího se metody pro výpočet vyrovnávacího doplatku (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem.)

text:
               26.6.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/2

      SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ
      ROZHODNUTÍ č. F3
      ze dne 19. prosince 2018
      o výkladu článku 68 nařízení (ES) č. 883/2004 týkajícího se metody pro výpočet vyrovnávacího doplatku
      (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)
      (2019/C 215/02)
      SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ,
      s ohledem na čl. 72 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1), podle kterého je správní komise odpovědná za řešení veškerých správních otázek a otázek výkladu vyplývajících z ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (2),
      s ohledem na článek 68 nařízení (ES) č. 883/2004,
      s ohledem na článek 60 nařízení (ES) č. 987/2009,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  1)

                  Ustanovení čl. 68 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004 stanoví, že v případě souběhu nároků se rodinné dávky podle právních předpisů více než jednoho členského státu poskytují v souladu s právními předpisy, které mají v souladu s odstavcem 1 přednost. Nároky na rodinné dávky z důvodu dalších kolidujících právních předpisů se pozastavují až do částky stanovené prvními právními předpisy a v nezbytných případech se poskytuje vyrovnávací doplatek ve výši, která tuto částku přesahuje.

                  2)

                  Aby se usnadnilo jednotné uplatňování nařízení (ES) č. 883/2004, souhlasí proto správní komise s tím, že by měl být zaveden jednotný postup pro provádění zmíněného článku s ohledem na srovnání částek stanovených v rámci dvou nebo více dotčených právních předpisů a pokud jde o stanovení případného vyrovnávacího doplatku, který má vyplácet dotčená instituce.
                  v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004,

            ROZHODLA TAKTO:

                  1.

                  Instituce členského státu, jehož právní předpisy nebyly označeny za prioritní podle čl. 68 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004, porovná u každého rodinného příslušníka částku rodinných dávek stanovených právními předpisy, které byly označeny za prioritní, a částku rodinných dávek stanovených jí uplatňovanými právními předpisy.

                  2.

                  Po provedeném porovnání u každého rodinného příslušníka příslušná instituce případně vyplatí doplatek ve výši rozdílu mezi oběma částkami.

                  3.

                  Toto rozhodnutí se vyhlašuje v Úředním věstníku Evropské unie. Vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění.

               předseda správní komise

            Bernhard SPIEGEL

         (1)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.