title: Rozhodnutí Rady ze dne 19. července 1999 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a státem Izrael o vzájemném uznávání zásad správné laboratorní praxe (SLP) OECD a kontrolních programů dodržování těchto zásad

text:
Důležité právní upozornění

|

31999D0662

Úřední věstník L 263 , 09/10/1999 S. 0006 - 0006

		Rozhodnutí Radyze dne 19. července 1999o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a státem Izrael o vzájemném uznávání zásad správné laboratorní praxe (SLP) OECD a kontrolních programů dodržování těchto zásad(1999/662/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy, ve spojení s čl. 300 odst. 2 první větou, čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem a čl. 300 odst. 4,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dohoda mezi Evropským společenstvím a státem Izrael o vzájemném uznávání zásad správné laboratorní praxe (SLP) OECD a kontrolních programů dodržování těchto zásad, parafovaná v Bruselu dne 16. ledna 1997, byla projednána Komisí v souladu s jejím jednacím řádem a je třeba ji schválit.(2) Některá hlediska jejího provádění byla postoupena smíšenému výboru zřízenému uvedenou dohodou, zejména pravomoc měnit některé části obou příloh.(3) Je nutné stanovit vnitřní postupy, potřebné pro správnou funkci dohody; je třeba, aby Komise byla zmocněna provádět některé technické změny dohody a přijímat některá doporučení ohledně jejího provádění,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Dohoda mezi Evropským společenstvím a státem Izrael o vzájemném uznávání zásad správné laboratorní praxe (SLP) OECD a kontrolních programů dodržování těchto zásad se za Společenství schvaluje.Znění dohody a schválený zápis jsou přiloženy k tomuto rozhodnutí.Článek 2Nótu uvedenou v článku 16 dohody [1] zašle v zastoupení Společenství předseda Rady.Článek 31. Ve smíšeném výboru ustanoveném v článku 10 dohody zastupuje Společenství Komise za pomoci zvláštního výboru jmenovaného Radou. Po poradě se zvláštním výborem Komise provádí oznámení, konzultace a výměny informací, vznáší žádosti o inspekce a o účast v inspekcích, a pokud to je potřebné, odpovídá na žádosti podle čl. 3 odst. 2, čl. 5 odst. 2 a článků 6, 7, 9 a 12 dohody a v příloze II dohody přijímá rozhodnutí stanovené v čl. 11 odst. 2 a 3 a ve druhé větě článku 12.2. Stanovisko Společenství ve smíšeném výboru ohledně změn přílohy I, o nichž se rozhoduje podle druhé věty článku 4 dohody a změn přílohy II, o nichž se rozhoduje podle článku 5 dohody, Komise přijímá poté, co je konzultovala se zvláštním výborem uvedeným v odstavci 1 tohoto článku.3. Všechna ostatní rozhodnutí přijímá na návrh Komise Rada kvalifikovanou většinou hlasů.V Bruselu dne 19. července 1999.Za RadupředsedkyněT. Halonen[1] Generální sekretariát Rady vyhlásí den vstupu dohody v platnost v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: 2006/258/ES: Rozhodnutí Komise ze dne  6. března 2006 , kterým se zrušuje rozhodnutí 2002/683/ES, kterým se přijímá závazek nabídnutý v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu některých barevných televizních přijímačů pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky

text:
               31.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 93/63

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 6. března 2006,
   kterým se zrušuje rozhodnutí 2002/683/ES, kterým se přijímá závazek nabídnutý v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu některých barevných televizních přijímačů pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky
   (2006/258/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   PŘEDCHOZÍ POSTUP

               (1)

               V srpnu 2002 uložila Rada nařízením (ES) č. 1531/2002 (2) konečné antidumpingové clo z dovozu barevných televizních přijímačů (dále jen „dotčený výrobek“) pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky.

               (2)

               Zároveň přijala Komise rozhodnutím 2002/683/ES (3) společný závazek (dále jen „závazek“) od společností Haier Electrical Appliances Corp., Ltd, Hisense Import & Export Co., Ltd, Konka Group Co., Ltd, Sichuan Changhong Electric Co., Ltd, Skyworth Multimedia International (Shenzen) Co., Ltd, TCL King Electrical Appliances (Hui Zhou) Co., Ltd a Xiamen Overseas Chinese Electronic Co., Ltd (dále jen „společnosti“) a Čínské obchodní komory pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků.

               (3)

               V důsledku toho byl dotčený výrobek čínského původu vyráběný společnostmi, který odpovídá typu, na který se vztahuje závazek (dále jen „výrobek, na který se vztahuje závazek“), osvobozen od konečného antidumpingového cla.

         B.   PORUŠENÍ ZÁVAZKU
   1.   Povinnosti společností se závazky

               (4)

               V rámci závazku, který společnosti nabídly, jsou tyto společnosti povinny mimo jiné vyvážet výrobek, na který se vztahuje závazek, prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství za minimální dovozní cenu uvedenou v závazku nebo za cenu vyšší a dodržovat určité množstevní limity. Tyto ceny a množstevní limity odstraňují poškozující účinek dumpingu.

               (5)

               Za účelem zajištění dodržování závazku Čínská obchodní komora pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků a společnosti rovněž souhlasily s tím, že poskytnou veškeré informace, jež Komise považuje za nezbytné, a že umožní inspekce na místě ve svých prostorách, jejichž cílem bude ověřit správnost a pravdivost údajů předkládaných v uvedených čtvrtletních zprávách.

               (6)

               Jak je uvedeno v 239. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 1531/2002, závazek zvláště stanoví, že porušení ze strany kterékoli z dotyčných společností nebo Čínské obchodní komory pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků se považuje za porušení závazku všemi signatáři. Nedostatečná spolupráce s Evropskou komisí při sledování závazku se považuje za jeho porušení.

               (7)

               Z tohoto hlediska Komise požádala o provedení inspekce na místě v prostorách Čínské obchodní komory pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků a v prostorách dvou společností, které vykázaly největší objem prodeje dotčeného výrobku, a to jmenovitě v Xiamen Overseas Chinese Electronic Co., Ltd a Konka Group Co., Ltd. Komise zaslala Čínské obchodní komoře pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků a společnostem Xiamen Overseas Chinese Electronic Co., Ltd a Konka Group Co., Ltd předem dopisy, ve kterých jim oznámila data inspekcí na místě.

         2.   Výsledky žádosti o ověření

               (8)

               Čínská obchodní komora pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků a společnost Xiamen Overseas Chinese Electronic Co., Ltd souhlasily s inspekcí na místě požadovanou Komisí. Nicméně společnost Konka Group Co., Ltd inspekci na místě zamítla.

               (9)

               Společnost byla vyzvána, aby vysvětlila, zda se jedná o její poslední rozhodnutí a byla upozorněna na to, že podle bodu 5.6 závazku se společnosti zavázaly spolupracovat při poskytování jakýchkoli informací, jež Komise považuje za nezbytné pro zajištění dodržování společného závazku, a umožňovat úředníkům Evropské komise ověřovat veškeré dodané informace a data. Tito úředníci mohou jmenovitě provádět vyšetřování na místě v prostorách společností a/nebo Čínské obchodní komory pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků, a to i v případě, že na tato vyšetřování bylo upozorněno v krátké lhůtě.

               (10)

               Společnost Konka Group Co., Ltd dopisem potvrdila svůj nezájem o spolupráci; tento postoj společnosti byl rovněž potvrzen Čínskou obchodní komorou pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků.

               (11)

               Čínská obchodní komora pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků a společnosti byly tudíž informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě Komise zamýšlí odvolat přijetí závazku z důvodu jeho porušení společností Konka Group Co., Ltd a uložit konečné antidumpingové clo. Společnosti byla udělena lhůta, během níž se mohla písemně nebo ústně k dané věci vyjádřit. Žádné připomínky nebyly předloženy.

         C.   ZRUŠENÍ ROZHODNUTÍ 2002/683/ES

               (12)

               Z výše uvedených zjištění vyplývá, že přijetí tohoto závazku, který byl nabídnut společnostmi a Čínskou obchodní komorou pro vývoz a dovoz strojírenských a elektronických výrobků, by mělo být zrušeno. Rozhodnutí 2002/683/ES, kterým se přijímá závazek, by mělo být zrušeno.

               (13)

               Současně s tímto rozhodnutím změnila Rada nařízením (ES) č. 511/2006 (4) nařízení (ES) č. 1531/2002 a uložila na dovoz barevných televizních přijímačů vyvážených dotčenými společnostmi do Společenství konečné antidumpingové clo,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2002/683/ES se zrušuje.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 6. března 2006.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).

      (2)  Úř. věst. L 231, 29.8.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 231, 29.8.2002, s. 42.

      (4)  Viz strana 26 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Rozhodnutí Rady 2012/392/SZBP ze dne 16. července 2012 o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)

text:
               17.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/48

         ROZHODNUTÍ RADY 2012/392/SZBP
   ze dne 16. července 2012
   o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 21.března 2012 Rada uvítala strategii Evropské unie na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu, a zdůraznila, že Unie má dlouhodobý zájem na zmírnění nestability a podpoře rozvoje v oblasti Sahelu. Teroristické činnosti nedávno nabyly na intenzitě a následky konfliktu v Libyi dodaly na naléhavosti potřebě chránit občany a zájmy Unie v této oblasti, předcházet šíření těchto hrozeb do Unie a současně napomáhat zlepšení bezpečnostní situace v tomto regionu.

               (2)

               Dne 23. března 2012 Rada schválila koncepci řešení krize pro případnou civilní misi v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP) v oblasti Sahelu.

               (3)

               Dne 1. června 2012 zaslal předseda vlády Nigeru vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku v souvislosti s plánovanou misí SBOP zvací dopis, v němž uvítal vyslání mise SBOP ze strany Unie s cílem posílit kapacity nigerských bezpečnostních sil, zejména při boji s terorismem a organizovanou trestnou činností účinným, soudržným a koordinovaným způsobem.

               (4)

               Pro misi EUCAP Sahel Niger by měla být uvedena v činnost pohotovostní složka.

               (5)

               Mise EUCAP SAHEL Niger bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mise
   Unie zřizuje misi Evropské unie SBOP v Nigeru na podporu budování kapacit nigerských aktérů v oblasti bezpečnosti pro boj proti terorismu a organizované trestné činnosti (EUCAP Sahel Niger).
   Článek 2
   Cíle
   V rámci provádění strategie Evropské unie na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu je cílem mise EUCAP Sahel Niger umožnit nigerským orgánům provádět bezpečnostní rozměr jejich vlastní strategie na podporu bezpečnosti a rozvoje a rovněž zlepšit regionální koordinaci při řešení společných bezpečnostních výzev. Cílem mise EUCAP Sahel Niger je zejména přispívat k rozvoji integrovaného, multidisciplinárního, soudržného a udržitelného přístupu založeného na lidských právech, jejž budou různí nigerští aktéři v oblasti bezpečnosti uplatňovat při boji proti terorismu a organizované trestné činnosti.
   Článek 3
   Úkoly
   1.   Pro dosažení cílů stanovených v článku 2 mise EUCAP SAHEL Niger:

               a)

               poskytuje poradenství a pomoc při provádění bezpečnostního rozměru nigerské strategie na podporu bezpečnosti a rozvoje na vnitrostátní úrovni, přičemž doplňuje další aktéry;

               b)

               podporuje rozvoj komplexní regionální a mezinárodní koordinace při boji proti terorismu a organizované trestné činnosti;

               c)

               upevňuje právní stát prostřednictvím rozvoje kapacit trestního vyšetřování a v této souvislosti připravuje a provádí vhodné programy odborné přípravy;

               d)

               podporuje rozvoj udržitelnosti nigerských bezpečnostních sil;

               e)

               přispívá k určování, plánování a provádění projektů v oblasti bezpečnosti.

         2.   Mise EUCAP SAHEL Niger se zpočátku zaměří na činnosti uvedené v odstavci 1, jež přispějí ke zlepšení kontroly nad územím Nigeru, včetně činností koordinovaných s nigerskými ozbrojenými silami.
   3.   Mise EUCAP Sahel Niger nevykonává žádné výkonné funkce.
   Článek 4
   Linie vedení a struktura
   1.   Mise EUCAP Sahel Niger má jakožto operace pro řešení krize jednotnou linii velení.
   2.   Mise EUCAP Sahel Niger má velitelství v Niamey.
   3.   Mise EUCAP Sahel Niger má tuto strukturu:

               a)

               vedoucí mise;

               b)

               plánovací a operační složka, včetně regionálních styčných důstojníků;

               c)

               podpůrná složka mise;

               d)

               prvky zaměřené na podávání zpráv, bezpečnost, analytickou činnost a poradenství/informace pro veřejnost;

               e)

               podpůrný prvek v Bruselu.

         4.   Mise EUCAP Sahel Niger zahrnuje projektovou skupinu pro určování a provádění projektů. Mise EUCAP Sahel Niger může podle potřeby koordinovat a zprostředkovávat projekty prováděné na vlastní odpovědnost členskými státy a třetími státy v oblastech souvisejících s misí EUCAP Sahel Niger a na podporu jejích cílů a poskytovat ohledně nich poradenství.
   Článek 5
   Civilní velitel operace
   1.   Civilním velitelem operace pro misi EUCAP Sahel Niger je ředitel útvaru schopnosti civilního plánování a provádění.
   2.   Civilní velitel operace vykonává velení a řízení mise EUCAP SAHEL Niger na strategické úrovni pod politickou kontrolou a strategickým řízením Politického a bezpečnostního výboru a pod celkovým vedením vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
   3.   Civilní velitel operace zajišťuje s ohledem na vedení operací řádné a účinné provádění rozhodnutí Rady i rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru, včetně vydávání potřebných strategických pokynů vedoucímu mise a poskytování poradenství a technické podpory vedoucímu mise.
   4.   Civilní velitel operace podává prostřednictvím vysokého představitele zprávy Radě.
   5.   Veškerý vyslaný personál zůstává zcela pod velením vnitrostátních orgánů příslušného vysílajícího státu v souladu s vnitrostátními právními předpisy, nebo dotčeného orgánu Unie či Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ). Tyto orgány převedou operační řízení (OPCON) svého personálu, týmů a útvarů na civilního velitele operace.
   6.   Civilní velitel operace nese celkovou odpovědnost za zajištění řádného výkonu činností Unie.
   7.   Civilní velitel operace a vedoucí delegace Unie v Niamey se podle potřeby navzájem konzultují.
   Článek 6
   Vedoucí mise
   1.   Vedoucí mise vykonává velení a řízení mise EUCAP SAHEL Niger v místě působení, přebírá za tyto činnosti odpovědnost a přímo odpovídá civilnímu veliteli operace.
   2.   Vedoucí mise vykonává velení a řízení nad personálem, týmy a útvary přispívajících států přidělenými civilním velitelem operace a zároveň nese administrativní a logistickou odpovědnost, včetně odpovědnosti za majetek, zdroje a informace, které má mise EUCAP SAHEL Niger k dispozici.
   3.   Vedoucí mise vydává pokyny pro veškerý personál mise EUCAP SAHEL Niger, včetně podpůrného prvku v Bruselu a regionálních styčných důstojníků, v zájmu účinného provádění mise v místě působení, zajišťuje její koordinaci a běžné řízení a řídí se strategickými pokyny civilního velitele operace.
   4.   Vedoucí mise odpovídá za plnění rozpočtu mise EUCAP SAHEL Niger. Za tímto účelem podepíše smlouvu s Komisí.
   5.   Vedoucí mise odpovídá za kázeňský dohled nad personálem. Kázeňská opatření vůči vyslanému personálu jsou v pravomoci příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo dotčeného orgánu Unie či ESVČ.
   6.   Vedoucí mise zastupuje misi EUCAP SAHEL Niger v místě operace a zajišťuje její odpovídající zviditelnění.
   7.   Vedoucí mise koordinuje případně činnost s dalšími subjekty Unie na místě. Aniž je dotčena linie velení, v otázkách místní politické situace poskytuje vedoucímu mise vedení vedoucí delegace Unie v Nigeru.
   8.   V rámci projektové skupiny je vedoucí mise oprávněn použít k provádění projektů, které jsou považovány za projekty doplňující soudržným způsobem ostatní akce mise EUCAP SAHEL Niger, finanční příspěvky členských států nebo třetích států, pokud je projekt:

               a)

               uveden ve výkazu rozpočtového dopadu souvisejícího s tímto rozhodnutím; nebo

               b)

               zanesen do výkazu rozpočtového dopadu v průběhu mise EUCAP SAHEL Niger na žádost vedoucího mise.

         V takovém případě vedoucí mise uzavře dohodu s příslušnými státy, obsahující zejména konkrétní postupy při reakci na případnou stížnost třetí strany ohledně škod vzniklých jednáním nebo opomenutím vedoucího mise při využívání finančních prostředků, které mu byly zpřístupněny přispívajícími státy.
   Přispívající státy nemohou v žádném případě činit Unii nebo vysokého představitele odpovědnými za jednání nebo opomenutí vedoucího mise při využívání finančních prostředků těchto států.
   Článek 7
   Personál
   1.   Misi EUCAP SAHEL Niger tvoří zejména personál vyslaný členskými státy, orgány Unie nebo ESVČ. Každý členský stát, orgán Unie, nebo ESVČ nesou náklady na personál, který vyslaly, včetně cestovních výdajů na cestu do místa určení a zpět, platů, nákladů na zdravotní péči a příspěvků jiných než použitelné denní dávky.
   2.   Členský stát, orgán Unie, nebo případně ESVČ odpovídají za řešení veškerých stížností člena personálu ohledně vyslání nebo stížností, které se vyslaného člena personálu týkají, a zahajují veškerá řízení proti uvedené osobě.
   3.   Mise EUCAP Sahel Niger přijímá na smluvním základě mezinárodní a místní personál, pokud požadované funkce nemohou být zajištěny personálem vyslaným členskými státy. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech, kdy nejsou k dispozici vhodní uchazeči z členských států, mohou být na smluvním základě přijímáni státní příslušníci zúčastněných třetích států.
   4.   Pracovní podmínky a práva a povinnosti mezinárodního a místního personálu jsou stanoveny ve smlouvách mezi vedoucím mise a členy personálu.
   Článek 8
   Postavení mise EUCAP SAHEL Niger a jejího personálu
   Postavení mise EUCAP Sahel Niger a jejího personálu, včetně případných výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro uskutečnění a řádný průběh mise EUCAP Sahel Niger, se upraví v dohodě, která bude uzavřena podle článku 37 Smlouvy o Evropské unii a postupem podle čl. 218 Smlouvy o fungování Evropské unie.
   Článek 9
   Politická kontrola a strategické řízení
   1.   Politický a bezpečnostní výbor vykonává z pověření Rady a vysokého představitele politickou kontrolu a strategické řízení mise EUCAP SAHEL Niger. Rada za tímto účelem zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o Evropské unii. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc jmenovat na návrh vysokého představitele vedoucího mise a měnit koncepci operací Plus (CONOPS Plus) a operační plán (OPLAN). Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení mise EUCAP SAHEL Niger, si ponechává Rada.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
   3.   Politický a bezpečnostní výbor dostává pravidelně a podle potřeby zprávy od civilního velitele operace a vedoucího mise týkající se otázek spadajících do oblastí jejich působnosti.
   Článek 10
   Účast třetích států
   1.   Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a její jednotný institucionální rámec, mohou být třetí státy vyzvány, aby přispěly k misi EUCAP Sahel Niger tím, že ponesou náklady na vyslání svého personálu, včetně platů, pojištění proti všem rizikům, denních dávek a cestovních výdajů na cestu do Nigeru a zpět, a že případně přispějí na provozní náklady mise EUCAP Sahel Niger.
   2.   Třetí státy přispívající na misi EUCAP SAHEL Niger mají ve vztahu k běžnému řízení mise stejná práva a povinnosti jako členské státy.
   3.   Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí ve věci přijímání navrhovaných příspěvků a ke zřízení výboru přispěvatelů.
   4.   Podrobnosti týkající se účasti třetích států budou upraveny v dohodách uzavřených v souladu s článkem 37 Smlouvy o Evropské unii a podle potřeby v dalších technických ujednáních. Jestliže Unie a třetí stát uzavřely dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na operacích Unie pro řešení krizí, použijí se v souvislosti s misí EUCAP Sahel Niger ustanovení takové dohody.
   Článek 11
   Bezpečnost
   1.   Civilní velitel operace řídí plánování prováděné vedoucím mise v oblasti bezpečnostních opatření a zajišťuje jejich řádné a účinné provádění misí EUCAP Sahel Niger v souladu s článkem 5.
   2.   Vedoucí mise odpovídá za bezpečnost mise EUCAP SAHEL Niger a za zajištění plnění minimálních bezpečnostních požadavků kladených na tuto misi v souladu s politikou Unie v oblasti bezpečnosti personálu nasazeného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a jejích podpůrných dokumentů.
   3.   Vedoucímu mise je nápomocen důstojník pro bezpečnost mise, který podává zprávy vedoucímu mise a rovněž udržuje úzké služební vztahy s ESVČ.
   4.   Personál mise EUCAP Sahel Niger se před svým nástupem do funkce účastní povinného bezpečnostního školení v souladu s OPLAN. Dostane se mu také pravidelného udržovacího výcviku v místě působení organizovaného důstojníkem pro bezpečnost mise.
   5.   Vedoucí mise zajistí ochranu utajovaných informací EU v souladu s rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (1).
   Článek 12
   Pohotovostní složka
   Pro misi EUCAP Sahel Niger se uvádí v činnost pohotovostní složka.
   Článek 13
   Finanční ustanovení
   1.   Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP SAHEL Niger v prvních 12 měsících je 8 700 000 EUR. O finanční referenční částce na následující období rozhodne Rada.
   2.   Veškeré výdaje se spravují podle pravidel a postupů použitelných pro souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Státním příslušníkům zúčastněných třetích států a hostitelské země, jakož i sousedních zemí je umožněno účastnit se nabídkových řízení. S výhradou schválení Komisí může vedoucí mise uzavírat technická ujednání s členskými státy Unie, zúčastněnými třetími státy a dalšími mezinárodními aktéry ohledně poskytování vybavení, služeb a prostor pro misi EUCAP Sahel Niger.
   4.   Finanční ujednání respektují operační požadavky mise EUCAP SAHEL Niger, včetně slučitelnosti vybavení a interoperability jejích týmů.
   5.   Vedoucí mise podává Komisi, která nad jeho činností vykonává dohled, úplné zprávy o činnostech vykonaných v rámci své smlouvy.
   6.   Výdaje související s misí EUCAP Sahel Niger jsou způsobilé ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
   Článek 14
   Soulad reakce a koordinace ze strany Unie
   1.   Vysoký představitel zajistí, aby provádění tohoto rozhodnutí bylo v souladu s vnější činností Unie jako celku, včetně návaznosti na rozvojové programy Unie.
   2.   Aniž je dotčena linie velení, jedná vedoucí mise v zájmu zajištění souladu činnosti Unie v Nigeru v úzké koordinaci s delegací Unie v Niamey.
   3.   Vedoucí mise úzce koordinuje s vedoucími misí členských států přítomnými v Nigeru.
   Článek 15
   Poskytování informací
   1.   Vysoký představitel je v souladu s rozhodnutím 2011/292/EU oprávněn tam, kde je to vhodné, a v souladu s potřebami mise EUCAP Sahel Niger poskytovat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise EUCAP Sahel Niger až do stupně utajení „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“.
   2.   V případě zvláštní a neodkladné operační potřeby je vysoký představitel v souladu s rozhodnutím 2011/292/EU též oprávněn poskytovat hostitelskému státu utajované informace EU vytvořené pro účely mise EUCAP Sahel Niger až do stupně utajení „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“. Za tímto účelem budou vypracována ujednání mezi vysokým představitelem a příslušnými orgány hostitelského státu.
   3.   Vysoký představitel je oprávněn poskytovat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty EU o jednáních Rady týkajících se mise EUCAP Sahel Niger, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (2).
   4.   Vysoký představitel může přenést oprávnění uvedená v odstavcích 1 až 3, jakož i způsobilost uzavírat ujednání uvedená v odstavci 2 na své podřízené osoby, na civilního velitele operací nebo vedoucího mise.
   Článek 16
   Vstup v platnost a doba platnosti
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se po dobu 24 měsíců.

      V Bruselu dne 16. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         S. ALETRARIS

      (1)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/331 ze dne 2. března 2015 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro Afghánistán

text:
               3.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 58/66

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/331
   ze dne 2. března 2015
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro Afghánistán
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 33 a čl. 31 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. července 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/393/SZBP (1) o jmenování pana Franze-Michaela SKJOLDA MELLBINA zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro Afghánistán. Mandát zvláštního zástupce EU má skončit dne 28. února 2015.

               (2)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o dalších osm měsíců.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Franze-Michaela SKJOLDA MELLBINA jako zvláštního zástupce EU pro Afghánistán se prodlužuje do 31. října 2015. Rada může po posouzení Politickým a bezpečnostním výborem a na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) rozhodnout o dřívějším ukončení mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 2
   Cíle politiky
   Zvláštní zástupce EU zastupuje Unii a podporuje cíle politiky Unie v Afghánistánu v úzké koordinaci se zástupci členských států v Afghánistánu. Zvláštní zástupce EU zejména:

               a)

               přispívá k provádění společného prohlášení EU–Afghánistán a nové strategie EU v Afghánistánu na období let 2014–2016;

               b)

               podporuje politický dialog mezi Unií a Afghánistánem;

               c)

               podporuje klíčovou úlohu Organizace spojených národů (OSN) v Afghánistánu se zvláštním důrazem na přispění k lépe koordinované mezinárodní pomoci, čímž prosazuje provádění komuniké bonnské, chicagské, tokijské a londýnské konference, jakož i příslušných rezolucí OSN.

         Článek 3
   Mandát
   K naplňování mandátu zvláštní zástupce EU v úzké spolupráci se zástupci členských států v Afghánistánu:

               a)

               propaguje názory Unie na politický proces a události v Afghánistánu;

               b)

               udržuje úzké kontakty s příslušnými afghánskými institucemi, zejména s vládou a parlamentem, jakož i s místními orgány, a podporuje jejich rozvoj. Měl by být také udržován kontakt s jinými afghánskými politickými skupinami a jinými důležitými aktéry v Afghánistánu, zejména s významnými aktéry z občanské společnosti;

               c)

               udržuje úzké kontakty s příslušnými mezinárodními a regionálními zúčastněnými subjekty v Afghánistánu, zejména se zvláštním zástupcem generálního tajemníka OSN, vyšším civilním představitelem Severoatlantické aliance (NATO) a jinými klíčovými partnery a organizacemi;

               d)

               poskytuje poradenství ohledně pokroku při plnění cílů společného prohlášení EU–Afghánistán, strategie EU v Afghánistánu na období let 2014–2016 a komuniké bonnské, chicagské, tokijské a londýnské konference, zejména v těchto oblastech:

                           i)

                           budování civilních kapacit, zejména na nižší než celostátní úrovni,

                           ii)

                           řádná správa věcí veřejných a zřízení institucí právního státu, zejména nezávislého soudnictví,

                           iii)

                           volební a ústavní reformy,

                           iv)

                           reformy bezpečnostního sektoru, včetně posílení justičních institucí a právního státu, národního vojska a policejního sboru, a zejména rozvoj civilní policie,

                           v)

                           podpora růstu, zejména prostřednictvím rozvoje zemědělství a venkova,

                           vi)

                           dodržování mezinárodních závazků Afghánistánu v oblasti lidských práv, zejména dodržování práv osob náležejících k menšinám a práv žen a dětí,

                           vii)

                           dodržování demokratických zásad a právního státu,

                           viii)

                           podpora zapojení žen do veřejné správy, občanské společnosti a v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1325(2000) do mírového procesu,

                           ix)

                           dodržování mezinárodních závazků Afghánistánu, včetně spolupráce při mezinárodním úsilí v boji proti terorismu, nedovolenému obchodu s drogami, obchodu s lidmi a šíření zbraní hromadného ničení a souvisejících materiálů,

                           x)

                           usnadňování humanitární pomoci a klidného návratu uprchlíků a vnitřně vysídlených osob a

                           xi)

                           zlepšení účinnosti přítomnosti a činnosti Unie v Afghánistánu a přispění k vypracování pravidelných zpráv o provádění strategie EU v Afghánistánu na období let 2014–2016 požadovaných Radou;

               e)

               aktivně se účastní místních koordinačních fór, jako je Společná rada pro koordinaci a monitorování, a zároveň plně informuje nezúčastněné členské státy o rozhodnutích přijatých na těchto úrovních;

               f)

               poskytuje poradenství o účasti a postojích Unie na mezinárodních konferencích týkajících se Afghánistánu;

               g)

               plní aktivní úlohu při podpoře regionální spolupráce prostřednictvím příslušných iniciativ, včetně istanbulského procesu a regionální ekonomické konference o Afghánistánu (RECCA);

               h)

               přispívá k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv a obecných zásad EU pro lidská práva, zejména ve vztahu k ženám a dětem v oblastech zasažených konflikty, zvláště sledováním vývoje v tomto ohledu a reakcí na něj;

               i)

               případně poskytuje podporu inkluzivnímu mírovému procesu pod afghánským vedením, usilujícímu o politické urovnání v souladu se zásadami přijatými na bonnské konferenci.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něj hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a jejími příslušnými útvary.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. března 2015 do 31. října 2015 činí 3 975 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Za veškeré výdaje je zvláštní zástupce EU odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU o složení svého týmu průběžně a neprodleně informuje Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotčený členský stát, dotčený orgán Unie nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou zemí. Členské státy a ESVČ poskytují za tímto účelem veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2013/488/EU (2).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v oblasti své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:

               a)

               na základě pokynů ESVČ vypracuje konkrétní bezpečnostní plán zahrnující zvláštní fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření, řízení bezpečných přesunů personálu do dané zeměpisné oblasti a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán úřadu;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v dané zeměpisné oblasti;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do dané zeměpisné oblasti náležitým bezpečnostním školením na základě stupně rizika vyhodnoceného pro danou oblast;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Zvláštní zástupce EU může podávat zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotě, provázanosti a účinnosti opatření Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a opatření členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU musí být koordinovány s činnostmi Komise a s delegací Unie v Pákistánu. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími misí členských států a vedoucími delegací Unie. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU rovněž poskytuje poradenství vedoucímu policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) v otázkách místní politické situace. Zvláštní zástupce EU a civilní velitel operace se podle potřeby navzájem konzultují. Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními aktéry působícími na místě.
   Článek 13
   Pomoc ve vztahu k nárokům
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu jsou nápomocni při poskytování informací při řešení veškerých nároků a závazků vyplývajících z mandátů předchozích zvláštních zástupců EU v Afghánistánu a poskytují k tomuto účelu administrativní pomoc a přístup k relevantním dokumentům.
   Článek 14
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do konce srpna 2015 souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 15
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. března 2015.

      V Bruselu dne 2. března 2015.

            Za Radu

            předsedkyně

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/393/SZBP ze dne 22. července 2013, kterým se mění rozhodnutí 2013/382/SZBP o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro Afghánistán (Úř. věst. L 198, 23.7.2013, s. 47).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 274, 15.10.2013, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady 2012/281/SZBP ze dne 29. května 2012 v rámci Evropské bezpečnostní strategie na podporu návrhu mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru vypracovaného Unií

text:
               30.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 140/68

         ROZHODNUTÍ RADY 2012/281/SZBP
   ze dne 29. května 2012
   v rámci Evropské bezpečnostní strategie na podporu návrhu mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru vypracovaného Unií
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropské unie, a zejména na čl. 26 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Činnosti v kosmickém prostoru nabývají na intenzitě a jejich význam je klíčový. Kosmický prostor představuje zdroj pro všechny země světa. Ty země, jež v kosmickém prostoru dosud žádnou činnost nevyvíjejí, se takové činnosti budou věnovat v budoucnu. Unie se tudíž domnívá, že posílení bezpečnosti činností v kosmickém prostoru představuje důležitý cíl, jenž přispěje k rozvoji a bezpečnosti států. Tento cíl je součástí politiky Unie pro oblast vesmíru.

               (2)

               Dne 12. prosince 2003 Evropská rada přijala Evropskou bezpečnostní strategii, v níž jsou určeny globální výzvy a hrozby a v níž se vyzývá k mezinárodnímu řádu založenému na konkrétních pravidlech, jenž má vycházet z účinného multilateralismu a dobře fungujících mezinárodních institucí.

               (3)

               Evropská bezpečnostní strategie uznává Chartu Organizace spojených národů jakožto základní rámec mezinárodních vztahů, přičemž usiluje o posílení Organizace spojených národů a o její uschopnění z hlediska plnění povinností a účinného fungování. V souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů se Unie snaží dosáhnout ve všech oblastech mezinárodních vztahů vysoké míry spolupráce, mimo jiné s cílem zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost.

               (4)

               Unie je odhodlána vyvíjet a provádět opatření zaměřená na transparentnost a budování důvěry jakožto prostředek směřující k dosažení posílené vesmírné bezpečnosti. Značnou pozornost věnuje Unie rovněž otázce rizik plynoucích z kosmického odpadu, bez ohledu na jeho původ, neboť takový odpad je pro stávající i budoucí činnosti překážkou.

               (5)

               V reakci na rezoluci Valného shromáždění Organizace spojených národů 61/75 ze dne 6. prosince 2006 Unie dne 18. září 2007 zdůraznila, že by k uvedenému cíli přispěla dobrovolná „pravidla provozu“, upravující činnosti v kosmickém prostoru a vycházející z osvědčených postupů aktérů, kteří v kosmickém prostoru působí.

               (6)

               Ve svých závěrech ze zasedání konaného ve dnech 8.–9. prosince 2008 Rada podpořila první návrh mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru; na kodexu by se státy podílely dobrovolně, přičemž návrh zahrnoval opatření pro transparentnost a budování důvěry a měl být základem pro konzultace s klíčovými třetími zeměmi, které provozují činnosti v kosmickém prostoru nebo na těchto činnostech mají zájem, s cílem dohodnout se na znění, které by bylo přijatelné pro co největší počet států.

               (7)

               V návaznosti na konzultace s vesmírnými velmocemi vypracovala Unie revidované znění návrhu kodexu chování, na jehož základě Rada dne 27. září 2010 udělila vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku mandát pokračovat v konzultacích, a to i v širším měřítku,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Na podporu svého návrhu kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru se Unie věnuje sledování následujících cílů:

               —

               konzultace s jednotlivými státy, ať již jsou v oblasti otázek kosmického prostoru aktivní či dosud nikoli, za účelem projednání tohoto návrhu a shromáždění jejich názorů,

               —

               získání odborné podpory zaměřené na proces přípravy mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru;

         Článek 2
   1.   V této souvislosti se projekty podporované Unií vztahují na tyto konkrétní činnosti:

               a)

               informační činnosti: propagace návrhu mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru;

               b)

               uspořádání (až) tří mnohostranných odborných zasedání věnovaných projednání návrhu mezinárodního kodexu chování;

               c)

               Koordinace konsorcia nevládních odborníků.

         2.   Tyto projekty a konkrétní činnosti jsou podrobněji popsány v příloze.
   Článek 3
   1.   Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
   2.   Projekt uvedený v článku 2 po technické stránce provádí Výzkumný institut OSN pro otázky odzbrojení (UNIDIR). UNIDIR dotyčné úkoly plní pod kontrolou vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s UNIDIR nezbytná ujednání.
   Článek 4
   1.   Finanční referenční částka pro provádění projektů uvedených v článku 2 činí 1 490 000 EUR.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy Unie a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Komise dohlíží na řádné provádění příspěvku Unie stanoveného v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s institutem UNIDIR finanční dohodu. Tato dohoda stanoví, že UNIDIR zajistí viditelnost příspěvku Evropské unie úměrnou jeho výši.
   4.   Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Komise informuje Radu o veškerých potížích v tomto procesu a o dni uzavření finanční dohody.
   Článek 5
   1.   Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí a vychází přitom z pravidelných zpráv vypracovávaných UNIDIR. Tyto zprávy tvoří základ hodnocení provedeného Radou.
   2.   Komise informuje o finančních aspektech provádění projektů uvedených v článku 2.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Jeho použitelnost končí 18 měsíců po dni uzavření finanční dohody uvedené v čl. 4 odst. 3 nebo šest měsíců po jeho přijetí, pokud v tomto období finanční dohoda uzavřena nebude.

      V Bruselu dne 29. května 2012.

            Za Radu

            předseda

         N. WAMMEN

      PŘÍLOHA K ROZHODNUTÍ RADY NA PODPORU NÁVRHU MEZINÁRODNÍHO KODEXU CHOVÁNÍ PRO ČINNOSTI V KOSMICKÉM PROSTORU VYPRACOVANÉHO UNIÍ
      1.   Obecný rámec a cíle

      Činnosti v kosmickém prostoru nabývají na intenzitě a jejich význam je klíčový. Kosmický prostor představuje zdroj pro všechny země světa. Ty země, jež v kosmickém prostoru dosud žádnou činnost nevyvíjejí, se takové činnosti budou věnovat v budoucnu. Proto je Unie přesvědčena, že je nezbytné zajistit v kosmickém prostoru větší bezpečnost, a domnívá se, že pro dosažení tohoto cíle může být vhodný pragmatický postup sestávající z řady postupných kroků. Unie je odhodlána vyvíjet a provádět opatření zaměřená na transparentnost a budování důvěry jakožto prostředek směřující k dosažení posílené bezpečnosti a zabezpečení v kosmickém prostoru. Značnou pozornost věnuje Unie rovněž otázce rizik plynoucích z kosmického odpadu, jenž je pro stávající i budoucí činnosti překážkou.
      V reakci na rezoluci Valného shromáždění Organizace spojených národů 61/75 ze dne 6. prosince 2006 Unie dne 18. září 2007 zdůraznila, že by k uvedenému cíli přispěla dobrovolná „pravidla provozu“, upravující činnosti v kosmickém prostoru a vycházející z osvědčených postupů aktérů, kteří v kosmickém prostoru působí.
      Ve svých závěrech ze zasedání konaného ve dnech 8.–9. prosince 2008 Rada Evropské unie podpořila první návrh kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru; na kodexu by se státy podílely dobrovolně, přičemž návrh zahrnoval opatření pro transparentnost a budování důvěry a měl být základem pro konzultace s klíčovými třetími zeměmi, které provozují činnosti v kosmickém prostoru nebo na těchto činnostech mají zájem, s cílem dohodnout se na znění, které by bylo přijatelné pro co největší počet států. V návaznosti na konzultace s vesmírnými velmocemi vypracovala Unie revidované znění návrhu kodexu chování, na jehož základě Rada Evropské unie dne 27. září 2010 udělila vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka“) mandát pokračovat v konzultacích, a to i v širším měřítku.
      Na podporu svého návrhu kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru a v zájmu plnění mandátu uděleného vysoké představitelce se Unie věnuje sledování následujících cílů:

                  —

                  konzultace s maximálním množstvím zemí, ať již jsou v oblasti otázek kosmického prostoru aktivní či dosud nikoli, za účelem projednání tohoto návrhu a shromáždění jejich názorů, a to zejména prostřednictvím uspořádání jednoho či více (až tří) mnohostranných odborných zasedání věnovaných jednáním o této iniciativě,

                  —

                  odborná podpora zaměřená na proces přípravy mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru.

            Činnost Unie se řídí následujícími zásadami:

                  a)

                  uznání významu budování dlouhodobé udržitelnosti, předvídatelnosti a zvýšené bezpečnosti v prostředí kosmického prostoru;

                  b)

                  potřeba budovat společné porozumění a stanovit oblasti společného zájmu;

                  c)

                  význam podpory jakéhokoli budoucího mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru ze strany států a regionů.

            2.   Projekty

      2.1   Projekt 1: Informační činnosti: propagace návrhu mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru

      2.1.1   Účel projektu

      Pořádáním seminářů na regionální a subregionální úrovni zapojit potenciální zainteresované subjekty mezinárodního kodexu chování do rozvíjení stávajícího povědomí a porozumění, pokud jde o jednotlivé aspekty navrhovaného mezinárodního kodexu chování.
      2.1.2   Výsledky projektu

                  a)

                  Zvýšené povědomí, znalosti a porozumění, pokud jde o navrhovaný mezinárodní kodex chování a procesy jeho průběžného vývoje.

                  b)

                  Vhodné podmínky pro politický pokrok.

                  c)

                  Lepší porozumění ze strany zainteresovaných stran, pokud jde o oblasti, v nichž bylo dosaženo společné dohody ohledně potřeb posílené vesmírné bezpečnosti a dohody o dalších postupech.

                  d)

                  Posílená koordinace mezi zainteresovanými stranami.

                  e)

                  Stanovení potřebných činností na úrovni států a regionů, jejichž cílem bude posilování vývoje mezinárodního kodexu chování pro činnosti v kosmickém prostoru.

            2.1.3   Popis projektu

                  a)

                  Až šest regionálních či subregionálních seminářů pro až 30 účastníků, v příslušných případech ve spolupráci s mezinárodními, regionálními či vnitrostátními organizacemi, a to vládními i nevládními.

                  b)

                  Shromáždění výsledků a jejich prezentace Unii a dalším zainteresovaným stranám vhodnými prostředky, mimo jiné i v elektronické podobě.

            2.2   Projekt 2: Kontextuální podpora vysoké představitelky během jejích zasedání/konzultací s jednotlivými státy

      2.2.1   Účel projektu

                  a)

                  Poskytnout Unii podrobné informace a analýzy názorů a podnětů potenciálních zainteresovaných stran kodexu chování.

                  b)

                  Uspořádání koordinované kampaně individuálních konzultací s klíčovými zainteresovanými stranami v zájmu podpory a přípravy konzultací vysoké představitelky a v zájmu navazujících činností.

                  c)

                  Hodnocení shromážděných připomínek prostřednictvím účasti na konzultacích vysoké představitelky.

            2.2.2   Výsledky projektu

                  a)

                  Písemná hodnocení nejlepších způsobů zapojení potenciálních zainteresovaných stran kodexu chování.

                  b)

                  Písemná hodnocení shromážděných připomínek a návrhů na revize daného znění.

                  c)

                  Písemné příspěvky na podporu mnohostranných odborných zasedání.

            2.2.3   Popis projektu

                  a)

                  Vypracování řady podpůrných dokumentů/kontextuálních studií v zájmu podpory a přípravy konzultací vysoké představitelky a mnohostranných odborných zasedání, jakož i v zájmu navazujících činností.

                  b)

                  Koordinovaná kampaň individuálních konzultací s klíčovými zainteresovanými stranami:

                              —

                              až 20 individuálních zasedání a informačních setkání,

                              —

                              koordinace vstupních informací v zájmu dotyčného procesu, mimo jiné i elektronickými prostředky,

                              —

                              výběr států a organizací pro tuto koordinaci se uskuteční na základě míry jejich angažovanosti v oblasti otázek vesmírné bezpečnosti, jejich předchozího zapojení do práce na návrhu mezinárodního kodexu chování a jejich úlohy v rámci podpory celkového politického pokroku na regionální či mezinárodní úrovni.

                  c)

                  Shromáždění výsledků a jejich prezentace vysoké představitelce a dalším zainteresovaným stranám vhodnými prostředky, mimo jiné i v elektronické podobě.

            2.3   Projekt 3: Uspořádání až tří mnohostranných odborných zasedání věnovaných projednání návrhu mezinárodního kodexu chování

      2.3.1   Účel projektu

      Zprostředkovat setkání odborníků za účelem projednání návrhu mezinárodního kodexu chování.
      2.3.2   Výsledky projektu

                  a)

                  Vytvoření diskusního fóra pro návrh mezinárodního kodexu chování.

                  b)

                  Diplomatický pokrok v postupujících jednání o mezinárodním kodexu chování.

            2.3.3   Popis projektu

      Uspořádání až tří mnohostranných odborných zasedání (až 160 účastníků) v průběhu prvních 16 měsíců projektu;

                  —

                  dle návrhu by se první z těchto zasedání konalo v Evropě a další dvě zasedání by proběhla mimo Evropu. Příslušné rozhodnutí přijme vysoká představitelka na základě návrhů předložených ze strany UNIDIR,

                  —

                  o struktuře, programu a účasti rozhodne vysoká představitelka na základě návrhů předložených ze strany UNIDIR.

            2.4   Projekt 4: Koordinace konsorcia nevládních odborníků

      2.4.1   Účel projektu

                  a)

                  Sestavit nevelké konsorcium (až 10 účastníků) uznávaných odborníků, kteří budou poskytovat vstupní informace v zájmu procesu vývoje mezinárodního kodexu chování.

                  b)

                  Vytvořit pro účely koordinace tohoto konsorcia zdroje dostupné on-line.

                  c)

                  Poskytnout nezbytné informační zdroje v zájmu podpory porozumění kodexu chování a propagace činností a výsledků prvního a druhého projektu.

            2.4.2   Výsledky projektu

                  a)

                  Podrobné vstupní informace mezinárodních, regionálních a národních odborníků ohledně mezinárodního kodexu chování.

                  b)

                  Vytvoření virtuálního fóra koordinujícího vstupní informace odborníků a jejich jednání.

                  c)

                  Vytvoření virtuálního fóra na podporu mnohostranných zasedání podle druhého projektu.

                  d)

                  Vytvoření nezbytných informačních materiálů ve virtuální i fyzické podobě.

            2.4.3   Popis projektu

                  a)

                  Identifikace, koordinace a vyžádání vstupních informací od vhodných odborníků na vesmírnou bezpečnost:

                              —

                              o členství v konsorciu rozhodne vysoká představitelka na základě návrhů předložených ze strany UNIDIR.

                  b)

                  Vytvoření nového virtuálního fóra koordinujícího vstupní informace konsorcia:

                              —

                              fórum bude koncipováno rovněž jako zdrojové centrum na podporu druhého projektu.

                  c)

                  Až osm zasedání věnovaných jednání o vývoji souvisejícím s kodexem chování a vstupním informacím konsorcia, mimo jiné za využití elektronických prostředků, jakož i videokonferencí a telekonferencí.

                  d)

                  Shromáždění výsledků a jejich prezentace vysoké představitelce a dalším zainteresovaným stranám vhodnými prostředky, mimo jiné i v elektronické podobě.

                  e)

                  Vypracování informačních nástrojů.

            3.   Procedurální aspekty, koordinace

      Provádění projektů bude zahájeno řídícím výborem s cílem určit postupy a způsoby spolupráce. Řídící výbor podrobuje provádění projektů pravidelnému přezkumu, a to nejméně jednou za šest měsíců, mimo jiné i prostřednictvím prostředků elektronické komunikace, jakož i videokonferencí a telekonferencí.
      Řídící výbor se bude skládat ze zástupců vysoké představitelky a UNIDIR.
      Zapojení státních i nestátních subjektů do mnohostranných odborných zasedání bude koordinováno prostřednictvím UNIDIR.
      O místech konání a o strukturálním složení praktických seminářů a zasedání tohoto projektu rozhodne vysoká představitelka na základě návrhů předložených ze strany UNIDIR.
      4.   Podávání zpráv a hodnocení

      Na konci prvního roku projektu předkládá UNIDIR vysoké představitelce popisnou a finanční zprávu a usiluje o časovou shodu s cykly podávání zpráv Organizace spojených národů.
      Na konci projektu UNIDIR předloží vysoké představitelce závěrečnou zprávu.
      Zprávy o pokroku, situační zprávy, publikace, tiskové zprávy a aktualizace UNIDIR postupuje vysoké představitelce a Evropské komisi v okamžiku zveřejnění.
      5.   Doba platnosti

      Odhadovaná doba provádění tohoto projektu činí 18 měsíců.
      Veškeré složky zasedání budou uzavřeny tři měsíce před koncem projektu, aby bylo k dispozici dostatek času pro analýzu, která má být během prováděcího období vypracována.
      6.   Příjemci

      Všechny členské státy OSN, zejména vesmírné mocnosti.
      Nevládní zainteresované subjekty včetně občanské společnosti a podniků.
      7.   Zástupci třetích stran

      Pro účely podpory regionální odpovědnosti za mezinárodní kodex chování pro činnosti v kosmickém prostoru může být v rámci tohoto rozhodnutí financována účast odborníků ze třetích zemí, včetně odborníků z příslušných regionálních a mezinárodních organizací.
      Účast UNIDIR na všech praktických seminářích a zasedáních bude financována.
      8.   Prováděcí subjekt

      Technickým prováděním tohoto rozhodnutí Rady bude pověřen UNIDIR.
      UNIDIR případně spolupracuje s institucemi, jako jsou regionální organizace, skupiny odborníků, nevládní organizace a podniky.
      V zájmu provádění tohoto rozhodnutí bude zapotřebí dalších pracovníků.


title: 2006/910/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 4. prosince 2006 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, kterou se obnovuje program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy

text:
               9.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 346/33

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 4. prosince 2006
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, kterou se obnovuje program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy
   (2006/910/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 149 a 150 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím ze dne 24. října 2005 zmocnila Rada Komisi ke sjednání dohody se Spojenými státy americkými, kterou se obnovuje program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání.

               (2)

               Komise sjednala jménem Společenství dohodu se Spojenými státy americkými v souladu se směrnicemi uvedenými v příloze uvedeného rozhodnutí.

               (3)

               Společenství a Spojené státy americké očekávají, že jim tato spolupráce, která musí na straně Společenství doplňovat dvoustranné programy mezi členskými státy a Spojenými státy americkými a musí poskytovat evropskou přidanou hodnotu, přinese oboustranný prospěch.

               (4)

               Dohoda byla jménem Společenství podepsána dne 21. června 2006 s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (5)

               Dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, kterou se obnovuje program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy se schvaluje jménem Společenství.
   2.   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Delegace Evropského společenství ve smíšeném výboru uvedeném v článku 6 dohody se skládá ze zástupce Komise, kterému je nápomocen zástupce z každého členského státu.
   Článek 3
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou učinit oznámení stanovené v čl. 12 odst. 1 dohody.

      V Bruselu dne 4. prosince 2006.

            Za Radu

            předsedkyně

         L. LUHTANEN

    ---documentbreak---

               9.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 346/34

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, kterou se obnovuje program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   na jedné straně a
   SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ
   na straně druhé
   (dále společně jen „strany“),
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Transatlantická deklarace přijatá Evropským společenstvím a jeho členskými státy (dále jen „Evropské společenství“) a vládou Spojených států amerických (dále jen „Spojené státy“) v listopadu 1990 se zvláště soustředí na posilování vzájemné spolupráce v různých oblastech, které přímo ovlivňují současný a budoucí blahobyt jejich občanů, jako jsou výměny a společné vzdělávací a kulturní projekty, včetně akademických výměn a výměn mládeže;
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že nová Transatlantická agenda přijatá na vrcholné schůzce EU-USA v prosinci roku 1995 v Madridu odkazuje v oddílu akce IV („Budování mostů přes Atlantik“) na dohodu mezi ES a USA, kterou se stanoví program spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, jako na možný katalyzátor širokého spektra inovačních činností spolupráce přinášejících bezprostřední užitek studentům i učitelům a že zmiňuje zavádění nových technologií do tříd, lepší propojení vzdělávacích institucí ve Spojených státech se vzdělávacími institucemi v Evropské unii a podporu výuky jazyků, dějin a kultury druhé ze stran;
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Transatlantická konference konaná v roce 1997 nazvaná „Budování mostů přes Atlantik: vytváření vztahů člověka k člověku“ zdůraznila možnosti spolupráce mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy v oblasti neformálního vzdělávání;
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že na vrcholné schůzce EU-USA v červnu roku 2005 se nejvyšší představitelé dohodli na iniciativě, která bude posilovat transatlantickou hospodářskou integraci a růst a která označila spolupráci v oblasti vzdělávání za jeden z nástrojů ke „zvýšení atlantické součinnosti, vzhledem k tomu, že se stále více stáváme hospodářstvími založenými na znalostech“, a zavázala k „obnovení a posílení dohody mezi USA a EU o vysokoškolském vzdělávání a odborné přípravě, která zahrnuje program Fulbright/Evropská unie, s cílem prohloubit spolupráci v oblasti vzdělávání a podporovat transatlantické výměny mezi našimi občany“;
   BEROUCE V ÚVAHU, že přijetí a provádění Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, kterou se stanoví program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy, z roku 1995 a Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, kterou se obnovuje program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy, z roku 2000 uskutečňuje závazky Transatlantické deklarace a je příkladem vysoce úspěšné a v poměru k vynaloženým nákladům účinné spolupráce;
   PŘIZNÁVAJÍCE zásadní přínos vzdělávání a odborné přípravy k rozvoji lidských zdrojů schopných být součástí globálního hospodářství založeného na znalostech;
   UZNÁVAJÍCE, že spolupráce v oblasti vzdělávání a odborného vzdělávání by měla doplňovat jiné významné iniciativy spolupráce mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy;
   PŘIZNÁVAJÍCE skutečnost, že je důležité zajišťovat doplňkovost s odpovídajícími iniciativami uskutečňovanými v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborné přípravy mezinárodními organizacemi působícími v těchto oblastech, jako je například OECD, UNESCO a Rada Evropy;
   UZNÁVAJÍCE, že strany mají společný zájem na spolupráci v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy;
   OČEKÁVAJÍCE oboustranný prospěch ze spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy;
   UZNÁVAJÍCE potřebu rozšířit přístup k činnostem podporovaným touto dohodou, zejména k činnostem v oblasti odborného vzdělávání a přípravy; a
   PŘEJÍCE SI vytvořit formální základ pro další spolupráci v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Účel
   Tato dohoda obnovuje program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy (dále jen „program“) z roku 2000, původně zřízený Dohodou mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, kterou se stanoví program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy, z roku 1995.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely této dohody se rozumí:

               1.

               „vysokoškolskou institucí“ každé zařízení, které podle platného práva nebo zvyklostí nabízí kvalifikace nebo diplomy na vysokoškolské úrovni, bez ohledu na jeho název;

               2.

               „institucemi odborného vzdělávání a přípravy“ jakýkoliv typ veřejných, poloveřejných nebo soukromých subjektů, které bez ohledu na svůj název, v souladu s platným právem a zvyklostmi, připravují nebo poskytují odborné vzdělávání nebo přípravu, další odbornou přípravu, opakovací odbornou přípravu nebo rekvalifikaci, a

               3.

               „studenty“ všechny osoby, které se účastní vzdělávacích kurzů nebo kurzů odborné přípravy nebo programů, které jsou pořádány vysokoškolskými institucemi nebo institucemi odborného vzdělávání a přípravy podle definice uvedené v tomto článku.

         Článek 3
   Cíle
   1.   Obecné cíle programu jsou:

               a)

               podporovat vzájemné porozumění mezi národy Evropského společenství a Spojených států, včetně širší vzájemné znalosti jazyků, kultur a institucí, a

               b)

               zlepšovat kvalitu rozvoje lidských zdrojů jak v Evropském společenství, tak i ve Spojených státech, včetně získávání dovedností potřebných vzhledem k výzvám globálního hospodářství založeného na znalostech.

         2.   Zvláštní cíle programu jsou:

               a)

               posílit spolupráci mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy v oblastech vysokoškolského vzdělávání a odborné přípravy;

               b)

               přispět k rozvoji vysokoškolských institucí a institucí odborné přípravy;

               c)

               přispět k osobnímu rozvoji jednotlivých účastníků, a to jak ve vlastním zájmu účastníků, tak i v zájmu dosažení obecných cílů programu, a

               d)

               přispět k transatlantickým výměnám mezi občany EU a USA.

         3.   Operativní cíle programu jsou:

               a)

               podpořit spolupráci mezi vysokoškolskými institucemi a institucemi odborné přípravy v zájmu podpory společných studijních programů a mobility;

               b)

               zlepšit kvalitu transatlantické mobility studentů podporou transparentnosti, vzájemného uznávání kvalifikací a studijních období a období odborné přípravy a případně přenositelnosti kreditů;

               c)

               podpořit spolupráci mezi veřejnými a soukromými organizacemi činnými v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborné přípravy v zájmu posílení diskusí a výměny zkušeností týkajících se politických otázek a

               d)

               podpořit transatlantickou mobilitu odborníků v zájmu zlepšení vzájemného porozumění otázkám významným pro vztahy mezi ES a USA.

         Článek 4
   Zásady
   Spolupráce podle této dohody se řídí těmito zásadami:

               1.

               plné respektování pravomocí členských států Evropského společenství a Spojených států a samostatnosti vysokoškolských institucí a institucí odborného vzdělávání a přípravy;

               2.

               oboustranný prospěch z činností prováděných na základě této dohody;

               3.

               široká účast napříč různými členskými státy Evropského společenství a Spojenými státy a

               4.

               uznání plné kulturní, sociální a hospodářské rozmanitosti Evropského společenství a Spojených států.

         Článek 5
   Akce programu
   Program se uskutečňuje prostřednictvím akcí popsaných v příloze, která tvoří nedílnou součást této dohody.
   Článek 6
   Smíšený výbor
   1.   Zřizuje se smíšený výbor. Skládá se ze stejného počtu zástupců každé ze stran.
   2.   Smíšený výbor má za úkol:

               a)

               posuzovat činnosti spolupráce plánované na základě této dohody a

               b)

               předkládat stranám půlroční zprávu o úrovni, stavu a účinnosti činností spolupráce prováděných na základě této dohody.

         3.   Smíšený výbor se schází každý druhý rok, pokud se strany nedohodnou jinak, a tato zasedání se střídavě konají v Evropském společenství a ve Spojených státech.
   4.   Smíšený výbor přijímá rozhodnutí vzájemnou dohodou. Z každého zasedání je pořízen zápis, který obsahuje záznam rozhodnutí a projednávané hlavní body. Tyto zápisy schvalují osoby, které každá strana vybere, aby zasedání společně předsedaly; spolu s půlroční zprávou jsou zápisy předkládány příslušným úředníkům na ministerské úrovni každé strany.
   Článek 7
   Sledování a hodnocení
   Program se sleduje a vyhodnocuje podle potřeb společně. To umožňuje, je-li to nezbytné, činnosti upravit na základě potřeb či možností, které se objeví v průběhu jejich provádění.
   Článek 8
   Financování
   1.   Činnosti podle této dohody závisejí na dostupnosti finančních prostředků a na platných právních předpisech, politikách a programech Evropského společenství a Spojených států. Financování probíhá, je-li to možné, na základě celkové rovnosti finančních prostředků stran. Strany se snaží v programu nabízet činnosti se srovnatelnými výhodami a srovnatelného rozsahu.
   2.   Výdaje smíšeného výboru nebo výdaje, které vznikly jeho jménem, nese strana, jejíž členové za ně odpovídají. Výdaje, které přímo souvisejí se zasedáními smíšeného výboru, kromě výdajů na dopravu a pobyt, nese hostitelská strana.
   Článek 9
   Vstup zaměstnanců
   Každá strana vynaloží veškeré úsilí na to, aby usnadnila vstup na své území a jeho opuštění v případě zaměstnanců, studentů, materiálu a vybavení druhé strany, kteří jsou zahrnuti nebo které jsou používány v činnostech spolupráce podle této dohody.
   Článek 10
   Jiné dohody
   Tato dohoda nenahrazuje jiné dohody ani činnosti v oblastech, které jsou mezi některým členským státem Evropského společenství a Spojenými státy upraveny, ani se jich jinak nedotýká.
   Článek 11
   Územní působnost této dohody
   Tato dohoda se vztahuje na jedné straně na území, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených, a na území Spojených států na straně druhé.
   Článek 12
   Vstup v platnost a ukončení platnosti
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně písemně oznámí, že byly splněny jejich právní požadavky pro vstup této dohody v platnost, podle toho, která tak učiní později. Tato dohoda nahrazuje v celém rozsahu Dohodu mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, kterou se obnovuje program spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy, z roku 2000.
   2.   Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu osmi let a lze ji prodloužit nebo změnit vzájemnou písemnou dohodou.
   Každá změna nebo prodloužení vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, ke kterému si strany písemně oznámí, že byly splněny jejich právní požadavky pro vstup dotyčné dohody o změně nebo prodloužení v platnost.
   3.   Každá ze stran může tuto dohodu kdykoli při dodržení dvanáctiměsíční výpovědní lhůty písemně vypovědět. Skončení platnosti uplynutím doby nebo vypovězení této dohody nemá vliv na platnost nebo dobu trvání jakýchkoli opatření, která byla předtím v rámci této dohody přijata.
   Článek 13
   Sepsáno ve Vídni, dne dvacátého prvního června 2006, ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě odchylek má anglické znění přednost před zněními v ostatních jazycích.

      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunitá Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         Por los Estados Unidos de América
         Za Spojené státy americké
         For Amerikas Forenede Stater
         Für die Vereinigten Staaten von Amerika
         Ameerika Ühendriikide nimel
         Για τις Ηνωμένες Πολιτείες της Αμερικής
         For the United States of America
         Pour les États-Unis d'Amérique
         Per gli Stati Uniti d'America
         Amerikas Savienoto Valstu vārdā
         Jungtinių Amerikos Valstijų vardu
         az Amerikai Egyesült Államok részéről
         Għall-Istati Uniti ta'l-Amerika
         Voor de Verenigde Staten van Amerika
         W imieniu Stanów Zjednoczonych Ameryki
         Pelos Estados Unidos da América
         Za Spojené štáty americké
         Za Združene države Amerike
         Amerikan yhdysvaltojen puolesta
         På Amerikas förenta staters vägnar

   PŘÍLOHA
   AKCE
   Akce 1 – Společné projekty konsorcií Evropského společenství a Spojených států

               1.

               Strany podporují vysokoškolské instituce a instituce odborného vzdělávání a přípravy, které tvoří společná konsorcia ES a USA pro účely provádění společných projektů v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy.

               2.

               Každé společné konsorcium musí být utvořeno mnohostranným partnerstvím vysokoškolských institucí a institucí odborného vzdělávání z ES a USA.

               3.

               Společné projekty konsorcií by obvykle měly zahrnovat transatlantickou mobilitu studentů v rámci společných studijních programů, přičemž tato mobilita by měla být v obou směrech v rovnováze, a dále by měly předpokládat přiměřenou jazykovou a kulturní přípravu.

               4.

               Příslušné orgány každé strany určí společnou dohodou vhodné oblasti pro společná konsorcia ES a USA na základě prioritních oblastí, které mají pro spolupráci EU a USA klíčový význam.

         Akce 2 – Projekty znamenitosti zaměřené na mobilitu (navázání)
   Společným konsorciím vysokoškolských institucí a institucí odborného vzdělávání, které při provádění společných stranami financovaných projektů dosahují znamenitých výsledků, mohou strany poskytovat finanční podporu na mobilitu studentů.
   Akce 3 – Opatření zaměřená na rozvoj politik
   Strany mohou poskytovat finanční podporu na mnohostranné projekty, na nichž se podílejí organizace činné v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání, s cílem zlepšit spolupráci mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy, pokud jde o rozvoj vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání. Opatření zaměřená na rozvoj politik mohou zahrnovat studie, konference, semináře, pracovní skupiny a srovnávací analýzy a zabývat se horizontálními otázkami vysokoškolského vzdělávání a odborné přípravy, včetně uznávání dosažené kvalifikace.
   Akce 4 – „Schumanovy-Fulbrightovy“ granty
   Strany zamýšlejí poskytovat stipendia vysoce kvalifikovaným odborníkům (rovněž odborníkům právě procházejícím odbornou přípravou, kteří se mohou účastnit dalšího studia na univerzitách a odborných školách), kteří chtějí absolvovat studium nebo odbornou přípravu, a to v oblastech zvláštního významu pro vztahy mezi EU a USA; tyto oblasti strany společně určí. Za účelem podpory „Schumanových-Fulbrightových“ grantů a podpory stipendistů mohou strany poskytnout finanční podporu organizaci, kterou společně určí.
   Akce 5 – Sdružení absolventů
   Strany mohou poskytovat finanční podporu sdružením absolventů, kteří se v rámci programu spolupráce mezi ES a USA zúčastnili výměn v oblasti vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání. Sdružení absolventů mohou být spravována organizacemi, které strany společně určí.
   SPRÁVA PROGRAMU
   Správu těchto akcí vykonávají příslušní úředníci každé strany. Zahrnuje tyto úkoly:

               1.

               rozhodování o pravidlech a postupech pro předkládání návrhů, včetně přípravy společného souboru pokynů určených pro žadatele;

               2.

               stanovení časového rozvrhu pro zveřejnění výzev k předkládání návrhů a pro předložení a výběr návrhů;

               3.

               poskytování informací týkajících se programu a jeho provádění;

               4.

               jmenování akademických poradců a odborníků;

               5.

               doporučení příslušným orgánům obou stran, které projekty by se měly financovat;

               6.

               zajištění finančního řízení a

               7.

               podpora společného přístupu v oblasti sledování a hodnocení programu.

         Partnery projektu z Evropského společenství podporuje zpravidla Evropské společenství a partnery projektu ze Spojených států podporují zpravidla Spojené státy. Při poskytování podpory mohou strany využívat paušální granty, stupnice jednotkových nákladů nebo stipendia.
   OPATŘENÍ TECHNICKÉ PODPORY
   Finanční prostředky mohou být použity na nákup služeb nezbytných pro provádění programu. Strany se mohou zejména obracet na odborníky, organizovat semináře, kolokvia nebo jiná setkání, která mohou usnadnit provádění programu, a mohou provádět činnosti týkající se hodnocení, poskytování informací, zveřejňování a šíření.


title: 2010/469/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 19. srpna 2010 o neplnění statistické zpravodajské povinnosti (ECB/2010/10)

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 226/48

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 19. srpna 2010
   o neplnění statistické zpravodajské povinnosti
   (ECB/2010/10)
   (2010/469/EU)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 5.1 a 34.1 tohoto statutu,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na článek 7 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2532/98 ze dne 23. listopadu 1998 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (2), a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 2157/1999 ze dne 23. září 1999 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (ECB/1999/4) (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (přepracované znění) (ECB/2008/32) (4) a nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 63/2002 ze dne 20. prosince 2001 o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi na vklady a úvěry vůči domácnostem a nefinančním podnikům (ECB/2001/18) (5) stanoví statistickou zpravodajskou povinnost vůči Evropské centrální bance (ECB), kterou zpravodajské jednotky musí plnit.

               (2)

               Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které poruší statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.

               (3)

               S cílem zajistit rovné zacházení se zpravodajskými jednotkami by ECB měla přijmout harmonizovaný přístup, pokud jde o výpočet sankcí za porušení zpravodajské povinnosti, řízení o sankcích a jakýkoli postup, který takovému řízení předchází,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí:

               1)

               „zpravodajská jednotka“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;

               2)

               „měnová finanční instituce“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32);

               3)

               „protiprávní jednání“ a „sankce“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2532/98;

               4)

               „vážné pochybení“ zahrnuje jakýkoli z následujících případů porušení zpravodajské povinnosti zpravodajskou jednotkou:

                           a)

                           soustavné vykazování nesprávných údajů,

                           b)

                           soustavné nedodržování minimálních standardů pro opravy,

                           c)

                           záměrně nesprávné, opožděné nebo neúplné vykazování,

                           d)

                           nedostatečná míra péče či spolupráce s příslušnou národní centrální bankou nebo s ECB;

               5)

               „příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu, v jehož soudní pravomoci k protiprávnímu jednání došlo;

               6)

               „termínem stanoveným národní centrální bankou“ se rozumí termín pro obdržení údajů od zpravodajských jednotek stanovený jednotlivými národními centrálními bankami.

         Článek 2
   Oblast působnosti
   1.   ECB a národní centrální banky sledují, zda zpravodajské jednotky dodržují minimální standardy uvedené v příloze IV nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) a v příloze III nařízení (ES) č. 63/2002 (ECB/2001/18), jejichž dodržování je nezbytné pro splnění jejich zpravodajské povinnosti. V případě jejich nedodržení mohou ECB a příslušná národní centrální banka rozhodnout o zahájení fáze posuzování a/nebo řízení o sankcích ve smyslu čl. 3 odst. 1 a 2. Po ukončení řízení o sankcích může ECB uložit sankce v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 2533/98.
   2.   Sankce mohou být v návaznosti na řízení o sankcích uloženy v případě nedodržení minimálních standardů pro přenos (pokud jde o včasnost a technické požadavky na výkaznictví), přesnost (pokud jde o lineární vazby a konzistenci údajů v rámci periodicit) a pojmovou shodu (pokud jde o definice a klasifikace). Sankce jsou uplatňovány též v případě vážného pochybení.
   Článek 3
   Fáze posuzování a řízení o sankcích
   1.   Před zahájením řízení o sankcích podle nařízení (ES) č. 2532/98 a nařízení (ES) č. 2157/1999 (ECB/1999/4):

               a)

               může příslušná národní centrální banka, zaznamená-li neplnění zpravodajské povinnosti, upozornit dotčenou zpravodajskou jednotku, přičemž jí oznámí povahu zaznamenaného neplnění zpravodajské povinnosti, a doporučit nápravná opatření, která je třeba přijmout, aby nedocházelo k opakovanému neplnění zpravodajské povinnosti;

               b)

               si mohou ECB nebo příslušná národní centrální banka vyžádat od dotčené zpravodajské jednotky veškeré informace týkající se neplnění zpravodajské povinnosti podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 2157/1999 (ECB/1994/4);

               c)

               se dotčené zpravodajské jednotce umožní poskytnout vysvětlení, pokud se domnívá, že k nesplnění zpravodajské povinnosti došlo v důsledku okolností, které nemohla ovlivnit.

         2.   Řízení o sankcích podle článku 3 nařízení (ES) č. 2532/98 a článku 5 nařízení (ES) č. 2157/1999 (ECB/1999/4) může zahájit buď ECB nebo příslušná národní centrální banka. Uplatňují se rovněž tato pravidla:

               a)

               v případě vážného pochybení se řízení o sankcích zahajuje, aniž by se uskutečnila fáze posuzování;

               b)

               aniž je dotčeno písmeno a), zahajuje se řízení o sankcích, jestliže příslušná národní centrální banka zaznamená opakované neplnění zpravodajské povinnosti, ledaže:

                           i)

                           ECB nebo příslušná národní centrální banka usoudí, že by řízení o sankcích nemělo být zahájeno, protože v jednom nebo více zaznamenaných případech nemohla zpravodajská jednotka nesplnění zpravodajské povinnosti ovlivnit, nebo

                           ii)

                           případná pokuta by byla nižší než minimální práh pro uložení sankce.

         3.   Pokud ECB nebo příslušná národní centrální banka zahájí řízení o sankcích, provádí se toto řízení v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 2532/98, včetně vydání písemného oznámení a přijetí odůvodněného rozhodnutí ECB.
   Článek 4
   Uplatňování sankcí
   1.   Výpočet sankcí se provádí ve dvou fázích. Nejprve se vypočítá základní výše, která zohledňuje kvantitativní aspekty. Poté se přihlédne k okolnostem případu ve smyslu čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2532/98, které mohou mít vliv na skutečnou výši sankce.
   2.   V případě protiprávních jednání, která se týkají včasnosti, závisí závažnost protiprávního jednání na počtu pracovních dní prodlení v porovnání s termínem stanoveným národní centrální bankou.
   3.   V případě protiprávních jednání, která se týkají nepřesnosti a/nebo pojmové shody, závisí závažnost protiprávního jednání na velikosti chyby. ECB nebere v úvahu chyby v zaokrouhlení či chyby zanedbatelného charakteru. Pokud jde o pojmovou shodu, běžné opravy, tj. nesystematické opravy řad vykázaných v období (měsíc nebo čtvrtletí), jež následuje po období, za které byly údaje poprvé vykázány, se nepovažují za případy pojmové neshody.
   4.   V čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98 jsou uvedeny maximální sankce, které ECB může zpravodajským jednotkám uložit.
   5.   Má-li porušení statistické zpravodajské povinnosti za následek též porušení povinnosti minimálních rezerv, sankce za porušení statistické zpravodajské povinnosti se neukládá.
   Článek 5
   Závěrečné ustanovení
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. září 2010. Použije se počínaje referenčním obdobím prosinec 2010, pokud jde o měsíční a roční zpravodajskou povinnost, a obdobím čtvrtého čtvrtletí 2010, pokud jde o čtvrtletní zpravodajskou povinnost.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 19. srpna 2010.

            prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  Úř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 264, 12.10.1999, s. 21.

      (4)  Úř. věst. L 15, 20.1.2009, s. 14.

      (5)  Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 24.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 28. září 2001 o uzavření dvou dohod o spolupráci mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Ruskou federací v oblasti jaderné bezpečnosti a v oblasti řízené nukleární fúze (oznámeno pod číslem K(2001) 2901)

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0762

Úřední věstník L 287 , 31/10/2001 S. 0023 - 0023

		Rozhodnutí Komiseze dne 28. září 2001o uzavření dvou dohod o spolupráci mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Ruskou federací v oblasti jaderné bezpečnosti a v oblasti řízené nukleární fúze(oznámeno pod číslem K(2001) 2901)(2001/762/Euratom)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na souhlas Rady [1],vzhledem k těmto důvodům:Je nutné uzavřít dvě dohody mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Ruskou federací v oblasti jaderné bezpečnosti a v oblasti nukleární fúze,ROZHODLA TAKTO:Jediný článekJménem Evropského společenství pro atomovou energii se uzavírají mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Ruskou federací dvě dohody v oblasti jaderné bezpečnosti a v oblasti řízené nukleární fúze.V Bruselu dne 28. září 2001.Za KomisiPascal Lamyčlen Komise[1] Úř. věst. L 287, 31.10.2001, s. 23.--------------------------------------------------


title: 2012/551/EU, Euratom: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2012 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Výkonné agentury pro výzkum na rozpočtový rok 2010

text:
               17.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 286/94

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2012
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Výkonné agentury pro výzkum na rozpočtový rok 2010
   (2012/551/EU, Euratom)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2010 (1),

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2010 (KOM(2011) 473 – C7–0256/2011) (2),

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Výkonné agentury pro výzkum za rozpočtový rok 2010,

               —

               s ohledem na zprávu Komise o opatřeních následujících po udělení absolutorií za rozpočtový rok 2009 (KOM(2011) 736) a na pracovní dokumenty útvarů Komise připojené k této zprávě (SEK(2011) 1350 a SEK(2011) 1351),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Komise pro orgán příslušný pro udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2010 (KOM(2011) 643) a na pracovní dokument útvarů Komise připojený k této zprávě (SEK(2011) 1189),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Výkonné agentury pro výzkum za rozpočtový rok 2010, spolu s odpověďmi agentury (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů a o legalitě a správnosti uskutečněných operací (4), které předložil Účetní dvůr za rok 2010 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2012 o absolutoriu, které má být uděleno výkonným agenturám za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2010 (06084/2012 – C7–0052/2012), a konstatuje, že Spojené království, Nizozemsko a Švédsko poprvé odmítly doporučit udělení absolutoria,

               —

               s ohledem na články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie a na článek 106a Smlouvy o Euratomu,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 55, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (6), a zejména na čl. 14 odst. 3 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1653/2004 ze dne 21. září 2004 o typovém nařízení financování výkonných agentur na základě nařízení Rady (ES) č. 58/2003, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (7), a zejména na čl. 66 odst. 1 a 2 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na rozhodnutí Komise 2008/46/ES ze dne 14. prosince 2007, kterým se zřizuje Výkonná agentura pro výzkum pro řízení některých oblastí zvláštních programů Společenství Lidé, Kapacity a Spolupráce v oblasti výzkumu podle nařízení Rady (ES) č. 58/2003 (8),

               —

               s ohledem na článek 76 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanoviska ostatních dotyčných výborů (A7-0098/2012),

               A.

               vzhledem k tomu, že podle čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii Komise plní rozpočet a řídí programy a podle článku 317 Smlouvy o fungování Evropské unie tak činí ve spolupráci s členskými státy na vlastní odpovědnost, v souladu se zásadami řádného finančního řízení,

               1.

               uděluje řediteli Výkonné agentury pro výzkum absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2010;

               2.

               uvádí své připomínky v usnesení, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2010, oddíl III – Komise a výkonné agentury;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí, spolu s rozhodnutím o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2010, oddíl III – Komise, a usnesení, které je nedílnou součástí těchto rozhodnutí, řediteli Výkonné agentury pro výzkum, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řadě L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 64, 12.3.2010.

      (2)  Úř. věst. C 332, 14.11.2011, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 366, 15.12.2011, s. 87.

      (4)  Úř. věst. C 332, 14.11.2011, s. 134.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 11, 16.1.2003, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 297, 22.9.2004, s. 6.

      (8)  Úř. věst. L 11, 15.1.2008, s. 9.


title: 2008/574/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 8. července 2008 o jmenování dvou polských členů a jednoho polského náhradníka Výboru regionů

text:
               11.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 183/37

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 8. července 2008
   o jmenování dvou polských členů a jednoho polského náhradníka Výboru regionů
   (2008/574/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh polské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 Rada přijala rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Franciszka WOŁODŹKA se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů. Po změně mandátu pana Ludwika Kajetana WĘGRZYNA se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů. Po skončení mandátu pana Marka TROMBSKÉHO se uvolnilo jedno místo náhradníka,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, jmenováni

               a)

               jako členové:

                           —

                           pan Jacek CZERNIAK, przewodniczący Sejmiku Województwa lubelskiego (předseda Sněmíku Lublinského vojvodství),

                           —

                           pan Bogusław ŚMIGIELSKI, marszałek województwa śląskiego (maršálek Slezského vojvodství),

                     a

               b)

               jako náhradník:

                           —

                           pan Dariusz WRÓBEL, burmistrz Opola Lubelskiego (starosta Lublinského Opolí).

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 8. července 2008.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. LAGARDE

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.