title: Rozhodnutí Rady ze dne 24. června 1988 o systému vlastních zdrojů Společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

31988D0376

Úřední věstník L 185 , 15/07/1988 S. 0024 - 0028

		Rozhodnutí Radyze dne 24. června 1988o systému vlastních zdrojů Společenství(88/376/EHS, Euratom)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 199 a 201 této smlouvy,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na články 171 odst. 1 a 173 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že rozhodnutí Rady 85/257/EHS, Euratom ze dne 7. května 1985 o systému vlastních zdrojů Společenství [4] ve znění Jednotného evropského aktu zvýšilo sazbu uplatňovanou na jednotný základ daně z přidané hodnoty (dále jen "DPH"), jak byla stanovena rozhodnutím Rady ze dne 21. dubna 1970 o nahrazení finančních příspěvků členských států vlastními zdroji Společenství [5] (dále jen "rozhodnutí ze dne 21. dubna 1970"), z původního 1 % pro všechny členské státy na 1,4 %;vzhledem k tomu, že zdroje dosažitelné v rámci limitu 1,4 % už nepostačují k pokrytí odhadovaných výdajů Společenství;vzhledem k tomu, že Jednotný evropský akt otevírá Společenství nové možnosti; že podle článek 8a Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství má být vnitřní trh dotvořen do 31. prosince 1992;vzhledem k tomu, že Společenství musí vlastnit stálé a zaručené příjmy, jež mu umožní stabilizovat současnou situaci a uskutečňovat společné politiky; že tyto příjmy musí být založeny na výdajích považovaných pro tento účel za nezbytné, jak byly stanoveny ve finančních odhadech v interinstitucionální dohodě mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí, která nabude účinnosti 1. července 1988;vzhledem k tomu, že Evropská rada na svém zasedání v Bruselu ve dnech 11., 12. a 13. února 1988 dosáhla určitých závěrů;vzhledem k tomu, že v souladu s těmito závěry bude Společenství do roku 1992 přidělena maximální výše vlastních zdrojů odpovídající 1,2 % celkového ročního hrubého národního produktu členských států v tržních cenách (dále jen "HNP");vzhledem k tomu, že dodržení tohoto horního omezení vyžaduje, aby celková výše vlastních zdrojů, které má Společenství k dispozici pro léta 1988 až 1992, nepřesáhla v žádném roce určitý procentní podíl celkového HNP Společenství za příslušný rok; že tento procentní podíl odpovídá základním zásadám stanoveným pro růst výdajů Společenství, jak jsou obsaženy v závěrech Evropské rady o rozpočtové kázni a správě rozpočtu, jakož i bezpečnostnímu rozpětí o velikosti 0,03 % HNP Společenství, jehož cílem je zvládnutí nepředvídaných výdajů;vzhledem k tomu, že pro zmocnění k závazkům se stanoví celkové horní omezení 1,30 % HNP členských států; že musí být zajištěn řádný postup zmocňování k závazkům a k platbám;vzhledem k tomu, že tato horní omezení by měla zůstat v platnosti, dokud nebude toto rozhodnutí pozměněno;vzhledem k tomu, že k dosažení těsnějšího vyrovnání zdrojů poskytovaných každým členským státem s jeho schopností přispívat by složení vlastních zdrojů Společenství mělo být doplněno a rozšířeno; že je pro tento účel nezbytné:- určit na 1,4 % maximální sazbu, která bude použita na jednotný základ každého členského státu pro daň z přidané hodnoty, případně omezený na 55 % jeho HNP,- zavést dodatečný typ vlastního zdroje k vyrovnání rozpočtových příjmů a výdajů, který je založen na součtu HNP členských států; pro tento účel přijme Rada směrnici o harmonizaci výpočtu hrubého národního produktu v tržních cenách;vzhledem k tomu, že cla na výrobky spadající do působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli by měla být zahrnuta do vlastních zdrojů Společenství;vzhledem k tomu, že závěry zasedání Evropské rady ve dnech dne 25. a 26. června 1984 o opravě rozpočtových nevyvážeností i nadále platí po dobu trvání platnosti tohoto rozhodnutí; že však současný vyrovnávací mechanismus musí být upraven, aby přihlédl k omezení základu DPH a zavedení dodatečného zdroje, a musí zajistit financování této opravy podle klíče HNP; že by tato úprava měla zajistit, aby podíl Spojeného království na vlastních zdrojích vycházejících z DPH byl zaměněn za jeho podíl na platbách v rámci třetího a čtvrtého zdroje (vycházejících z DPH a HNP), a aby dopad omezení základu DPH a zavedení čtvrtého zdroje na Spojené království, který není v daném roce vyrovnán touto změnou, byl odstraněn úpravou vyrovnání ve tomto roce; že příspěvky Španělska a Portugalska by měly být sníženy v souladu s články 187 a 374 aktu o přistoupení z roku 1985;vzhledem k tomu, že rozpočtové nevyváženosti by měla být opraveny tak, aby jimi nebyly zasaženy vlastní zdroje, které jsou k dispozici pro politiky Společenství;vzhledem k tomu, že na základě závěrů zasedání Evropské rady ve dnech 11., 12. a 13. února 1988 byla v rozpočtu Společenství vytvořena měnová rezerva (dále jen "měnová rezerva EZOZF") určená k vyrovnání dopadu významných a nepředvídaných výkyvů parity ECU/dolar na výdaje v rámci Záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF); že by se na tuto rezervu měla vztahovat zvláštní ustanovení;vzhledem k tomu, že musí být přijata ustanovení odrážející změnu ze systému zavedeného rozhodnutím 85/257/EHS, Euratom na systém vyplývající z tohoto rozhodnutí;vzhledem k tomu, že zasedání Evropské rady ve dnech 11., 12. a 13. února určilo, že toto rozhodnutí by mělo nabýt účinku k 1. lednu 1988,PŘIJALA TATO USTANOVENÍ, JEJICHŽ PŘIJETÍ DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM:Článek 1Společenstvím jsou v souladu s následujícími články přiděleny vlastní zdroje k financování jejich rozpočtu.Rozpočet Společenství je financován zcela z vlastních zdrojů Společenství; jiné příjmy tím nejsou dotčeny.Článek 21. Následující příjmy tvoří vlastní zdroje plynoucí do rozpočtu Společenství:a) dávky, prémie, doplňkové nebo vyrovnávací částky, dodatečné částky nebo položky a jiné poplatky, které vyměřily nebo vyměří orgány Společenství v obchodu s třetími zeměmi v rámci společné zemědělské politiky, jakož i dávky a jiné poplatky stanovené v rámci společné organizace trhu cukrem,b) cla podle Společného celního sazebníku a jiná cla, která vyměřily nebo vyměří orgány Společenství v obchodu s třetími zeměmi, jakož i cla na výrobky spadající do působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli,c) příjmy plynoucí z uplatnění jednotné sazby platné pro všechny členské státy na vyměřovací základ DPH každého členského státu, stanovený jednotným způsobem podle pravidel Společenství; vyměřovací základ pro použití tohoto rozhodnutí nesmí nicméně pro žádný členský stát překročit 55 % jeho HNP,d) příjmy plynoucí z uplatnění sazby, která bude určena v rámci jednání o rozpočtu s ohledem na součet všech ostatních příjmů, na celkový HNP všech členských států, stanovený podle pravidel Společenství, která budou obsažena ve směrnici přijaté na základě čl. 8 odst. 2 tohoto rozhodnutí.2. Vlastními zdroji plynoucími do rozpočtu Společenství jsou rovněž příjmy z jiných dávek zavedených v rámci společné politiky v souladu se Smlouvou o založení Evropského hospodářského společenství nebo Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, je-li přitom dodržen postup podle článku 201 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství nebo článku 173 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.3. Členské státy si ponechají, v rámci nákladů na vybírání, 10 % z částek zaplacených podle odst. 1 písm. a) a b).4. Jednotná sazba zmíněná v odst. 1 písm. c) odpovídá částce vyplývající z:a) uplatnění sazby 1,4 % na vyměřovací základ DPH pro členské státy,b) odečtení hrubého referenčního vyrovnání zmíněného v čl. 4 odst. 2. Touto hrubou výší je výše vyrovnání upravená vzhledem k tomu, že se Spojené království nepodílí na financování vlastního vyrovnání a že podíl Spolkové republiky Německo je snížen o jednu třetinu. Vypočítá se tak, jako by referenční vyrovnání bylo financováno členskými státy v míře odpovídající jejich vyměřovacím základům vlastních zdrojů vyplývajících z DPH podle čl. 2 odst. 1 písm. c). Pro rok 1988 se hrubé referenční vyrovnání snižuje o 780 milionů ECU.5. Sazba stanovená podle odst. 1 písm. d) se vztahuje na HNP každého členského státu.6. Jestliže na začátku rozpočtového roku nebyl rozpočet přijat, zůstanou předchozí jednotná sazba vlastních zdrojů vycházejících z DPH a sazba použitelná na původně stanovený HNP členských států v platnosti, dokud nevstoupí v platnost nové sazby, aniž jsou dotčeny jakékoliv předpisy přijaté podle čl. 8 odst. 2 v souvislosti se zahrnutím měnové rezervy EZOZF do rozpočtu.7. Odchylně od odst. 1 písm. c) platí: Jestliže k 1. lednu příslušného rozpočtového roku nebudou pravidla pro stanovení jednotného vyměřovacího základu DPH používána ve všech členských státech, stanoví se finanční příspěvek, který má členský stát, jenž dosud nepoužívá tento jednotný základ, poskytnout do rozpočtu Společenství namísto DPH, podle poměru jeho hrubého národního produktu v tržních cenách k celkovému hrubému národnímu produktu členských států v tržních cenách v prvních třech letech pětiletého období předcházejícího příslušnému roku. Tato odchylka pozbude účinnosti, jakmile budou pravidla pro stanovení jednotného vyměřovacího základu DPH používána ve všech členských státech.8. Pro účely použití tohoto rozhodnutí se HNP rozumí roční hrubý národní produkt v tržních cenách.Článek 31. Celková výše vlastních zdrojů přidělených Společenstvím nesmí pro účely zmocnění k platbám přesáhnout 1,20 % celkového HNP Společenství.Celková výše vlastních zdrojů přidělených Společenstvím nesmí pro žádný rok v období 1988 až 1992 přesáhnout tyto procentní podíly na celkovém HNP Společenství pro příslušný rok:- 1988: 1,15,- 1989: 1,17,- 1990: 1,18,- 1991: 1,19,- 1992: 1,20.2. Zmocnění k závazkům obsažená v obecném rozpočtu Společenství v průběhu období 1988 až 1992 musí vykazovat pravidelný vývoj, jehož výsledkem bude celková výše nepřesahující 1,30 % celkového HNP Společenství v roce 1992. Bude udržován přesný poměr mezi zmocněními k závazkům a zmocněními k platbám, aby byla zajištěna jejich slučitelnost a aby byly možné i v dalších letech dodržet horní limit stanovený v odstavci 1.3. Celková horní omezení uvedená v odstavcích 1 a 2 zůstanou v platnosti až do změny tohoto rozhodnutí.Článek 4Spojenému království je přiznána oprava rozpočtových nevyvážeností. Tato oprava sestává ze základní částky a úpravy. Použitím úpravy bude základní částka upravena na referenční vyrovnání.1. Základní částka se stanoví:a) výpočtem rozdílu v daném rozpočtovém roce mezi:- procentním podílem Spojeného království v celkovém součtu plateb zmíněných v čl. 2 odst. 1 písm. c) a d) uskutečněných během rozpočtového roku včetně úprav jednotné sazby pro předchozí rozpočtové roky a- procentním podílem Spojeného království na celkových rozdělených výdajích,b) uplatněním takto získaného rozdílu na celkové rozdělené výdaje,c) vynásobením výsledku koeficientem 0,66.2. Referenčním vyrovnáním je výše opravy vyplývající z použití níže uvedených písmen a), b) a c) upravená o účinky vyplývající pro Spojené království z omezení vyměřovacího základu DPH a z plateb zmíněných v čl. 2 odst. 1 písm. d).Bude stanoveno tímto způsobem:a) výpočtem rozdílu, v předchozím rozpočtovém roce, mezi:- procentním podílem Spojeného království na celkovém součtu plateb vlastních zdrojů vycházejících z DPH, které by byly během daného rozpočtového roku provedeny, včetně úprav pro předchozí rozpočtové roky, s ohledem na částky financované ze zdrojů zmíněných v čl. 2 odst. 1 písm. c) a d), jestliže byla uplatněna jednotná sazba DPH na neomezený vyměřovací základ, a- procentní podíl Spojeného království na celkových rozdělených výdajích,b) uplatněním takto získaného rozdílu na celkové rozdělené výdaje,c) vynásobením výsledku koeficientem 0,66,d) odečtením plateb Spojeného království podle odst. 1 písm. a) první odrážka, od plateb podle bodu 2 písm. a) první odrážka,e) odečtením částky vypočítané v písmenu d) od částky vypočítané v písmenu c).3. Základní částka bude upravena tak, aby odpovídala referenčnímu vyrovnání.Článek 51. Náklady opravy nesou ostatní členské státy podle následující úpravy.Rozdělení nákladů se vypočítá nejprve podle podílu každého členského státu na platbách podle čl. 2 odst. 1 písm. d), přičemž Spojené království bude vyňato; pak bude upraveny tak, aby byl podíl Spolkové republiky Německo omezen na dvě třetiny podílu vyplývajícího z tohoto výpočtu.2. Spojenému království je přiznána oprava snížením jeho plateb vyplývajících z čl. 2 odst. 1 písm. c). Náklady nesené ostatními členskými státy budou přičteny k jejich platbám, které pro každý členský stát vyplývají z čl. 2 odst. 1 písm. c) (až do 1,4 % vyměřovacího základu DPH) a čl. 2 odst. 1 písm. d).3. Komise provede výpočty požadované pro použití článku 4 a tohoto článku.4. Nebyl-li na počátku rozpočtového roku nebyl přijat rozpočet, zůstává v platnosti oprava přiznaná Spojenému království a náklady nesené ostatními členskými státy, jak byly obsaženy v posledním konečně přijatém rozpočtu.Článek 6Příjmy uvedené v článku 2 budou použity bez rozlišení na financování všech výdajů obsažených v rozpočtu Společenství. Příjmy potřebné k částečnému nebo celkovému pokrytí měnové rezervy EZOZF obsažené v rozpočtu Společenství nebudou nicméně po členských státech požadovány, dokud nebude rezerva použita. Pravidla pro nakládání s touto rezervou budou případně přijata podle čl. 8 odst. 2.Předchozím pododstavcem není dotčeno zacházení s příspěvky některých členských států k doplňkovým programům uvedeným v článku 1301 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství.Článek 7Veškeré přebytky příjmů Společenství přesahující celkové skutečné výdaje za rozpočtový rok budou přeneseny do následujícího finančního roku. Přebytek vyplývající z převodu z kapitol Záruční sekce EZOZF do měnové rezervy se nicméně považuje za vlastní zdroj.Článek 81. Vlastní zdroje Společenství uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) vybírají členskými státy podle vnitrostátních právních a správních předpisů, které budou případně upraveny, aby odpovídaly pravidlům Společenství. Komise v pravidelných odstupech zkoumá vnitrostátní předpisy, které jí sdělí členské státy, předloží členským státům úpravy, které považuje za nutné k zajištění toho, aby dosáhly souladu s pravidly Společenství, a oznámí je rozpočtovému orgánu. Členské státy poskytují Komisi zdroje podle čl. 2 odst. 1 písm. a) až d).2. Aniž jsou dotčeny audit a zkoumání správnosti a řádnosti účetnictví podle článku 206a Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, přičemž tyto audity a přezkumy se zabývají zejména spolehlivostí a účinností vnitrostátních systémů a postupů pro stanovení vyměřovacího základu pro vlastní zdroje vycházející z DPH a HNP, a aniž jsou dotčena kontrolní opatření přijatá podle čl. 209 písm. c) uvedené smlouvy, přijme Rada jednomyslně na návrh Komise a po konzultaci Evropského parlamentu předpisy nezbytné k provedení tohoto rozhodnutí, jakož i předpisy o kontrole vybírání příjmů uvedených v článcích 2 a 5 a předpisy o tom, jak a kdy mají být poskytovány Komisi.Článek 9Mechanismus odstupňovaného vracení vlastních zdrojů vycházejících z DPH a HNP zavedených pro Španělské království a Portugalskou republiku až do roku 1991 články 187 a 374 aktu o přistoupení z roku 1985 bude uplatňován na vlastní zdroje vycházející z DPH a HNP uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. c) a d) tohoto rozhodnutí. Bude uplatňován rovněž na platby těchto dvou členských států v souladu s čl. 5 odst. 2 tohoto rozhodnutí. Ve druhém případě se použije míra vracení, která se vztahuje na rok, k němuž je přiznána oprava.Článek 10Komise předloží do konce roku 1991 zprávu o fungování systému včetně přezkoumání opravy rozpočtových nevyvážeností přiznané Spojenému království tímto rozhodnutím.Článek 111. Členským státům oznámí toto rozhodnutí generální tajemník Rady Evropských společenství; bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.Členské státy neprodleně oznámí generálnímu tajemníkovi Rady Evropských společenství dokončení postupu nezbytného k přijetí tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními požadavky.Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dne měsíce následujícího přijetí posledního oznámení podle druhého pododstavce. Použije se ode dne 1. ledna 1988.2. a) Aniž jsou dotčena písmena b) a c), zrušuje se rozhodnutí 85/257/EHS, Euratom ke dni 1. ledna 1988. Odkazy na rozhodnutí ze dne 21. dubna 1970 nebo na rozhodnutí 85/257/EHS, Euratom se považují za odkazy na toto rozhodnutí.b) Článek 3 rozhodnutí 85/257/EHS, Euratom se i nadále použije pro výpočet a úpravu příjmů vycházejících z použití sazeb na neomezený jednotný vyměřovací základ DPH v roce 1987 a předchozích letech. Pro rok 1988 se odpočet ve prospěch Spojeného království ve vztahu k předchozím rozpočtovým rokům vypočte podle čl. 3 písm. b) bodů i) ii) a iii) uvedeného rozhodnutí. Rozdělení nákladů na financování se vypočte podle čl. 5 odst. 1 tohoto rozhodnutí. Částky odpovídající odpočtu a rozdělení nákladů na financování budou řešeny podle čl. 5 odst. 2 tohoto rozhodnutí. Bude-li třeba použít čl. 2 odst. 7, nahradí se platby daně z přidané hodnoty finančními příspěvky vypočtené pro příslušný členský stát podle tohoto odstavce; tento systém se vztahuje rovněž na platby úprav oprav pro předchozí léta.c) Ustanovení čl. 4 odst. 2 rozhodnutí 85/257/EHS se i nadále použijí na příspěvky k financování dokončení doplňkového programu pro provoz reaktoru HFR (s vysokým tokem neutronů) v letech 1984 až 1987.V Lucemburku dne 24. června 1988.Za RadupředsedaM. Bangemann[1] Úř. věst. C 102, 16.4.1988, s. 8.[2] Stanovisko ze dne 15. června 1988 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 175, 4.7.1988.[4] Úř. věst. L 128, 14.5.1985, s. 15.[5] Úř. věst. L 94, 28.4.1970, s. 19.--------------------------------------------------


title: 2013/59/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 22. ledna 2013 o jmenování jedné švédské členky Výboru regionů

text:
               25.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 22/21

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 22. ledna 2013
   o jmenování jedné švédské členky Výboru regionů
   (2013/59/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh švédské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Una ALDEGRENA se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členkou Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenována:

               —

               paní Helene FRITZONOVÁ, Ledamot i kommunfullmäktige, Kristianstads kommun.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 22. ledna 2013.

            Za Radu

            předseda

         M. NOONAN

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1585 ze dne 28. dubna 2016 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu společného podniku ECSEL (původně společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS) na rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/396

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1585
   ze dne 28. dubna 2016
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu společného podniku ECSEL (původně společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS) na rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku společného podniku ECSEL (původně společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS) za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky společného podniku ECSELza období od 27. června do 31. prosince 2014, spolu s odpovědí společného podniku (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria společnému podniku za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05587/2016 – C8-0059/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 209 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 72/2008 ze dne 20. prosince 2007 založení společného podniku ENIAC (4),

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 74/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení společného podniku ARTEMIS pro provádění společné technologické iniciativy pro vestavěné počítačové systémy (5),

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 561/2014 ze dne 6. května 2014 o založení společného podniku ECSEL (6), a zejména na čl. 1 odst. 2 a článek 12 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 110/2014 ze dne 30. září 2013 o vzorovém finančním nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru uvedené v článku 209 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (8),

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0119/2016),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli společného podniku ECSEL (dříve společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS) absolutorium za plnění rozpočtu společného podniku na rozpočtový rok 2014;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli společného podniku ECSEL (původně společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS), Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 422, 17.12.2015, s. 80.

      (2)  Úř. věst. C 422, 17.12.2015, s. 81.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 30, 4.2.2008, s. 21.

      (5)  Úř. věst. L 30, 4.2.2008, s. 52.

      (6)  Úř. věst. L 169, 7.6.2014, s. 152.

      (7)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (8)  Úř. věst. L 38, 7.2.2014, s. 2.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 30. ledna 1981 o seznamu zařízení v Uruguayské východní republice schválených pro dovoz čerstvého hovězího, telecího a skopového masa a masa domácích lichokopytníků do Společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

31981D0092

Úřední věstník L 058 , 05/03/1981 S. 0043 - 0045 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 13 S. 0019  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 21 S. 0045  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 13 S. 0019  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 21 S. 0045

		Rozhodnutí Komiseze dne 30. ledna 1981o seznamu zařízení v Uruguayské východní republice schválených pro dovoz čerstvého hovězího, telecího a skopového masa a masa domácích lichokopytníků do Společenství(81/92/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [1], a zejména na čl. 4. odst. 1 a čl. 18. odst. 1 písm. a) a b) uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že zařízením ve třetích zemích může být povolen vývoz čerstvého masa do Společenství pouze tehdy, pokud splňují obecné a zvláštní předpoklady stanovené ve směrnici 72/462/EHS;vzhledem k tomu, že Uruguay předložila v souladu s čl. 4 odst. 3 směrnice 72/462/EHS seznam zařízení schválených pro vývoz do Společenství;vzhledem k tomu, že kontroly Společenství na místě prokázaly, že hygienická úroveň mnoha těchto zařízení je dostatečná, a že tato zařízení tudíž mohou být zapsána na první seznam zařízení, z nichž může být povolen dovoz čerstvého masa, vypracovaný v souladu s čl. 4 odst. 1 uvedené směrnice;vzhledem k tomu, že případ jiných zařízení navrhovaných Uruguayí musí být přezkoumán na základě dalších informací o jejich hygienické úrovni a jejich schopnosti rychle se přizpůsobit příslušným právním předpisům Společenství; že mezitím, aby nebyl náhle přerušen současný obchod, může být těmto zařízením povoleno dočasně pokračovat ve vývozu čerstvého masa do těch členských států, které jsou ochotny je přijmout;vzhledem k tomu, že bude proto nutné přezkoumat a v případě potřeby pozměnit toto rozhodnutí dle kroků učiněných za tímto účelem a dosažených zlepšení;vzhledem k tomu, že by mělo být připomenuto, že dovoz čerstvého masa též podléhá dalším veterinárním předpisům Společenství, zvláště hygienickým předpisům, včetně zvláštních ustanovení ve prospěch Dánska, Irska a Spojeného království;vzhledem k tomu, že podmínky dovozu čerstvého masa ze zařízení na seznamu připojeném k tomuto rozhodnutí nadále podléhají předpisům Společenství stanoveným jinde a obecným ustanovením Smlouvy; že zejména dovoz ze třetích zemí a opětovný vývoz některých kategorií masa, např. kusů masa vážících méně než 3 kilogramy nebo masa obsahujícího rezidua některých látek, jejichž používání není doposud upraveno samostatně harmonizovanými pravidly, do jiných členských států i nadále podléhá hygienickým předpisům dovážejícího členského státu;vzhledem k tomu, že opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 11. Zařízení v Uruguayské východní republice uvedená v příloze tohoto rozhodnutí se schvalují pro dovoz čerstvého hovězího, telecího a skopového masa a masa domácích lichokopytníků do Společenství.2. Dovoz z těchto zařízení dále podléhá stanoveným veterinárním předpisům Společenství, zejména hygienickým předpisům.Článek 21. Členské státy zakáží dovoz kategorií čerstvého masa uvedeného v čl. 1 odst. 1 pocházejících z jiných zařízení, než která jsou uvedena v příloze.2. Tento zákaz se však použije až ode dne 31. srpna 1981 pro zařízení, která sice nejsou uvedena v příloze, ale která byla úředně uznána a navržena uruguayskými orgány ke dni 1. září 1980 podle čl. 4 odst. 3 směrnice 72/462/EHS, ledaže dojde k odlišnému rozhodnutí v souladu s čl. 4 odst. 1 výše uvedené směrnice do 1. září 1981.Komise předloží seznam těchto zařízení členským státům.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. února 1981.Článek 4Toto rozhodnutí bude přezkoumáno a v případě potřeby pozměněno do 1. července 1981.Článek 5Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dne 30. ledna 1981.Za KomisiPoul Dalsagerčlen Komise[1] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28.--------------------------------------------------PŘÍLOHASEZNAM ZAŘÍZENÍ1. HOVĚZÍ MASOJatka a bourárnyČíslo schválení | Adresa |1 | Codadesa |2 | Colonia |3 | Carrasco |7 | Infrinsa |8 | Canelones |12 | Tacuarembo |14 | e.f.c.s.a (planta Durazno) |106 | Inprognan |344 | San Jacinto |394 | Cybaran |II. SKOPOVÉ MASOČíslo schválení | Adresa |1 | Codadesa |2 | Colonia |3 | Carrasco |7 | Infrinsa |8 | Canelones |12 | Tacuarembo |14 | e.f.c.s.a (planta Durazno) |106 | Inprognan |344 | San Jacinto |394 | Cybaran |III. KOŇSKÉ MASOČíslo schválení | Adresa |303 | Clay, Montevideo |IV. CHLADÍRENSKÉ SKLADYČíslo schválení | Adresa |903 | Acer, Montevideo |--------------------------------------------------


title: 2010/776/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 15. prosince 2010 , kterým se mění rozhodnutí 2004/211/ES, pokud jde o položky týkající se Brazílie, Kuvajtu a Sýrie v seznamu třetích zemí a jejich částí, ze kterých je povolen dovoz živých koňovitých a spermatu, vajíček a embryí druhů koňovitých do Evropské unie (oznámeno pod číslem K(2010) 8950)  Text s významem pro EHP

text:
               16.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 332/38

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 15. prosince 2010,
   kterým se mění rozhodnutí 2004/211/ES, pokud jde o položky týkající se Brazílie, Kuvajtu a Sýrie v seznamu třetích zemí a jejich částí, ze kterých je povolen dovoz živých koňovitých a spermatu, vajíček a embryí druhů koňovitých do Evropské unie
   (oznámeno pod číslem K(2010) 8950)
   (Text s významem pro EHP)
   (2010/776/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Rady 90/426/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních předpisech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (1), a zejména na čl. 12 odst. 1 a 4 a čl. 19 úvodní větu a body i) a ii) uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (2), a zejména na čl. 17 odst. 3 písm. a) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 90/426/EHS stanoví veterinární podmínky dovozu živých koňovitých do Unie. Stanoví, že dovoz koňovitých do Unie je povolen pouze ze třetích zemí nebo částí jejich území, ve kterých je vozhřivka choroba povinná hlášením a které jsou po dobu nejméně šesti měsíců prosté vozhřivky.

               (2)

               Rozhodnutí Komise 2004/211/ES ze dne 6. ledna 2004, kterým se stanoví seznam třetích zemí a částí jejich území, ze kterých členské státy povolují dovoz živých koňovitých a spermatu, vajíček a embryí druhů koňovitých a kterým se mění rozhodnutí 93/195/EHS a 94/63/ES (3), stanoví seznam třetích zemí nebo, v případě regionalizace, jejich částí, ze kterých členské státy povolují dovoz koňovitých a jejich spermatu, vajíček a embryí, a uvádí ostatní podmínky, které se na tento dovoz vztahují. Tento seznam je stanoven v příloze I uvedeného rozhodnutí. Brazílie, Kuvajt a Sýrie jsou v současnosti uvedeny v uvedené příloze.

               (3)

               V dubnu 2010 Brazílie oznámila Světové organizaci pro zdraví zvířat (dále jen „OIE“), že byl potvrzen případ vozhřivky (Burkholderia mallei) u koně v oblasti Distrito Federal. Rozhodnutí 2004/211/ES bylo proto změněno rozhodnutím Komise 2010/333/EU (4), aby uvádělo, že dovoz koňovitých a spermatu, vajíček a embryí druhů koňovitých do Unie z Distrito Federal v Brazílii již není povolen.

               (4)

               Dne 1. listopadu 2010 Brazílie informovala OIE, že tento jediný případ vozhřivky v Distrito Federal byl vyřešen. Orgány zejména informovaly, že po dobu nejméně šesti měsíců nebylo zaznamenáno žádné nové ohnisko nákazy a že se zavedly omezení pohybu koňovitých z infikovaných oblastí do oblastí bez výskytu nákazy a že na základě pozorování přibližně 5 000 koňovitých se nezjistily žádné další případy.

               (5)

               Je proto vhodné opět zařadit Distrito Federal na seznam schválených oblastí pro dovoz koňovitých a spermatu, vajíček a embryí druhů koňovitých do Unie, který je uveden v příloze I rozhodnutí 2004/211/ES.

               (6)

               V říjnu 2010 OIE informovala o výskytu vozhřivky v Kuvajtu.

               (7)

               Sýrie podala zprávu OIE, že jí status týkající se vozhřivky není znám, protože vozhřivka již v této zemi nepodléhá povinnému hlášení. Koně ze Sýrie byli identifikováni jako původci vozhřivky v zemích uvedeného regionu a nedávná kontrolní mise OIE nevyloučila výskyt této choroby v Sýrii.

               (8)

               Dovoz koňovitých a spermatu, vajíček a embryí druhů koňovitých z Kuvajtu a Sýrie by proto již neměl být povolen. Proto by uvedené třetí země měly být odstraněny z přílohy I rozhodnutí 2004/211/ES.

               (9)

               Rozhodnutí 2004/211/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (10)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příloha I rozhodnutí 2004/211/ES se mění takto:

               1)

               Položka týkající se Brazílie se nahrazuje tímto:

                           „BR

                           Brazílie

                           BR-0

                           celá země

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           BR-1

                           Státy:
                           Rio Grande do Sul, Santa Catarina, Paraná, São Paulo, Mato Grosso do Sul, Goiás, Minas Gerais, Rio de Janeiro, Espíritu Santo, Rondônia, Mato Grosso, Distrito Federal

                           D

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X“

               2)

               Položka týkající se Kuvajtu se nahrazuje tímto:

                           „K

                           Kuvajt

                           KW-0

                           celá země

                           E

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —“

               3)

               Položka týkající se Sýrie se nahrazuje tímto:

                           „SY

                           Sýrie

                           SY-0

                           celá země

                           E

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 15. prosince 2010.

            Za Komisi

         John DALLI

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 42.

      (2)  Úř. věst. L 268, 14.9.1992, s. 54.

      (3)  Úř. věst. L 73, 11.3.2004, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 150, 16.6.2010, s. 53.


title: Rozhodnutí Rady 2014/349/SZBP ze dne 12. června 2014 , kterým se mění společná akce 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)

text:
               13.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 174/42

         ROZHODNUTÍ RADY 2014/349/SZBP
   ze dne 12. června 2014,
   kterým se mění společná akce 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (1) (EULEX KOSOVO)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 4. února 2008 přijala Rada společnou akci 2008/124/SZBP (2).

               (2)

               Dne 8. června 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/322/SZBP (3), kterým byla společná akce 2008/124/SZBP změněna a doba trvání Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) prodloužena o dva roky do 14. června 2012.

               (3)

               Dne 6. června 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/291/SZBP (4), kterým byla společná akce 2008/124/SZBP změněna a doba trvání EULEX KOSOVO prodloužena o dva roky do 14. června 2014.

               (4)

               Na základě doporučení vyplývajících ze strategického přezkumu, která byla přijata v roce 2014, je třeba dobu trvání EULEX KOSOVO prodloužit o další dva roky.

               (5)

               Dne 27. května 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/241/SZBP (5), kterým se společná akce 2008/124/SZBP změnila doplněném nové finanční referenční částky určené na pokrytí období od 15. června 2013 do 14. června 2014. Společná akce 2008/124/SZBP by měla být změněna tak, aby stanovila novou finanční referenční částku určenou na pokrytí přechodného období od 15. června 2014 do 14. října 2014.

               (6)

               EULEX KOSOVO bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy.

               (7)

               Společná akce 2008/124/SZBP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Společná akce 2008/124/SZBP se mění takto:

               1)

               Článek 8 se mění takto:

                           a)

                           vkládá se nový odstavec, který zní:
                           „1a.   Vedoucí mise je zástupcem mise. Vedoucí mise může v rámci své celkové odpovědnosti pověřit členy personálu mise řídícími úkoly v personálních a finančních záležitostech.“;

                           b)

                           odstavec 5 se zrušuje;

                           c)

                           odstavec 9 se nahrazuje tímto:
                           „9.   Vedoucí mise zajistí, aby EULEX KOSOVO úzce spolupracovala a koordinovala svou činnost s příslušnými kosovskými orgány a případně s příslušnými mezinárodními aktéry, včetně NATO/KFOR, UNMIK, OBSE, a s třetími státy zapojenými do činnosti na podporu právního státu v Kosovu.“

               2)

               V článku 9 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
               „4.   Veškerý personál vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mise. Veškerý personál dodržuje bezpečnostní zásady a minimální standardy stanovené rozhodnutím Rady 2013/488/EU (6).

                  (6)  Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 274, 15.10.2013, s. 1).“"

               3)

               V článku 10 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Pracovní podmínky a práva a povinnosti mezinárodního a místního personálu jsou stanoveny ve smlouvách uzavřených mezi EULEX KOSOVO a dotyčným členem personálu.“

               4)

               V článku 14 se odstavec 7 nahrazuje tímto:
               „7.   Vedoucí mise zajišťuje ochranu utajovaných informací EU v souladu s rozhodnutím 2013/488/EU.“

               5)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 15a
               Právní postavení
               EULEX KOSOVO je způsobilá k zadávání zakázek na služby a dodávky, uzavírání smluv a správních ujednání, zaměstnávání personálu, disponování s bankovními účty, nabývání a zcizování majetku, vyrovnávání svých závazků a k vystupování před soudem v rozsahu nezbytném k provádění této společné akce.“

               6)

               Článek 16 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                           „1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů EULEX KOSOVO do 14. října 2010 činí 265 000 000 EUR.
                           Finanční referenční částka určená na krytí výdajů EULEX KOSOVO na období od 15. října 2010 do 14. prosince 2011 činí 165 000 000 EUR.
                           Finanční referenční částka určená na krytí výdajů EULEX KOSOVO na období od 15. prosince 2011 do 14. června 2012 činí 72 800 000 EUR.
                           Finanční referenční částka určená na krytí výdajů EULEX KOSOVO na období od 15. června 2012 do 14. června 2013 činí 111 000 000 EUR.
                           Finanční referenční částka určená na krytí výdajů EULEX KOSOVO na období od 15. června 2013 do 14. června 2014 činí 110 000 000 EUR.
                           Finanční referenční částka určená na krytí výdajů EULEX KOSOVO na období od 15. června 2014 do 14. října 2014 činí 34 000 000 EUR.
                           Finanční referenční částku pro EULEX KOSOVO na následující období stanoví Rada.“;

                           b)

                           odstavce 4 až 6 se nahrazují tímto:
                           „4.   EULEX KOSOVO odpovídá za plnění rozpočtu mise. Mise za tímto účelem podepíše smlouvu s Komisí.
                           5.   EULEX KOSOVO odpovídá za veškeré nároky a závazky vyplývající z provádění mandátu ode dne 15. června 2014, s výjimkou nároků souvisejících s vážným porušením povinností ze strany vedoucího mise, za něž nese odpovědnost vedoucí mise.
                           6.   Prováděním finančních ustanovení není dotčena linie velení stanovená v článcích 7, 8 a 11 a operační požadavky EULEX KOSOVO, včetně slučitelnosti vybavení a interoperability jejích týmů.
                           7.   Výdaje jsou způsobilé ode dne vstupu této společné akce v platnost.“

               7)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 16a
               Projektová skupina
               1.   EULEX KOSOVO zahrnuje projektovou skupinu pro určování a provádění projektů. EULEX KOSOVO podle potřeby koordinuje projekty prováděné na vlastní odpovědnost členskými státy a třetími státy v oblastech souvisejících s EULEX KOSOVO a na podporu jejích cílů, usnadňuje realizaci těchto projektů a poskytuje k nim poradenství.
               2.   EULEX KOSOVO je oprávněna použít k provádění projektů, které jsou považovány za projekty doplňující soudržným způsobem ostatní akce EULEX KOSOVO, finanční příspěvky členských států nebo třetích států, je-li projekt:

                           a)

                           uveden ve finančním výkazu této společné akce; nebo

                           b)

                           v průběhu mise začleněn prostřednictvím změny uvedeného finančního výkazu na žádost vedoucího mise. EULEX KOSOVO uzavře s dotčenými státy ujednání, jež stanoví zejména konkrétní postupy pro vyřizování případných stížností třetích stran ohledně škod vzniklých jednáním nebo opomenutím ze strany EULEX KOSOVO při využívání finančních prostředků, které byly těmito státy poskytnuty. Přispívající státy nemohou v žádném případě činit Unii nebo vysokého představitele odpovědnými za jednání nebo opomenutí EULEX KOSOVO při využívání finančních prostředků poskytnutých těmito státy.

                     3.   Přijetí finančního příspěvku pro projektovou skupinu od třetích států schvaluje Politický a bezpečnostní výbor.“

               8)

               V článku 18 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
               „1.   Vysoký představitel je v souladu s rozhodnutím 2013/488/EU oprávněn poskytovat OSN, NATO/KFOR a jiným třetím stranám přidruženým k této společné akci utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely EULEX KOSOVO až do příslušného stupně utajení platného pro jednotlivé strany. Za tímto účelem budou vypracována místní technická ujednání.
               2.   V případě zvláštní a neodkladné operační potřeby je vysoký představitel v souladu s rozhodnutím 2013/488/EU též oprávněn poskytovat příslušným místním orgánům utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely EULEX KOSOVO až do úrovně ‚RESTREINT UE/EU RESTRICTED‘. Ve všech ostatních případech se tyto informace a dokumenty poskytují příslušným místním orgánům v souladu s postupy odpovídajícími úrovni jejich spolupráce s EU.“

               9)

               V článku 20 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Její použitelnost končí dnem 14. června 2016.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 12. června 2014.

            Za Radu

            předseda

         Y. MANIATIS

      (1)  Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

      (2)  Společná akce 2008/124/SZBP ze dne 4. února 2008 o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 92).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2010/322/SZBP ze dne 8. června 2010, kterým se mění a prodlužuje společná akce 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (Úř. věst. L 145, 11.6.2010, s. 13).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2012/291/SZBP ze dne 5. června 2012, kterým se mění a prodlužuje společná akce 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (Úř. věst. L 146, 6.6.2012, s. 46).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2013/241/SZBP ze dne 27. května 2013, kterým se mění společná akce 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (Úř. věst. L 141, 28.5.2013, s. 47).


title: 2011/608/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2011 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy na rozpočtový rok 2009

text:
               27.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 250/237

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2011
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy na rozpočtový rok 2009
   (2011/608/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na konečnou účetní závěrku společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy za rozpočtový rok 2009,
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy za rozpočtový rok 2009, spolu s odpověďmi společného podniku (1),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 15. února 2011 (05894/2011 – C7-0051/2011),
   s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES a článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2007/198/Euratom ze dne 27. března 2007 o založení společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy a o poskytnutí výhod tomuto podniku (3), a zejména na článek 5 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0131/2011),

               1.

               uděluje řediteli společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy absolutorium za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2009;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 342, 16.12.2010, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 90, 30.3.2007, s. 58.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 250/238

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2011
   obsahující připomínky, které jsou nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy na rozpočtový rok 2009
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na konečnou účetní závěrku společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy za rozpočtový rok 2009,
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy za rozpočtový rok 2009, spolu s odpověďmi společného podniku (1),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 15. února 2011 (05894/2011 – C7-0051/2011),
   s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES a článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2007/198/Euratom ze dne 27. března 2007 o založení společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy a o poskytnutí výhod tomuto podniku (3), a zejména na článek 5 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na finanční nařízení společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy přijaté rozhodnutím správní rady dne 22. října 2007 (dále jen „finanční nařízení ITER“),
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č.1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0131/2011),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlásil, že získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka za rozpočtový rok 2009 je spolehlivá a že uskutečněné operace jsou legální a správné,

               B.

               vzhledem k tomu, že společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy se nachází v počáteční fázi své existence a během rozpočtového roku 2009 ještě v úplnosti nezavedl vlastní systém vnitřní kontroly a finančního výkaznictví,

               C.

               vzhledem k tomu, že finanční nařízení ITER vychází z rámcového finančního nařízení, které bylo nedávno pozměněno, aby bylo v souladu se změnami provedenými v obecném finančním nařízení,

               D.

               vzhledem k tomu, že dne 9. října 2008 vydal Účetní dvůr stanovisko č. 4/2008 k finančnímu nařízení společného podniku ITER,

      Plnění rozpočtu

               1.

               bere na vědomí, že konečný rozpočet společného podniku na rok 2009 činil 173 600 000 EUR a celková míra čerpání prostředků na platby byla 65,3 %;

               2.

               uvědomuje si, že společný podnik se stále ještě nachází v počáteční fázi své existence a že nedostatečná míra výdajů povětšinou souvisí se zpožděními v realizaci programu jaderné syntézy Euratomu, na která Účetní dvůr upozornil také v roce 2008;

               3.

               konstatuje, že ke konci roku provedené bankovní vklady v celkové výši 42 000 000 EUR jsou porušením zásady vyrovnanosti rozpočtu;

               4.

               pokládá v zájmu vymezení možnosti uplatnění této odchylky od obecné zásady vyrovnanosti rozpočtu za důležité přesně stanovit podmínky, za kterých bude případný kladný zůstatek na výsledném účtu plnění rozpočtu zapsán do rozpočtu společného podniku na následující rozpočtový rok;

      Prezentace účetní závěrky

               5.

               vyzývá společný podnik, aby podle pokynů Komise sjednotil podobu své účetní závěrky s ostatními institucemi;

               6.

               uvědomuje si, že na rozdíl od ostatních společných podniků EU je společný podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy financován výhradně z veřejných zdrojů;

      Systémy vnitřní kontroly

               7.

               naléhavě vyzývá společný podnik, aby v úplnosti zavedl vnitřní kontroly a systém finančních informací;

               8.

               kromě toho vyzývá společný podnik, aby do svých finančních pravidel vložil konkrétní zmínku o pravomocích útvaru interního auditu Komise (IAS), který v podniku plní funkci interního auditora, a to na základě ustanovení rámcového finančního nařízení pro subjekty Společenství;

               9.

               domnívá se především, že úlohou IAS jako interního auditora by mělo být poskytování společnému podniku rady v otázkách rizik vydáváním nezávislých stanovisek ke kvalitě řídících a kontrolních systémů a doporučení ke zlepšení podmínek provádění operací a k podpoře řádného finančního řízení; domnívá se, že je také nutné, aby společný podnik předkládal orgánu příslušnému pro udělení absolutoria zprávu vypracovanou jeho ředitelem a uvádějící počet a druh provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá na základě těchto doporučení;

               10.

               je toho názoru, že vzhledem k velikosti svého rozpočtu a složitosti svých úkolů by měl společný podnik zřídit výbor pro audit, který by podléhal přímo správní radě;

      Finanční nařízení

               11.

               naléhavě vyzývá společný podnik, aby změnil své finanční nařízení tak, aby se v něm promítla doporučení, která vyslovil Účetní dvůr ve svém stanovisku č. 4/2008 k tomuto nařízení; má za to, že je nutné další zlepšení, pokud jde o:

                           —

                           výjimky z rozpočtových zásad,

                           —

                           úlohu IAS,

                           —

                           zřízení výboru pro audit,

                           —

                           zpoždění platby členských příspěvků,

                           —

                           pravidla pro poskytování grantů,

                           —

                           přechodná ustanovení uvedená v článku 133 finančního nařízení společného podniku ITER.

      (1)  Úř. věst. C 342, 16.12.2010, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 90, 30.3.2007, s. 58.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 10. listopadu 2009 o uzavření dohody ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 40/75

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 10. listopadu 2009
   o uzavření dohody ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé
   (2010/91/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. února 2006 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s partnery z oblasti Středomoří za účelem zavedení mechanismu pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení.

               (2)

               Jednání vedla Komise za konzultace s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.

               (3)

               Komise ukončila jednání o dohodě ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (1).

               (4)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé, se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu ve formě protokolu zavazující Společenství.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2009.

            Za Radu

            předseda

         A. BORG

      (1)  Úř. věst. L 97, 30.3.1998, s. 2.
   PROTOKOL
   mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé
   EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
   na jedné straně a
   TUNISKÁ REPUBLIKA, dále jen „Tunisko“,
   na straně druhé
   SE DOHODLY TAKTO:
   KAPITOLA I

      CÍL A OBLAST PŮSOBNOSTI

   Článek 1
   Cíl
   Cílem tohoto protokolu je předcházet sporům obchodní povahy mezi stranami a urovnávat je za účelem dosažení pokud možno oboustranně přijatelného řešení.
   Článek 2
   Uplatňování protokolu
   1.   Tento protokol se vztahuje na jakýkoli spor o výklad a použití hlavy II (s výjimkou článku 24) Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení“), není-li výslovně stanoveno jinak (1). Článek 86 dohody o přidružení se použije na spory o výklad a použití jiných ustanovení uvedené dohody.
   2.   Postupy tohoto protokolu se použijí, pokud Rada přidružení do šedesáti dnů ode dne, kdy jí byl podle článku 86 dohody o přidružení spor předložen, nedosáhne jeho urovnání.
   3.   Pro účely odstavce 2 je spor považován za urovnaný, pokud Rada přidružení přijme rozhodnutí podle čl. 86 odst. 2 dohody o přidružení, nebo pokud prohlásí, že spor pominul.
   KAPITOLA II

      KONZULTACE A MEDIACE

   Článek 3
   Konzultace
   1.   Strany se snaží veškeré spory o výklad a použití ustanovení uvedených v článku 2 řešit v dobré víře konzultacemi s cílem dohodnout se na rychlém, nestranném a oboustranně přijatelném řešení.
   2.   Strana, která si přeje zahájit konzultaci, podá druhé straně a v kopii podvýboru pro průmysl, obchod a služby písemnou žádost, ve které uvede všechna sporná opatření a ustanovení dohody o přidružení, jež považuje za použitelná.
   3.   Konzultace se uskuteční do čtyřiceti dnů ode dne obdržení žádosti a probíhají na území strany, jíž je žádost o konzultace směřována, pokud se strany nedohodnou jinak. Konzultace se považují za ukončené do šedesáti dnů ode dne obdržení žádosti, pokud se strany nedohodnou, že budou v konzultacích pokračovat. Konzultace, a zejména veškeré informace zveřejněné a postoje zaujaté stranami během těchto řízení, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
   4.   V naléhavých situacích, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, se konzultace zahájí do patnácti dnů ode dne obdržení žádosti a považují se za ukončené do třiceti dnů ode dne obdržení žádosti.
   5.   Pokud strana, jíž je žádost o konzultace směřována, neodpoví do deseti pracovních dnů ode dne jejího obdržení nebo pokud se konzultace neuskuteční ve lhůtách stanovených v odstavci 3 nebo odstavci 4 anebo pokud se konzultace uskutečnily bez dosažení oboustranně přijatelného řešení, může žádající strana požádat o ustavení rozhodčího soudu podle článku 5.
   Článek 4
   Mediace
   1.   Pokud nelze na základě konzultací dosáhnout oboustranně přijatelného řešení, mohou strany po vzájemné dohodě využít služeb mediátora. Žádost o mediaci musí být předložena písemně podvýboru pro průmysl, obchod a služby s uvedením opatření, které bylo předmětem konzultací, a vzájemně dohodnutého mandátu pro mediaci. Každá strana žádosti o mediaci s porozuměním posoudí.
   2.   Nedohodnou-li se strany na osobě mediátora do pěti pracovních dnů od data obdržení žádosti o mediaci, vyberou předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci mediátora losem z osob, které jsou uvedeny na seznamu sestaveném podle článku 19 a které nejsou státními příslušníky ani jedné ze stran. Výběr se provede do deseti pracovních dnů ode dne obdržení žádosti o mediaci. Mediátor do třiceti dnů od svého jmenování svolá jednání s účastníky sporu. Strany předloží mediátorovi veškeré podklady nejpozději patnáct dnů před setkáním a mediátor si může vyžádat další informace od stran nebo od znalců nebo technických poradců, pokud to považuje za nezbytné. Takto získané informace získané musí být sděleny oběma stranám a předloženy jim k vyjádření. Mediátor vydá stanovisko do čtyřiceti pěti dnů od svého výběru.
   3.   Stanovisko mediátora může obsahovat jedno nebo více doporučení pro urovnání sporu k opatřením, která jsou v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Stanovisko mediátora není závazné.
   4.   Lhůty uvedené v odstavci 2 mohou strany vzájemnou dohodou změnit. Tyto lhůty může změnit také mediátor na žádost některé ze stran s ohledem na konkrétní obtíže dotčené strany nebo na složitost případu.
   5.   Vlastní mediace, a zejména stanovisko prostředníka, veškeré informace zveřejněné a postoje zaujaté stranami během těchto řízení, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčeny práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
   6.   Na základě dohody stran může mediační řízení pokračovat v průběhu rozhodčího řízení.
   7.   Mediátora lze změnit pouze z důvodů uvedených v bodech 18 až 21 jednacího řádu a v souladu s postupy uvedenými tamtéž.
   KAPITOLA III

      ŘÍZENÍ O UROVNÁNÍ SPORU

      ODDÍL I

         Rozhodčí řízení

   Článek 5
   Zahájení rozhodčího řízení
   1.   Pokud se stranám nepodaří urovnat spor konzultacemi podle článku 3 ani mediací podle článku 4, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího soudu.
   2.   Písemná žádost o ustavení rozhodčího soudu se zašle žalované straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Žalující strana ve své žádosti uvede konkrétní sporné opatření a vysvětlí, jakým způsobem toto opatření porušuje ustanovení uvedená v článku 2. O ustavení rozhodčího soudu se požádá nejpozději osmnáct měsíců ode dne obdržení žádosti o konzultace, aniž je dotčeno právo žalující strany požádat v budoucnu o nové konzultace ke stejné záležitosti.
   Článek 6
   Ustavení rozhodčího soudu
   1.   Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců.
   2.   Do deseti pracovních dnů ode dne, kdy žalovaná strana obdrží žádost o ustavení rozhodčího soudu, zahájí strany konzultace s cílem dosáhnout dohody ohledně složení rozhodčího soudu.
   3.   Pokud strany nejsou schopny dohodnout se na jeho složení ve lhůtě stanovené v odstavci 2, může kterákoli strana požádat předsedy podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupce, aby byli všichni tři členové vybráni losem ze seznamu sestaveného podle článku 19, a to jedna osoba z osob navržených žalující stranou, jedna osoba z osob navržených žalovanou stranou a jedna osoba z osob, které obě strany navrhly na funkci předsedy. V případě, že se strany dohodnou na jednom či dvou členech rozhodčího soudu, zbývající člen či členové se vyberou stejným postupem.
   4.   Předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci vyberou rozhodce do pěti pracovních dnů od podání žádosti podle odstavce 3.
   5.   Rozhodčí soud je ustaven dnem, kdy jsou vybráni všichni tři rozhodci.
   6.   Rozhodce lze změnit pouze z důvodů uvedených v bodech 18 až 21 jednacího řádu a v souladu s postupy uvedenými tamtéž.
   Článek 7
   Průběžná zpráva soudu
   Rozhodčí soud předloží stranám průběžnou zprávu rozebírající zjištěné skutečnosti, použitelnost příslušných ustanovení a základní zdůvodnění zjištění a učiněných doporučení do sto dvaceti dnů ode dne svého ustavení. Kterákoli ze stran může rozhodčí soud do patnácti dnů od tohoto předložení písemně požádat o přezkoumání určitého aspektu prozatímní zprávy. Závěry konečného rozhodnutí soudu obsahují dostatečné zdůvodnění argumentů vznesených v průběhu fáze prozatímního přezkumu a jasné odpovědi na otázky a připomínky obou stran.
   Článek 8
   Rozhodnutí rozhodčího soudu
   1.   Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do sto padesáti dnů ode dne svého ustavení. Pokud předseda rozhodčího soudu usoudí, že tuto lhůtu nelze dodržet, uvědomí o tom písemně strany a podvýbor pro průmysl, obchod a služby s uvedením důvodů zpoždění a dne předpokládaného dokončení práce soudu. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě oznámeno později než sto osmdesát dnů po jeho ustavení.
   2.   V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vyvine rozhodčí soud veškeré úsilí, aby rozhodnutí oznámil do sedmdesáti pěti dnů ode dne svého ustavení. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě učiněno později než devadesát dnů po jeho ustavení. Rozhodčí soud vydá předběžné rozhodnutí do deseti dnů ode dne svého ustavení, pokud se domnívá, že jde o naléhavý případ.
   3.   Rozhodčí soud na žádost kterékoli ze stran kdykoli pozastaví práci na dobu nepřesahující dvanáct měsíců a na konci tohoto dohodnutého období na žádost žalující strany práci obnoví. Pokud žalující strana nepožádá, aby rozhodčí soud obnovil práci, před koncem dohodnuté doby pozastavení, rozhodčí řízení končí. Pozastavením a ukončením práce rozhodčího soudu nejsou dotčena práva kterékoli ze stran na další řízení týkající se stejné věci.

      ODDÍL II

         Provedení rozhodnutí

   Článek 9
   Provedení rozhodnutí rozhodčího soudu
   Každá strana přijme veškerá opatření nezbytná k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu a strany usilují o dohodu o přiměřené lhůtě k provedení tohoto rozhodnutí.
   Článek 10
   Přiměřená lhůta k provedení rozhodnutí
   1.   Do třiceti dnů od obdržení oznámení o rozhodnutí rozhodčího soudu stranami sdělí žalovaná strana žalující straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby, jakou dobu potřebuje k provedení rozhodnutí (dále jen „přiměřená lhůta“), není-li je možné provést okamžitě.
   2.   Pokud se strany nemohou dohodnout na přiměřené lhůtě k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu, požádá žalující strana do dvaceti dnů od obdržení oznámení učiněného žalovanou stranou podle odstavce 1 písemně rozhodčí soud, aby délku přiměřené lhůty určil. Tuto žádost současně oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do třiceti dnů ode dne podání žádosti.
   3.   Přiměřenou lhůtu lze vzájemnou dohodou stran prodloužit.
   Článek 11
   Přezkum opatření přijatých k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu
   1.   Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím přiměřené lhůty veškerá opatření, která musí přijmout k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu.
   2.   Pokud se strany nemohou dohodnout ohledně existence opatření oznámeného podle odstavce 1 nebo jeho souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, může žalující strana písemně požádat rozhodčí soud o rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí obsahovat konkrétní sporná opatření a vysvětlovat, jakým způsobem je toto opatření v rozporu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí do devadesáti dnů od podání žádosti. V naléhavých případech, zejména těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vydá rozhodčí soud rozhodnutí do čtyřiceti pěti dnů od podání žádosti.
   Článek 12
   Dočasná nápravná opatření v případě neprovedení rozhodnutí
   1.   Pokud žalovaná strana neoznámí opatření přijaté k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu před uplynutím přiměřené lhůty nebo pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření oznámené podle čl. 11 odst. 1 je v rozporu s povinnostmi dotyčné strany podle ustanovení uvedených v článku 2, žalovaná strana na případnou žádost žalující strany předloží nabídku dočasného vyrovnání.
   2.   Pokud do třiceti dnů po uplynutí přiměřené lhůty není dosaženo dohody ohledně vyrovnání nebo je oznámeno rozhodnutí rozhodčího soudu podle článku 11, že opatření přijaté k provedení rozhodnutí není v souladu s ustanoveními uvedenými s článku 2, je žalující strana oprávněna po oznámení druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby pozastavit provádění závazků vyplývajících z ustanovení uvedených v článku 2 na úrovni odpovídající zrušení nebo zmenšení výhod způsobenému tímto porušením. Žalující strana při přijímání těchto opatření zohlední jejich dopad na rozvoj a hospodářství žalované strany. Žalující strana může uplatňovat pozastavení po dobu deseti dnů ode dne obdržení oznámení žalované strany, pokud žalovaná strana nepožádala o rozhodčí řízení podle odstavce 3.
   3.   Domnívá-li se žalovaná strana, že úroveň pozastavení není úměrná zrušení nebo zmenšení způsobenému tímto porušením, může písemně požádat rozhodčí soud o přijetí rozhodnutí v této věci. Tuto žádost oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím lhůty deseti pracovních dnů uvedené v odstavci 2. Rozhodčí soud, případně s přihlédnutím ke znaleckému posudku, oznámí své rozhodnutí o úrovni pozastavení závazků stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do třiceti dnů ode dne pozastavení závazků. Závazky nesmějí být pozastaveny, dokud rozhodčí soud nevydá rozhodnutí, a všechna pozastavení musí být v souladu s rozhodnutím rozhodčího soudu.
   4.   Pozastavení závazků je dočasné a uplatňuje se pouze do doby, než je opatření, které není v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, zrušeno či změněno tak, aby bylo v souladu s těmito ustanoveními, jak stanoví článek 13, nebo dokud se strany nedohodnou na urovnání sporu.
   Článek 13
   Přezkum opatření k provedení rozhodnutí přijatých po pozastavení závazků
   1.   Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby veškerá opatření, která přijala k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu, a žádost o to, aby žalující strana ukončila pozastavení závazků.
   2.   Pokud strany nedospějí k dohodě ohledně slučitelnosti oznámeného opatření s ustanoveními uvedenými v článku 2 do třiceti dnů ode dne obdržení oznámení, požádá žalující strana písemně rozhodčí soud o přijetí rozhodnutí v této věci. Tuto žádost oznámí současně druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do čtyřiceti pěti dnů ode dne podání žádostí. Pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření přijaté k provedení rozhodnutí je v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, pozastavení závazků se ukončí.

      ODDÍL III

         Společná ustanovení

   Článek 14
   Oboustranně přijatelné řešení
   Strany si mohou kdykoliv sjednat oboustranně přijatelné řešení sporu podle tohoto protokolu. Uvědomí o tom podvýbor pro průmysl, obchod a služby a rozhodčí soud. Po oznámení oboustranně přijatelného řešení rozhodčí soud ukončí svou práci a řízení končí.
   Článek 15
   Jednací řád
   1.   Řízení o urovnání sporu podle kapitoly III tohoto protokolu se řídí jednacím řádem připojeným k tomuto protokolu.
   2.   Veškerá jednání rozhodčího soudu jsou v souladu s jednacím řádem veřejná, pokud se strany nedohodnou jinak.
   Článek 16
   Informace a technické poradenství
   Na žádost strany nebo z vlastního podnětu může rozhodčí soud získat informace, které považuje pro účely rozhodčího řízení za potřebné. Rozhodčí soud má zejména také právo vyžádat si znalecký posudek, považuje-li to za nezbytné. Rozhodčí soud konzultuje výběr znalců se stranami. Informace získané tímto způsobem musí být sděleny každé ze stran a předloženy jim k vyjádření. Fyzické nebo právnické osoby usazené na území stran se zájmem na řízení jsou oprávněny předložit rozhodčímu soudu informace (jako amici curiae) za podmínek stanovených v jednacím řádu. Tyto informace se smějí týkat pouze věcné stránky sporu a nikoli právních otázek.
   Článek 17
   Pravidla výkladu
   Rozhodčí soud uplatňuje a vykládá ustanovení uvedená v článku 2 podle obvyklých pravidel výkladu mezinárodního práva veřejného, včetně Vídeňské úmluvy o smluvním právu. Rozhodnutím rozhodčího soudu nelze rozšířit ani omezit práva a povinnosti stanovené v ustanoveních uvedených v článku 2.
   Článek 18
   Rozhodování rozhodčího soudu
   1.   Rozhodčí soud se snaží rozhodnutí dosáhnout společnou dohodou. Pokud však není k rozhodnutí možné takto dospět, rozhodne o předmětu sporu většinovým hlasováním. Nesouhlasná stanoviska rozhodců však nejsou v žádném případě zveřejňována.
   2.   Rozhodnutí rozhodčího soudu je závazné pro strany a nezakládá práva ani povinnosti pro fyzické nebo právnické osoby. Rozhodnutí musí obsahovat zjištěný skutkový stav, použitelnost příslušných ustanovení dohody o přidružení a základní odůvodnění zjištění a učiněných závěrů. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby zveřejní celé rozhodnutí rozhodčího soudu, pokud se nerozhodne jinak v zájmu zajištění důvěrnosti důvěrných obchodních informací.
   KAPITOLA IV

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 19
   Seznamy rozhodců
   1.   Podvýbor pro průmysl, obchod a služby do šesti měsíců od vstupu tohoto protokolu v platnost sestaví seznam nejméně patnácti osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců. Každá ze stran může jako rozhodce navrhnout nejméně pět osob. Obě strany rovněž vyberou alespoň pět osob, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího soudu. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby odpovídá za udržování seznamu na výše uvedené úrovni.
   2.   Rozhodci musí mít odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu. Musí být nezávislí, zastávat tuto funkci jako soukromé osoby a nejednat podle pokynů žádné organizace nebo vlády, ani nesmí být spojeni s vládou žádné ze stran a musí jednat v souladu s kodexem chování přiloženým k tomuto protokolu.
   3.   Podvýbor pro průmysl, obchod a služby může sestavit další seznamy nejméně patnácti osob s odborným znalostmi v oborech, kterých se dohoda o přidružení týká. Použije-li se postup výběru podle čl. 6 odst. 2, smějí předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby se souhlasem stran použít takový oborový seznam.
   Článek 20
   Vztah k závazkům WTO
   1.   Právem na využití ustanovení tohoto protokolu o urovnávání sporů není dotčeno žádné opatření v rámci WTO, včetně opatření pro urovnávání sporů.
   2.   Avšak pokud některá ze stran ve vztahu ke konkrétnímu opatření zahájila řízení o urovnání sporu buď podle tohoto protokolu, nebo podle Dohody o WTO, nesmí zahájit řízení o urovnání téhož sporu v rámci druhého z těchto fór, dokud není ukončeno první řízení. Dále strana nesmí požádat o řešení porušení závazku, který je totožný v rámci dohody o přidružení a v rámci Dohody o WTO, na obou fórech. V takovém případě po zahájení řízení o urovnání sporu nepožádá žádná ze stran o řešení porušení téhož závazku v rámci druhé dohody před druhým fórem, ledaže by zvolené fórum o žádosti nerozhodlo z procesních nebo jurisdikčních důvodů.
   3.   Pro účely odstavce 2 se

               —

               řízení o urovnání sporu podle Dohody o WTO považuje za zahájené žádostí strany o ustavení soudu podle článku 6 Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů WTO a za ukončené okamžikem, kdy orgán pro urovnávání sporů přijme zprávu soudu nebo případně zprávu odvolacího orgánu podle článku 16 a čl. 17 odst. 14 uvedeného ujednání,

               —

               řízení o urovnání sporu podle tohoto protokolu považuje za zahájené žádostí strany o ustavení rozhodčího soudu podle čl. 5 odst. 1 a za ukončené okamžikem, kdy rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby podle článku 8.

         4.   Tento protokol nebrání žádné straně v uplatnění pozastavení závazků schválených orgánem pro urovnávání sporů WTO. Dohoda o WTO se nepoužije s cílem zabránit jedné ze stran v pozastavení závazků podle tohoto protokolu.
   Článek 21
   Lhůty
   1.   Všechny lhůty stanovené v tomto protokolu, včetně lhůt pro oznamování rozhodnutí rozhodčích soudů, se počítají v kalendářních dnech ode dne následujícího po opatření nebo skutečnosti, které se týkají, není-li stanoveno jinak.
   2.   Veškeré lhůty uvedené v tomto protokolu mohou být změněny vzájemnou dohodou stran. Strany s porozuměním posuzují žádosti o prodloužení jakékoli lhůty z důvodu obtíží, jimž čelí některá ze stran při plnění postupů podle tohoto protokolu. Na žádost některé ze stran může rozhodčí soud prodloužit lhůty platné pro řízení, přičemž zohlední různou úroveň rozvoje stran.
   Článek 22
   Revize a změna protokolu
   1.   Po vstupu tohoto protokolu a jeho příloh v platnost může Rada přidružení kdykoli posoudit jejich provádění za účelem rozhodnutí o jejich pokračování, změně nebo ukončení.
   2.   V takové revizi Rada přidružení zváží možnost vytvoření odvolacího orgánu společného pro více evropsko-středomořských dohod.
   3.   Rada přidružení může rozhodnout o změně tohoto protokolu a jeho příloh. Strany použijí toto rozhodnutí po dokončení svých vnitřních postupů.
   Článek 23
   Vstup v platnost
   Strany schválí tento protokol podle vlastních schvalovacích postupů. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, ke kterému si strany vzájemně oznámí, že postupy zmíněné v tomto článku byly dokončeny.

      V Bruselu dne 9. prosince 2009 ve dvojím vyhotovení v jazycích anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unií
         For Det Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā
         Europos Sajungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         På Europeiska unionens vägnar

         За Република Тунис
         Por la República de Túnez
         Za Tuniskou republiku
         For Den Tunesiske Republik
         Für die Tunesische Republik
         Tuneesia Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατίας της Τυνησίας
         For the Republic of Tunisia
         Pour la République tunisienne
         Per la Repubblica tunisina
         Tunisijas Republikas vārdā
         Tuniso Respublikos vardu
         A Tunéziai Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tat-Tuniżija
         Voor de Republiek Tunesië
         W imieniu Republiki Tunezyjskiej
         Pela República da Tunísia
         Pentru Republica Tunisia
         Za Tuniskú republiku
         Za Republiko Tunizijo
         Tunisian tasavallan puolesta
         För Republiken Tunisien

      (1)  Tímto protokolem není dotčen článek 34 Protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce.
   PŘÍLOHY

                  PŘÍLOHA I:

            JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ

                  PŘÍLOHA II:

            KODEX CHOVÁNÍ PRO ČLENY ROZHODČÍCH SOUDŮ A MEDIÁTORY


title: Rozhodnutí komise ze dne 9. dubna 2003, kterým se mění rozhodnutí 2000/690/ES, kterým se zřizuje Skupina pro podnikovou politikuText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0247

Úřední věstník L 093 , 10/04/2003 S. 0027 - 0027

		Rozhodnutí komiseze dne 9. dubna 2003,kterým se mění rozhodnutí 2000/690/ES, kterým se zřizuje Skupina pro podnikovou politiku(Text s významem pro EHP)(2003/247/ES)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, vzhledem k těmtodůvodům:(1) Rozhodnutím Komise 2000/690/ES ze dne 8. listopadu 2000, kterým se zřizuje Skupina pro podnikovou politiku [1], byla zřízena Skupina pro podnikovou politiku, jejíž odbornou komoru tvoří nejvýše čtyřicet členů. S ohledem na rozšíření by měl být zvýšen počet členů odborné komory zastupujících široké spektrum odborností v oblastech důležitých pro podniky.(2) Rozhodnutí 2000/690/ES by proto mělo být změněno,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Jediný článekV čl. 2 odst. 1 druhé odrážce rozhodnutí 2000/690/ES se slovo "čtyřicet" nahrazuje slovy "čtyřicet pět".Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 9. dubna 2003.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 285, 10.11.2000, s. 24.--------------------------------------------------


title: 2011/268/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 2. května 2011 o jmenování jednoho bulharského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               6.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 118/8

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 2. května 2011
   o jmenování jednoho bulharského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru
   (2011/268/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
   s ohledem na návrh předložený bulharskou vládou,
   s ohledem na stanovisko Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 13. září 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/570/EU o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2010 do 20. září 2015 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Jeliazka CHRISTOVA se uvolnilo jedno místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Ivan KOKALOV, Vice-Prezident of КНСБ (CITUB, Confederation of Independent Trade Unions of Bulgaria), je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2015.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 2. května 2011.

            Za Radu

            předseda

         MARTONYI J.

      (1)  Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 8.


title: 2014/670/Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 23. června 2014 , kterým se schvaluje uzavření Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii

text:
               20.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 278/8

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 23. června 2014,
   kterým se schvaluje uzavření Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii

      (2014/670/Euratom)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. ledna 2007 zmocnila Rada Evropskou komisi k zahájení jednání s Ukrajinou o uzavření nové dohody mezi Evropskou unií a Ukrajinou, která by nahradila dohodu o partnerství a spolupráci (1).

               (2)

               S ohledem na těsné historické vztahy a stále užší vazby mezi stranami, jakož i na jejich přání posilovat a rozšiřovat vztahy ambiciózním a inovativním způsobem byla jednání o Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejími členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (dále jen „dohoda“) úspěšně završena parafováním dohody v roce 2012.

               (3)

               Dne 15. května 2013 navrhla Evropská komise Radě, aby byla dohoda jménem Unie podepsána a z části prozatímně prováděna mezi Unií a Ukrajinou v souladu s článkem 486 dohody, než bude k pozdějšímu datu uzavřena.

               (4)

               Podpis a uzavření dohody podléhá samostatnému postupu, pokud jde o záležitosti spadající do působnosti Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (5)

               Dohoda se rovněž vztahuje na otázky spadající do pravomoci Evropského společenství pro atomovou energii, konkrétně článek 342 a příloha XXVII, pokud jde o jaderné otázky.

               (6)

               Dohoda by tedy měla být rovněž uzavřena jménem Evropského společenství pro atomovou energii, pokud jde o záležitosti, na něž se vztahuje Smlouva o Euratomu.

               (7)

               Podle článku 102 Smlouvy o Euratomu vstoupí dohoda ze strany Evropského společenství pro atomovou energii v platnost teprve tehdy, když všechny příslušné členské státy oznámí Evropské komisi, že tato dohoda se stala použitelnou v souladu s předpisy jejich příslušného vnitrostátního práva.

               (8)

               Uzavření dohody Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii by tedy mělo být schváleno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Uzavření Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii se schvaluje (2).
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 23. června 2014.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy a Ukrajinou (Úř. věst. L 49, 19.2.1998, s. 3).

      (2)  Znění dohody je připojeno k rozhodnutí Rady 2014/295/EU ze dne 17. března 2014 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, pokud jde o její preambuli, článek 1 a hlavy I, II a VII (Úř. věst. L 161, 29.5.2014, s. 1).