24.11.2006           CS                             Úřední věstník Evropské unie                                       C 287 E/159
                                                                                Středa, 18. ledna 2006
           — posoudí současný stav pohledávek ze strany klientů, kteří jsou evropskými občany a nejsou občany
                Spojeného království, a přiměřenost opatření k nápravě, jež mají pojištěnci z jiných členských států
                k dispozici podle právních předpisů Spojeného království nebo EU;
           — učiní návrhy, které považuje v této záležitosti za nezbytné;
           3. přijímá rozhodnutí, že vyšetřovací výbor předloží Parlamentu do čtyř měsíců od zahájení své činnosti
           průběžnou zprávu s tím, že závěrečná zpráva bude předložena Parlamentu do dvanácti měsíců od přijetí
           tohoto rozhodnutí;
           4.    přijímá rozhodnutí, že vyšetřovací výbor bude složen z 22 poslanců Evropského parlamentu.
           P6_TA(2006)0012
           Zřízení dočasného výboru k domnělému využití evropských zemí ze strany CIA
           pro převoz a nezákonné zadržování vězňů
           Rozhodnutí Evropského parlamentu na vytvoření dočasného výboru pro prošetření domnělého
           využívání evropských zemí k přepravě a protiprávnímu zadržování vězňů zpravodajskou službou
                                                                CIA
           Evropský parlament,
           — s ohledem na oddanost Evropské unie zásadám svobody, demokracie, dodržování lidských práv
                a základních svobod a právního státu, jak je uvedeno v preambuli Smlouvy o Evropské unii a zejména
                v jejích článcích 6 a 7,
           — s ohledem na to, že podle rozhodovací praxe Soudního dvora Evropských společenství je ochrana
                základních práv také součástí ústavního pořádku Společenství,
           — s ohledem na to, že podle prohlášení orgánů EU ze dne 7. prosince 2000 je ochrana lidské důstojnosti
                jedním z hlavních cílů Listiny základních práv Evropské unie a že tyto základní hodnoty by byly pošla-
                pány v případě, že by došlo z jakéhokoli důvodu ke krutému, nelidskému nebo ponižujícímu jednání
                s osobami v rámci přímé nebo nepřímé zodpovědnosti členských států EU nebo jejích orgánů,
           — s ohledem na své usnesení ze dne 15. prosince 2005 o domnělém využívání evropských zemí ze strany
                CIA k přepravě a protiprávnímu zadržování vězňů (1), které vzhledem k vyšetřování prováděnému
                Radou Evropy předpokládá, že je třeba vytvořit dočasný výbor Evropského parlamentu, který se
                zúčastní tohoto vyšetřování, zejména proto, že se týká členských zemí,
           — s ohledem na článek 175 jednacího řádu,
           (1) Přijaté texty, P6_TA(2005)0529.
 ---pagebreak--- C 287 E/160            CS                              Úřední věstník Evropské unie                                        24.11.2006
Středa, 18. ledna 2006
               — s ohledem na návrh Konference předsedů, který definuje mandát a složení dočasného výboru pro
                   prošetření domnělého využívání území Evropské unie, včetně přistupujících, kandidátských
                   a přidružených zemí, ze strany CIA nebo zpravodajských služeb třetích zemí k přepravě
                   a protiprávnímu zadržování vězňů,
               1.   rozhodl o vytvoření dočasného výboru s následujícím mandátem:
               a) shromáždit a analyzovat informace, aby zjistil, zda:
                  — CIA nebo jiní agenti USA nebo zpravodajské služby třetích zemí unášely, „mimořádně přemisťo-
                      valy“, zadržovaly na tajných místech, držely v izolaci, mučily podezřelé osoby, dopouštěly se jiného
                      krutého, nelidského nebo ponižujícího zacházení s vězni na území Evropské unie, včetně přistupují-
                      cích a kandidátských zemí, nebo využívaly tohoto území k výše uvedeným účelům, např.
                      k přeletům;
                  — tyto akce prováděné údajně na území Evropské unie v rámci boje proti terorismu lze považovat za
                      porušení mimo jiné článku 6 Smlouvy o Evropské unii, článků 2, 3, 5 a 6 Evropské úmluvy
                      o ochraně lidských práv a základních svobod, Listiny základních práv EU, Úmluvy OSN proti
                      mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání a dohod mezi EU
                      a USA o vydávání a vzájemné právní pomoci a dále jiných mezinárodních smluv a dohod, které
                      uzavřela Evropská unie/Evropské společenství a členské státy, včetně Severoatlantického paktu
                      a souvisejících dohod o postavení ozbrojených sil a Úmluvy o mezinárodním civilním letectví;
                  — občané EU nebo kandidátských zemí, či jakákoli jiná osoba oprávněná k ochraně či jinak spadající
                      pod jurisdikci EU, členských států nebo kandidátských zemí byli mezi osobami zapojenými do
                      únosů, „přemisťování“, zadržování na tajných místech, zadržování v izolaci nebo mučení nebo
                      jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení, nebo těmto aktivitám byli podrobeni na
                      území EU nebo jinde;
                  — členské státy, veřejní činitelé, osoby s oficiálním statutem nebo orgány Evropské unie byly zapojeny
                      nebo se účastnily na protiprávním zbavení jednotlivců svobody, včetně únosu, vydávání, převážení,
                      zadržování nebo mučení, buď aktivně nebo z nedbalosti;
               b) předložit plenárnímu zasedání všechna doporučení, o kterých se výbor domnívá, že jsou v této záleži-
                  tosti na evropské úrovni nutná, zejména v souvislosti s politickými, právními a správními závěry a také
                  možnými dopady na vztahy EU s třetími zeměmi,
               2. rozhodl, že dočasný výbor bude ve spojení s Radou Evropy a jejím generálním tajemníkem, parla-
               mentním shromážděním a komisařem pro lidská práva, Vysokým komisařem OSN pro lidská práva a také
               s národními parlamenty a bude s nimi maximálně spolupracovat;
               3. rozhodl, že dočasný výbor předloží Parlamentu do čtyř měsíců po započetí své práce prozatímní
               zprávu s podrobným návrhem týkajícím se způsobu, jak bude ve své práci pokračovat;
               4.   rozhodl, že dočasný výbor bude složen ze 46 poslanců Evropského parlamentu.


title: 2014/470/EU: Rozhodnutí Rady, přijaté po vzájemné dohodě s předsedou Komise, ze dne 17. července 2014 o jmenování člena Evropské komise

text:
               18.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 212/17

         ROZHODNUTÍ RADY,
   přijaté po vzájemné dohodě s předsedou Komise,
   ze dne 17. července 2014
   o jmenování člena Evropské komise

      (2014/470/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 246 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 9. února 2010 přijala Evropská rada rozhodnutí 2010/80/EU (2) o jmenování Evropské komise na období do 31. října 2014.

               (2)

               V dopise ze dne 18. června 2014 informoval předseda Komise José Manuel DURÃO BARROSO Radu, že pan Antonio TAJANI odstoupil s účinkem od 30. června 2014 z funkce člena Komise.

               (3)

               V souladu s čl. 246 druhým pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie má být člen Komise, jenž odstoupí, nahrazen na zbývající část funkčního období novým členem stejné státní příslušnosti.

               (4)

               Je tedy třeba jmenovat nového člena Komise,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rada po vzájemné dohodě s předsedou Komise Josém Manuelem DURÃO BARROSEM jmenuje členem Komise na zbývající část funkčního období do 31. října 2014 pana Ferdinanda NELLIHO FEROCIHO.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 17. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         S. GOZI

      (1)  Stanovisko ze dne 16. července 2014 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 38, 11.2.2010, s. 7.


title: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2015/2298 ze dne 26. listopadu 2015 o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a o zrušení rozhodnutí (SZBP) 2015/955 (EUTM Mali/3/2015)

text:
               10.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 324/13

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU (SZBP) 2015/2298
   ze dne 26. listopadu 2015
   o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a o zrušení rozhodnutí (SZBP) 2015/955 (EUTM Mali/3/2015)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 38 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2013/34/SZBP ze dne 17. ledna 2013 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) (1), a zejména na článek 5 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 5 odst. 1 rozhodnutí 2013/34/SZBP Rada zmocnila Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí v souladu s článkem 38 Smlouvy o Evropské unii týkajících se výkonu politické kontroly a strategického řízení mise EUTM Mali, včetně rozhodnutí o jmenování následných velitelů mise EU.

               (2)

               Dne 16. června 2015 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí (SZBP) 2015/955 (2) o jmenování brigádního generála Franze Xavera PFRENGLEHO velitelem mise EU pro misi EUTM Mali.

               (3)

               Dne 30. září 2015 Německo doporučilo, aby byl novým velitelem mise EU pro misi EUTM Mali jako nástupce brigádního generála Franze Xavera PFRENGLEHO jmenován brigádní generál Werner ALBL.

               (4)

               Vojenský výbor EU toto doporučení podpořil.

               (5)

               Rozhodnutí (SZBP) 2015/955 by proto mělo být zrušeno.

               (6)

               V souladu s článkem 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Brigádní generál Werner ALBL je od 18. prosince 2015 jmenován velitelem mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali).
   Článek 2
   Rozhodnutí (SZBP) 2015/955 se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 18. prosince 2015.

      V Bruselu dne 26. listopadu 2015.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 14, 18.1.2013, s. 19.

      (2)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2015/955 ze dne 16. června 2015 o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a o zrušení rozhodnutí EUTM MALI/3/2014 (EUTM MALI/2/2015) (Úř. věst. L 156, 20.6.2015, s. 20).


title: Rozhodnutí Rady 2009/934/SVV ze dne 30. listopadu 2009 , kterým se přijímají prováděcí pravidla upravující vztahy Europolu s partnery, včetně výměny osobních údajů a utajovaných informací

text:
               11.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 325/6

      ROZHODNUTÍ RADY 2009/934/SVV
   ze dne 30. listopadu 2009,
   kterým se přijímají prováděcí pravidla upravující vztahy Europolu s partnery, včetně výměny osobních údajů a utajovaných informací
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/371/SVV ze dne 6. dubna 2009 o zřízení Evropského policejního úřadu (Europol) (1) (dále jen „rozhodnutí o Europolu“), a zejména na čl. 26 odst. 1 písm. b) a čl. 59 odst. 1 písm. c) uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na návrh pravidel předložený správní radou, k němuž vydal stanovisko společný kontrolní orgán,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   vzhledem k tomu, že v souladu s rozhodnutím o Europolu má Rada po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout kvalifikovanou většinou prováděcí pravidla upravující vztahy Europolu s partnery, včetně výměny osobních údajů a utajovaných informací (dále jen „pravidla“),
   ROZHODLA TAKTO:
   HLAVA I

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   Definice
   Pro účely těchto pravidel se rozumí:

               a)

               „třetími státy“ podle čl. 23 odst. 1 písm. a) rozhodnutí o Europolu státy, které nejsou členskými státy Evropské unie;

               b)

               „organizacemi“ podle čl. 23 odst. 1 písm. b) rozhodnutí o Europolu organizace, jako jsou mezinárodní organizace a veřejnoprávní subjekty, které jsou jim podřízeny, a jiné veřejnoprávní subjekty, které byly zřízeny dohodou mezi dvěma nebo více státy nebo na jejím základě;

               c)

               „třetími stranami“ třetí státy a organizace;

               d)

               „subjekty EU“ orgány, instituce a jiné subjekty podle čl. 22 odst. 1 rozhodnutí o Europolu, které byly zřízeny Smlouvou o Evropské unii a Smlouvami o založení Evropských společenství nebo na jejich základě;

               e)

               „osobními údaji“ veškeré informace o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě; identifikovatelnou osobou je osoba, kterou lze přímo či nepřímo identifikovat, zejména s odkazem na identifikační číslo nebo na jeden či více zvláštních prvků její fyzické, fyziologické, psychické, ekonomické, kulturní nebo sociální identity;

               f)

               „utajovanými informacemi“ jakékoli informace a materiály v jakékoli podobě, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo v různé míře poškodit základní zájmy Europolu, jednoho či více členských států nebo partnerů, se kterými Europol spolupracuje, a které vyžadují uplatňování vhodných bezpečnostních opatření;

               g)

               „strategickou dohodou“ dohoda umožňující výměnu informací s výjimkou osobních údajů;

               h)

               „operativní dohodou“ dohoda umožňující výměnu informací včetně osobních údajů;

               i)

               „dohodou o spolupráci“ strategická dohoda, nebo operativní dohoda;

               j)

               „pracovním ujednáním“ ujednání o spolupráci mezi Europolem a subjektem EU umožňující výměnu informací včetně osobních údajů;

               k)

               „zpracováním osobních údajů“ nebo „zpracováním“ jakýkoli úkon nebo soubor úkonů s osobními údaji, které jsou prováděny pomocí či bez pomoci automatizovaných postupů, jako je shromažďování, zaznamenávání, uspořádávání, uchovávání, přizpůsobování nebo pozměňování, vyhledávání, nahlížení, používání, sdělování prostřednictvím přenosu, šíření nebo jakékoli jiné zpřístupnění, srovnání či kombinování, blokování, výmaz nebo znehodnocení;

               l)

               „příslušnými orgány“ všechny veřejné subjekty v členských státech nebo třetích státech, které jsou podle vnitrostátního práva odpovědné za předcházení trestné činnosti a boj proti ní.

         Článek 2
   Oblast působnosti
   Tato pravidla upravují vztahy Europolu se subjekty EU a třetími stranami, včetně výměny osobních údajů a utajovaných informací a postupů použitelných pro sjednávání a uzavírání dohod o spolupráci a pracovních ujednání.
   HLAVA II

      UZAVÍRÁNÍ DOHOD O SPOLUPRÁCI A PRACOVNÍCH UJEDNÁNÍ

   Článek 3
   Navazování vztahů se subjekty EU
   V souladu s čl. 22 odst. 1 rozhodnutí o Europolu může Europol navázat a udržovat spolupráci se subjekty EU, jestliže to má význam pro plnění jeho úkolů.
   Pokud má Europol v úmyslu zahájit jednání o dohodě o spolupráci nebo o pracovním ujednání s některým subjektem EU, který není výslovně uveden v čl. 22 odst. 1 písm. a) až f) rozhodnutí o Europolu, požádá o stanovisko správní radu.
   Článek 4
   Postup pro uzavření dohody o spolupráci nebo pracovního ujednání se subjekty EU
   1.   V souladu s čl. 22 odst. 2 rozhodnutí o Europolu uzavře Europol dohody o spolupráci nebo pracovní ujednání se subjekty EU za účelem navázaní spolupráce. Tyto dohody nebo pracovní ujednání se mohou týkat výměny operativních, strategických nebo technických informací, včetně osobních údajů a utajovaných informací.
   2.   Předávání utajovaných informací je možné pouze v případě, že mezi Europolem a subjektem EU byla uzavřena dohoda o důvěrnosti. O takové dohodě je informován Bezpečnostní výbor a dohoda je poté formalizována v dohodě o spolupráci nebo v pracovním ujednání.
   3.   Jakákoli taková dohoda o spolupráci nebo pracovní ujednání se uzavře pouze po schválení správní radou.
   4.   Pokud se dohoda o spolupráci nebo pracovní ujednání týkají výměny osobních údajů, před schválením podle odstavce 3 obdrží správní rada stanovisko společného kontrolního orgánu.
   Článek 5
   Navazování vztahů s třetími stranami
   1.   V souladu s čl. 23 odst. 1 rozhodnutí o Europolu může Europol navázat a udržovat spolupráci s třetími stranami, jestliže je to nezbytné pro plnění jeho úkolů.
   2.   V souladu s čl. 23 odst. 2 rozhodnutí o Europolu uzavře Europol dohody s třetími stranami, které byly zařazeny na seznam třetích států a organizací uvedený v čl. 26 odst. 1 písm. a) rozhodnutí o Europolu. Tyto dohody se mohou týkat výměny operativních, strategických nebo technických informací, včetně osobních údajů a utajovaných informací. V případě dohody se třetím státem se takové informace předávají prostřednictvím určeného kontaktního místa uvedeného v dohodě.
   3.   Europol může zahájit postup pro uzavření dohody s třetí stranou, jakmile je dotčená třetí strana zařazena na seznam uvedený v odstavci 2.
   4.   Pokud se zvažuje uzavření operativní dohody s třetí stranou, musí Europol provést posouzení, zda tato třetí strana zajišťuje přiměřenou úroveň ochrany údajů. Posouzení se předá správní radě, které předtím poskytne své stanovisko společný kontrolní orgán. Pro účely posouzení se vezme v úvahu regulační rámec a správní praxe dotyčné třetí strany v oblasti ochrany údajů, včetně jakéhokoli existujícího nezávislého orgánu odpovědného za kontrolu v otázkách ochrany údajů.
   Článek 6
   Postup pro uzavírání dohod o spolupráci s třetími stranami
   1.   Na základě posouzení podle čl. 5 odst. 4 a s přihlédnutím ke stanovisku společného kontrolního orgánu správní rada rozhodne, zda ředitel zahájí, či nezahájí s dotyčnou třetí stranou jednání o uzavření operativní dohody. Poté, co obdrží kladné rozhodnutí správní rady, ředitel zahájí s dotyčnou třetí stranou jednání o uzavření uvedené dohody. V případě záporného rozhodnutí může správní rada zvážit uzavření strategické dohody s dotyčnou třetí stranou.
   2.   Předávání utajovaných informací Europolem je možné pouze v případě, že mezi Europolem a dotyčnou třetí stranou byla uzavřena dohoda o důvěrnosti. O takové dohodě je informován Bezpečnostní výbor a dohoda je poté formalizována v dohodě o spolupráci.
   3.   Po ukončení jednání o dohodě předloží ředitel návrh dohody správní radě. V případě, že se jedná o uzavření operativní dohody, poskytne správní radě své stanovisko společný kontrolní orgán. Před předložením návrhu dohody ke schválení Radě potvrdí daný návrh správní rada.
   Pokud je operativní dohoda potvrzena, návrh dohody a stanovisko společného kontrolního orgánu se předloží Radě.
   4.   V souladu s čl. 23 odst. 2 rozhodnutí o Europolu mohou být tyto dohody uzavřeny pouze po schválení Radou, jež konzultovala správní radu, a v případě, že se týkají výměny osobních údajů, obdržela stanovisko společného kontrolního orgánu prostřednictvím správní rady.
   Článek 7
   Informování správní rady
   Ředitel pravidelně informuje správní radu o aktuálním stavu probíhajících jednání se subjekty EU a třetími stranami.
   HLAVA III

      VÝMĚNA INFORMACÍ

      KAPITOLA I

         Přijímání informací

   Článek 8
   Přijímání informací před vstupem dohody v platnost
   Před vstupem dohody nebo pracovního ujednání se subjektem EU nebo třetí stranou v platnost může Europol v souladu s čl. 22 odst. 3 a čl. 23 odst. 3 rozhodnutí o Europolu přímo přijímat a používat informace, včetně osobních údajů a utajovaných informací, jestliže je to nezbytné pro řádné plnění jeho úkolů uvedených v článku 5 rozhodnutí o Europolu.

      KAPITOLA II

         Předávání informací

   Článek 9
   Podmínky předávání informací subjektům EU a třetím stranám
   Europol může předávat informace subjektu EU nebo třetí straně pouze za těchto podmínek:

               1.

               Bez ohledu na články 11 až 14 mohou být informace předávány pouze po uzavření dohody nebo pracovního ujednání s dotyčným subjektem EU nebo třetí stranou v souladu s ustanoveními hlavy II.

               2.

               Pokud byly dotčené údaje předány Europolu členským státem, Europol je předá subjektům EU nebo třetím stranám pouze se souhlasem tohoto členského státu. Dotyčný členský stát může k takovému předání dát předchozí souhlas, a to buď obecný, nebo omezený určitými podmínkami. Tento souhlas lze kdykoliv odvolat.

               3.

               Pokud údaje nebyly předány členským státem, Europol ověří, že předáním těchto údajů nebude:

                           a)

                           mařeno řádné plnění úkolů spadajících do pravomoci členského státu;

                           b)

                           ohrožena bezpečnost nebo veřejný pořádek členského státu nebo jinak poškozeno jeho celkové fungování.

               4.

               Předávání osobních údajů třetím stranám je možné, pouze pokud:

                           a)

                           je to v konkrétních případech nezbytné pro předcházení trestným činům spadajícím do působnosti Europolu či pro jejich potírání a

                           b)

                           Europol uzavřel s dotyčnými třetími stranami operativní dohodu, která umožňuje předávání takových údajů na základě posouzení v souladu s čl. 5 odst. 4, zda tato třetí strana zajišťuje přiměřenou úroveň ochrany údajů.

               5.

               Předávání utajovaných informací Europolem je možné, pouze pokud:

                           a)

                           mezi Europolem a subjektem EU nebo třetí stranou byla uzavřena dohoda o důvěrnosti v souladu s čl. 4 odst. 2 a čl. 6 odst. 2 a

                           b)

                           v případě předávání údajů třetím stranám je to v konkrétních případech nezbytné pro předcházení trestným činům spadajícím do působnosti Europolu či pro jejich potírání.

         Článek 10
   Odpovědnost za předávání údajů
   Europol je odpovědný za zákonnost předávání údajů. Europol vede záznamy o všech případech předání údajů, která provedl podle těchto pravidel, a o důvodech těchto předání. K předání údajů dojde pouze pod podmínkou, že se příjemce zaváže je použít výhradně pro účely, pro něž byly předány.
   Článek 11
   Předávání informací subjektům EU před vstupem dohody o spolupráci nebo pracovního ujednání v platnost
   1.   Před vstupem operativní dohody nebo pracovního ujednání se subjektem EU v platnost může Europol v souladu s čl. 22 odst. 3 rozhodnutí o Europolu a za podmínek stanovených v čl. 9 bodech 2 a 3 těchto pravidel přímo předávat tomuto subjektu EU informace, včetně osobních údajů, jestliže je to nezbytné pro řádné plnění úkolů příjemce.
   2.   Předávání utajovaných informací Europolem je možné pouze v případě, že mezi Europolem a subjektem EU byla uzavřena dohoda o důvěrnosti v souladu s čl. 4 odst. 2.
   Článek 12
   Předávání informací třetím stranám před vstupem dohody v platnost
   Před vstupem dohody s třetí stranou v platnost může Europol v souladu s čl. 23 odst. 4 rozhodnutí o Europolu a za podmínek stanovených v čl. 9 bodech 2 a 3 těchto pravidel přímo předávat této třetí straně informace s výjimkou osobních údajů a utajovaných informací, jestliže je to nezbytné pro řádné plnění úkolů příjemce.
   Článek 13
   Předávání informací třetím stranám, které nejsou zařazeny na seznam Rady
   V souladu s čl. 23 odst. 5 rozhodnutí o Europolu a za podmínek stanovených v čl. 9 bodech 2 a 3 může Europol přímo předávat informace s výjimkou osobních údajů a utajovaných informací třetím stranám, které nejsou zařazeny na seznam uvedený v čl. 26 odst. 1 písm. a) rozhodnutí o Europolu, jestliže je to v konkrétních případech naprosto nezbytné pro předcházení trestným činům spadajícím do působnosti Europolu nebo pro jejich potírání.

      KAPITOLA III

         Předávání informací ve výjimečných případech

   Článek 14
   Předávání osobních údajů a utajovaných informací ve výjimečných případech
   1.   V souladu s čl. 23 odst. 8 a 9 rozhodnutí o Europolu a za podmínek stanovených v čl. 9 bodech 2 a 3 těchto pravidel může Europol předávat osobní údaje a utajované informace třetím stranám, pokud ředitel považuje jejich předání za naprosto nezbytné pro ochranu základních zájmů dotčených členských států, které jsou v rámci cílů Europolu, nebo v zájmu předcházení bezprostřednímu nebezpečí souvisejícímu s trestnou činností nebo teroristickými trestnými činy.
   2.   V případě předávání utajovaných informací ředitel o svém rozhodnutí co nejdříve informuje správní radu a Bezpečnostní výbor.
   3.   V případě předávání osobních údajů ředitel vždy zváží úroveň ochrany údajů, která se použije pro dotyčnou třetí stranu, s cílem zajistit rovnováhu mezi úrovní ochrany údajů a uvedenými zájmy. Ředitel přitom vezme v úvahu všechny související aspekty, jako možné nebezpečí v případě, že by Europol příslušné osobní údaje nepředal. Ředitel co nejdříve informuje správní radu a společný kontrolní orgán o svém rozhodnutí a o východisku pro posuzování přiměřenosti úrovně ochrany údajů, kterou dotyčná třetí strana poskytuje.
   4.   Před předáním osobních údajů podle odstavce 1 posoudí ředitel přiměřenost úrovně ochrany údajů poskytované dotyčnými třetími stranami, přičemž vezme v úvahu všechny okolnosti, které mají při předávání osobních údajů význam, zejména:

               a)

               povahu údajů;

               b)

               zamýšlený účel použití údajů;

               c)

               délku trvání zamýšleného zpracování;

               d)

               obecná nebo zvláštní ustanovení o ochraně údajů, která se vztahují na dotyčné třetí strany;

               e)

               skutečnost, zda dotyčné třetí strany souhlasily se zvláštními podmínkami týkajícími se údajů, které Europol vyžaduje.

      KAPITOLA IV

         Zvláštní podmínky předávání osobních údajů

   Článek 15
   Účel předávání osobních údajů
   1.   Vyžádané osobní údaje se nepředávají bez uvedení účelu a důvodu žádosti.
   2.   Předávání osobních údajů, které vypovídají o rasovém či etnickém původu, politických názorech, náboženském nebo filozofickém přesvědčení nebo členství v odborových organizacích, a předávání údajů týkajících se zdraví a sexuálního života osoby není dovoleno, pokud to není nezbytně nutné.
   Článek 16
   Oprava a výmaz osobních údajů
   1.   Při předávání osobních údajů subjektu EU nebo třetí straně Europol zajistí, aby se přijímající subjekt EU nebo třetí strana zavázaly, že dotyčné osobní údaje budou opraveny nebo vymazány, pokud vyjde najevo, že jsou nesprávné či nepřesné, že již nejsou aktuální nebo že neměly být předány. Pokud Europol zjistí, že dotyčné osobní údaje jsou nesprávné či nepřesné, že již nejsou aktuální nebo že neměly být předány, přijímající subjekt EU nebo třetí strana jsou o této skutečnosti neprodleně informovány a požádány, aby Europol uvědomily o tom, že dotyčné údaje budou opraveny nebo vymazány. Ředitel informuje správní radu a společný kontrolní orgán o činnosti Europolu v této oblasti.
   2.   Jakákoli uzavřená dohoda stanoví povinnost opravy či výmazu postupem podle odstavce 1.
   3.   Při předávání osobních údajů Europol zajistí, aby se přijímající subjekt EU nebo třetí strana zavázaly k jejich vymazání, jakmile již nebudou potřebné pro účely, pro něž byly předány.

      KAPITOLA V

         Následné předávání údajů subjektům EU a třetím stranám

   Článek 17
   Příslušné orgány a následné předávání
   1.   Předávání osobních údajů Europolem třetímu státu a předávání v rámci dotyčného státu je omezeno na příslušné orgány, které jsou výslovně uvedeny v jakékoli uzavřené dohodě.
   2.   Europol učiní vše pro to, aby zajistil, že při sjednávání dohod třetí stát pokud možno určí jeden příslušný orgán jako vnitrostátní kontaktní místo pro kontakty mezi Europolem a ostatními příslušnými orgány dotyčného třetího státu.
   3.   Při předávání osobních údajů Europol zajistí, aby se přijímající subjekt EU nebo třetí strana zavázaly, že následné předávání těchto údajů bude omezeno na příslušné orgány a že bude prováděno za stejných podmínek, které platí pro původní předání.
   4.   Pokud třetí stát nemůže určit jeden ústřední příslušný orgán jako vnitrostátní kontaktní místo, mohou dohody výjimečně stanovit přímé předávání informací Europolem jednomu nebo několika příslušným orgánům v rámci dotyčného třetího státu.
   Článek 18
   Podmínky následného předávání
   1.   Europol předává osobní údaje příslušnému orgánu třetího státu, organizaci či subjektu EU, pouze pokud dotyčný orgán, organizace nebo subjekt souhlasí, že nebude tyto osobní údaje sdělovat jiným subjektům EU ani třetím stranám, kromě případů, kdy jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 2.
   2.   Následné předávání osobních údajů příslušným orgánem třetího státu, organizací nebo subjektem EU, se kterými Europol uzavřel operativní dohodu, může být prováděno pouze:

               a)

               s předchozím souhlasem Europolu v případech, kdy subjekt EU nebo třetí strana přijímající osobní údaje uzavřely s Europolem operativní dohodu, nebo

               b)

               výjimečně, po schválení ředitelem s přihlédnutím k úrovni ochrany údajů, která se použije pro dotyčný subjekt EU nebo třetí stranu, pokud ředitel považuje následné předání osobních údajů dotyčným subjektem EU nebo třetí stranou za naprosto nezbytné:

                           i)

                           pro ochranu základních zájmů dotčených členských států v rámci cílů Europolu nebo

                           ii)

                           v zájmu předcházení bezprostřednímu nebezpečí souvisejícímu s trestnou činností nebo teroristickými trestnými činy.

         3.   Žádné následné předání údajů sdělených Europolu členským státem není dovoleno bez předchozího souhlasu dotyčného členského státu. Ředitel informuje dotyčný členský stát o důvodech, které opodstatňují předání prostřednictvím subjektu EU nebo třetí strany oproti přímému předání těchto údajů.

      KAPITOLA VI

         Zvláštní podmínky přijímání informací třetích stran Europolem

   Článek 19
   Vyhodnocení zdroje a informací
   1.   Aby Europol mohl rozhodnout o spolehlivosti jím obdržených informací a jejich zdroje, požádá dotyčný subjekt EU nebo třetí stranu, aby informace a jejich zdroj pokud možno vyhodnotily v souladu s kritérii stanovenými v článku 12 rozhodnutí Rady 2009/936/SVV ze dne 30. listopadu 2009, kterým se přijímají prováděcí pravidla pro analytické pracovní soubory Europolu (2) (dále jen „pravidla pro analytické pracovní soubory Europolu“).
   2.   Pokud toto hodnocení není poskytnuto, pokusí se Europol pokud možno vyhodnotit spolehlivost zdroje nebo informací na základě informací, které má již v držení, v souladu s kritérii stanovenými v článku 12 pravidel pro analytické pracovní soubory Europolu.
   3.   Europol a subjekt EU nebo třetí strana se mohou v dohodě obecně dohodnout na hodnocení konkrétních druhů informací a konkrétních zdrojů v souladu s kritérii stanovenými v článku 12 pravidel pro analytické pracovní soubory Europolu.
   Článek 20
   Oprava a výmaz informací přijatých Europolem
   1.   Dohody stanoví povinnost dotyčného subjektu EU nebo třetí strany informovat Europol v případě, že provede opravu nebo výmaz informací předaných Europolu.
   2.   Pokud subjekt EU nebo třetí strana informují Europol o tom, že provedly opravu nebo výmaz informací předaných Europolu, Europol tyto informace obdobně opraví nebo vymaže. Europol informace nevymaže, pokud tyto informace mají být ještě zpracovány pro účely analytického pracovní souboru nebo – pokud jsou tyto informace uchovávány v jiném souboru údajů Europolu – že Europol má o ně nadále zájem na základě zpravodajských informací, které jsou podrobnější než informace, jež má k dispozici předávající subjekt EU nebo třetí strana. Europol informuje dotyčný subjekt EU nebo třetí stranu o dalším uchovávání těchto informací.
   3.   Pokud má Europol důvod se domnívat, že poskytnuté informace jsou nepřesné nebo že již nejsou aktuální, informuje o tom subjekt EU nebo třetí stranu, které informace poskytly, a požádá je, aby mu sdělily k věci své stanovisko. Pokud Europol provede opravu nebo výmaz informací v souladu s čl. 31 odst. 1 rozhodnutí o Europolu, informuje Europol o této skutečnosti subjekt EU nebo třetí stranu, které informace poskytly.
   4.   Aniž je dotčen článek 31 rozhodnutí o Europolu, nejsou zpracovávány informace, u nichž je zřejmé, že třetí stát při jejich získání zjevně porušil lidská práva.
   5.   Dohody stanoví, že dotyčný subjekt EU nebo třetí strana pokud možno informuje Europol, pokud má tento subjekt EU nebo třetí strana důvod se domnívat, že poskytnuté informace jsou nepřesné nebo že již nejsou aktuální.
   HLAVA IV

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 21
   Vstup v platnost
   Tato pravidla vstupují v platnost dnem 1. ledna 2010.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2009.

            Za Radu

            předsedkyně

         B. ASK

      (1)  Úř. věst. L 121, 15.5.2009, s. 37.

      (2)  Viz strana 14 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/1974 ze dne 31. října 2016, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2016/810 (ECB/2016/10) o druhé sérii cílených dlouhodobějších refinančních operací (ECB/2016/30)

text:
               11.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 304/7

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2016/1974
   ze dne 31. října 2016,
   kterým se mění rozhodnutí (EU) 2016/810 (ECB/2016/10) o druhé sérii cílených dlouhodobějších refinančních operací (ECB/2016/30)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl.127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na čl. 3.1 první odrážku, článek 12.1, čl. 18.1 druhou odrážku a čl. 34.1 druhou odrážku tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V rámci plnění svého mandátu v oblasti cenové stability a s cílem dále uvolnit úvěrové podmínky pro soukromý sektor a podpořit tvorbu úvěrů Rada guvernérů dne 28. dubna 2016 přijala rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/810 (ECB/2016/10) (1). Uvedené rozhodnutí stanoví podrobnosti týkající se série čtyř cílených dlouhodobějších refinančních operací (TLTRO-II), které jsou prováděny ve čtvrtletních intervalech od června 2016 do března 2017.

               (2)

               S cílem odstranit nesoulad mezi termínem, do kterého mají vedoucí instituce podat žádost o změnu ve složení skupiny TLTRO-II, jak je uveden v indikativním kalendáři operací TLTRO-II zveřejněném na internetových stránkách ECB, a lhůtou uvedenou v čl. 3 odst. 7 písm. a) rozhodnutí (EU) 2016/810 (ECB/2016/10) Rada guvernérů rozhodla, že pokud jsou změny ve složení skupiny TLTRO-II akceptovány v souladu s čl. 3 odst. 5 rozhodnutí (EU) 2016/810 (ECB/2016/10), nebo pokud k nim dojde v souladu s čl. 3 odst. 6 písm. b) nebo c) uvedeného rozhodnutí, může se vedoucí instituce účastnit operace TLTRO-II v novém složení své skupiny TLTRO-II poté, co obdrží potvrzení od své národní centrální banky, že nové složení skupiny TLTRO-II bylo uznáno.

               (3)

               Rozhodnutí (EU) 2016/810 (ECB/2016/10) je proto třeba příslušným způsobem změnit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Změny
   Rozhodnutí (EU) 2016/810 (ECB/2016/10) se mění takto:

               1.

               V čl. 3 odst. 6 písm. b) se odrážka i) nahrazuje tímto:

                           „i)

                           vedoucí instituce požádá svou národní centrální banku o uznání změny ve složení skupiny TLTRO-II v souladu s indikativním kalendářem operací TLTRO-II zveřejněným na internetových stránkách ECB;“;

               2.

               V čl. 3 odst. 7 se písmeno a) nahrazuje tímto:

                           „a)

                           pokud jde o změny ve smyslu odstavce 5, odst. 6 písm. b) nebo odst. 6 písm. c), vedoucí instituce se může účastnit operace TLTRO-II v novém složení své skupiny TLTRO-II až poté, co obdrží potvrzení od své národní centrální banky, že nové složení skupiny TLTRO-II bylo uznáno; a“.

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. října 2016.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 31. října 2016.

            Za Radu guvernérů ECB

            prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/810 ze dne 28. dubna 2016 o druhé sérii cílených dlouhodobějších refinančních operací (ECB/2016/10) (Úř. věst. L 132, 21.5.2016, s. 107).


title: 2010/446/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/446/SZBP ze dne 11. srpna 2010 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu

text:
               12.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 211/36

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/446/SZBP
   ze dne 11. srpna 2010
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu (1)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 10. června 1999 přijala Rada bezpečnosti Organizace spojených národů rezoluci č. 1244 (1999).

               (2)

               Dne 15. září 2006 přijala Rada společnou akci 2006/623/SZBP (2) o zřízení týmu podílejícího se na přípravách zřízení možného mezinárodního civilního úřadu v Kosovu, včetně účasti zvláštního zástupce Evropské unie (přípravný tým MCM/ZZEU).

               (3)

               Ve dnech 13. a 14. prosince 2007 Evropská rada zdůraznila, že je Evropská unie (dále jen „EU“ nebo „Unie“) připravena hrát vedoucí úlohu při posilování stability v regionu a při provádění dohody vymezující budoucí status Kosova. Uvedla, že Unie je připravena napomáhat Kosovu na cestě k udržitelné stabilitě, a to i prostřednictvím mise evropské bezpečnostní a obranné politiky a příspěvku k mezinárodnímu civilnímu úřadu v Kosovu jako součásti mezinárodní přítomnosti.

               (4)

               Dne 4. února 2008 přijala Rada společnou akci 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (3) a společnou akci 2008/123/SZBP (4) o jmenování pana Pietera FEITH zvláštním zástupcem Evropské unie v Kosovu (dále jen „zvláštní zástupce EU“).

               (5)

               Dne 25. února 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/118/SZBP (5) o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie do 31. srpna 2010.

               (6)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen do 28. února 2011. Avšak po vstupu rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost v platnost může být na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka“) mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.

               (7)

               Strategickým rámcem politiky Unie vůči oblasti západního Balkánu je proces stabilizace a přidružení, jehož nástroje se na Kosovo vztahují, včetně evropského partnerství, politického a odborného dialogu v rámci mechanismu sledování procesu stabilizace a přidružení a souvisejících programů pomoci Unie.

               (8)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být vykonáván v koordinaci s Komisí s cílem zajistit soulad s jinými příslušnými činnostmi spadajícími do pravomoci Unie.

               (9)

               Rada předpokládá, že pravomoci a působnost zvláštního zástupce EU a pravomoci a působnost mezinárodního civilního zástupce budou svěřeny stejné osobě.

               (10)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit cíle společné zahraniční a bezpečnostní politiky stanovené v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Pietera FEITHA jako zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu se prodlužuje do dne 28. února 2011. Po vstupu rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost v platnost může být na návrh vysoké představitelky mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.
   Článek 2
   Cíle politiky
   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie v Kosovu. Mezi ně patří hrát vedoucí úlohu při posilování stability v regionu a při provádění dohody vymezující budoucí status Kosova za účelem stabilního, životaschopného, mírového, demokratického a mnohonárodnostního Kosova, které na základě dobrých sousedských vztahů přispívá k regionální spolupráci a stabilitě; Kosova, které dodržuje zásady právního státu a poskytuje ochranu menšinám a kulturnímu i náboženskému dědictví.
   Článek 3
   Mandát
   K dosažení cílů politiky se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát

               a)

               nabízet poradenství a podporu Unie v politickém procesu;

               b)

               podporovat celkovou politickou koordinaci Unie v Kosovu;

               c)

               poskytovat vedoucímu Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) vedení v otázkách místní politické situace, včetně politických hledisek otázek týkajících se výkonných pravomocí;

               d)

               zajišťovat soulad a soudržnost opatření Unie vůči veřejnosti. Mluvčí zvláštního zástupce EU je hlavní kontaktní osobou Unie pro kosovské sdělovací prostředky v otázkách společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky. Veškeré činnosti v oblasti tisku a informování veřejnosti budou prováděny v úzké a nepřetržité spolupráci s mluvčím vysoké představitelky Unie pro zahraniční a bezpečnostní politiku/tiskovým oddělením sekretariátu Rady;

               e)

               přispívat k rozvoji a upevňování dodržování lidských práv a základních svobod v Kosovu, včetně práv a základních svobod žen a dětí, v souladu s politikou Unie v oblasti lidských práv a obecnými zásadami Unie pro lidská práva.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU odpovídá za provádění mandátu pod dohledem vysoké představitelky.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž by byly dotčeny pravomoci vysoké představitelky.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. září 2010 do 28. února 2011 činí 1 230 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie. Nabídkových řízení se mohou účastnit státní příslušníci zemí oblasti západního Balkánu.
   3.   Správa výdajů bude upravena smlouvě mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU je za veškeré výdaje odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   Zvláštnímu zástupci EU je přidělen vyhrazený personál Unie, který je mu nápomocen při provádění jeho mandátu a který přispívá k soudržnosti, viditelnosti a účinnosti celkové činnosti Unie v Kosovu. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy a orgány Unie mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštním zástupci EU. Plat personálu vyslaného členským státem nebo orgánem Unie ke zvláštnímu zástupci EU hradí dotyčný členský stát nebo dotyčný orgán Unie. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do generálního sekretariátu Rady. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu nebo orgánu Unie a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se dohodnou s hostitelskou stranou či stranami podle potřeby. Veškerou podporu nezbytnou k tomuto účelu poskytují členské státy a Komise.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací
   1.   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (6), zejména při nakládání s utajovanými informacemi EU.
   2.   Vysoká představitelka je v souladu s bezpečnostními předpisy Rady oprávněna poskytovat NATO/KFOR utajované informace EU a dokumenty Unie vytvořené pro účely dané akce až do stupně „CONFIDENTIEL UE“.
   3.   Vysoká představitelka je v souladu s operativními potřebami zvláštního zástupce EU a v souladu s bezpečnostními předpisy Rady oprávněna poskytovat OSN a Organizaci pro bezpečnost a spolupráci v Evropě utajované informace EU a dokumenty Unie vytvořené pro účely dané akce až do stupně „RESTREINT UE“. Za tím účelem se vypracují místní ujednání.
   4.   Vysoká představitelka je oprávněna poskytnout třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty Unie o jednáních Rady týkajících se dané akce, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (7).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v oblasti mise poskytnou, podle okolností, delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v rámci své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:

               a)

               vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi na základě pokynů generálního sekretariátu Rady, zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a zahrnující pohotovostní a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro danou oblast mise generálním sekretariátem Rady;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá vysoké představitelce, Radě a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o jiných bezpečnostních otázkách v rámci zpráv v polovině období a zpráv o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysoké představitelce a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysoké představitelky nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU podporuje celkovou politickou koordinaci Unie. Pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie byly na místě uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi Komise a případně i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Evropské unie působících v oblasti. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucími delegací Unie v regionu a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU poskytuje vedoucímu mise EULEX KOSOVO vedení v otázkách místní politické situace, včetně politických hledisek otázek týkajících se výkonných pravomocí. Zvláštní zástupce EU a civilní velitel operace se podle potřeby navzájem konzultují.
   3.   Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s příslušnými místními subjekty a dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
   4.   Zvláštní zástupce EU společně s dalšími činiteli Unie působícími na místě zajistí šíření a sdílení informací mezi činiteli Unie na místě s cílem dosáhnout vysokého stupně společného situačního uvědomování a hodnocení.
   Článek 13
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v dané oblasti budou pravidelně přezkoumávány. Zvláštní zástupce EU předloží vysoké představitelce, Radě a Komisi na konci období svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 11. srpna 2010.

            Za Radu

            předseda

         S. VANACKERE

      (1)  Ve smyslu rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999).

      (2)  Úř. věst. L 253, 16.9.2006, s. 29.

      (3)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 92.

      (4)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 88.

      (5)  Úř. věst. L 49, 26.2.2010, s. 22.

      (6)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.

      (7)  Rozhodnutí 2009/937/EU, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).