title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/538 ze dne 7. prosince 2017 o podpisu, jménem Unie, a prozatímním provádění změny 1 memoranda o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií

text:
               6.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/538
   ze dne 7. prosince 2017
   o podpisu, jménem Unie, a prozatímním provádění změny 1 memoranda o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 a 7 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise jménem Unie sjednala změnu memoranda o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií (1) (dále jen „memorandum o spolupráci NAT-I-9406“) v souladu s rozhodnutím Rady ze dne 8. května 2017, kterým se Komise zmocňuje k zahájení jednání.

               (2)

               Dodatek 1 k memorandu o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií (dále jen „dodatek 1“) byl parafován dne 28. července 2017.

               (3)

               Dodatek 1 by měl být podepsán jménem Unie s výhradou jeho pozdějšího uzavření.

               (4)

               Dodatek 1, včetně jeho doplňku, by měl být prozatímně prováděn v souladu s čl. II bodem A dodatku 1 do dokončení postupů nezbytných k jeho vstupu v platnost.

               (5)

               Je třeba stanovit procesní pravidla pro účast Unie na výkonném řízení memoranda o spolupráci NAT-I-9406 A mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií v oblasti modernizace uspořádání letového provozu, výzkumu a vývoje v oblasti civilního letectví a globální interoperability (dále jen „memorandum o spolupráci NAT-I-9406 A“), které je stanoveno v dodatku 1 a nahrazuje memorandum o spolupráci NAT-I-9406.

               (6)

               Podle čl. 218 odst. 7 Smlouvy může Rada zmocnit Komisi, aby schválila změny příloh memoranda o spolupráci NAT-I-9406 A a dodatků těchto příloh, jakož i přijetí dalších příloh a dodatků, pokud je to předem a včas konzultováno se zvláštním výborem, který jmenuje Rada,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis dodatku 1 k memorandu o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií se schvaluje jménem Unie s výhradou jeho uzavření.
   Znění dodatku 1 se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dodatek 1 jménem Unie.
   Článek 3
   Dodatek 1, včetně jejo doplňku, je prováděn prozatímně v souladu s článkem II. bodem A dodatku 1 ode dne svého podpisu (2) do do dokončení postupů nezbytných pro jeho vstupu v platnos.
   Článek 4
   Po konzultaci se zvláštním výborem, který jmenuje Rada, určí Komise postoje, které má Unie zaujmout při výkonném řízení memoranda o spolupráci NAT-I-9406 A a jeho příloh, jak je uvedeno v článku III memoranda o spolupráci NAT-I-9406 A, pokud jde o:

               a)

               přijetí dalších příloh k memorandu o spolupráci NAT-I-9406 A a dodatků příloh k memorandu o spolupráci NAT-I-9406 A;

               b)

               přijetí změn příloh k memorandu o spolupráci NAT-I-9406 A a dodatků těchto příloh.

         Článek 5
   Aniž je dotčen článek 4 tohoto rozhodnutí, může Komise přijmout veškerá vhodná opatření podle článků III, IV, V, VII a VIII memoranda o spolupráci NAT-I-9406 A.
   Článek 6
   Komise zastupuje Unii při konzultacích podle článku XI memoranda o spolupráci NAT-I-9406 A.
   Článek 7
   Komise pravidelně informuje Radu o pokroku dosaženém v uplatňování memoranda o spolupráci NAT-I-9406 A.
   Článek 8
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 7. prosince 2017.

            Za Radu

            předseda

         A. ANVELT

      (1)  Memorandum o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií (Úř. věst. L 89, 5.4.2011, s. 3).

      (2)  Den podpisu dodatku 1 zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/539 ze dne 20. března 2018 o uzavření Dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obezřetnostních pravidlech týkajících se pojištění a zajištění

text:
               6.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/36

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/539
   ze dne 20. března 2018
   o uzavření Dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obezřetnostních pravidlech týkajících se pojištění a zajištění
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 6 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/1792 (2) byla dne 22. září 2017 podepsána Dvoustranná dohoda mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obezřetnostních pravidlech týkajících se pojištění a zajištění (dále jen „dohoda“), s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (2)

               Uzavření dohody povede k větší právní jistotě při uplatňování regulačních rámců pro pojištění a zajištění, pokud jde o pojistitele a zajistitele působící v Unii a Spojených státech amerických, a k lepší ochraně pojistníků a dalších spotřebitelů prostřednictvím spolupráce mezi orgány dohledu v oblasti výměny informací.

               (3)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dvoustranná dohoda mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obezřetnostních pravidlech týkajících se pojištění a zajištění se schvaluje jménem Unie (3).
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení stanovené v článku 8 dohody (4).
   Článek 3
   Komise zastupuje Unii ve společném výboru stanoveném v článku 7 dohody po vyslechnutí názorů pracovní skupiny Rady pro finanční služby a informuje tuto pracovní skupinu, kdykoli je to vhodné a alespoň jednou ročně, o pokroku dosaženém při provádění dohody.
   Článek 4
   Veškeré postoje, jež mají být zaujaty jménem Unie, jsou přijímány v souladu se Smlouvami, a tedy Radou, jak je stanoveno v čl. 16 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii a v čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 20. března 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Souhlas ze dne 1. března 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1792 ze dne 29. května 2017 o podpisu jménem Unie a prozatímním provádění Dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obezřetnostních pravidlech týkajících se pojištění a zajištění (Úř. věst. L 258, 6.10.2017, s. 1).

      (3)  Dohoda byla zveřejněna v Úř. věst. L 258, 6.10.2017, s. 4 spolu s rozhodnutím o podpisu a prozatímním provádění.

      (4)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2018/547 ze dne 27. března 2018 o jmenování vedoucích pracovních útvarů, kteří přijímají kapitálová rozhodnutí v přenesené pravomoci (ECB/2018/11)

text:
               6.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/110

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2018/547
   ze dne 27. března 2018
   o jmenování vedoucích pracovních útvarů, kteří přijímají kapitálová rozhodnutí v přenesené pravomoci (ECB/2018/11)
   VÝKONNÁ RADA EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 11.6 tohoto statutu,
   s ohledem na rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2017/933 ze dne 16. listopadu 2016 o obecném rámci pro přenesení rozhodovacích pravomocí ve vztahu k právním nástrojům týkajícím se úkolů v oblasti dohledu (ECB/2016/40) (1), a zejména na články 4 a 5 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2018/546 ze dne 15. března 2018 o přenesení pravomoci přijímat kapitálová rozhodnutí (ECB/2018/10) (2), a zejména článek 2 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na rozhodnutí ECB/2004/2 ze dne 19. února 2004, kterým se přijímá jednací řád Evropské centrální banky (3), a zejména na článek 10 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               S ohledem na značný počet rozhodnutí, jež má Evropská centrální banka (ECB) přijímat v souvislosti s plněním svých úkolů v oblasti dohledu, byl zaveden postup pro přijímání určitých rozhodnutí v přenesené pravomoci.

               (2)

               Rozhodnutí o přenesení pravomoci nabývá účinnosti přijetím rozhodnutí Výkonné rady o jmenování jednoho nebo více vedoucích pracovních útvarů za účelem přijímání rozhodnutí na základě uvedeného rozhodnutí o přenesení pravomoci.

               (3)

               Výkonná rada by měla při jmenování vedoucích pracovních útvarů zohlednit význam rozhodnutí o přenesení pravomoci a počet adresátů, jimž je třeba rozhodnutí v přenesené pravomoci zaslat.

               (4)

               Předsedkyně Rady dohledu byla konzultována ohledně vedoucích pracovních útvarů, na které by měla být přenesena pravomoc přijímat kapitálová rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Kapitálová rozhodnutí v přenesené pravomoci
   Rozhodnutí v přenesené pravomoci podle článku 2 rozhodnutí (EU) 2018/546 (ECB/2018/10) přijímá jeden z těchto vedoucích pracovních útvarů:

               a)

               generální ředitel generálního ředitelství Mikroobezřetnostní dohled I, pokud dohled nad příslušným dohlíženým subjektem nebo skupinou vykonává generální ředitelství Mikroobezřetnostní dohled I;

               b)

               generální ředitel generálního ředitelství Mikroobezřetnostní dohled II, pokud dohled nad příslušným dohlíženým subjektem nebo skupinou vykonává generální ředitelství Mikroobezřetnostní dohled II; nebo

               c)

               zástupce generálního ředitele, není-li generální ředitel přítomen.

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 27. března 2018.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 141, 1.6.2017, s. 14.

      (2)  Viz strana 105 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (3)  Úř. věst. L 80, 18.3.2004, s. 33.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/900 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/184/SZBP o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě

text:
               25.6.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               LI 160/9

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/900
   ze dne 25. června 2018,
   kterým se mění rozhodnutí 2013/184/SZBP o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. dubna 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/184/SZBP (1) o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě.

               (2)

               Dne 26. února 2018 přijala Rada závěry, ve kterých odsoudila pokračující, všeobecně rozšířené, systematické a závažné porušování lidských práv, jehož se dopouštějí vojenské a bezpečnostní síly Myanmaru/Barmy. V závěrech rovněž vyzvala k předložení návrhů na cílená omezující opatření vůči vysoce postaveným vojenským činitelům myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw).

               (3)

               Dne 26. dubna 2018 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2018/655 (2), které stanoví právní rámec pro cílená omezující opatření vůči, některým fyzickým osobám z řad myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw) a pohraniční policie odpovědným za závažné porušování lidských práv, za bránění v přístupu humanitární pomoci k civilnímu obyvatelstvu v nouzi a za maření nezávislého vyšetřování údajného závažného porušování lidských práv.

               (4)

               S ohledem na situaci v Myanmaru/Barmě a na odpovědnost za porušování lidských práv ze strany příslušníků myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw) a pohraniční policie by na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze rozhodnutí 2013/184/SZBP mělo být zařazeno sedm osob.

               (5)

               Příloha rozhodnutí 2013/184/SZBP by měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příloha rozhodnutí 2013/184/SZBP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 25. června 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/184/SZBP ze dne 22. dubna 2013 o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě a o zrušení rozhodnutí 2010/232/SZBP (Úř. věst. L 111, 23.4.2013, s. 75).

      (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/655 ze dne 26. dubna 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/184/SZBP o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě (Úř. věst. L 108, 27.4.2018, s. 29).

      PŘÍLOHA
      Na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů obsažený v příloze rozhodnutí 2013/184/SZBP se doplňují tyto osoby:

                     „Jméno

                     Identifikační údaje

                     Odůvodnění

                     Datum zařazení na seznam

                     1.

                     Aung Kyaw Zaw

                     datum narození: 20. srpna 1961
                     číslo pasu: DM000826
                     datum vydání: 22. listopadu 2011
                     datum vypršení platnosti: 21. listopadu 2021
                     vnitrostátní identifikační číslo: BC 17444

                     Generálporučík Aung Kyaw Zaw byl velitelem úřadu zvláštních operací č. 3 myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw) od srpna 2015 do konce roku 2017. Úřad zvláštních operací č. 3 dohlížel na západní velitelství, a generálporučík Aung Kyaw Zaw v této souvislosti odpovídá za brutální činy a závažné porušování lidských práv, kterých se v dané době západní velitelství dopustilo vůči příslušníkům etnické skupiny Rohingya v Arakanském státě. Mimo jiné se jednalo o nezákonné zabíjení, sexuální násilí a systematické vypalování domů a budov Rohingyů.

                     25.6.2018

                     2.

                     Maung Maung Soe

                     datum narození: březen 1964
                     vnitrostátní identifikační číslo: Tatmadaw Kyee 19571

                     Generálmajor Maung Maung Soe byl velitelem západního velitelství od října 2016 do 10. listopadu 2017 a dohlížel na vojenské operace v Arakanském státě. V této souvislosti odpovídá za brutální činy a závažné porušování lidských práv, kterých se v dané době západní velitelství dopustilo vůči příslušníkům etnické skupiny Rohingya v Arakanském státě. Mimo jiné se jednalo o nezákonné zabíjení, sexuální násilí a systematické vypalování domů a budov Rohingyů.

                     25.6.2018

                     3.

                     Than Oo

                     datum narození: 12. října 1973
                     vnitrostátní identifikační číslo: BC 25723

                     Brigádní generál Than Oo je velitelem 99. divize lehké pěchoty myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw). V této souvislosti odpovídá za brutální činy a závažné porušování lidských práv, kterých se 99. divize lehké pěchoty dopustila v druhé polovině roku 2017 vůči příslušníkům etnické skupiny Rohingya v Arakanském státě. Mimo jiné se jednalo o nezákonné zabíjení, sexuální násilí a systematické vypalování domů a budov Rohingyů.

                     25.6.2018

                     4.

                     Aung Aung

                     vnitrostátní identifikační číslo: BC 23750

                     Brigádní generál Aung Aung je velitelem 33. divize lehké pěchoty myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw). V této souvislosti odpovídá za brutální činy a závažné porušování lidských práv, kterých se 33. divize lehké pěchoty dopustila v druhé polovině roku 2017 vůči příslušníkům etnické skupiny Rohingya v Arakanském státě. Mimo jiné se jednalo o nezákonné zabíjení, sexuální násilí a systematické vypalování domů a budov Rohingyů.

                     25.6.2018

                     5.

                     Khin Maung Soe

                     Generálmajor Khin Maung Soe je velitelem 15. divize lehké pěchoty myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw), pod níž spadá 564. pěchotní prapor. V této souvislosti za brutální činy a závažné porušování lidských práv, kterých se 15. divize lehké pěchoty, a zejména 564. pěchotní prapor, dopustily v druhé polovině roku 2017 vůči příslušníkům etnické skupiny Rohingya v Arakanském státě. Mimo jiné se jednalo o nezákonné zabíjení, sexuální násilí a systematické vypalování domů a budov Rohingyů.

                     25.6.2018

                     6.

                     Thura San Lwin

                     datum narození: 1957

                     Brigádní generál Thura San Lwin byl velitelem pohraniční policie od října 2016 do počátku října 2017. V této souvislosti za brutální činy a závažné porušování lidských práv, kterých se v dané době pohraniční policie dopustila vůči příslušníkům etnické skupiny Rohingya v Arakanském státě. Mimo jiné se jednalo o nezákonné zabíjení a systematické vypalování domů a budov Rohingyů.

                     25.6.2018

                     7.

                     Thant Zin Oo

                     Thant Zin Oo je velitelem 8. praporu bezpečnostní policie. V této souvislosti za brutální činy a závažné porušování lidských práv, kterých se 8. prapor bezpečnostní policie dopustil v druhé polovině roku 2017 vůči příslušníkům etnické skupiny Rohingya v Arakanském státě. Toto závažné porušování lidských práv zahrnovalo nezákonné zabíjení a systematické vypalování domů a budov Rohingyů. K těmto porušením došlo v součinnosti s 33. divizí lehké pěchoty myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw) a na její přímou podporu a Thant Zin Oo je tedy spojován s brigádním generálem Aungem Aungem, osobou uvedenou na seznamu.

                     25.6.2018“


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1215 ze dne 16. července 2018 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států

text:
                  5.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 224/4

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1215
         ze dne 16. července 2018
         o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
         s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
         po konzultaci s Výborem regionů,
         s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost (3),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Členské státy a Unie mají pracovat na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů plné zaměstnanosti a společenského pokroku stanovených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Členské státy mají považovat podporu zaměstnanosti za záležitost společného zájmu a koordinovat své odpovídající činnosti v rámci Rady s přihlédnutím k vnitrostátním zvyklostem, které se týkají odpovědnosti sociálních partnerů.

                     (2)

                     Unie má bojovat proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci a podporovat sociální spravedlnost a ochranu, jakož i rovnost žen a mužů. Při vymezování a provádění svých politik a činností má Unie přihlížet k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti chudobě a sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní vzdělávání a odborné přípravy.

                     (3)

                     Unie v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) vytvořila a provádí nástroje pro koordinaci politik zaměřené na fiskální, makroekonomické a strukturální politiky. V rámci těchto nástrojů tvoří tyto hlavní směry politik zaměstnanosti členských států spolu s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie stanovenými v doporučení Rady (EU) 2015/1184 (4) integrované hlavní směry pro provádění strategie Evropa 2020. Jejich cílem je poskytnout vodítka pro provádění politik v členských státech a v Unii a zároveň odrážet vzájemnou provázanost mezi členskými státy. Výsledný soubor koordinovaných evropských a vnitrostátních politik a reforem má poskytnout vhodnou celkovou kombinaci hospodářských a sociálních politik, která by měla přinést pozitivní vedlejší dopady.

                     (4)

                     Hlavní směry politik zaměstnanosti jsou v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, stávajícími právními předpisy Unie a různými iniciativami Unie, včetně doporučení Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruk pro mladé lidi (5), doporučení Rady ze dne 15. února 2016 o začleňování dlouhodobě nezaměstnaných osob na trh práce (6), doporučení Rady ze dne 19. prosince 2016 o cestách prohlubování dovedností (7) a doporučení Rady ze dne 15. března 2018 o Evropském rámci pro kvalitní a efektivní učňovskou přípravu (8).

                     (5)

                     Evropský semestr kombinuje různé nástroje v souhrnném rámci pro integrovaný mnohostranný dohled nad hospodářskými politikami, rozpočtovými politikami, politikami zaměstnanosti a sociálními politikami a jeho účelem je dosáhnout cílů strategie Evropa 2020, včetně cílů v oblasti zaměstnanosti, vzdělávání a snižování chudoby, jak jsou stanoveny v rozhodnutí Rady 2010/707/EU (9). Evropský semestr, který podporuje cíle politiky v oblasti podpory investic, prosazování strukturálních reforem a zajištění odpovědných fiskálních politik, je zároveň od roku 2015 soustavně posilován a racionalizován. Zejména bylo posíleno jeho zaměření na zaměstnanost a sociální věci a byl prohlouben dialog s členskými státy, sociálními partnery a zástupci občanské společnosti.

                     (6)

                     Zotavení Unie z hospodářské krize podporuje pozitivní trendy na trhu práce, avšak významné výzvy a nerovnosti v ekonomické a sociální výkonnosti mezi členskými státy i uvnitř členských států přetrvávají. Krize zdůraznila vzájemnou provázanost ekonomik a trhů práce členských států. V dnešní době je zásadním úkolem zajistit pokrok Unie při dosahování inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a při vytváření pracovních příležitostí. To vyžaduje koordinovaná, ambiciózní a účinná politická opatření jak na úrovni Unie, tak na vnitrostátní úrovni, jež budou v souladu se Smlouvou o fungování EU a s ustanoveními Unie, která se týkají správy ekonomických záležitostí. Tato politická opatření by měla být kombinací opatření na straně nabídky a poptávky a měla by zahrnovat podporu investic, obnovený závazek provádět v náležité posloupnosti strukturální reformy, které zlepší produktivitu, růst, sociální soudržnost a ekonomickou odolnost vůči otřesům, a naplňování fiskální odpovědnosti, s přihlédnutím k jejich dopadu na zaměstnanost a sociální situaci.

                     (7)

                     Reformy trhu práce, včetně vnitrostátních mechanismů stanovování mezd, by se měly řídit vnitrostátní praxí v oblasti sociálního dialogu a poskytnout potřebný prostor pro široké posouzení socioekonomických otázek, včetně zlepšení konkurenceschopnosti, vytváření pracovních míst, politiky celoživotního učení a odborné přípravy, jakož i reálných příjmů.

                     (8)

                     Členské státy a Unie by měly také řešit sociální důsledky hospodářské a finanční krize a usilovat o vytvoření inkluzivní společnosti, jejíž členové jsou schopni předjímat a zvládat změny a mohou se aktivně podílet na životě společnosti a na fungování ekonomiky, jak bylo uvedeno v doporučení Komise 2008/867/ES (10). Je třeba bojovat proti nerovnosti a diskriminaci. Dále je třeba zajistit přístup a příležitosti pro všechny a snížit chudobu a sociální vyloučení (především u dětí), a to zejména zajištěním účinného fungování trhů práce a systémů sociální ochrany a odstraněním překážek omezujících účast na vzdělávání a odborné přípravě a na trhu práce, včetně investic do předškolního vzdělávání a péče. Ve větším rozsahu by měl být využíván potenciál zdravotně postižených osob přispívat k hospodářskému růstu a sociálnímu rozvoji. Na pracovních místech v Unii se objevují nové hospodářské a obchodní modely a také se mění pracovněprávní vztahy. Členské státy by měly zajistit, aby pracovněprávní vztahy vyplývající z nových forem práce zachovávaly a posilovaly sociální model Evropy.

                     (9)

                     Evropský parlament, Rada a Komise dne 17. listopadu 2017 po rozsáhlé veřejné konzultaci podepsaly interinstitucionální vyhlášení evropského pilíře sociálních práv (11). Pilíř tvoří dvacet klíčových principů a práv, o něž se budou opírat hladce fungující a spravedlivé trhy práce a sociální systémy. Člení se do tří kategorií: rovné příležitosti a přístup na trh práce, spravedlivé pracovní podmínky a sociální ochrana a začleňování. Pilíř je referenčním rámcem pro monitorování výsledků členských států v oblasti zaměstnanosti a sociální oblasti a podněcování reforem na vnitrostátní úrovni, který slouží jako vodítko k obnovenému procesu konvergence v celé Evropě. Vzhledem k významu těchto zásad pro koordinaci strukturálních politik jsou hlavní směry politik zaměstnanosti se zásadami evropského pilíře sociálních práv sladěny.

                     (10)

                     Evropský pilíř sociálních práv je doplněn srovnávacím přehledem, který by měl sledováním trendů a výkonnosti v členských státech monitorovat provádění a pokrok pilíře a posuzovat pokrok při dosahování vzestupné sociálně-ekonomické konvergence. Tato analýza se v příslušných případech použije jako podklad pro potřeby evropského semestru pro koordinaci hospodářských politik.

                     (11)

                     Integrované hlavní směry by měly být základem pro doporučení pro jednotlivé země, která může Rada členským státům podat. Členské státy by měly plně využívat Evropského sociálního fondu a dalších fondů Unie v zájmu posílení zaměstnanosti, sociálního začlenění, prohlubování dovedností pracovní síly, celoživotního učení a vzdělávání a zlepšení veřejné správy. I když jsou integrované hlavní směry určeny členským státům a Unii, měly by se provádět ve spolupráci se všemi státními, regionálními a místními orgány, do níž by se měly intenzivně zapojovat parlamenty, jakož i sociální partneři a zástupci občanské společnosti.

                     (12)

                     Výbor pro zaměstnanost a Výbor pro sociální ochranu by měly v souladu se svými příslušnými mandáty vyplývajícími ze Smlouvy sledovat provádění příslušných politik s ohledem na hlavní směry politik zaměstnanosti. Uvedené výbory a další přípravné orgány Rady zapojené do koordinace hospodářských a sociálních politik by měly úzce spolupracovat. Politický dialog mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí, zejména pokud jde o hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, by měl být zachován.

                     (13)

                     Byl konzultován Výbor pro sociální ochranu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států se přijímají ve znění uvedeném v příloze. Tyto hlavní směry jsou součástí integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020.

            Článek 2
            Členské státy zohlední hlavní směry stanovené v příloze ve svých politikách zaměstnanosti a v programech reforem, které jsou předmětem zpráv v souladu s čl. 148 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

            V Bruselu dne 16. července 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  Stanovisko ze dne 19. dubna 2018 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

            (2)  Stanovisko ze dne 14. března 2018 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

            (3)  Stanovisko ze dne 3. května 2018 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

            (4)  Doporučení Rady (EU) 2015/1184 ze dne 14. července 2015 o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Evropské unie (Úř. věst. L 192, 18.7.2015, s. 27).

            (5)  Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 1.

            (6)  Úř. věst. C 67, 20.2.2016, s. 1.

            (7)  Úř. věst. C 484, 24.12.2016, s. 1.

            (8)  Úř. věst. C 153, 2.5.2018, s. 1.

            (9)  Rozhodnutí Rady ze dne 21. října 2010 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 308, 24.11.2010, s. 46).

            (10)  Doporučení komise ze dne 3. října 2008 o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce (Úř. věst. L 307, 18.11.2008, s. 11).

            (11)  Úř. věst. C 428, 13.12.2017, s. 10.

            PŘÍLOHA
            Hlavní směr 5: Podpora poptávky po pracovní síle
            Členské státy by měly usnadňovat vytváření kvalitních pracovních míst, mimo jiné omezením překážek, s nimiž se setkávají podniky při najímání pracovníků, podporou odpovědného podnikání a skutečné samostatně výdělečné činnosti, a zejména podporou vytváření a růstu mikropodniků a malých podniků. Členské státy by měly aktivně podporovat sociální ekonomiku a sociální inovace. Členské státy by měly podporovat inovativní formy práce, které vytvářejí kvalitní pracovní příležitosti.
            Daňové zatížení by se mělo přesunout z práce na jiné zdroje daní, které mají méně závažné dopady na zaměstnanost a růst, při zohlednění přerozdělovacího účinku daňového systému, a přitom ochraňovat příjmy pro přiměřenou sociální ochranu a výdaje na podporu růstu.
            Členské státy by, při respektování autonomie sociálních partnerů, měly podporovat transparentní a předvídatelné mechanismy stanovování mezd, které umožní, aby mzdy reagovaly na vývoj produktivity, a zároveň zajistí spravedlivé mzdy pro důstojnou životní úroveň. Tyto mechanismy by měly zohledňovat rozdíly v úrovni dovedností a odlišnosti hospodářského výkonu jednotlivých regionů, odvětví a podniků. Členské státy by spolu se sociálními partnery a při dodržení vnitrostátní praxe měly zajistit přiměřenou úroveň minimální mzdy s přihlédnutím k jejímu dopadu na konkurenceschopnost, vytváření pracovních míst a chudobu pracujících.
            Hlavní směr 6: Zlepšení nabídky práce a přístupu k zaměstnání, dovednostem a kompetencím
            V souvislosti s technologickými, environmentálními a demografickými změnami by členské státy při řešení současných a budoucích potřeb trhu práce měly ve spolupráci se sociálními partnery podporovat produktivitu a zaměstnatelnost prostřednictvím vhodné nabídky příslušných znalostí, dovedností a kompetencí v průběhu celého profesního života člověka. Členské státy by měly uskutečňovat potřebné investice do počátečního i dalšího vzdělávání a odborné přípravy (celoživotní učení). Měly by spolupracovat se sociálními partnery, poskytovateli vzdělávání a odborné přípravy, podniky a dalšími zúčastněnými stranami při řešení strukturálních nedostatků v systémech vzdělávání a odborné přípravy, tak aby tyto systémy poskytovaly kvalitní a inkluzivní vzdělávání, odbornou přípravu a celoživotní učení. Měly by se snažit zajistit převod nároků na odbornou přípravu v době přechodu mezi zaměstnáními. Díky tomu by všichni mohli lépe předvídat potřeby trhu práce a přizpůsobovat se jim a úspěšně zvládat přechody, čímž by se posílila celková odolnost hospodářství vůči otřesům.
            Členské státy by měly podporovat rovné příležitosti pro všechny v oblasti vzdělávání, včetně předškolního vzdělávání. Měly by celkově zvyšovat úrovně vzdělání, zejména nejméně kvalifikovaných osob a účastníků vzdělávání pocházejících ze znevýhodněného prostředí. Měly by zajistit kvalitní výsledky učení, zlepšovat základní dovednosti, snížit počet mladých lidí předčasně odcházejících ze vzdělávání a zvýšit účast dospělých v dalším vzdělávání a odborné přípravě. Členské státy by měly ve svých systémech odborného vzdělávání a přípravy posílit učení se prací (mimo jiné prostřednictvím kvalitní a účinné učňovské přípravy), zvýšit relevanci terciárního vzdělání pro potřeby trhu práce, zlepšit monitorování a předvídání dovedností, zajistit větší zviditelnění a srovnatelnost dovedností a rozšířit příležitosti pro uznávání a ověřování dovedností a kompetencí získaných mimo rámec formálního vzdělávání a odborné přípravy. Měly by zlepšit a zvýšit nabídku a využívání pružného dalšího odborného vzdělávání a přípravy. Členské státy by rovněž měly podporovat osoby s nízkou úrovní dovedností, aby zachovaly nebo rozvíjely jejich dlouhodobou zaměstnatelnost tím, že zlepší přístup ke kvalitním vzdělávacím příležitostem a jejich využívání, a to zavedením cest prohlubování dovedností, včetně posuzování dovedností, nabídky vzdělávání a odborné přípravy, jež bude odpovídat příležitostem na trhu práce, a validace a uznávání získaných dovedností.
            Je třeba řešit nezaměstnanost a neaktivitu, mimo jiné účinnou, včasnou, koordinovanou a individuálně uzpůsobenou pomocí, která bude založena na podpoře při hledání zaměstnání, odborné přípravě a rekvalifikaci. Měly by být uplatňovány komplexní strategie, které zahrnují hloubkové individuální posouzení nejpozději po 18 měsících nezaměstnanosti, s cílem výrazně snížit dlouhodobou a strukturální nezaměstnanost a předcházet jí. Je třeba i nadále řešit nezaměstnanost mladých lidí a otázku mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, a to prostřednictvím prevence předčasných odchodů ze vzdělávání a strukturálním zlepšením přechodu ze vzdělávání do zaměstnání, mimo jiné prostřednictvím plného provedení záruk pro mladé lidi (1).
            Členské státy by měly usilovat o odstranění překážek a demotivujících prvků ve vztahu k účasti na trhu práce a zajistit pobídky v tomto směru, zejména pro osoby nejvzdálenější trhu práce. Členské státy by měly podporovat uzpůsobené pracovní prostředí pro osoby se zdravotním postižením, mimo jiné prostřednictvím cílené finanční podpory a služeb, které jim umožní účast na trhu práce a ve společnosti.
            Členské státy by měly zajistit rovnost žen a mužů a zvýšenou účast žen na trhu práce, mimo jiné zajištěním rovných příležitostí a kariérního postupu a odstraněním překážek bránících v účasti. Je třeba řešit rozdíly v odměňování žen a mužů, mimo jiné zajištěním stejné odměny za stejnou nebo rovnocennou práci. Mělo by se podporovat sladění pracovního, rodinného a soukromého života žen i mužů, zejména prostřednictvím přístupu k dlouhodobé péči a k finančně dostupným kvalitním službám předškolního vzdělávání a péče. Členské státy by měly zajistit, aby rodiče a další osoby s pečovatelskými povinnostmi měli přístup k vhodné rodinné dovolené a pružným pracovním podmínkám, aby se dosáhlo vyvážení pracovního, rodinného a soukromého života a podpořilo vyvážené využívání těchto nároků mezi ženami a muži.
            Hlavní směr 7: Zlepšení fungování trhů práce a zvýšení účinnosti sociálního dialogu
            Členské státy by měly při provádění zásad flexibility a jistoty spolupracovat se sociálními partnery, aby využily dynamické a produktivní pracovní síly a nových pracovních a podnikatelských modelů, přičemž by měly zajistit rovnováhu práv a povinností. Měly by omezit segmentaci uvnitř trhů práce a předcházet jí, bojovat proti nehlášené práci a podporovat přechod na formy pracovního poměru na dobu neurčitou. Pravidla pracovněprávní ochrany, pracovní právo a instituty by měly jak vytvořit vhodné prostředí pro nábor pracovníků, tak i zajistit nezbytnou flexibilitu pro zaměstnavatele, aby se mohli rychle přizpůsobovat změnám hospodářské situace, a zároveň zachovávat odpovídající jistoty a zdravé, bezpečné a dobře uzpůsobené pracovní prostředí pro pracovníky. Mělo by se zamezit pracovněprávním vztahům vedoucím k nejistým pracovním podmínkám, mimo jiné bojem proti zneužívání atypických pracovních smluv. Měl by být zajištěn přístup k účinnému a nestrannému řešení sporů a v případě neoprávněného propuštění právo na nápravu, včetně přiměřené kompenzace.
            Politiky by měly zlepšit a podpořit účast na trhu práce, soulad mezi poptávkou a nabídkou na trhu práce a přechody mezi zaměstnáními. Členské státy by měly účinně aktivovat osoby, které se mohou účastnit trhu práce. Členské státy by měly posílit účinnost aktivních politik na trhu práce zlepšením jejich zaměření, dosahu, pokrytí a jejich propojení s podporou příjmu pro nezaměstnané osoby při hledání práce, a to na základě práv a povinností těchto osob. Členské státy by měly usilovat o účinnější a účelnější veřejné služby zaměstnanosti tím, že zajistí včasné a individuálně uzpůsobené služby na podporu uchazečů o zaměstnání, podpoří poptávku na trhu práce a zavedou systémy řízení výkonnosti.
            Členské státy by měly poskytnout nezaměstnaným přiměřenou podporu v nezaměstnanosti po přiměřenou dobu v souladu s jejich příspěvky a vnitrostátními pravidly způsobilosti. Tato podpora by neměla demotivovat od rychlého návratu do zaměstnání a měla by být doplněna aktivními politikami na trhu práce.
            Měla by být podporována mobilita studujících a pracovníků s cílem zvýšit dovednosti podporující zaměstnatelnost a využití plného potenciálu evropského trhu práce. Měly by být odstraněny překážky mobility ve vzdělávání a odborné přípravě, v zaměstnaneckých a osobních penzijních pojištěních a při uznávání kvalifikací. Členské státy by měly přijmout opatření k zajištění toho, aby správní postupy nepředstavovaly zbytečnou překážku bránící pracovníkům z jiných členských států v přístupu k zaměstnání. Členské státy by rovněž měly předcházet zneužívání stávajících pravidel a řešit případný odliv mozků z určitých regionů.
            Na základě stávajících vnitrostátních postupů a s cílem dosáhnout účinnějšího sociálního dialogu a lepších sociálně-ekonomických výsledků by členské státy měly zajistit včasné a smysluplné zapojení sociálních partnerů do koncipování a provádění reforem a politik v oblasti zaměstnanosti, sociálních a případně hospodářských reforem a politik, mimo jiné prostřednictvím podpory pro zvýšení kapacity sociálních partnerů. Sociální partneři by měli být podporováni ve sjednávání a uzavírání kolektivních smluv v záležitostech, které se jich týkají, přičemž je třeba respektovat jejich samostatnost a právo na kolektivní akce.
            V příslušných případech by členské státy na základě stávajících vnitrostátních postupů měly přihlížet ke zkušenostem příslušných organizací občanské společnosti v oblasti zaměstnanosti a sociálních otázek.
            Hlavní směr 8: Prosazování rovných příležitostí pro všechny, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě
            Členské státy by měly podporovat inkluzivní trhy práce, které jsou otevřené všem, zavedením účinných opatření pro boj proti všem formám diskriminace a na podporu rovných příležitostí pro nedostatečně zastoupené skupiny na trhu práce. Členské státy by měly zajistit rovné zacházení, pokud jde o zaměstnání, sociální ochranu, vzdělávání a přístup ke zboží a službám bez ohledu na pohlaví, rasový nebo etnický původ, náboženské vyznání nebo přesvědčení, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci.
            Členské státy by měly modernizovat systémy sociální ochrany, aby poskytovaly účinnou, účelnou, udržitelnou a odpovídající sociální ochranu ve všech fázích života jednotlivce a přitom podporovaly sociální začlenění a vzestupnou sociální mobilitu, vybízely k účasti na trhu práce a řešily nerovnosti, mimo jiné i nastavením systémů daní a dávek. Účinnost systémů sociální ochrany se zlepší, pokud budou univerzální přístupy doplněny o přístupy selektivní. Modernizace systémů sociální ochrany by měla vést k lepšímu přístupu, udržitelnosti, přiměřenosti a kvalitě.
            Členské státy by měly vytvářet a zavádět preventivní a integrované strategie kombinací tří prvků aktivního začleňování: přiměřené podpory příjmu, inkluzivních trhů práce a přístupu ke kvalitním službám, které vyhovují individuálním potřebám. Systémy sociální ochrany by měly zajistit přiměřené dávky poskytující minimální příjem každému, kdo nemá dostatečné prostředky, a podporovat sociální začlenění tím, že budou obyvatele podněcovat k aktivní účasti na trhu práce a ve společnosti.
            Pro zajištění rovných příležitostí, a to i pro ženy, děti a mladé lidi, má zásadní význam nabídka cenově dostupných, přístupných a kvalitních služeb, jako jsou předškolní vzdělávání a péče, mimoškolní péče, vzdělávání, odborná příprava, bydlení, zdravotní služby a dlouhodobá péče. Zvláštní pozornost by měla být věnována boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení, včetně snižování chudoby pracujících a dětské chudoby. Členské státy by měly zajistit, aby měl každý přístup k základním službám. Osobám, které to potřebují nebo které se nacházejí ve zranitelné situaci, by měly členské státy zajistit přístup k přiměřenému sociálnímu bydlení nebo pomoc v této oblasti. Specificky by měla být řešena problematika bezdomovectví. Přihlížet by se mělo ke specifickým potřebám osob se zdravotním postižením.
            Členské státy by měly zajistit včasný přístup k cenově dostupné preventivní a léčebné zdravotní a dlouhodobé péči dobré kvality a zároveň zabezpečit dlouhodobou udržitelnost.
            V kontextu prodlužující se délky života a demografických změn by členské státy měly zabezpečit přiměřenost a udržitelnost důchodových systémů pro pracovníky i osoby samostatně výdělečně činné a zajistit pro ženy i muže rovné příležitosti nabývat důchodová práva, mimo jiné prostřednictvím doplňkových programů, které jim zajistí přiměřený příjem. Důchodové reformy by měly být podporovány opatřeními, která prodlouží pracovní život, jako je například zvyšování skutečného věku odchodu do důchodu, a měly by být zasazeny do rámce vytvořeného strategiemi aktivního stárnutí. Členské státy by měly zahájit konstruktivní dialog s příslušnými zúčastněnými stranami a umožnit postupné zavádění reforem.

               (1)  Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 4. září 2018, kterým se přijímá postoj Rady k návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2019

text:
                  6.9.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 314/4

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 4. září 2018,
         kterým se přijímá postoj Rady k návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2019
         (2018/C 314/05)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 314 odst. 3 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 21. června 2018 předložila Komise návrh obsahující návrh souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2019 (1).

                     (2)

                     Rada projednala návrh Komise s cílem stanovit postoj, který by byl na straně příjmů v souladu s rozhodnutím Rady 2014/335/EU, Euratom ze dne 26. května 2014 o systému vlastních zdrojů Evropské unie (2) a na straně výdajů v souladu s nařízením Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (3),

               ROZHODLA TAKTO:

            Jediný článek
            Postoj Rady k návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2019 přijala Rada dne 4. září 2018.
            Úplné znění je k dispozici k nahlédnutí nebo ke stažení na internetových stránkách Rady: http://www.consilium.europa.eu/.

            V Bruselu dne 4. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜME

            (1)  COM(2018) 600 final.

            (2)  Úř. věst. L 168, 7.6.2014, s. 105.

            (3)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1474 ze dne 28. září 2018 o jmenování dvou členů a čtyř náhradníků Výboru regionů, navržených Rakouskou republikou

text:
                  3.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 247/7

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1474
         ze dne 28. září 2018
         o jmenování dvou členů a čtyř náhradníků Výboru regionů, navržených Rakouskou republikou
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh rakouské vlády,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Ve dnech 26. ledna 2015, 5. února 2015 a 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období pana Michaela HÄUPLA a pana Herwiga VAN STAA se uvolnila dvě místa členů Výboru regionů.

                     (3)

                     Po skončení funkčního období paní Renate BRAUNEROVÉ, paní Brigitty PALLAUFOVÉ a paní Barbary SCHWARZOVÉ se uvolnila tři místa náhradníků Výboru regionů.

                     (4)

                     Po jmenování pana Günthera PLATTERA členem Výboru regionů se uvolnilo jedno místo náhradníka tohoto výboru,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenováni:

                        a)

                        jako členové:

                                    —

                                    pan Günther PLATTER, Landeshauptmann von Tirol,

                                    —

                                    pan Michael LUDWIG, Landeshauptmann/Bürgermeister von Wien,

                        b)

                        jako náhradníci:

                                    —

                                    paní Sonja LEDL-ROSSMANNOVÁ, Präsidentin des Landtags von Tirol,

                                    —

                                    pan Peter HANKE, Stadtrat für Finanzen und Budget der Stadt Wien,

                                    —

                                    paní Brigitta PALLAUFOVÁ, Präsidentin des Landtags von Salzburg,

                                    —

                                    pan Martin EICHTINGER, Landesrat für Wohnen, Arbeitsmarkt und Internationale Beziehungen von Niederösterreich.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 28. září 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               M. SCHRAMBÖCK

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1505 ze dne 12. září 2018 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Bulharsku, Řecku, Litvě a Polsku

text:
                  15.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 258/3

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/1505
         ze dne 12. září 2018
         o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Bulharsku, Řecku, Litvě a Polsku
         EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení,
         s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 11 této dohody,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Cílem Fondu solidarity Evropské unie („dále jen fond“) je umožnit Unii rychle, účinně a pružně reagovat na nouzové situace a projevit solidaritu s obyvatelstvem oblastí postižených přírodními katastrofami.

                     (2)

                     Podle článku 10 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (3) nesmí výše fondu přesáhnout maximální roční částku 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011).

                     (3)

                     V návaznosti na záplavy způsobené intenzivními dešťovými srážkami a prudkými bouřemi ve dnech 25. a 26. října 2017 předložilo Bulharsko dne 11. ledna 2018 žádost o uvolnění prostředků z fondu.

                     (4)

                     V návaznosti na zemětřesení, které dne 20. července 2017 zasáhlo region Jižní Egeis a ostrov Kos, předložilo Řecko dne 11. října 2017 žádost o uvolnění prostředků z fondu.

                     (5)

                     V návaznosti na záplavy způsobené vytrvalými dešti v létě a na podzim roku 2017 předložila Litva dne 22. prosince 2017 žádost o uvolnění prostředků z fondu.

                     (6)

                     V návaznosti na mimořádně prudké bouře a přívalové deště, k nimž došlo mezi 9. a 12. srpnem 2017, předložilo Polsko dne 25. října 2017 žádost o uvolnění prostředků z fondu.

                     (7)

                     Žádosti Bulharska, Řecka, Litvy a Polska splňují podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku z fondu podle článku 4 nařízení (ES) č. 2012/2002.

                     (8)

                     Z fondu by proto měly být uvolněny prostředky na finanční příspěvek Bulharsku, Řecku, Litvě a Polsku.

                     (9)

                     Aby byly prostředky z fondu uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné od data jeho přijetí,

               PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2018 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolňuje ve prospěch Bulharska částka ve výši 2 258 225 EUR, ve prospěch Řecka částka ve výši 2 535 796 EUR, ve prospěch Litvy částka ve výši 16 918 941 EUR a ve prospěch Polska částka ve výši 12 279 244 EUR, a to formou prostředků na závazky a prostředků na platby.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
            Použije se ode dne 12. září 2018.

            Ve Štrasburku dne 12. září 2018.

                  Za Evropský parlament

                  předseda

               A. TAJANI

                  Za Radu

                  předsedkyně

               K. EDTSTADLER

            (1)  Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

            (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

            (3)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1528 ze dne 11. října 2018 o podpisu Dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví jménem Unie

text:
                  15.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 257/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1528
         ze dne 11. října 2018
         o podpisu Dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví jménem Unie
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 první pododstavec spolu s čl. 218, odst. 5 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     V květnu 2003 přijala Komise sdělení Evropskému parlamentu a Radě nazvané „Prosazování práva, správa a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT): návrh akčního plánu EU“, v němž vyzvala k přijetí opatření pro boj proti nezákonné těžbě dřeva formou uzavírání dobrovolných dohod o partnerství se zeměmi produkujícími dřevo (dále jen „akční plán EU“). Závěry Rady ohledně akčního plánu EU byly přijaty v říjnu 2003 (1) a Evropský parlament v této věci přijal dne 7. července 2005 příslušné usnesení (2).

                     (2)

                     Dne 5. prosince 2005 Rada pověřila Komisi, aby zahájila jednání o dohodách o partnerství se zeměmi produkujícími dřevo s cílem provést akční plán EU.

                     (3)

                     Dne 20. prosince 2005 přijala Rada nařízení (ES) č. 2173/2005 (3) o zavedení režimu licencí FLEGT pro dovoz dřeva do Unie ze zemí, s nimiž Unie uzavřela dobrovolné dohody o partnerství.

                     (4)

                     Jednání s Vietnamskou socialistickou republikou byla úspěšně dokončena a Dobrovolná dohoda o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva a správě v oblasti lesnictví (dále jen „dohoda“) byla parafována dne 11. května 2017.

                     (5)

                     Dohoda by měla být podepsána,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Podpis dobrovolné dohody o partnerství mezi Evropskou unií a Vietnamskou socialistickou republikou o prosazování práva, správě a obchodu v oblasti lesnictví (FLEGT) jménem Unie se schvaluje, s výhradou jejího uzavření (4).

            Článek 2
            Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Lucemburku dne 11. října 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               J. MOSER

            (1)  Úř. věst. C 268, 7.11.2003, s. 1.

            (2)  Úř. věst. C 157 E, 6.7.2006, s. 482.

            (3)  Nařízení Rady (ES) č. 2173/2005 ze dne 20. prosince 2005 o zavedení režimu licencí FLEGT pro dovoz dřeva do Evropského společenství (Úř. věst. L 347, 30.12.2005, s. 1).

            (4)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jejím uzavření.