title: 2011/710/: Rozhodnutí Rady ze dne 20. října 2011 o uzavření Memoranda o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 283/26

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 20. října 2011
   o uzavření Memoranda o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií
   (2011/710/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a), odst. 7 a odst. 8 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise jménem Unie sjednala Memorandum o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií (dále jen „memorandum“) při výzkumu a vývoji v oblasti civilního letectví.

               (2)

               Memorandum bylo podepsáno dne 3. března 2011.

               (3)

               Unie by měla memorandum schválit.

               (4)

               Je nezbytné stanovit procesní ujednání pro účast Unie ve společném výboru zřízeném memorandem a pro řešení sporů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Memorandum o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií (dále jen „memorandum“) se schvaluje jménem Unie (1).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné učinit oznámení stanovené v čl. XII bodu B memoranda (2).
   Článek 3
   Unii zastupuje ve společném výboru, zřízeném podle článku III memoranda, Komise, které jsou nápomocni zástupci členských států.
   Článek 4
   1.   Po konzultaci se zvláštním výborem, který jmenuje Rada, určí Komise postoj, který má Unie ve společném výboru zaujmout mimo jiné s ohledem na přijetí:

               —

               dalších příloh memoranda a jeho dodatků podle čl. III bodu E odst. 2 memoranda,

               —

               změn příloh memoranda a jeho dodatků podle čl. III bodu E odst. 3 memoranda.

         2.   Komise určí postoj, který má Unie ve společném výboru zaujmout k vypracování a přijetí vnitřních řídících postupů společného výboru v souladu s čl. III bodem C memoranda.
   3.   Komise může přijmout veškerá vhodná opatření podle čl. II bodu B a článků IV, V, VII a VIII memoranda.
   4.   Komise zastupuje Unii při konzultacích podle článku XI memoranda.
   Článek 5
   Komise pravidelně informuje Radu o uplatňování memoranda.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 20. října 2011.

            Za Radu

            předseda

         M. SAWICKI

      (1)  Memorandum bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie spolu s rozhodnutím o podpisu (Úř. věst. L 89, 5.4.2011, s. 3).

      (2)  Den vstupu memoranda v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady 2010/765/SZBP ze dne 2. prosince 2010 o činnosti EU v oblasti boje proti nedovolenému obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy

text:
               11.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 327/44

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/765/SZBP
   ze dne 2. prosince 2010
   o činnosti EU v oblasti boje proti nedovolenému obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada přijala dne 13. prosince 2003 Evropskou bezpečnostní strategii, v níž bylo určeno pět hlavních výzev, kterým bude muset Unie čelit: terorismus, šíření zbraní hromadného ničení, regionální konflikty, selhání státní správy a organizovaná trestná činnost. Podstatou čtyř z těchto pěti výzev jsou důsledky nedovolené výroby, přepravy a pohybu ručních palných a lehkých zbraní, jakož i jejich nadměrné hromadění a jejich nekontrolované šíření.

               (2)

               Evropská rada přijala ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně a proti nedovolenému obchodování s nimi (dále jen „strategie EU SALW“). Strategie EU SALW prosazuje rozvoj politiky aktivního boje proti sítím nedovoleného obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi (nezákonní zprostředkovatelé a dopravci) využívajícím vzdušného, námořního a pozemního prostoru Unie tím, že vypracovává mechanismy varování a spolupráce.

               (3)

               Akční plán spojený se strategií EU SALW rovněž zdůrazňuje, že je zapotřebí zlepšit dopad misí na řešení krizí tím, že se do jejich mandátu zahrnou opatření, jejichž cílem je zavedení hraniční kontroly (nebo kontroly vzdušného, pozemního a námořního prostoru v pásmu konfliktu) a odzbrojení.

               (4)

               Pracovní skupina Rady pro globální odzbrojení a kontrolu zbraní a společné situační středisko EU rozvíjí od roku 2007 iniciativu EU zaměřenou na boj proti nedovolenému obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy, a to tím, že mezi členskými státy posilují výměnu příslušných informací o podezřelých leteckých dopravcích. Pracovní skupina a situační středisko spolupracují při zavádění tohoto systému výměny informací se Stockholmským mezinárodním ústavem pro výzkum míru (SIPRI) i v rámci jeho projektu zaměřeného na mechanismus hodnocení boje proti nedovolenému obchodování (CIT-MAP). Pokud jde o tuto iniciativu, uvedená pracovní skupina v nedávné době souhlasila s tím, že zváží způsoby, jak by tato iniciativa EU mohla být prostřednictvím zajištění včasné aktualizace a zpracování příslušných informací provozuschopnější a účinnější.

               (5)

               Riziko, které pro mezinárodní bezpečnost představuje nedovolený obchod s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy, uznaly i další mezinárodní a regionální organizace. Fórum OBSE pro bezpečnost a spolupráci uspořádalo v roce 2007 zvláštní zasedání věnované této problematice a Parlamentní shromáždění OBSE přijalo v roce 2008 rezoluci, v níž se vyzývá k dokončení, přijetí a provádění příručky OBSE o osvědčených postupech týkajících se nedovolené letecké přepravy ručních palných a lehkých zbraní. Státy účastnící se Wassenaarského ujednání obdobně přijaly v roce 2007 „Osvědčené postupy pro předcházení destabilizujícím převodům ručních palných a lehkých zbraní s využitím letecké dopravy“. Četné zprávy skupiny odborníků Výboru pro sankce Rady bezpečnosti OSN týkající se západní Afriky a oblasti Velkých jezer také opakovaně poukázaly na klíčovou úlohu, již hrají společnosti zabývající se leteckou nákladní dopravou, které jsou zapojeny do nedovoleného obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi.

               (6)

               Činnost předvídaná tímto rozhodnutím nesleduje cíle související se zvýšením bezpečnosti letecké dopravy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
   Článek 1
   1.   S ohledem na provádění strategie EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně a proti nedovolenému obchodování s nimi (dále jen „strategie EU SALW“) sleduje Unie tyto cíle:

               a)

               zdokonalení nástrojů a technik, které mají k dispozici příslušné mise na řešení krizí, mezinárodní orgány i vnitrostátní orgány třetích zemí a členské státy, za účelem účinného prověřování a určování podezřelých nákladních letadel pravděpodobně zapojených do nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi ze třetích států či do nich s využitím letecké dopravy;

               b)

               zvýšení informovanosti a technické odborné znalosti příslušného mezinárodního a vnitrostátního personálu o osvědčených postupech v oblasti monitorování, odhalování a analýzy řízení rizik, pokud jde o letecké nákladní dopravce podezřelé z obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy v rámci třetích států, z nich či do nich.

         2.   K dosažení cílů uvedených v odstavci 1 přijme Unie tato opatření:

               a)

               rozvoj a praktické testování pilotního softwaru pro řízení rizik obchodování s využitím letecké dopravy určeného pro příslušné mise na řešení krizí a mezinárodní i vnitrostátní orgány a zahrnujícího pravidelně aktualizovanou databázi zejména leteckých společností, letadel, registračních čísel a dopravních tras;

               b)

               rozvoj a praktické testování bezpečného pilotního systému pro řízení rizik a šíření informací;

               c)

               vypracování a zveřejnění příručky a doprovodného materiálu pro odbornou přípravu, jakož i poskytování technické pomoci v zájmu snazšího využívání a přizpůsobení pilotního softwaru a bezpečného systému pro řízení rizik a šíření informací, mimo jiné i uspořádáním regionálních seminářů za účelem vyškolení příslušných misí na řešení krizí a mezinárodních i vnitrostátních orgánů.

         Podrobný popis projektu je uveden v příloze.
   Článek 2
   1.   Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
   2.   Technickým prováděním projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 je pověřen SIPRI.
   3.   SIPRI plní své úkoly pod vedením vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel se SIPRI nezbytná ujednání.
   Článek 3
   1.   Finanční referenční částka pro provádění projektu uvedeného v čl. 1 odst. 2 činí 900 000 EUR.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Komise dohlíží na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře se SIPRI finanční dohodu. Tato dohoda stanoví, že SIPRI zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
   4.   Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Komise informuje Radu o veškerých potížích v tomto procesu a o dni uzavření finanční dohody.
   Článek 4
   Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí vycházející z pravidelných dvouměsíčních zpráv vypracovaných SIPRI. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení. Komise informuje o finančních aspektech provádění projektu uvedeného v čl. 1 odst. 2.
   Článek 5
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   2.   Pozbývá platnosti 24 měsíců po dni uzavření finanční dohody podle čl. 3 odst. 3 nebo šest měsíců po dni svého přijetí, pokud v této lhůtě nebude uzavřena uvedená finanční dohoda.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 2. prosince 2010.

            Za Radu

            předseda

         M. WATHELET

      PŘÍLOHA
      1.   Obecný rámec

      Toto rozhodnutí vychází z iniciativy pracovní skupiny Rady pro globální odzbrojení a kontrolu zbraní, jejímž cílem je zabývat se hrozbami, jež představuje obchodování se ručními palnými a lehkými zbraněmi a dalšími destabilizujícími komoditami s využitím letecké dopravy. Pokud jde o uvedenou iniciativu, toto rozhodnutí vychází z projektů, jež provádí Rada ve spolupráci se společným situačním střediskem EU, Budapešťským klubem a Stockholmským mezinárodním ústavem pro výzkum míru (SIPRI). Toto rozhodnutí stanoví software a pilotní systémy zaměřené na provádění, jakož i programy a kurzy odborné přípravy pro příslušné mise na řešení krizí a mezinárodní i vnitrostátní orgány s cílem lépe monitorovat, aktualizovat a šířit informace o podezřelých aktérech zabývajících se leteckou nákladní dopravou a působících v Africe a dalších regionech. Provádění tohoto rozhodnutí je třeba řádně koordinovat s dalšími příslušnými projekty financovanými v rámci programů Společenství a dalších rozhodnutí Rady za účelem zvýšení dopadu činnosti Unie zaměřené na předcházení nedovolenému obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi.
      2.   Cíle

      Níže uvedené projekty se budou zabývat třemi oblastmi, které určila pracovní skupina Rady pro globální odzbrojení a kontrolu zbraní a další zúčastněné strany zapojené do iniciativy EU pro boj proti obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy:

                  a)

                  potřeba vypracovat bezpečný systém pro poskytování aktualizací o společnostech a letadlech, jež soustavně přehlašují majetek a přemisťují místa podnikání, aby nebyly odhaleny;

                  b)

                  poskytnutí softwaru v oblasti řízení rizik, jakož i odborné přípravy, aby příslušné mise na řízení krizí a mezinárodní i vnitrostátní orgány mohly účinněji monitorovat a prověřovat rostoucí množství aktérů zabývajících se leteckou nákladní dopravou, kteří jsou podezřelí z účasti na obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi nebo na přesunu dalších toků destabilizujících komodit s využitím letecké dopravy;

                  c)

                  nutnost poskytnout odbornou přípravu a technickou podporu mnohostranným organizacím, misím, regionálním orgánům i státům v Africe a dalších regionech a zvyšovat jejich informovanost, s cílem posílit jejich schopnost monitorovat a odhalovat aktéry zapojené do obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi nebo do přesunu dalších destabilizujících komodit s využitím letecké dopravy.

            3.   Popis projektu

      3.1   Projekt 1: Vytvoření softwarové sady a provádění pilotního projektu za účelem monitorování, aktualizace a šíření informací o aktérech zabývajících se leteckou nákladní dopravou, kteří jsou podezřelí z nedovoleného obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi

      3.1.1   Cíl projektu

      Cílem projektu je zdokonalit nástroje a techniky, které mají k dispozici příslušné mise na řešení krizí, mezinárodní orgány i vnitrostátní orgány třetích zemí a členské státy, za účelem účinného prověřování podezřelých nákladních letadel pravděpodobně zapojených do nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi ze třetích států či do nich s využitím letecké dopravy a s cílem zaměřit se na tato letadla.
      3.1.2   Popis projektu

      V rámci tohoto projektu se budou provádět tyto činnosti:

                  a)

                  vývoj softwarové sady pro řízení rizik obchodování s využitím letecké dopravy pro vícestranné organizace, mise a vybrané třetí země;

                  b)

                  vývoj sady bezpečného pilotního systému pro řízení rizik a šíření informací;

                  c)

                  praktické testování softwarové sady za konzultace s vysokým představitelem a příslušnými orgány Rady;

                  d)

                  praktické testování sady systému pro šíření informací, a to za konzultace s vysokým představitelem a příslušnými orgány Rady;

                  e)

                  vypracování příručky a doprovodného materiálu pro odbornou přípravu, jež příslušným misím na řešení krizí, mezinárodním orgánům a vnitrostátním orgánům třetích zemí i členským státům usnadní užívání a osvojování systémů popsaných v písmenech a) a b);

                  f)

                  prezentace končeného softwaru a související příručky i materiálů pro odbornou přípravu na závěrečném pracovním semináři, na nějž budou pozvány příslušné zúčastněné strany (až 80 osob).

            Tento projekt bude prováděn během odpovídajícího období, přičemž bude zohledněna potřeba konzultace a koordinace s různými zúčastněnými stranami pod dohledem vysokého představitele. Projekt bude prováděn v šesti fázích.
      Přípravná fáze
      SIPRI za konzultace s příslušnými orgány Rady a pod dohledem vysokého představitele vyvine softwarovou sadu, nástroje pro řízení rizika, sadu systému pro šíření informací a rozčleněných údajů, a to s využitím příslušných možností v oblasti informačních technologií.
      Fáze vkládání údajů
      V rámci projektu budou využívány pouze informace z otevřených zdrojů, přičemž údaje z příslušných zdrojů budou vkládány za účelem vytvoření komplexních databází, které budou moci poskytnout dostatečné informace na podporu nástrojů pro řádné řízení rizik, odhalování a profilování.
      Fáze posouzení
      SIPRI za konzultace s příslušnými orgány Rady a pod dohledem vysokého představitele posoudí různá místa, regiony, organizace a mise, v jejichž rámci je možné za optimálních podmínek testovat v praxi pilotní sadu využívající údaje z otevřených zdrojů.
      Fáze praktického testování
      SIPRI za konzultace s příslušnými orgány Rady a pod dohledem vysokého představitele provede fázi praktického testování společně s partnery určenými ve fázi posouzení.
      Fáze hodnocení a přizpůsobení
      Po praktickém testování ústav SIPRI vyhodnotí software a přizpůsobí ho tak, aby zohledňoval zkušenosti a poznatky získané během fáze praktického testování. Výsledkem bude konečný výrobek, jenž bude k dispozici se souhlasem jednotlivých zúčastněných stran.
      Fáze prezentace
      Konečná verze softwaru a materiálů pro odbornou přípravu bude na zvláštní akci prezentována příslušným zúčastněným stranám (až 80 osob), které byly do vývoje zapojeny a byly určeny jako koneční uživatelé softwaru.
      3.1.3   Výsledky projektu

      Projekt

                  a)

                  posílí schopnost příslušných misí na řešení krizí, mezinárodních orgánů i vnitrostátních orgánů třetích zemí a členských států monitorovat činnosti aktérů zabývajících se leteckou nákladní dopravou, kteří jsou podezřelí z obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy;

                  b)

                  poskytne nástroje a pilotní systémy nezbytné ke zvýšení počtu zákazů týkajících se podezřelých zásilek s nedovolenými ručními palnými a střelnými zbraněmi zasílaných vícestrannými organizacemi, misemi a státy v Africe a dalších regionech s využitím letecké dopravy;

                  c)

                  posílí schopnost členských států bezpečně sdílet informace týkající se aktérů zabývajících se leteckou nákladní dopravou pomocí technik rozčleněných údajů a dalších profilovacích mechanismů.

            3.1.4   Příjemci projektu

      Příjemcem projektu bude příslušný personál misí na řešení krizí a vnitrostátních a mezinárodních orgánů. Při výběru konkrétních příjemců, kteří budou testovat pilotní softwarovou sadu, budou zohledněny proměnné, jako je přítomnost evropských či vícestranných misí na řešení krizí na místě, potřeba maximálního využití zdrojů, dostupná pomoc na místní úrovni, politická vůle a schopnost místních a vnitrostátních orgánů bojovat proti nedovolenému obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy. SIPRI navrhne užší seznam příjemců, který poté potvrdí vysoký představitel za konzultace s příslušnými orgány Rady.
      3.2   Projekt 2: Zvýšení informovanosti o postupech v oblasti monitorování, odhalování a řízení rizika v souvislosti s leteckými nákladními přepravci zapojenými do obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy a do dalších toků destabilizujících komodit, a to prostřednictvím publikací, odborné přípravy a informační činnosti.

      3.2.1   Cíl projektu

      Cílem projektu je zvýšit informovanost a technické odborné znalosti příslušného mezinárodního a vnitrostátního personálu o osvědčených postupech v oblasti monitorování, odhalování a analýzy řízení rizik, pokud jde o letecké nákladní přepravce podezřelé z obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy.
      3.2.2   Popis projektu

      V rámci tohoto projektu se budou provádět tyto činnosti:

                  a)

                  vypracování a zveřejnění příručky a doprovodného materiálu pro odbornou přípravu, který bude distribuován až 250 osobám pracujícím ve vícestranných organizacích, misích či v různých státech;

                  b)

                  prostřednictvím uspořádání až tří regionálních seminářů se 80 až 100 zaměstnancům zvláštních útvarů či jednotek v rámci misí na řízení krizí a mezinárodním orgánům i vnitrostátním orgánům třetích zemí poskytne odborná příprava a informační semináře, přičemž díky materiálům zaměřeným na školení školitelů se očekává multiplikační účinek;

                  c)

                  zpracování výsledků a hodnocení získaných z odborné přípravy a informačních seminářů a vypracování vyplývajícího modelu osvědčených postupů pro sdílení informací v této oblasti s příslušným mezinárodním a vnitrostátním personálem;

                  d)

                  prezentace výsledků vycházejících z modelu osvědčených postupů na závěrečném pracovním semináři, na nějž budou pozvány příslušné zúčastněné strany (až 80 osob).

            3.2.3   Výsledky projektu

      Projekt

                  a)

                  zvýší informovanost personálu působícího ve vícestranných organizacích, misích a různých státech o osvědčených postupech v oblasti monitorování, odhalování a analýzy řízení rizik, pokud jde o letecké nákladní přepravce podezřelé z obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi s využitím letecké dopravy a z dalších toků destabilizujících komodit;

                  b)

                  přispěje ke standardizaci osvědčených postupů v této oblasti prostřednictvím zveřejnění a šíření příručky o technikách monitorování, odhalování a analýzy řízení rizik;

                  c)

                  bude vodítkem při stanovování osvědčených postupů v oblasti koordinace informací tím, že v jeho rámci bude uspořádána odborná příprava a informační semináře pro personál zvláštních útvarů či jednotek v rámci vícestranných organizací, misí či různých států.

            3.2.4   Příjemci projektu

      Příjemcem projektu bude příslušný personál misí na řešení krizí a vnitrostátních a mezinárodních orgánů. Konkrétní příjemci, kteří budou moci využít odborné přípravy, budou vybíráni na základě užšího seznamu příjemců, který navrhne SIPRI a potvrdí vysoký představitel za konzultace příslušných orgánů Rady.
      4.   Umístění

      Místa, na nichž proběhne praktické testování projektu 3.1 a závěrečný seminář, jakož i odborná příprava, informační seminář a závěrečný seminář projektu 3.2, budou určena tak, aby se maximálně využily zdroje, co nejvíce omezila uhlíková stopa a využila se dostupná pomoc na místní úrovni. SIPRI navrhne užší seznam doporučených umístění, který potvrdí vysoký představitel za konzultace s příslušnými orgány Rady.
      5.   Doba trvání

      Celková odhadovaná doba trvání projektů bude 24 měsíců.
      6.   Provádějící subjekt

      Technickým prováděním tohoto rozhodnutí bude pověřen SIPRI. Uvedený ústav zajistí viditelnost příspěvku EU a bude plnit své úkoly pod kontrolou vysokého představitele.
      7.   Podávání zpráv

      SIPRI bude vypracovávat pravidelné dvouměsíční zprávy, jakož i zprávu po dokončení každé z popsaných činností. Zprávy by měly být vysokému představiteli předloženy nejpozději šest týdnů po dokončení příslušných činností.


title: 2013/578/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 17. dubna 2013 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na rozpočtový rok 2011

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 308/235

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

   ze dne 17. dubna 2013
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na rozpočtový rok 2011
   (2013/578/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropského institutu pro rovnost žen a mužů za rozpočtový rok 2011,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského institutu pro rovnost žen a mužů za rozpočtový rok 2011, spolu s odpověďmi institutu (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (4), a zejména na článek 14 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A7-0081/2013),

               1.

               uděluje ředitelce Evropského institutu pro rovnost žen a mužů absolutorium za plnění rozpočtu institutu na rozpočtový rok 2011;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, ředitelce Evropského institutu pro rovnost žen a mužů, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 388, 15.12.2012, s. 98.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 9.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

      ze dne 17. dubna 2013
      obsahující připomínky, které jsou nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na rozpočtový rok 2011
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropského institutu pro rovnost žen a mužů za rozpočtový rok 2011,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského institutu pro rovnost žen a mužů za rozpočtový rok 2011, spolu s odpověďmi institutu (1),

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (4), a zejména na článek 14 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A7-0081/2013),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že Evropský institut pro rovnost žen a mužů (dále jen „institut“) byl zřízen na základě nařízení (ES) č. 1922/2006 a nezávislost získal dne 15. června 2010;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlásil, že získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka institutu za rozpočtový rok 2011 je spolehlivá a uskutečněné operace jsou legální a správné;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že od června 2010, kdy institut získal finanční a správní nezávislost, byl rok 2011 prvním rokem, kdy byl institut v plném provozu;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že struktura institutu vychází z mandátu a úkolů stanovených v základním nařízení, kterým se tato agentura zřizuje, a cílů, jež správní rada institutu schválila ve střednědobém pracovním programu na období 2010–2012 a ročním pracovním programu;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že celkový rozpočet institutu na rozpočtový rok 2011 činil 7 530 000 EUR, zatímco celkový rozpočet na rozpočtový rok 2010 činil 5 678 123,09 EUR, a že tedy došlo ke zvýšení o 32,6 %; vzhledem k tomu, že rozpočet institutu je v plném rozsahu financován z příspěvku Unie;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že na konci roku 2011 institut zaznamenal kladný výsledek plnění rozpočtu ve výši 1 156 400,29 EUR (6), a to po odečtení prostředků na kurzové rozdíly ve výši 2 650,64 EUR, což bylo poté v účetních záznamech vedeno jako závazek vůči Komisi;

         Rozpočtové a finanční řízení

                  1.

                  připomíná, že institut získal správní a finanční nezávislost dne 15. června 2010; poznamenává, že v důsledku výše uvedené skutečnosti byla všechna zadávací řízení v roce 2010 zahájena převážně v posledním kvartálu roku 2010;

                  2.

                  bere na vědomí, že plnění rozpočtu je připravováno na základě upravených pravidel hotovostního účetnictví, což znamená, že přenesené prostředky na platby jsou zaznamenávány společně s uskutečněnými platbami a obdrženými příjmy;

                  3.

                  bere na vědomí, že podle roční účetní závěrky bylo v roce 2011 provádění plateb účinnější než v roce 2010, přičemž k značnému zlepšení došlo v rámci všech hlav; na základě roční účetní závěrky konstatuje, že institut na konci roku 2011 zaznamenal míru plnění rozpočtu ve výši 44,19 % u plateb a 88,54 % u závazků;

                  4.

                  na základě roční účetní závěrky (7) konstatuje, že míra plnění plateb v rámci hlavy I (Výdaje na zaměstnance) se v roce 2011 zvýšila na 88,49 %, zatímco v roce 2010 činila 49,19 %; vyzývá institut, aby orgán příslušný k udělení absolutoria informoval o dalších opatřeních, která přijal ke zvýšení této míry;

                  5.

                  na základě roční účetní závěrky konstatuje, že míra provedených plateb v rámci hlavy II (Správní výdaje) se v roce 2011 zvýšila na 34,71 %, zatímco v roce 2010 činila 28,99 %; vyzývá institut, aby orgán příslušný k udělení absolutoria informoval o opatřeních přijatých s cílem zlepšit tyto údaje, neboť nízká míra plnění svědčí o obtížích s plánováním a čerpáním rozpočtu;

                  6.

                  na základě roční účetní závěrky konstatuje velmi nízkou míru (18,36 %) provádění plateb v rámci hlavy III „Provozní náklady“; konstatuje, že tato situace vznikla v důsledku značného počtu zadávacích řízení, která byla zahájena v poslední části roku 2010, neboť v červnu tohoto roku získal institut správní autonomii; vyzývá institut, aby orgán příslušný k udělení absolutoria informoval o opatřeních, která byla od té doby přijata s cílem zlepšit tyto údaje, neboť nízká míra plnění svědčí o obtížích s plánováním a čerpáním rozpočtu;

                  7.

                  na základě roční účetní závěrky konstatuje, že 3 339 551,93 EUR z prostředků na závazky realizovaných do konce roku 2011, nicméně dosud nezaplacených, bylo přeneseno do roku 2012, což představuje 50 % celkových závazků; dále konstatuje, že celková částka přenesených prostředků, které byly zrušeny, tj. prostředků přenesených z roku 2010, ale v roce 2011 nezaplacených, činí 295 741,61 EUR, a to vzhledem k tomu, že se jednalo o první rok plného provozu, kdy pracovníci institutu zahájili poprvé různé druhy zadávacích řízení, přijímali opatření, včetně pozdní žádosti o akci týkající se předsednictví, a s ohledem na další akce v druhé polovině tohoto roku; vyzývá institut, aby orgán příslušný k udělení absolutoria informoval o opatřeních, která přijal s cílem zajistit v budoucnu uspokojivou míru plnění rozpočtu;

                  8.

                  na základě roční účetní závěrky konstatuje, že na konci roku 2010 institut nepřikročil k potřebnému rušení závazků a že tedy byly všechny dotčené prostředky automaticky přeneseny;

         Účetnictví

                  9.

                  vyrozuměl, že v roce 2010 institut definoval odpovědnosti účastníků finančních operací pro zaměstnance a ustanovil finanční toky pro závazky; kromě toho konstatuje, že institut do konce roku 2010 nominoval všechny účastníky finančních operací, definoval jejich úlohy a odpovědnosti;

                  10.

                  bere na vědomí, že institut obdržel od Komise finanční prostředky v celkové výši 7 530 000 EUR, a to v rámci třech převodů (3 390 000 EUR při prvním, 2 070 000 EUR při druhém a 2 070 000 EUR při třetím převodu);

         Veřejné zakázky

                  11.

                  na základě roční účetní závěrky konstatuje, že institut v roce 2011 zaznamenal u finančních transakcí šest výjimek, které byly projednány s vedením, vedoucími skupin a příslušnými pracovníky s cílem vyvarovat se v budoucnu obdobných chyb; žádá institut, aby orgán příslušný k udělení absolutoria informoval o opatřeních, která přijal k odstranění tohoto nedostatku;

                  12.

                  shledává, že v roce 2011 bylo uzavřeno 123 zadávacích řízení v provozní a správní oblasti a že celkový objem veřejných zakázek představoval přibližně 50 % celkového rozpočtu institutu; dále shledává, že činnost související se zadáváním zakázek probíhala v roce 2011 v souladu s pracovním programem na rok 2011;

         Lidské zdroje

                  13.

                  na základě roční účetní závěrky konstatuje, že institut v roce 2011 uskutečnil nábor tří dočasných zaměstnanců (v roce 2010 bylo institutem zaměstnáno 23 dočasných zaměstnanců), a dosáhl tak 94% obsazenosti v rámci plánu pracovních míst (v roce 2010 to bylo 92,3 %); vítá, že se zlepšila míra obsazenosti pracovních míst v rámci jeho plánu pracovních míst, což přispívá k efektivnímu fungování institutu;

                  14.

                  na základě zprávy Útvaru interního auditu konstatuje, že na podporu provádění ustanovení služebního řádu v institutu jsou k dispozici různé politiky, strategie, postupy a pokyny; poznamenává, že některé věci se stále ještě vyvíjejí a měly by být dokončeny v pozdější fázi, zejména poté, kdy dojde k přijetí nástrojů informační techniky pro řízení lidských zdrojů (zejména záležitosti týkající se popisu práce, stanovení osobních cílů a formalizace individuálních plánů vzdělávání); žádá institut, aby orgán příslušný k udělení absolutoria informoval o opatřeních, která přijal k dořešení výše uvedených záležitostí;

         Výkonnost

                  15.

                  vítá druhou zprávu institutu ohledně hodnocení ex ante ze dne 8. září 2011, která se zaměřuje na specifické cíle a činnosti institutu a poskytuje vedení institutu určitý návod, jak postupovat ve věci realizace těchto cílů a činností; zdůrazňuje, že v období hospodářské krize a úsporných opatření je zásadní, aby institut dosahoval co nejvyššího poměru mezi náklady a přínosy, aniž by přitom slevil z úspěšného plnění svého důležitého poslání;

                  16.

                  vítá skutečnost, že v rámci institutu bylo otevřeno středisko pro zdroje a dokumentaci jako jedinečný zdroj institucionálních a metodologických poznatků o genderové rovnosti v Evropě;

                  17.

                  zdůrazňuje, že s ohledem na příslušné cíle a úkoly institutu je třeba, aby v institucionálním rámci existoval samostatný specializovaný subjekt;

         Sídlo

                  18.

                  na základě roční účetní závěrky shledává, že dne 1. března 2010 byli zaměstnanci institutu přemístěni z dočasných prostor v Bruselu do stálého sídla institutu ve Vilniusu (Litva);

                  19.

                  na základě roční účetní závěrky konstatuje, že úhradu nájmu kancelářských prostor institutu na období dvou let (do 15. prosince 2011) zajistila vláda Litevské republiky;

                  20.

                  vítá jedinečnou iniciativu zahájenou ve spolupráci se zastoupeními ostatních institucí Unie ve Vilniusu (zastoupení Komise a informační kancelář Evropského parlamentu) a spočívající v určení a výběru společných prostor; prohlašuje, že nově otevřený „Evropský dům“ se ukázal být nezbytným a bude přispívat k součinnosti, lepší viditelnosti Unie a vzhledem ke sdílení nákladů i k úsporám;

         Interní audit

                  21.

                  vítá činnost spojenou s prvním auditem, který byl v institutu proveden v roce 2011 Útvarem interního auditu; na základě zprávy Útvaru interního auditu (8) konstatuje, že nebyla zjištěna žádná dosud neuskutečněná „kritická“ ani „velmi důležitá“ doporučení, jež Útvar interního auditu uvedl ve svých zprávách ze dne 31. prosince 2011;

                  22.

                  konstatuje, že Útvar interního auditu provedl v prosinci 2011 omezený přezkum uplatňování standardů vnitřní kontroly v institutu; poznamenává, že institut přijal doporučení týkající se dokončení procesu zavádění standardů vnitřní kontroly a vedení přijalo akční plán, který by měl být realizován v roce 2012; žádá institut, aby orgán příslušný k udělení absolutoria informoval o opatřeních, která přijal v souvislosti s uvedenými doporučeními;

                  23.

                  konstatuje, že analýza rizik provedená Útvarem interního auditu upozornila na určité procesy (9), které nemohly být posouzeny v rámci plánu auditu tohoto útvaru, protože se dospělo k názoru, že dané kontroly nebyly provedeny nebo byly provedeny nedostatečně;

                  24.

                  na základě připomínek Účetního dvora konstatuje, že institut by měl zlepšit dokumentaci fyzického inventáře dlouhodobého majetku a odhadu výdajů příštích období;

                  25.

                  pokud jde o další připomínky připojené k rozhodnutí o udělení absolutoria, jež mají horizontální povahu, odkazuje na své usnesení ze dne 17. dubna 2013 (10) o výkonnosti, finančním řízení a kontrole agentur.

         (1)  Úř. věst. C 388, 15.12.2012, s. 98.

         (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 9.

         (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (6)  Roční účetní závěrka za rok 2011, s. 22.

         (7)  Roční účetní závěrka za rok 2011, s. 34.

         (8)  Zpráva o interním auditu za rok 2011, s. 6.

         (9)  Zpráva o interním auditu za rok 2011, s. 4.

         (10)  Přijaté texty, P7_TA(2013)0134 (viz strana 374 v tomto čísle Úředního věstníku).


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2017/760 ze dne 24. dubna 2017 o celkové výši ročních poplatků za dohled za rok 2017 (ECB/2017/11)

text:
                  29.4.2017

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 113/52

            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2017/760
      ze dne 24. dubna 2017
      o celkové výši ročních poplatků za dohled za rok 2017 (ECB/2017/11)
      RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na článek 30 uvedeného nařízení,
      s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1163/2014 ze dne 22. října 2014 o poplatcích za dohled (ECB/2014/41) (2), a zejména na čl. 3 odst. 1 a čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Celková výše ročních poplatků za dohled, které mají být uloženy podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41), by měla pokrývat, ale nepřekračovat výdaje, které Evropská centrální banka (ECB) vynaloží v souvislosti se svými úkoly v oblasti dohledu v příslušném období placení poplatku. Tyto výdaje sestávají v první řadě z nákladů, které přímo souvisejí s úkoly ECB v oblasti dohledu, například přímým dohledem nad významnými subjekty, dozorem nad výkonem dohledu nad méně významnými subjekty a prováděním horizontálních úkolů a specializovaných služeb. Zahrnují také náklady, které s úkoly ECB v oblasti dohledu souvisejí nepřímo, například náklady za služby poskytované podpůrnými útvary ECB, např. v oblasti správy majetku, řízení lidských zdrojů, administrativních služeb, rozpočtu a kontroly, účetnictví, právních služeb, komunikace a překladatelských služeb, interního auditu a statistických služeb a informačních technologií.

                  (2)

                  Za účelem výpočtu ročního poplatku za dohled, který se platí za významné dohlížené subjekty a významné dohlížené skupiny a za méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny, by měly být celkové náklady rozděleny na základě výdajů příslušných funkčních oblastí, které vykonávají přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty a významnými dohlíženými skupinami a nepřímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty a méně významnými dohlíženými skupinami.

                  (3)

                  Celková výše ročních poplatků za dohled za rok 2017 by měla být vypočtena jako součet: a) odhadovaných ročních nákladů na úkoly v oblasti dohledu na rok 2017 podle schváleného rozpočtu ECB na rok 2017, s přihlédnutím k vývoji odhadovaných ročních nákladů ECB, který byl v době přijetí tohoto rozhodnutí znám; a b) přebytku nebo schodku z roku 2016.

                  (4)

                  Přebytek nebo schodek by měl být určen tak, že se skutečné roční náklady vynaložené na úkoly v oblasti dohledu v roce 2016, tak jak jsou uvedeny v roční účetní závěrce ECB za rok 2016 (3), odečtou od odhadovaných ročních nákladů v roce 2016 uvedených v příloze rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/661 (ECB/2016/7) (4).

                  (5)

                  V souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) je třeba v odhadovaných ročních nákladech na úkoly v oblasti dohledu v roce 2017 zohlednit též výši všech poplatků za předchozí období placení poplatku, které nebylo možné vybrat, všechny přijaté platby úroků v souladu s článkem 14 a částky přijaté nebo navrácené v souladu s čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Definice
      Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí definice uvedené v nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (5) a v nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41).
      Článek 2
      Celková výše ročních poplatků za dohled za rok 2017
      1.   Celková výše ročních poplatků za dohled za rok 2017 činí 424 957 652 EUR a je vypočtena tak, jak je uvedeno v příloze I.
      2.   Každá kategorie dohlížených subjektů a dohlížených skupin uhradí celkovou výši ročních poplatků za dohled takto:

                  a)

                  významné dohlížené subjekty a významné dohlížené skupiny: 391 279 654 EUR;

                  b)

                  méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny: 33 677 998 EUR.

            Rozdělení celkové výše ročních poplatků za dohled za rok 2017, které má každá kategorie uhradit, je uvedeno v příloze II.
      Článek 3
      Vstup v platnost
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 24. dubna 2017.

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

         (2)  Úř. věst. L 311, 31.10.2014, s. 23.

         (3)  Zveřejněna na internetových stránkách ECB www.ecb.europa.eu v únoru 2017.

         (4)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/661 ze dne 15. dubna 2016 o celkové výši ročních poplatků za dohled za rok 2016 (ECB/2016/7) (Úř. věst. L 114, 28.4.2016, s. 14).

         (5)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).

         PŘÍLOHA I

            Výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled za rok 2017

                     (v EUR)

                     Odhadované roční náklady v roce 2017

                     464 676 594

                     Mzdy a požitky

                     208 621 881

                     Nájem a údržba budov

                     54 990 329

                     Další provozní výdaje

                     201 064 384

                     Přebytek/schodek z roku 2016

                     – 41 089 798

                     Částky, které je třeba zohlednit v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41)

                     1 370 856

                     Výše poplatků za předchozí období placení poplatku, které nebylo možné vybrat

                     0

                     Platby úroků přijaté v souladu s článkem 14 uvedeného nařízení

                     – 23 761

                     Částky přijaté nebo navrácené v souladu s čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení

                     1 394 617

                     CELKEM

                     424 957 652

         PŘÍLOHA II

            Rozdělení celkové výše ročních poplatků za dohled za rok 2017

                     (v EUR)

                     Významné dohlížené subjekty a významné dohlížené skupiny

                     Méně významné dohlížené subjekty a méně významné dohlížené skupiny

                     Celkem

                     Odhadované roční náklady v roce 2017

                     427 700 563

                     36 976 031

                     464 676 594

                     Přebytek/schodek z roku 2016

                     – 37 593 510

                     – 3 496 288

                     – 41 089 798

                     Částky, které je třeba zohlednit v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41)

                     1 172 601

                     198 255

                     1 370 856

                     Výše poplatků za předchozí období placení poplatku, které nebylo možné vybrat

                     0

                     0

                     0

                     Platby úroků přijaté v souladu s článkem 14 uvedeného nařízení

                     – 8 696

                     – 15 065

                     – 23 761

                     Částky přijaté nebo navrácené v souladu s čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení

                     1 181 297

                     213 320

                     1 394 617

                     CELKEM

                     391 279 654

                     33 677 998

                     424 957 652


title: 2008/486/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 23. června 2008 o jmenování poloviny členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin

text:
               26.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 165/8

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 23. června 2008
   o jmenování poloviny členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin
   (2008/486/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (1), a zejména na čl. 25 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na seznam kandidátů předložený Radě Komisí Evropských společenství,
   s ohledem na názory vyjádřené Evropským parlamentem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Je nezbytně nutné zajistit nezávislost, vysokou vědeckou úroveň, transparentnost a efektivnost Evropského úřadu pro bezpečnost potravin. Nepostradatelná je rovněž spolupráce s členskými státy.

               (2)

               Funkční období poloviny členů správní rady uplyne dne 30. června 2008.

               (3)

               Kandidatury byly přezkoumány s cílem jmenovat sedm členů správní rady na základě dokumentace předložené Komisí a s ohledem na názory vyjádřené Evropským parlamentem. Účelem bylo zajistit nejvyšší úroveň schopností, široký okruh relevantních odborných znalostí, například v oblasti řízení a veřejné správy, jakož i co největší územní zastoupení v rámci Unie.

               (4)

               Tři z uvedených členů by měli mít zkušenosti z organizací zastupujících spotřebitele a jiné zájmy v potravinovém řetězci,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Níže uvedené osoby jsou jmenovány členy správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin na dobu od 1. července 2008 do 30. června 2012:

               —

               Davies, Sue (2)

               —

               Facelli, Piergiuseppe

               —

               Horst, Matthias (2)

               —

               Pogačnik, Milan

               —

               Ruprich, Jiří

               —

               Turunen, Sinikka (2)

               —

               Url, Bernhard.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 23. června 2008.

            Za Radu

            předseda

         I. JARC

      (1)  Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 202/2008 (Úř. věst. L 60, 5.3.2008, s. 17).

      (2)  Člen mající zkušenosti z organizací zastupujících spotřebitele a jiné zájmy v potravinovém řetězci.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 13. prosince 1999 o úplném používání schengenského acquis v Řecku

text:
Důležité právní upozornění

|

31999D0848

Úřední věstník L 327 , 21/12/1999 S. 0058 - 0058

		Rozhodnutí Radyze dne 13. prosince 1999o úplném používání schengenského acquis v Řecku(1999/848/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na čl. 2 odst. 2 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie,s ohledem na rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zřizuje Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu,s ohledem na rozhodnutí přijaté Výborem stálých zástupců dne 30. června 1999 o zřízení výboru ad hoc pro Řecko,s ohledem na rozhodnutí Schengenského výkonného výboru ze dne 7. října 1997 (SCH/Com-ex(97)29 rev. 2) a ze dne 16. prosince 1998 (SCH/Com-ex(98)49 rev. 3),(1) vzhledem k tomu, že při návštěvách bylo zjištěno, že požadavky na pracovní síly, hmotné prostředky, odborné vzdělání orgánů pro kontrolu a ostrahu hranic a spolupráce mezi dotčenými útvary jsou splněny;(2) vzhledem k tomu, že ke dni 1. ledna 2000 byly splněny podmínky pro zrušení kontrol osob na vnitřních hranicích s Řeckem,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Kontroly osob na vnitřních hranicích mezi Řeckem a členskými státy úplně používajícími schengenské acquis budou zrušeny během doby od 1. ledna 2000 do 26. března 2000.Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2000 na vnitřní námořní dopravu v přístavech.Pokud jde o hraniční kontroly pro vnitřní lety do Řecka a z Řecka, doby jejich zrušení budou dohodnuty mezi Řeckem a každým jiným dotyčným členským státem k 1. lednu 2000 na těch letištích, kde je to technicky možné. Kontroly budou v každém případě zrušeny nejpozději 26. března 2000. Dotyčné členské státy před 1. dubnem 2000 vyrozumí Radu a Komisi o opatřeních, která přijaly k provedení tohoto rozhodnutí.Článek 2Pracovní skupina pro hodnocení Schengenu přezkoumá během roku 2000 úplné používání schengenského acquis v Řecku a zjistí, která opatření jsou případně nezbytná.Článek 31. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.2. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 13. prosince 1999.Za RadupředsedkyněS. Hassi--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Výkonného Výboru ze dne 27. června 1996 o zásadách udělování schengenských víz podle čl. 30 odst. 1 písm. a) prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě (SCH/Com-ex (96) 13 rev. 1)

text:
Důležité právní upozornění

|

41996D0013

Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0180 - 0181

		Rozhodnutí Výkonného Výboruze dne 27. června 1996o zásadách udělování schengenských víz podle čl. 30 odst. 1 písm. a) prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě(SCH/Com-ex (96) 13 rev. 1)VÝKONNÝ VÝBOR,s ohledem na článek 132 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě,s ohledem na články 9, 17 a 30 uvedené úmluvy,vzhledem k tomu, že je v zájmu všech států Schengenu vymezit práva a povinnosti zastupujících a zastupovaných zemí, neboť všechny státy Schengenu mají zastupitelské úřady, na kterých zastupují jiné státy, a místa, kde jsou samy zastupovány;vzhledem k tomu, že hlavní zásadou, na níž je založena spolupráce mezi státy Schengenu, je naprostá důvěra ke způsobu uplatňování schengenského systému zastupování,ROZHODL TAKTO:Udělování schengenských víz ve třetích zemích, kde nemají zastoupení všechny státy Schengenu, se v souvislosti s čl. 30 odst. 1 písm. a) prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě řídí těmito zásadami:a) Zastupování ve věci udělování víz se týká jednotných letištních průjezdních víz, průjezdních víz a krátkodobých víz udělovaných v rámci Schengenské úmluvy a v souladu se Společnou konzulární instrukcí.Zastupující stát je povinen uplatňovat ustanovení Společné konzulární instrukce stejně pečlivě a rychle jako při udělování vlastních víz stejného druhu a se stejnou dobou platnosti.b) Nestanoví-li dvoustranná dohoda výslovně jinak, nevztahuje se zastupování na víza udělená osobám za účelem výkonu výdělečné činnosti nebo činnosti vyžadující předchozí souhlas státu, v němž má být vykonávána. Žadatelé o tento druh víz se musí obrátit na akreditovaný konzulární úřad státu, ve kterém má být daná činnost vykonávána.c) Státy Schengenu nemají povinnost být zastoupeny pro udělování víz ve všech třetích zemích. Mohou rozhodnout, že žádosti o udělení víza podané v určitých třetích zemích nebo žádosti o udělení určitého druhu víza se musí podávat konzulárnímu úřadu nebo diplomatické misi státu, který je hlavním cílem cesty žadatele.d) Zhodnocení rizika nedovoleného přistěhovalectví při podání žádosti o udělení víza zcela přísluší diplomatické misi nebo konzulárnímu úřadu, který žádost vyřizuje.e) Zastoupené státy přijímají odpovědnost za vyřízení žádostí o azyl podaných držiteli víza uděleného zastupujícími státy jménem státu zastoupeného, na kterém je uvedeno, že bylo uděleno v zastoupení (v souladu s přílohou 13 Společné konzulární instrukce) [1].f) Ve výjimečných případech mohou dvoustranné dohody stanovit, že zastupující stát předloží žádosti o udělení víza podané určitými kategoriemi cizinců orgánům zastoupeného státu, který je hlavním cílem cesty, nebo je zašle diplomatické misi tohoto státu. Tyto kategorie musí být vymezeny písemně, případně pro každou diplomatickou misi nebo konzulární úřad. Má se za to, že vízum bylo uděleno s povolením zastoupeného státu, jak stanoví čl. 30 odst. 1 písm. a) Schengenské úmluvy.g) Dvoustranné dohody se mohou průběžně měnit na základě vnitrostátního hodnocení žádostí o azyl, které v určitém období podají držitelé víz udělených v zastoupení, a na základě dalších důležitých údajů týkajících se udělování víz.Na základě získaných výsledků lze rozhodnout, že je možné v případě určitých diplomatických misí nebo konzulárních úřadů (a případně pro některé státní příslušnosti) od zastupování upustit.h) Zastupování se vztahuje pouze na udělování víz. Pokud nelze vízum udělit, neboť cizinecnení schopen poskytnout dostatečné důkazy, že splňuje podmínky, musí být informován o možnosti podat svou žádost konzulárnímu úřadu nebo diplomatické misi státu, který je hlavním cílem jeho cesty.i) Systém zastupování může být dále zlepšen rozšířením konzultační sítě díky vývoji programového vybavení, které umožní konzulárním úřadům a diplomatickým misím zastupujícího státu snadno konzultovat ústřední orgány zastupovaného státu.j) Přílohou tohoto dokumentu je tabulka zastupování při udělování schengenských víz ve třetích zemích, kde nemají všechny státy Schengenu své zastoupení. Ústřední skupina vezme na vědomí změny provedené v této tabulce vzájemnou dohodou mezi dotčenými státy Schengenu [2].V Haagu dne 27. června 1996.předsedaM. Patijn[1] Příloha 13 Společné konzulární instrukce se odpovídajícím způsobem upraví. Viz SCH/Com-ex (99) 13.[2] Viz dokument SCH/Com-ex (99) 13, příloha 4.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1587 ze dne 28. dubna 2016 o uzavření účtů společného podniku ECSEL (původně společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS) na rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/402

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1587
   ze dne 28. dubna 2016
   o uzavření účtů společného podniku ECSEL (původně společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS) na rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku společného podniku ECSEL (původně společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS) za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky společného podniku ECSEL za období od 27. června do 31. prosince 2014, spolu s odpovědí společného podniku (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria společnému podniku za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05587/2016 – C8-0059/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 209 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 72/2008 ze dne 20. prosince 2007 založení společného podniku ENIAC (4),

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 74/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení společného podniku ARTEMIS pro provádění společné technologické iniciativy pro vestavěné počítačové systémy (5),

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 561/2014 ze dne 6. května 2014 o založení společného podniku ECSEL (6), a zejména na čl. 1 odst. 2 a článek 12 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 110/2014 ze dne 30. září 2013 o vzorovém finančním nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru uvedené v článku 209 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (8),

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0119/2016),

               1.

               schvaluje uzavření účtů společného podniku ECSEL (dříve společného podniku ENIAC a společného podniku ARTEMIS) na rozpočtový rok 2014;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli společného podniku ECSEL (původně společný podnik ENIAC a společný podnik ARTEMIS), Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 422, 17.12.2015, s. 80.

      (2)  Úř. věst. C 422, 17.12.2015, s. 81.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 30, 4.2.2008, s. 21.

      (5)  Úř. věst. L 30, 4.2.2008, s. 52.

      (6)  Úř. věst. L 169, 7.6.2014, s. 152.

      (7)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (8)  Úř. věst. L 38, 7.2.2014, s. 2.


title: 2014/244/SZBP: Rozhodnutí politického a bezpečnostního výboru Atalanta/2/2014 ze dne 29. dubna 2014 o přijetí příspěvku třetího státu na vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) a kterým se mění rozhodnutí ATALANTA/3/2009

text:
               3.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 132/63

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU ATALANTA/2/2014
   ze dne 29. dubna 2014
   o přijetí příspěvku třetího státu na vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) a kterým se mění rozhodnutí ATALANTA/3/2009

      (2014/244/SZBP)

   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2008/851/SZBP ze dne 10. listopadu 2008 o vojenské operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (1), a zejména na článek 10 uvedené společné akce,
   s ohledem na rozhodnutí politického a bezpečnostního výboru ATALANTA/3/2009 ze dne 21. dubna 2009 o zřízení Výboru přispěvatelů na vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) (2009/369/SZBP) (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 10 odst. 2 společné akce 2008/851/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijetí odpovídajících rozhodnutí o přijetí navrhovaných příspěvků třetích států.

               (2)

               V návaznosti na doporučení velitele operace EU ze dne 11. března 2014 a doporučení Vojenského výboru Evropské unie ze dne 25. března 2014 ohledně příspěvku Nového Zélandu by příspěvek Nového Zélandu měl být přijat.

               (3)

               Rozhodnutí politického a bezpečnostního výboru ATALANTA/3/2009 by proto mělo být změněno za účelem zrušení přílohy obsahující seznam třetích států, jejichž příspěvky byly přijaty.

               (4)

               V souladu s článkem 5 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Příspěvek Nového Zélandu na vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) se přijímá a považuje se za významný.
   2.   Nový Zéland se osvobozuje od finančních příspěvků do rozpočtu operace Atalanta.
   Článek 2
   Rozhodnutí politického a bezpečnostního výboru ATALANTA/3/2009 se mění takto:

               1)

               v čl. 2 odst. 1 druhé odrážce se zrušuje výraz „jak jsou uvedeny v příloze“;

               2)

               příloha se zrušuje.

         Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 29. dubna 2014.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 301, 12.11.2008, s. 33.

      (2)  Úř. věst. L 112, 6.5.2009, s. 9.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 532/09/KOL ze dne 16. prosince 2009 , kterým se po sedmdesáté šesté mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory vložením nové kapitoly o kritériích pro analýzu slučitelnosti státních podpor na zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků podléhajících individuální oznamovací povinnosti

text:
               15.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 332/14

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 532/09/KOL
   ze dne 16. prosince 2009,
   kterým se po sedmdesáté šesté mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory vložením nové kapitoly o kritériích pro analýzu slučitelnosti státních podpor na zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků podléhajících individuální oznamovací povinnosti
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (1),
   S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2), a zejména na články 61 až 63 a protokol 26 této dohody,
   S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (3), a zejména na článek 24 a čl. 5 odst. 2 písm. b) této dohody,
   S ODKAZEM na procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory přijatá Kontrolním úřadem dne 19. ledna 1994 (4),
   vzhledem k těmto důvodům:
   Podle článku 24 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru uplatňuje Kontrolní úřad ustanovení Dohody o EHP týkající se státní podpory.
   Podle čl. 5 odst. 2 písm. b) Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru vydá Kontrolní úřad oznámení nebo pokyny k záležitostem, kterými se Dohoda o EHP zabývá, pokud to tato dohoda nebo Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru výslovně stanoví nebo pokud to Kontrolní úřad považuje za nezbytné.
   Evropská komise zveřejnila dne 11. srpna 2009 sdělení o kritériích pro analýzu slučitelnosti státních podpor na zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků podléhajících individuální oznamovací povinnosti (5).
   Toto sdělení se týká i Evropského hospodářského prostoru.
   V celém Evropském hospodářském prostoru je třeba zajistit jednotné uplatňování pravidel EHP pro státní podporu.
   Podle bodu II v položce „VŠEOBECNÉ“ na konci přílohy XV Dohody o EHP má Kontrolní úřad přijmout po konzultaci s Komisí právní akty odpovídající právním aktům přijatým Evropskou komisí.
   Kontrolní úřad konzultoval záležitost s Evropskou komisí dopisem ze dne 27. listopadu 2009 (věc č. 538332) a se státy ESVO dopisem ze dne 16. října 2009 (věc č. 5333819, 533835 a 533836),
   PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pokyny ke státní podpoře budou pozměněny vložením nové kapitoly o kritériích pro analýzu slučitelnosti státních podpor na zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků podléhajících individuální oznamovací povinnosti. Nová kapitola je uvedena v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Pouze anglické znění je závazné.

      V Bruselu dne 16. prosince 2009.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Per SANDERUD

            předseda

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            člen sboru

      (1)  Dále jen „Kontrolní úřad“.

      (2)  Dále jen „Dohoda o EHP“.

      (3)  Dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“.

      (4)  Pravidla pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, která byla přijata a vydána Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994, zveřejněná v Úředním věstníku Evropské Unie (dále jen Úř. věst.) L 231, 3.9.1994, s. 1. a dodatku EHP č. 32 ze dne 3.9.1994, s. 1 (dále jen „pokyny pro státní podporu“). Aktualizované znění Pokynů pro státní podporu je k dispozici na internetové stránce Kontrolního úřadu: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (5)  Úř. věst. C 188, 11.8.2009, s. 6.

      PŘÍLOHA

         KRITÉRIA PRO ANALÝZU SLUČITELNOSTI STÁTNÍCH PODPOR NA ZAMĚSTNÁVÁNÍ ZNEVÝHODNĚNÝCH A ZDRAVOTNĚ POSTIŽENÝCH PRACOVNÍKŮ PODLÉHAJÍCÍCH INDIVIDUÁLNÍ OZNAMOVACÍ POVINNOSTI
          (1)

      1.   Úvod

                  1.

                  Podpora zaměstnanosti a sociální politiky patří k cílům států ESVO a k cílům stanoveným v Dohodě o EHP (2). V některých oblastech států ESVO zůstává problémem nezaměstnanost, především pak strukturální nezaměstnanost, jež se dotýká určitých kategorií pracovníků. Státní podpora v podobě subvencování mzdových nákladů, kdy se mzdovými náklady rozumí celková částka, kterou má příjemce podpory skutečně zaplatit v souvislosti s daným pracovním místem a která zahrnuje: a) hrubou mzdu před zdaněním, b) povinné příspěvky, například poplatky na sociální zabezpečení, a c) náklady na péči o nezaopatřené děti a rodiče („mzdové náklady“), může podnikům poskytnout dodatečné pobídky ke zvýšení úrovně zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků. Cílem takové podpory je tedy podporovat nábor z řad cílových kategorií pracovníků.

                  2.

                  Tato kapitola stanoví pokyny, pokud jde o kritéria, která bude Kontrolní úřad ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“) uplatňovat pro posuzování státní podpory ve formě subvencování mzdových nákladů podléhající individuální oznamovací povinnosti podle čl. 6 odst. 1 písm. h) a i) předpisu uvedeného v bodě 1j Přílohy XV Dohody o EHP (nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách))
                      (3) ve znění Protokolu 1 k této dohodě (4) (dále jen „obecné nařízení o blokových výjimkách“). Tyto pokyny mají zajistit transparentnost rozhodování Kontrolního úřadu a zajistit předvídatelnost a právní jistotu.

                  3.

                  Tyto pokyny se vztahují na státní podpory v podobě subvencování mzdových nákladů znevýhodněných, vážně znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků ve smyslu čl. 2 odst. 18, 19 a 20 obecného nařízení o blokových výjimkách. Tyto pokyny se vztahují na každé jednotlivé opatření, bez ohledu na to, zda je podpora poskytnuta ad hoc nebo na základě režimu, je-li jeho ekvivalent podpory vyšší než 5 milionů EUR na podnik ročně při zaměstnávání znevýhodněných a vážně znevýhodněných pracovníků (dále jen „znevýhodnění pracovníci“) a 10 milionů EUR na podnik ročně při zaměstnávání zdravotně postižených pracovníků (5).

                  4.

                  Kritéria uvedená v těchto pokynech nebudou používána mechanicky. Úroveň posouzení ze strany Kontrolního úřadu a druh informací, které může vyžadovat, budou přiměřené riziku narušení hospodářské soutěže. Rozsah analýzy bude záviset na povaze daného případu.

            2.   Pozitivní účinky podpory

      2.1   Existence cíle společného zájmu

                  5.

                  Určité kategorie pracovníků mají při hledání zaměstnání zvláštní potíže, jelikož je zaměstnavatelé považují za méně produktivní, nebo mají vůči nim předsudky. Tato nižší produktivita, ať už je skutečná nebo je jako taková vnímána, může být zapříčiněna buď nedostatečnými pracovními zkušenostmi (například mladí pracovníci nebo dlouhodobě nezaměstnané osoby), nebo trvalým tělesným postižením. Z důvodu této zdánlivé či skutečné nižší produktivity budou tito pracovníci pravděpodobně vyloučeni z trhu práce, nebude-li zaměstnavatelům poskytnuta náhrada za jejich zaměstnávání.

                  6.

                  Je společensky žádoucí, aby na trh práce byly začleněny všechny kategorie pracovníků. To znamená, že část domácího důchodu může být přerozdělena ve prospěch kategorie pracovníků, kterých se opatření týkají. Státní podpora může znevýhodněným a zdravotně postiženým pracovníkům pomoci vstoupit na trh práce nebo na něm setrvat tím, že hradí dodatečné náklady vyplývající z jejich zdánlivé nebo skutečné nižší produktivity.

                  7.

                  Státy ESVO by měly prokázat, že podpora sleduje splnění cíle společného zájmu. Ve své analýze posoudí Kontrolní úřad mimo jiné tyto prvky:

                              a)

                              počet a kategorie pracovníků, jichž se opatření týká;

                              b)

                              míry zaměstnanosti kategorií pracovníků, jichž se opatření týká, na vnitrostátní a/nebo regionální úrovni a v dotčeném podniku nebo podnicích;

                              c)

                              míry nezaměstnanosti u kategorií pracovníků, jichž se opatření týká, na vnitrostátní a/nebo regionální úrovni;

                              d)

                              obzvláště marginalizované podskupiny v kategoriích zdravotně postižených a znevýhodněných pracovníků.

            2.2   Státní podpora jako vhodný nástroj politiky

                  8.

                  Státní podpora v podobě subvencování mzdových nákladů není jediným nástrojem politiky, který mají státy ESVO k dispozici na podporu zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků. Státy ESVO mohou rovněž použít obecná opatření, jako je snížení zdanění práce a sociálních nákladů, podpora investic do vzdělávání a odborné přípravy, opatření týkající se poskytování poradenských a konzultačních služeb, pomoci a vzdělávání pro nezaměstnané osoby a zlepšení pracovního práva.

                  9.

                  Pokud stát ESVO zvážil ostatní politické možnosti a byly zjištěny výhody plynoucí z použití selektivního nástroje, jakým je státní podpora, pro určitý podnik, považují se dotčená opatření za vhodný nástroj. Kontrolní úřad vezme v úvahu zejména posouzení dopadů navrhovaného opatření, které případně stát ESVO provedl.

            2.3   Motivační účinek a nezbytnost podpory

                  10.

                  Státní podpora na zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků musí vést ke změně chování příjemce podpory tak, aby podpora vedla k čistému přírůstku počtu znevýhodněných nebo zdravotně postižených pracovníků zaměstnaných v dotyčném podniku. Nově přijatí znevýhodnění nebo zdravotně postižení pracovníci by měli obsadit pouze nově vytvořená pracovní místa nebo pracovní místa, která byla uprázdněna z důvodu dobrovolného odchodu, tělesného postižení, odchodu do důchodu z důvodu věku, dobrovolného zkrácení pracovní doby nebo oprávněného propuštění pro porušení pracovních povinností. Znevýhodněnými nebo zdravotně postiženými pracovníky, na něž jsou poskytovány subvence, nesmí být obsazena pracovní místa vyplývající ze snižování počtu pracovníků. Státní podporu nelze tudíž použít k nahrazení pracovníků, na které se už dotace neposkytují a kteří byli v důsledku toho propuštěni.

                  11.

                  Státy ESVO by měly Kontrolnímu úřadu prokázat existenci motivačního účinku a nezbytnost podpory. Předně musí příjemce podat dotčenému státu ESVO žádost o podporu před tím, než došlo k zaměstnání kategorií pracovníků, kterých se opatření týká. Stát ESVO musí dále prokázat, že podpora je vyplácena pro znevýhodněného nebo zdravotně postiženého pracovníka zaměstnaného v podniku, který by bez podpory takového zaměstnance nepřijal.

                  12.

                  Ve své analýze posoudí Kontrolní úřad mimo jiné tyto prvky:

                              a)

                              interní dokumenty příjemce podpory o nákladech na zaměstnávání v souvislosti s kategoriemi pracovníků, jichž se opatření týká, a to pro dva scénáře: s podporou a bez podpory;

                              b)

                              stávající nebo předchozí subvencování mzdových nákladů v dotyčném podniku: kategorie a počet pracovníků, na něž se vztahují subvence;

                              c)

                              roční fluktuace kategorií pracovníků, jichž se opatření týká.

            2.4   Přiměřenost podpory

                  13.

                  Stát ESVO by měl prokázat, že podpora je nezbytná a její výše je omezena na minimum potřebné k dosažení cíle podpory.
                  Státy ESVO by měly předložit důkazy, že výše podpory nepřesáhne čisté dodatečné náklady na zaměstnávání kategorií pracovníků, kterých se opatření týká, ve srovnání s náklady na zaměstnávání pracovníků, kteří nejsou znevýhodnění nebo zdravotně postižení (6).
                  Intenzita podpory však nesmí přesáhnout intenzitu stanovenou v článcích 40 (7) a 41 (8) obecného nařízení o blokových výjimkách. Způsobilé náklady, na něž se vztahuje intenzita podpory, musí být vypočítány podle článků 40 (9) a 41 (10) obecného nařízení o blokových výjimkách.

            3.   Negativní účinky podpory

                  14.

                  Je-li podpora přiměřená s ohledem na dosažení cíle podpory, negativní účinky podpory budou pravděpodobně omezené a analýza negativních účinků nemusí být nutná. V určitých případech však i tehdy, je-li podpora nezbytná a přiměřená tomu, aby určitý podnik zvýšil úroveň čisté zaměstnanosti kategorie pracovníků, jichž se opatření týká, může podpora vést ke změně chování příjemce, která významně narušuje hospodářskou soutěž. V těchto případech Kontrolní úřad provede analýzu narušení hospodářské soutěže. Rozsah narušení hospodářské soutěže způsobeného podporou se může lišit v závislosti na podobě podpory a charakteristice dotčených trhů (11).

                  15.

                  Podoba podpory, která může ovlivnit pravděpodobnost a rozsah narušení:

                              a)

                              selektivita;

                              b)

                              velikost podpory;

                              c)

                              opakování a doba trvání podpory;

                              d)

                              účinek podpory na náklady podniku.

                  16.

                  Například režim podpory mající za cíl motivovat podniky ve státě ESVO jako celek k tomu, aby zaměstnaly více znevýhodněných nebo zdravotně postižených pracovníků, bude mít pravděpodobně jiný účinek na trh než vysoká částka podpory poskytnuté ad hoc jednomu podniku, aby mohl zaměstnat více pracovníků určité kategorie. Posledně uvedený případ pravděpodobně naruší hospodářskou soutěž významněji, jelikož se sníží schopnost konkurentů příjemce podpory soutěžit. Narušení bude ještě větší, pokud náklady práce v podniku příjemce představují vysoký podíl na celkových nákladech.

                  17.

                  Při posuzování charakteristik trhu, které mohou poskytnout mnohem přesnější představu o pravděpodobném dopadu podpory, Kontrolní úřad uváží mimo jiné:

                              a)

                              strukturu trhu;

                              b)

                              charakteristiky daného sektoru nebo výrobního odvětví;

                              c)

                              situaci na vnitrostátním/regionálním trhu práce.

                  18.

                  Struktura trhu bude posouzena pomocí koncentrace trhu, velikosti podniků (12), významu diferenciace výrobků (13) a překážek vstupu na trh a jeho opuštění. Podíly na trhu a míry koncentrace budou vypočteny, jakmile je stanoven relevantní trh. Obecně čím méně podniků existuje, tím vyšší je jejich podíl na trhu a tím menší hospodářskou soutěž lze zaznamenat (14). Je-li dotčený trh koncentrovaný s vysokými překážkami vstupu (15) a je-li příjemce podpory důležitým účastníkem na tomto trhu, pak je pravděpodobnější, že konkurenti budou muset v reakci na podporu změnit své chování, například odložit nebo upustit od zavedení nového výrobku nebo technologie či trh úplně opustit.

                  19.

                  Kontrolní úřad bude zkoumat rovněž charakteristiky daného odvětví, například nadměrnou (nevyužitou) kapacitu, zda-li trhy výrobních odvětví rostou (16), jsou rozvinuté nebo upadají. Například existence nadměrné (nevyužité) kapacity nebo vyspělých trhů ve výrobním odvětví může zvýšit riziko, že podpora povede k nevýkonnosti a k přesunu výroby mezi podniky, které nemají pracovníky, na něž jsou poskytovány subvence.

                  20.

                  Nakonec se dané opatření posoudí s ohledem na situaci na trhu práce, tj. míru nezaměstnanosti a zaměstnanosti, výši mezd a pracovní právo.

                  21.

                  Subvencování mzdových nákladů může vést k narušení hospodářské soutěže uvedenému dále v bodech 22 až 27.

         Efekt nahrazování a přesunu

                  22.

                  Efekt nahrazování se týká situace, kdy jsou pracovní místa poskytnutá určité kategorii pracovníků jednoduše nahrazena pracovními místy pro jiné kategorie. Subvencování mzdových nákladů, které se zaměřuje na určitou specifickou podskupinu pracovníků, rozděluje pracovní síly na pracovníky se subvencemi a pracovníky bez subvencí a může podniky přimět k tomu, aby nahrazovaly pracovníky bez subvencí pracovníky, na něž jsou poskytovány subvence. K tomu dochází proto, že se změní relativní mzdové náklady u pracovníků se subvencemi a pracovníků bez subvencí (17).

                  23.

                  Jelikož podniky zaměstnávající pracovníky, na něž jsou poskytovány subvence, soutěží na stejných trzích se zbožím a službami jako podniky, které nemají pracovníky, na něž jsou poskytovány subvence, může subvencování mzdových nákladů přispět ke snížení počtu pracovních míst jinde v hospodářství. Taková situace nastává, jestliže podnik s pracovníky, na něž jsou poskytovány subvence, zvýší výrobu, ale přesune výrobu mezi podniky, které nemají pracovníky se subvencemi, a v důsledku toho podpora vytěsňuje zaměstnávání bez subvencí.

         Vstup na trh a jeho opuštění

                  24.

                  Náklady na zaměstnávání jsou součástí běžných provozních nákladů každého podniku. Je proto obzvlášť důležité, aby podpory měly pozitivní dopad na zaměstnanost a aby podnikům neumožňovaly pouze snižovat náklady, které by jinak musely vynaložit. Například subvencování mzdových nákladů, které sníží běžné výrobní náklady, jako jsou náklady na zaměstnávání, by zatraktivnilo vstup na trh a umožnilo podniku s jinak špatnými obchodními vyhlídkami vstoupit na trh nebo na něj zavést nové výrobky, a to k újmě výkonnějších konkurentů.

                  25.

                  Dostupnost státní podpory ovlivní rovněž rozhodnutí podniku opustit trh, na kterém již působí. Subvencování mzdových nákladů by mohlo snížit výši ztrát a podniku umožnit, aby setrval na trhu déle, což může znamenat, že místo toho jsou nuceny trh opustit jiné, výkonnější podniky, které nedostávají podporu.

         Investiční pobídky

                  26.

                  Na trzích, na nichž je poskytováno subvencování mzdových nákladů, jsou podniky odrazeny od soutěže a mohou omezit své investice a snahy o zvýšení účinnosti a inovací. Příjemce podpory může zpozdit zavádění nových technologií méně náročných na práci, a to kvůli změně relativních nákladů u výrobních postupů, které jsou náročné na práci a technologie. Výrobci produkující konkurenční nebo komplementární výrobky mohou také snížit nebo odložit své investice. V důsledku toho se sníží celková úroveň investic v dotyčném výrobním odvětví.

         Dopad na obchodní toky

                  27.

                  Subvencování mzdových nákladů v určitém regionu může vést k tomu, že určitá území mají příznivější výrobní podmínky. To může vést k přesunu obchodních toků ve prospěch regionů, v nichž je takováto podpora poskytována.

            4.   Ověření vyváženosti a rozhodnutí

                  28.

                  Posledním krokem analýzy je vyhodnocení, nakolik pozitivní účinky podpory převažují nad jejími negativními účinky. Toto vyhodnocení se provádí pro každé jednotlivé opatření. Za účelem vyvážení pozitivních a negativních účinků je Kontrolní úřad posoudí a provede celkové vyhodnocení jejich dopadů na výrobce a spotřebitele na každém dotčeném trhu. Nejsou-li kvantitativní údaje snadno dostupné, Kontrolní úřad použije pro účely posouzení kvalitativní informace.

                  29.

                  Je pravděpodobné, že Kontrolní úřad zaujme příznivější stanovisko, a tudíž akceptuje vyšší míru narušení hospodářské soutěže, je-li podpora nezbytná a dobře zaměřená, pokud jde o dosažení cíle podpory, a je omezena na čisté dodatečné náklady na vyrovnání nižší produktivity kategorií pracovníků, kterých se opatření týká.

         (1)  Tato kapitola odpovídá Sdělení Komise Evropských společenství – Kritéria pro analýzu slučitelnosti státních podpor na zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků podléhajících individuální oznamovací povinnosti (Úř. věst. C 188, 11.8.2009, s. 6).

         (2)  Článek 66 a následující Dohody o EHP a článek 5 Protokolu 31 o sociální politice Dohody o EHP.

         (3)  Úř. věst. L 214, 9.8.2008, s. 3.

         (4)  Rozhodnutí Smíšeného výboru č. 120/2008 ze dne 7. listopadu 2008 (Úř. věst. L 339, 18.12.2008, s. 111. a dodatek EHP č. 79, 18.12.2008, s. 20), které vstoupilo v platnost dnem 8. listopadu 2008.

         (5)  Vzhledem ke své specifické povaze budou jednotlivá opatření vztahující se na náhradu dodatečných nákladů na zaměstnávání zdravotně postižených pracovníků a dodatečných nákladů, které vzniknou podnikům se sociálním programem, u nichž ekvivalent podpory přesáhne 10 milionů EUR na podnik ročně, posouzena na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP. V případě podpor poskytovaných ad hoc na zaměstnávání znevýhodněných a zdravotně postižených pracovníků, které nepřesahují 5 milionů EUR, a podpor poskytovaných ad hoc velkým podnikům na zaměstnávání zdravotně postižených pracovníků, které nepřesahují 10 milionů EUR, použije Kontrolní úřad obdobným způsobem, ale obecněji, zásady uvedené níže.

         (6)  Čisté dodatečné náklady zohledňují náklady odpovídající zaměstnání cílových kategorií znevýhodněných nebo zdravotně postižených pracovníků (např. kvůli nižší produktivitě) a výhody, které příjemce podpory z tohoto zaměstnávání získá (např. kvůli zlepšení obrazu společnosti).

         (7)  Intenzita podpory pro znevýhodněné pracovníky nepřesáhne 50 % způsobilých nákladů.

         (8)  Intenzita podpory pro postižené pracovníky nepřesáhne 75 % způsobilých nákladů.

         (9)  U zaměstnávání znevýhodněných pracovníků budou způsobilými náklady mzdové náklady za dobu nejvýše 12 měsíců po náboru. Pokud je však příslušný pracovník vážně znevýhodněným pracovníkem, způsobilé náklady jsou mzdové náklady za období nepřesahující 24 měsíců po náboru.

         (10)  U zaměstnávání zdravotně postižených pracovníků jsou způsobilými náklady mzdové náklady za jakoukoliv danou dobu, během níž je zdravotně postižený pracovník zaměstnáván.

         (11)  Podporou může být ovlivněna řada trhů, jelikož dopad podpory nemusí být omezen na trhy, na nichž příjemce podpory působí, nýbrž se může rozšířit i na jiné trhy, například na trhy vstupů.

         (12)  Velikost podniku lze vyjádřit s ohledem na podíly na trhu a rovněž obrat a/nebo zaměstnanost.

         (13)  Čím nižší je stupeň diferenciace výrobků, tím větší je účinek podpory na zisky konkurentů.

         (14)  Je však důležité zmínit, že některé trhy jsou konkurenční navzdory skutečnosti, že na nich působí pouze několik málo podniků.

         (15)  Je však nutno uvést, že někdy poskytnutí podpory pomůže překonat překážky vstupu a umožní, aby na trh vstoupily nové podniky.

         (16)  Existence rostoucích trhů obvykle povede k méně zřetelnému účinku podpory na konkurenty.

         (17)  Takovýto efekt nahrazování závisí na elasticitě poptávky po práci, a to jak u pracovníků se subvencemi, tak i u pracovníků, na něž subvence poskytovány nejsou.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/2131 ze dne 17. října 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé k přijetí priorit partnerství EU-Libanon včetně paktu

text:
               6.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 331/6

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/2131
   ze dne 17. října 2016
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé k přijetí priorit partnerství EU-Libanon včetně paktu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 17. června 2002 a vstoupila v platnost dne 1. dubna 2006.

               (2)

               Společné sdělení vysoké představitelky a Evropské komise ze dne 18. listopadu 2015 o přezkumu evropské politiky sousedství bylo přivítáno v závěrech Rady ze dne 14. prosince 2015, v nichž Rada mimo jiné potvrdila záměr zahájit v roce 2016 novou fázi spolupráce s partnery, která by mohla vést k nastavení nových priorit v rámci partnerství, zaměřených na dohodnuté priority a zájmy.

               (3)

               Sdílený cíl Unie a Libanonu vybudovat společný prostor míru, prosperity a stability vyžaduje vzájemnou spolupráci, a to zejména na základě společné odpovědnosti a diferenciace, s přihlédnutím ke klíčové úloze Libanonu v regionu.

               (4)

               Při řešení nejnaléhavějších úkolů Unie a Libanon i nadále sledují hlavní cíle svého dlouhodobého partnerství a usilují o stabilitu země a regionu, jakož i udržitelný hospodářský růst prostřednictvím silných státních institucí a revitalizaci libanonského hospodářství.

               (5)

               Postoj Unie v rámci Rady přidružení zřízené dohodou by tedy měl být založen na připojeném návrhu rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé k přijetí priorit partnerství EU-Libanon včetně paktu, je založen na návrhu rozhodnutí Rady přidružení EU-Libanon připojeném k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 17. října 2016.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 143, 30.5.2006, s. 2).

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU-LIBANON č. 1/2016
      ze dne …
      o prioritách partnerství EU-Libanon
      RADA PŘIDRUŽENÍ EU – LIBANON,
      s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 17. června 2002 a vstoupila v platnost dne 1. dubna 2006.

                  (2)

                  Článek 76 dohody zmocňuje Radu přidružení přijímat ve stanovených případech rozhodnutí pro účely dosažení cílů dohody a podávat vhodná doporučení.

                  (3)

                  Podle článku 86 dohody mají strany přijmout všechna obecná či zvláštní opatření pro splnění svých závazků vyplývajících z dohody a dbát na to, aby bylo cílů vytčených v dohodě dosaženo.

                  (4)

                  Druhý akční plán EU–Libanon, který byl schválen v roce 2013 s cílem podporovat spolupráci v oblastech určených v dohodě, skončil v roce 2015 a nebyl obnoven;

                  (5)

                  V přezkumu evropské politiky sousedství v roce 2016 byla navržena nová fáze spolupráce s partnery, která počítá s větším pocitem odpovědnosti na obou stranách.

                  (6)

                  EU a Libanon se dohodly na upevnění svého partnerství odsouhlasením souboru priorit pro období 2016-2020 se záměrem podpořit a posílit odolnost a stabilitu Libanonu, zatímco budou usilovat o řešení dopadu vleklého konfliktu v Sýrii.

                  (7)

                  Strany dohody se shodly na textu priorit partnerství EU-Libanon včetně paktu, které budou podporovat realizaci dohody, přičemž se zaměří na spolupráci v oblasti souboru společně identifikovaných sdílených zájmů, jimž se dá priorita,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Rada přidružení doporučuje, aby strany realizovaly priority partnerství EU-Libanon včetně paktu, uvedené v příloze tohoto rozhodnutí.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

         V … dne ….

               Za Radu přidružení EU–Libanon

               předseda nebo předsedkyně