title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/51 ze dne 18. ledna 2016 na podporu úmluvy o zákazu biologických a toxinových zbraní (BTWC) v rámci strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení

text:
               19.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 12/50

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2016/51
   ze dne 18. ledna 2016
   na podporu úmluvy o zákazu biologických a toxinových zbraní (BTWC) v rámci strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU“) (1), jejíž kapitola III obsahuje seznam opatření pro boj proti tomuto šíření.

               (2)

               Unie aktivně provádí strategii EU a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, zejména opatření související s posílením, prováděním a univerzální platností úmluvy o zákazu biologických a toxinových zbraní (dále jen „BTWC“).

               (3)

               Dne 27. února 2006 přijala Rada společnou akci 2006/184/SZBP na podporu BTWC v rámci strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení (2). Od přijetí společné akce 2006/184/SZBP se stranami BTWC stalo dalších sedm států. Společná akce 2006/184/SZBP pozbyla platnosti dne 26. srpna 2007.

               (4)

               V březnu 2006 přijala Rada akční plán pro biologické a toxinové zbraně, který doplňuje společnou akci 2006/184/SZBP na podporu BTWC (3). Uvedený akční plán stanovil, jak mají být účinně používány opatření k budování důvěry a mechanismus generálního tajemníka OSN pro vyšetřování údajného použití biologických zbraní.

               (5)

               Rada přijala dne 10. listopadu 2008 společnou akci 2008/858/SZBP na podporu BTWC v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení (4). Od přijetí společné akce 2008/858/SZBP se stranami BTWC staly další tři státy a několik států využilo pomoci poskytnuté odborníky Unie.

               (6)

               Na šesté hodnotící konferenci BTWC bylo rozhodnuto o zřízení útvaru na podporu provádění úmluvy působícího v rámci ženevského sídla Úřadu OSN pro otázky odzbrojení s mandátem na dobu pěti let (2007–2011), za účelem poskytování administrativní podpory pro zasedání, na nichž se šestá hodnotící konference usnesla, jakož i podpory pro důsledné provádění a univerzální platnost BTWC a výměnu opatření k budování důvěry.

               (7)

               Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/429/SZBP (5) o postoji Evropské unie k sedmé hodnotící konferenci států, které jsou stranami BTWC (dále jen „sedmá hodnotící konference“).

               (8)

               Na sedmé hodnotící konferenci bylo rozhodnuto o prodloužení mandátu útvaru na podporu provádění úmluvy o další pětileté období (2012–2016) a o rozšíření jeho úkolů, aby zahrnovaly provádění rozhodnutí o zřízení a správě databáze žádostí o pomoc a nabídek pomoci, jakož i a zprostředkovávání souvisejících výměn informací mezi státy, které jsou stranami úmluvy, a případnou podporu provádění rozhodnutí a doporučení sedmé hodnotící konference ze strany států, které jsou stranami úmluvy.

               (9)

               Dne 23. července 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/421/SZBP (6) na podporu BTWC v rámci strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení. Od přijetí rozhodnutí 2012/421/SZBP se stranami BTWC stalo dalších šest států a několik států využilo pomoci poskytnuté odborníky Unie.

               (10)

               Cíle rozhodnutí 2011/429/SZBP a rozhodnutí 2012/421/SZBP, zejména aspekty, o nichž bylo během sedmé hodnotící konference dosaženo konsensu, by měly být plněny,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Za účelem okamžitého a praktického provádění některých prvků strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení a na základě úspěšného provádění společných akcí 2006/184/SZBP a 2008/858/SZBP a rozhodnutí 2012/421/SZBP slouží toto rozhodnutí jako operační politický nástroj pro plnění cílů rozhodnutí 2011/429/SZBP, přičemž se zaměřuje zejména na aspekty, o nichž bylo během sedmé hodnotící konference dosaženo konsensu, jak je uvedeno v závěrečném dokumentu této konference.
   Toto rozhodnutí se řídí těmito zásadami:

               a)

               co nejlépe využít zkušeností získaných prostřednictvím společných akcí 2006/184/SZBP a 2008/858/SZBP a rozhodnutí 2012/421/SZBP;

               b)

               pokud jde o kvalitnější provádění a univerzální platnost BTWC, zohlednit zvláštní potřeby vyjádřené státy, které jsou stranami úmluvy, jakož i státy, které jimi nejsou;

               c)

               podporovat státní i regionální odpovědnost za projekty, aby byla zajištěna jejich dlouhodobá udržitelnost a aby bylo v rámci BTWC budováno partnerství mezi Unií a třetími stranami;

               d)

               soustředit se na činnosti, jež přinášejí konkrétní výsledky nebo přispívají k brzkému dosažení společného porozumění nezbytného pro hodnotící konferenci BTWC v roce 2016;

               e)

               zahrnout měřitelné ukazatele výsledků, které budou vymezeny před zahájením činností, a bude-li to možné, začlenit ukazatele dopadu informačních a vzdělávacích programů;

               f)

               podporovat předsedu zasedání států, které jsou stranami úmluvy, při přípravách osmé hodnotící konference a co nejlépe využívat mandát útvaru na podporu provádění úmluvy, jak byl dohodnut na šesté hodnotící konferenci a prodloužen a rozšířen na sedmé hodnotící konferenci.

         2.   Evropská unie podporuje tyto projekty, které odpovídají opatřením strategie EU a jejichž cílem je:

               —

               prosazovat všeobecné přistoupení k BTWC tím, že státy, které nejsou jejími stranami, budou motivovány k lepšímu porozumění výhodám vyplývajícím z připojení se k BTWC a z většího zapojení do zasedání BTWC a dalších činností;

               —

               podporovat interakci s nevládními zúčastněnými stranami ve vědecko-technických otázkách a v oblasti biologické bezpečnosti a ochrany;

               —

               rozvíjet vnitrostátní kapacity pro provádění BTWC, zejména v rozvojových zemích a pokud jde o oblasti, jako jsou články VII a X, zlepšením kvality a počtu prohlášení předkládaných v rámci systému opatření k budování důvěry za účelem posílení důvěry v dodržování BTWC;

               —

               podporovat program pro období mezi zasedáními a přípravy osmé hodnotící konference;

               —

               posílení mechanismu generálního tajemníka OSN pro vyšetřování údajného použití chemických, biologických a toxinových zbraní;

               —

               rozvoj nástrojů umožňujících zvyšování informovanosti, vzdělávání a zapojení.

         Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
   Článek 2
   1.   Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
   2.   Technickým prováděním činností uvedených v článku 1 je pověřen Úřad OSN pro otázky odzbrojení. Tento úkol vykonává pod vedením vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s Úřadem OSN pro otázky odzbrojení nezbytná ujednání.
   Článek 3
   1.   Finanční referenční částka pro provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 2 340 000 EUR.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s Úřadem OSN pro otázky odzbrojení dohodu o financování. V této dohodě se stanoví, že Úřad OSN pro otázky odzbrojení zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
   4.   Komise usiluje o uzavření dohody o financování uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření dohody o financování.
   Článek 4
   Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí vycházející z pravidelných zpráv vypracovávaných Úřadem OSN pro otázky odzbrojení. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení. Komise poskytuje informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
   Článek 5
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   2.   Toto rozhodnutí pozbývá platnosti třicet šest měsíců po dni uzavření dohody o financování uvedené v čl. 3 odst. 3, nebo šest měsíců po dni přijetí, nebude-li v této lhůtě uvedená finanční dohoda uzavřena.

      V Bruselu dne 18. ledna 2016.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Dokument Rady 15708/03. Dosud nezveřejněný v Úředním věstníku, ale dostupný na http://register.consilium.europa.eu

      (2)  Úř. věst. L 65, 7.3.2006, s. 51.

      (3)  Úř. věst. C 57, 9.3.2006, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 302, 13.11.2008, s. 29.

      (5)  Rozhodnutí Rady 2011/429/SZBP ze dne 18. července 2011 o postoji Evropské unie k sedmé hodnotící konferenci států, které jsou stranami Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) zbraní a toxinových zbraní a o jejich zničení (BTWC) (Úř. věst. L 188, 19.7.2011, s. 42).

      (6)  Rozhodnutí Rady 2012/421/SZBP ze dne 23. července 2012 na podporu úmluvy o zákazu biologických a toxinových zbraní (BTWC) v rámci strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení (Úř. věst. L 196, 24.7.2012, s. 61).

      PŘÍLOHA
      1.   PROJEKTY
      1.1.   Projekt 1: Podpora univerzální platnosti BTWC

      1.1.1.   Účel projektu

      Prosazovat všeobecné přistoupení k BTWC tím, že státy, které nejsou jejími stranami, budou motivovány k lepšímu porozumění výhodám vyplývajícím z připojení se k BTWC a z většího zapojení do zasedání a dalších činností BTWC. Tento projekt podpoří provádění rozhodnutí a doporučení sedmé hodnotící konference ohledně univerzální platnosti BTWC.
      1.1.2.   Očekávané výsledky projektu

                  a)

                  Zvýšení počtu stran BTWC ve všech zeměpisných regionech;

                  b)

                  lepší porozumění BTWC ze strany příslušných vnitrostátních orgánů, včetně členů parlamentů, nebo posílení kontaktů zaměřených na BTWC na subregionální úrovni s cílem prosazovat členství v rámci BTWC a provádění této úmluvy;

                  c)

                  zvýšení počtu států, které se zavázaly k přistoupení k BTWC a které přijímají opatření za tímto účelem;

                  d)

                  zvýšení počtu států, které nejsou stranami úmluvy, ale zapojují se do činností a zasedání BTWC;

                  e)

                  dobrovolné provádění BTWC budoucími stranami úmluvy již před jejich přistoupením k BTWC.

            1.1.3.   Popis projektu

      Na hodnotících konferencích BTWC bylo pravidelně konstatováno, že je velmi důležité zvýšit počet stran BTWC. Dosud však není stranou BTWC 24 států, a to zejména v Africe a Tichomoří. Tento projekt proto zahrnuje zvláštní programy zaměřené na tyto státy. Uvedené programy by byly prováděny v těsné spolupráci s dalšími příslušnými aktéry, včetně Organizace pro zákaz chemických zbraní (OPCW), výboru podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1540, středisek excelence v oblasti CBRN a organizací občanské společnosti (např. střediska VERTIC a Ústavu pro studium bezpečnosti), za účelem rozvoje pokračujících pracovních vztahů s příslušnými regionálními a subregionálními orgány, případného poskytování individuálně upravených informačních materiálů a přímé spolupráce se státy v cíleném regionu.
      Na žádost států, které nejsou stranami úmluvy, počínaje státy, jež mají ke členství v BTWC blízko, bude přímo v dotyčných zemích vyvíjena řada činností zaměřených na všeobecnou platnost BTWC. Tyto činnosti by vycházely z jednání a výsledků předchozích regionálních pracovních seminářů, přičemž by odrážely vnitrostátní situaci a byly uzpůsobeny podmínkám jednotlivých států. Zahrnovaly by přípravu pracovních plánů zaměřených na univerzální platnost pro jednotlivé zúčastněné státy a byly by do nich zapojeny zúčastněné strany na vnitrostátní úrovni. Bude-li to možné a vhodné, tyto činnosti by mohly provádět společně státy, které úzce spolupracují a jejichž vnitrostátní situace je podobná. V rámci prováděných činností se pozornost zaměří na tyto oblasti: poskytování informačních materiálů konkrétně věnovaných výhodám vyplývajícím z připojení se k BTWC, zvyšování informovanosti vnitrostátních zúčastněných stran, včetně členů parlamentů a dalších subjektů přijímajících politická rozhodnutí, zavedení vnitrostátní koordinace, jakož i podpora umožňující klíčovým jedincům účastnit se zasedání BTWC nebo dalších relevantních událostí.
      1.2.   Projekt 2: Interakce s nevládními zúčastněnými stranami ve vědecko-technických otázkách

      1.2.1.   Účel projektu

      Posílit interakci mezi procesy BTWC a nevládními zúčastněnými stranami, jako jsou vědecká obec a průmysl, tím, že v období příprav na osmou hodnotící konferenci budou uspořádány regionální pracovní semináře zaměřené na vědecko-technické otázky a na biologickou bezpečnost a ochranu. V zájmu zvýšení informovanosti o BTWC, rozvoje kapacit pro účinnější provádění BTWC a usnadnění mezinárodní spolupráce k mírovým účelům by byli do tohoto programu rovněž přímo zapojeni vědečtí pracovníci a odborníci na biologickou bezpečnost z rozvojových zemí.
      1.2.2.   Očekávané výsledky projektu

                  a)

                  Větší informovanost vědecké obce a průmyslu o BTWC a souvisejících otázkách a větší zapojení vědecké obce a vnitrostátních a regionálních vědeckých, profesních a průmyslových sdružení do provádění BTWC;

                  b)

                  obecnější a hlubší porozumění ze strany vnitrostátních tvůrců politik a úředníků, pokud jde o význam vědecko-technických otázek pro provádění BTWC;

                  c)

                  konstruktivní podnět ke zvážení v rámci stálého bodu pořadu zasedání BTWC věnovaného vědecko-technickým otázkám, jakož i podnět pro osmou hodnotící konferenci ohledně způsobů, jimiž je možné posílit posuzování nových výsledků vědecko-technického vývoje, jež jsou z hlediska BTWC podstatné;

                  d)

                  intenzivnější interakce mezi vědeckou obcí, akademickou obcí, výzkumnými organizacemi, profesními sdruženími, průmyslem a regulačními agenturami a tvůrci politik na vnitrostátní a regionální úrovni, jakož i posílený podnět, pokud jde o posuzování nových výsledků vědecko-technického vývoje, jež jsou z hlediska TWC podstatné;

                  e)

                  podpora propojení s dalšími mnohostrannými a regionálními iniciativami ve vědecko-technické oblasti a

                  f)

                  posílená mezinárodní spolupráce ve vědecko-technických otázkách, které by mohly podpořit budování kapacit v rozvojových zemích v oblastech, jež jsou z hlediska BTWC, zejména článků VII a X, podstatné, jako jsou odhalování, diagnóza a předcházení výskytu onemocnění, očkovací látky, léčebné postupy, analytické metody, připravenost a reakce.

            1.2.3.   Popis projektu a jeho provádění

      Pracovní semináře, jichž bude uspořádáno maximálně pět, budou organizovány ve spolupráci s celosvětovými a regionálními vědeckými sdruženími, průmyslem (zastoupeným příslušnými celosvětovými či regionálními průmyslovými federacemi a profesními sdruženími, jako jsou sdružení pro biologickou bezpečnost), a odborníky z akademického prostředí a zaměřily by se na témata určená v rámci stálého bodu pořadu jednání věnovaného vědecko-technickým otázkám a na jejich dopad na biologickou bezpečnost a ochranu a podnítily by regionální dialog o těchto záležitostech, přičemž by zároveň zvyšovaly informovanost vědecké obce a společenství odborníků v rámci všech příslušných regionů. V zájmu maximalizace příležitostí ke zvyšování informovanosti a minimalizace nákladů budou tyto pracovní semináře případně pořádány tak, aby na sebe bezprostředně navazovaly s příslušnými vědeckými konferencemi či konferencemi v oblasti biologické bezpečnosti. Klíčovým prvkem těchto pracovních seminářů bude aktivní účast vědeckých pracovníků a odborníků z regulační oblasti z rozvojových zemí, kterou bude nutné zaštítit. V zájmu další podpory zapojení uvedených zúčastněných stran budou k dispozici malé granty, které těmto stranám umožní provádět následný výzkum, jehož výsledkem budou publikace o tématech projednávaných v rámci pracovních seminářů.
      Udržitelnost tohoto projektu bude zajištěna prostřednictvím zřízení virtuální sítě odborníků sestávající z účastníků pracovních seminářů. Tito odborníci by rovněž mohli být zahrnuti do vnitrostátních delegací účastnících se zasedání BTWC a mohli by přispívat k posuzování nových výsledků vědecko-technického vývoje.
      1.3.   Projekt 3: Rozvoj kapacit k provádění BTWC

      1.3.1.   Účel projektu

      Na sedmé hodnotící konferenci bylo znovu potvrzeno, že schválení a provádění nezbytných vnitrostátních opatření posílí účinnost BTWC. Na konferenci byly státy, které jsou stranami úmluvy, vyzvány, aby přijaly legislativní, správní, soudní a jiná opatření, včetně opatření ke zvyšování informovanosti a kodexů chování, určená ke zlepšení vnitrostátního provádění BTWC a k zajištění bezpečnosti a ochrany mikrobiálních nebo jiných biologických činitelů či toxinů. Na základě zkušeností získaných prostřednictvím společné akce 2008/858/SZBP a rozhodnutí 2012/421/SZBP budou nejvýše osmi zemím poskytnuty programy rozšířené pomoci pro vnitrostátní provádění BTWC.
      1.3.2.   Očekávané výsledky projektu

                  a)

                  Přijetí vhodných právních nebo správních opatření, včetně ustanovení v oblasti trestního práva, zahrnujících v celém rozsahu zákazy a preventivní opatření, jež jsou stanoveny v BTWC a jež byly vypracovány v rámci sedmé hodnotící konference;

                  b)

                  účinné provádění a vymáhání s cílem zamezit porušování BTWC a ukládat sankce v případech jejího nedodržení;

                  c)

                  lepší koordinace všech zúčastněných stran zapojených do procesu BTWC, včetně vnitrostátních a regionálních sdružení v oblasti biologické bezpečnosti, členů parlamentů a soukromého sektoru, a lepší vzájemné navazování kontaktů, s cílem podpořit účinné provádění;

                  d)

                  podpora programů zaměřených na zvyšování informovanosti, kodexů chování a norem v oblasti biologické bezpečnosti a biologické ochrany;

                  e)

                  vytvoření nebo zdokonalení vnitrostátních mechanismů pro shromažďování požadovaných informací a každoroční předkládání opatření k budování důvěry;

                  f)

                  zvýšení počtu států, které jsou stranami úmluvy a pravidelně se účastní výměny opatření k budování důvěry, jakož i vyšší kvalita předkládaných informací;

                  g)

                  zvýšení počtu států, které jsou stranami úmluvy a předkládají svá hlášení týkající se opatření k budování důvěry elektronicky;

                  h)

                  zvýšení počtu států, které jsou stranami úmluvy a aktivně přispívají k posuzování nových výsledků vědecko-technického vývoje v rámci BTWC;

                  i)

                  intenzivnější vědecká spolupráce zemí v oblastech, které jsou z hlediska BTWC podstatné, a

                  j)

                  posílená technická způsobilost a porozumění ze strany vědeckých pracovníků z rozvojových zemí, kteří se těchto programů účastní.

            1.3.3.   Popis projektu

      Jednotlivé programy budou probíhat přibližně dvanáct měsíců a zapojí se do nich delegace Unie a střediska excelence v oblasti CBRN v přijímacích zemích a případně i regionální střediska OSN pro otázky odzbrojení; tyto programy budou zahrnovat:

                  a)

                  úvodní vnitrostátní pracovní seminář, v jehož rámci se setkají všechny příslušné vnitrostátní agentury a zúčastněné subjekty, bude prezentována BTWC, budou určeni motivovaní a spolehliví místní partneři a bude provedeno výchozí vyhodnocení potřeb a priorit;

                  b)

                  využívání stávající příručky opatření k budování důvěry a příručky vnitrostátního provádění, jakož i vhodné informace či elektronické školení pro kontaktní osoby BTWC věnované způsobu využívání elektronické platformy, jakmile bude v provozu;

                  c)

                  vypracování strukturovaného akčního plánu uzpůsobeného potřebám přijímající země, jehož součástí by byly návštěvy či pracovní semináře různých poskytovatelů pomoci po dobu trvání programu, jakož i odbornou přípravu poskytovanou v členských státech Unie či jinde;

                  d)

                  provedení akčního plánu, přičemž poskytovatelé pomoci provádí příslušné činnosti související s poskytováním pomoci (například v oblasti navrhování právních předpisů, odborné přípravy v oblasti biologické bezpečnosti a ochrany, kontroly vývozu zboží dvojího užití, vypracovávání a předkládání opatření k budování důvěry, odborná příprava policistů, zvyšování informovanosti vědeckých pracovníků, plánování reakce na mimořádné události atd.) a

                  e)

                  shrnující pracovní seminář, jenž bude následovat po ukončení činností a na němž se dané aktivity zrekapitulují, agentury podají zprávu o svých činnostech a pokroku a budou vyhodnoceny veškeré potřeby další nebo pokračující pomoci.

            Aby se zajistilo, že poskytovaná pomoc bude účinná a přínosná, bude pro odborníky Unie pomáhající přijímajícím zemím v rámci tohoto projektu uspořádán pracovní seminář s cílem projednat osvědčené postupy a vhodnou přípravu na činnosti související s poskytováním pomoci.
      1.4.   Projekt 4: Podpora programu pro období mezi zasedáními a přípravy osmé hodnotící konference

      1.4.1.   Účel projektu

      Cílem tohoto projektu je zmobilizovat státy, které jsou stranami BTWC, k aktivní účasti na osmé hodnotící konferenci tím, že budou pořádány regionální a subregionální pracovní semináře a bude poskytnut prostor k úvahám o klíčových tématech programu pro období mezi zasedáními v letech 2012–2015 a k jejich projednání.
      Jeho součástí je i praktická podpora témat projednávaných v rámci programu pro období mezi zasedáními, jako je článek VII a koncepce mechanismu vzájemného hodnocení.
      1.4.2.   Očekávané výsledky projektu

                  a)

                  Větší informovanost o BTWC a osmé hodnotící konferenci, konající se v roce 2016, a o jejím významu z hlediska budoucího vývoje BTWC;

                  b)

                  komplexní dialog mezi různými regiony o otázkách, o nichž se má jednat na osmé hodnotící konferenci;

                  c)

                  vypracování řady návrhů nových iniciativ, které mají být prováděny po osmé hodnotící konferenci, a široká podpora pro jejich přijetí na osmé hodnotící konferenci;

                  d)

                  propracování koncepce mechanismu vzájemného hodnocení v rámci BTWC. Mohlo by se například podpořit uspořádaní jedné takové aktivity či více takových aktivit ve třetích zemích a vyvození užitečných poznatků ohledně významu této koncepce, a

                  e)

                  identifikace zkušeností získaných při epidemii viru Ebola v západní Africe, které jsou užitečtné z hlediska provádění článků VII a X BTWC.

            1.4.3.   Popis projektu

      Bude uspořádána řada regionálních a subregionálních pracovních seminářů, které se budou zabývat tématy programu pro období mezi zasedáními v letech 2012–2015 a které napomohou předsedovi příští hodnotící konference v období před osmou hodnotící konferencí i během ní z hlediska budoucího vývoje BTWC a jejichž cílem bude usnadnit společné porozumění na regionální a subregionální úrovni projednáváním návrhů tak, aby se v dotčených otázkách pokročilo. Tyto pracovní semináře a výše popsané vědecko-technické pracovní semináře by na sebe mohly bezprostředně navazovat, aby se co nejlépe využily zdroje a odborníci a podpořil se dialog a interakce mezi vědeckými pracovníky, bez ohledu na to, v jaké instituci působí, a tvůrci politik. V případě potřeby budou rovněž uspořádány akce v Ženevě. Tyto pracovní semináře by tedy měly rovněž usilovat o účast vědeckých pracovníků a zástupců průmyslu a profesních sdružení. Podpořilo by se tak vytvoření široké základny států, které jsou stranami úmluvy a podporují postupné posilování BTWC. S pracovními semináři by byl spojen sponzorský program umožňující účast na pracovních seminářích a osmé hodnotící konferenci také účastníkům z rozvojových zemí, které jsou stranami úmluvy. V této souvislosti se může posoudit, jakým způsobem by mohli být sponzorovaní účastníci během zasedání BTWC v kontaktu se členy delegací členských států Unie.
      Bylo by užitečné zvážit, jak prakticky provádět článek VII BTWC, a zohlednit přitom bohaté zkušenosti získané během epidemie viru Ebola v západní Africe. Bude provedena studie o získaných zkušenostech, která se zaměří na dopady, jež z této epidemie a mezinárodní reakce na ni vyplývají pro provádění článku VII BTWC, a která se bude rovněž věnovat aspektům, které jsou podstatné z hlediska článku X, pokud jde o vědeckou spolupráci a vývoj léčebných postupů a očkovacích látek. Bude vypracována zpráva, kterou v rámci příprav na osmou hodnotící konferenci posoudí státy, které jsou stranami úmluvy.
      Mezi zúčastněnými státy, které jsou stranami úmluvy, proběhne alespoň jedna akce v kontextu mechanismu vzájemného hodnocení k zajištění širší podpory této koncepce a dalšímu prozkoumání jejího významu. Tato akce bude vycházet z akce uskutečněné v roce 2013 ve Francii a z akce zemí Beneluxu v roce 2015 s cílem vypracovat zprávu, již před konáním osmé hodnotící konference posoudí státy, které jsou stranami úmluvy. Rovněž bude vypracována studie věnovaná způsobu zvýšení účinnosti ustanovení článku V BTWC ohledně konzultací mezi státy, které jsou stranami úmluvy.
      1.5.   Projekt 5: Podpora mechanismu generálního tajemníka OSN

      1.5.1.   Účel projektu

      Podpořit mechanismus generálního tajemníka Organizace spojených národů pro vyšetřování údajného použití chemických a biologických zbraní (dále jen „mechanismus“).
      1.5.2.   Očekávané výsledky projektu

      Posílení připravenosti mechanismu, včetně činností v návaznosti na výsledky vyhodnocení zkušeností získaných v rámci vyšetřovací mise OSN v Sýrii v roce 2013:

                  a)

                  širší seznam proškolených odborníků (základní a specializovaná školení, očekává se uspořádání tří kurzů odborné přípravy);

                  b)

                  svolání zahajovacího zasedání zúčastněných stran mechanismu (jedno zasedání); toto zasedání má sloužit jako mechanismus pro spolupráci v rámci organizace i mezi různými organizacemi, a to i v období, kdy mechanismus není aktivován, za účelem pravidelného posuzování a dalšího posilování mechanismu;

                  c)

                  školení probíhající v rámci několika organizací: školení pořádaná společně OSN a dalšími mezinárodními organizacemi v zájmu využití a lepší koordinace stávajících zdrojů a osvědčených postupů s cílem dosáhnout maximální účinnosti a zabránit dvojímu úsilí (předpokládá se uspořádání dvou školení).

            1.5.3.   Popis projektu

      Kromě pokračující podpory poskytované na pravidelné základní a specializované kurzy odborné přípravy nabízené odborníkům jmenovaným na seznam mechanismu existuje několik akcí souvisejících s mechanismem, jež lze považovat za činnosti, které jsou z hlediska tohoto projektu podstatné. V tomto ohledu jsou zvláště důležité činnosti, jejichž cílem je mimo jiné provádět výše uvedené závěry vyplývající z vyhodnocení zkušeností získaných v rámci mise OSN v Sýrii, a tím dlouhodobě posílit mechanismus.
      1.6.   Projekt 6: Rozvoj nástrojů umožňujících zvyšování informovanosti, vzdělávání a zapojení

      1.6.1.   Účel projektu

      Vypracovat konkrétní a praktické nástroje, materiály a přístupy, jež umožní provést činnosti popsané ve výše uvedených projektech. Tyto nástroje budou připraveny ve formátech vhodných pro své příjemce, včetně tištěných verzí, a bude nutné je přeložit do všech úředních jazyků OSN. Prosazovat využívání nástrojů vytvořených v rámci předchozích činností Unie, tj. příručky opatření k budování důvěry a příručky vnitrostátního provádění.
      1.6.2.   Očekávané výsledky projektu

                  a)

                  Podpora výše popsaných projektů;

                  b)

                  větší informovanost o problematice biologických zbraní, odpovědném chování v oblasti vědy a etických otázkách, a to mezi studenty i jejich učiteli;

                  c)

                  značné rozšíření informačních materiálů o BTWC a obecnějších otázkách týkajících se případného zneužití biologie.

            1.6.3.   Popis projektu

      Řadu dílčích projektů lze již určit, přičemž další budou identifikovány v průběhu projektu. Jedná se například o vytvoření internetového zdroje vzdělávání a souvisejících vzdělávacích materiálů pro vysokoškolské studenty nebo středoškolské studenty a učitele biologie. V tomto případě pak bude důležité využívání metod, jako je aktivní učení a kombinované učení, jakož i koordinace se stávajícími iniciativami, jako jsou například činnosti vyvíjené University of Bradford ve spolupráci s dalšími partnery. Nezbytnou činností, kterou již lze určit, je rovněž překlad internetových stránek BTWC a souvisejících materiálů vypracovaných v rámci tohoto i předchozích rozhodnutí Rady.
      2.   PROCEDURÁLNÍ ASPEKTY, KOORDINACE
      Provádění projektů bude zahájeno řídícím výborem s cílem určit postupy a způsoby spolupráce. Řídící výbor bude pravidelně přezkoumávat provádění projektů, a to nejméně jednou za šest měsíců, mimo jiné i prostřednictvím prostředků elektronické komunikace.
      Řídící výbor se bude skládat ze zástupců vysokého představitele a Úřadu OSN pro otázky odzbrojení – útvaru na podporu provádění úmluvy o biologických zbraních (UNODA/BWC-ISU).
      Žádosti států, které jsou stranami úmluvy a které nejsou členskými státy Unie, o jakoukoli pomoc a spolupráci podle tohoto rozhodnutí jsou určeny uvedenému útvaru. UNODA/BWC-ISU tyto žádosti patřičným způsobem přezkoumá a vyhodnotí a řídícímu výboru poté předloží doporučení. Řídící výbor přezkoumá žádosti o pomoc, jakož i akční plány a jejich provádění. Na návrh vysokého představitele a s přihlédnutím k výsledkům jednání v rámci řídícího výboru přijme vysoký představitel na základě konzultací s příslušnými pracovními skupinami Rady konečné rozhodnutí o přijímajících zemích.
      V zájmu zajištění výrazné odpovědnosti přijímacích zemí za činnosti zahájené Unií a jejich udržitelnosti, se předpokládá, že kdykoli to bude možné a vhodné, budou vybraní příjemci vyzváni, aby vypracovali akční plány, v nichž bude mimo jiné určen harmonogram pro provádění činností, na něž byly poskytnuty finanční prostředky (včetně těch, na které byly poskytnuty prostředky z vnitrostátních zdrojů), rozsah projektu a jeho doba trvání a hlavní zúčastněné strany. Do přípravy těchto akčních plánů bude zapojen útvar UNODA/BWC-ISU nebo popřípadě členské státy Unie. Provádění projektů bude probíhat v souladu s akčními plány.
      3.   PODÁVÁNÍ ZPRÁV A VYHODNOCENÍ
      UNODA/BWC-ISU bude předkládat vysokému představiteli každých šest měsíců zprávy o pokroku v provádění projektů. Kromě toho budou předkládány zprávy o jednotlivých činnostech souvisejících s pomocí probíhajících v rámci zavedených akčních plánů pro přijímající země. Zprávy budou předávány příslušné pracovní skupině Rady k posouzení pokroku a celkovému hodnocení projektů a možných následných opatření.
      Bude-li to možné, státy, které jsou stranami úmluvy BTWC, budou informovány o provádění projektů, a to i elektronicky. Očekává se, že přijímací země budou na zasedáních BTWC podávat zprávy o průběhu a výsledku činností vyvíjených v jejich prospěch a že náležitě uznají podporu Unie.
      4.   ÚČAST ODBORNÍKŮ POCHÁZEJÍCÍCH Z ČLENSKÝCH STÁTŮ UNIE
      Pro úspěšné provádění tohoto rozhodnutí je nezbytné aktivní zapojení odborníků pocházejících z členských států Unie. UNODA/BWC-ISU bude vyzván, aby těchto odborníků využil. Náklady na služební cesty související s prováděním projektů budou pokryty v rámci tohoto rozhodnutím.
      Očekává se, že v souvislosti s plánovanými návštěvami pro účely pomoci (jako například právní pomoc, pomoc s opatřeními k budování důvěry) se za běžný postup bude považovat vyslání skupiny nejvýše tří odborníků po dobu nejvýše pěti dnů.
      Aby se zajistilo, že poskytovaná pomoc bude účinná a přínosná, bude pro odborníky Unie pomáhající přijímacím zemím v rámci tohoto projektu uspořádán pracovní seminář s cílem projednat osvědčené postupy a vhodnou přípravu na činnosti související s poskytováním pomoci a shromažďování souboru materiálů týkajících se pomoci, jako jsou prezentace a publikace.
      5.   DOBA TRVÁNÍ
      Celková odhadovaná doba trvání projektů je třicet šest měsíců.
      6.   PŘÍJEMCI
      Příjemci projektu 1, pokud jde o činnosti související s univerzální platností, budou státy, které nejsou stranami BTWC (signatářské i nesignatářské státy), ve vhodných případech i soukromý sektor, akademická obec a nevládní organizace.
      Příjemci projektu 2 budou státy, které jsou stranami BTWC, jimž bude poskytována pomoc při jejich posuzování dopadů nových výsledků vědecko-technického vývoje na BTWC, jakož i zástupci vědecké obce, mezinárodních, regionálních a vnitrostátních vědeckých sdružení, akademické obce a průmyslových odvětví.
      Příjemci projektu 3, pokud jde o činnosti zaměřené na rozvoj kapacit, jsou státy, které jsou stranami BTWC, přičemž zvláštní pozornost bude věnována státům, které k BTWC přistoupily v nedávné době, a příjemci činností v kontextu článku X budou jednotliví vědečtí pracovníci, vědecké konference a instituce.
      Příjemci projektu 4 budou státy, které jsou stranami úmluvy, zejména úředníci zabývající se otázkami souvisejícími s BTWC, jako jsou úředníci určení jako národní kontaktní osoby a úředníci ze stálých misí v Ženevě, odborníci přizvaní k účasti na pracovních seminářích a na akci v kontextu mechanismu vzájemného hodnocení a osoby podílející se na přípravě studií týkajících se článků V a VII.
      Příjemci projektu 5 budou odborníci ze seznamu mechanismu generálního tajemníka, účastníci kurzů odborné přípravy a akcí v kontextu tohoto mechanismu, jakož i účastníci zasedání zúčastněných stran.
      Příjemci projektu 6 budou osoby, jež vypracovávají příslušné materiály, jakož i ti, kdo je využívají, například studenti a učitelé, vedoucí pracovníci z průmyslových odvětví a nevládní organizace.
      7.   ZÁSTUPCI TŘETÍCH STRAN
      V zájmu podpory regionální odpovědnosti za projekty a jejich udržitelnosti bude v rámci tohoto rozhodnutí financována účast odborníků ze třetích zemí, včetně odborníků z příslušných regionálních a mezinárodních organizací. Financována bude i účast UNODA/BWC-ISU na pracovních seminářích a zasedáních BTWC. V jednotlivých případech může být financována účast předsedy zasedání BTWC.
      8.   PROVÁDĚJÍCÍ SUBJEKT – OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE PERSONÁLU
      Vzhledem k mimorozpočtové povaze činností Úřadu OSN pro otázky odzbrojení stanovených v tomto rozhodnutí bude zapotřebí dalšího personálu.
      9.   ZVIDITELNĚNÍ UNIE
      Úřad OSN pro otázky odzbrojení přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistil, že veřejnost bude informována o skutečnosti, že dotčenou akci financuje Unie. Tato opatření budou prováděna v souladu s Příručkou pro komunikaci a zviditelnění v rámci vnější činnosti Unie, kterou vypracovala a vydala Komise. Úřad OSN pro otázky odzbrojení tudíž zajistí zviditelnění příspěvku Unie prostřednictvím patřičného označení a reklamy, které vyzdvihnou úlohu Unie, zajistí transparentnost jejích činností a zvýší informovanost o důvodech vedoucích k tomuto rozhodnutí, jakož i o podpoře, kterou tomuto rozhodnutí poskytuje Unie, a o výsledcích této podpory. Na materiálech, které budou v rámci projektu vytvořeny, bude zřetelně vyobrazena vlajka Unie v souladu s pokyny Unie pro správné užívání a reprodukci vlajky.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2017/1403 ze dne 23. června 2017, kterým se mění rozhodnutí ECB/2012/6 o zřízení Rady TARGET2-Securities (ECB/2017/20)

text:
                  29.7.2017

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 199/24

            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2017/1403
      ze dne 23. června 2017,
      kterým se mění rozhodnutí ECB/2012/6 o zřízení Rady TARGET2-Securities (ECB/2017/20)
      RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 3.1, 12.1 a 12.3 a články 17, 18 a 22 tohoto statutu,
      s ohledem na obecné zásady ECB/2012/13 ze dne 18. července 2012 o TARGET2-Securities (1),
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Rada guvernérů dne 16. března 2016 schválila zřízení Rady pro tržní infrastrukturu, nového řídícího orgánu odpovědného za úkoly technického a provozního řízení v oblasti tržních infrastruktur a platforem.

                  (2)

                  Rozhodnutí ECB/2012/6 (2) je proto třeba změnit tak, aby zohledňovalo zřízení Rady pro tržní infrastrukturu a fungování Rady T2S jako jednoho ze specializovaných složení Rady pro tržní infrastrukturu,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Změny
      Rozhodnutí ECB/2012/6 se mění takto:

                  1)

                  Článek 1 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 1
                  Definice
                  Pojmy použité v tomto rozhodnutí mají stejný význam jako v obecných zásadách ECB/2012/13 (*1) a v rámcové smlouvě T2S, kterou Rada guvernérů schválila dne 17. listopadu 2011.

                     (*1)  Obecné zásady ECB/2012/13 ze dne 18. července 2012 o TARGET2-Securities (Úř. věst. L 215, 11.8.2012, s. 19).“;"

                  2)

                  V článku 2 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
                  „1.   Zřizuje se Rada T2S jako řídící orgán, který vypracovává pro Radu guvernérů návrhy týkající se klíčových strategických otázek a vykonává úkoly čistě technické povahy, které mu Rada guvernérů svěří. Rada T2S pracuje jako jedno ze specializovaných složení Rady pro tržní infrastrukturu.“;

                  3)

                  V příloze I se čtvrtý odstavec v oddíle s názvem „Složení“ nahrazuje tímto:
                  „Funkční období člena Rady T2S trvá 24 měsíců a lze jej obnovit. Rada guvernérů může rozhodnout o kratším funkčním období, a to mimo jiné v případech, kdy členové odstoupí z funkce nebo odejdou do důchodu před uplynutím funkčního období.“;

                  4)

                  Příloha II se mění takto:

                              a)

                              V článku 1 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
                              „3.   Členové se přímo neúčastní dohledu nad T2S nebo nad centrálními depozitáři cenných papírů, kteří provádění vypořádacích operací externě zadávají T2S, pokud by taková účast mohla vést ke skutečnému nebo potenciálnímu střetu s jejich funkcemi členů Rady T2S. Musí být zavedena vhodná opatření, jejichž cílem je identifikovat tyto rozpory a předcházet jim. Členové nesmějí být zároveň členy Výboru interních auditorů (IAC) ani se každodenně podílet na činnostech třetí úrovně řízení.“;

                              b)

                              V článku 2 se zrušuje odstavec 1.

            Článek 2
      Závěrečné ustanovení
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 23. června 2017.

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 23. června 2017.

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Úř. věst. L 215, 11.8.2012, s. 19.

         (2)  Rozhodnutí ECB/2012/6 ze dne 29. března 2012 o zřízení Rady TARGET2-Securities a o zrušení rozhodnutí ECB/2009/6 (Úř. věst. L 117, 1.5.2012, p. 13).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 23. února 2017 týkající se udělování individuálních povolení všem koordinátorům evropských referenčních sítí používat ochrannou známku „evropská referenční síť“

text:
               24.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/7

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 23. února 2017
   týkající se udělování individuálních povolení všem koordinátorům evropských referenčních sítí používat ochrannou známku „evropská referenční síť“
   (2017/C 60/06)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Komise ze dne 19. září 2001 (PV1536), jímž se generálním ředitelům a vedoucím útvarů svěřuje pravomoc rozhodovat o potřebě podat žádost o ochranu práv duševního vlastnictví v důsledku činností nebo programů, za něž jsou odpovědní, o udělování licencí, které s tím souvisejí, o nabývání, převodu nebo předání či vzdání se práv a jímž se generálním ředitelům svěřuje pravomoc k administrativnímu provádění, které s tím souvisí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU (1) stanoví, že Komise podpoří vytváření evropských referenčních sítí vysoce specializovaných poskytovatelů zdravotní péče v členských státech.

               (2)

               Článek 7 prováděcího rozhodnutí Komise 2014/287/EU (2) stanoví, že Komise udělí sítím a jejich členům povolení používat jedinečný identifikační grafický prvek (dále jen „logo“).

               (3)

               Logo „evropská referenční síť“ zaregistrovala Komise jako obrazovou ochrannou známku (reg. č. 012252128) na území Evropské unie.

               (4)

               Evropská unie je zákonným majitelem této ochranné známky a je ochotna udělit povolení k jejímu používání všem koordinátorům evropských referenčních sítí,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Všichni koordinátoři evropských referenčních sítí schválení členskými státy Rady evropských referenčních sítí mají nevýlučné, bezplatné a podmíněné právo používat ochrannou známku „evropská referenční síť“ (reg. č. 012252128) pro iniciativy související s činnostmi evropských referenčních sítí v souladu s cíli stanovenými v článku 12 směrnice 2011/24/EU.
   Článek 2
   Všichni koordinátoři evropských referenčních sítí schválení členskými státy Rady evropských referenčních sítí jsou oprávněni udělit členům svých sítí dílčí povolení, tj. právo používat tuto ochrannou známku pro iniciativy související s činnostmi jejich sítí.

      V Bruselu dne 23. února 2017.

            Za Komisi

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            člen Komise

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči (Úř. věst. L 88, 4.4.2011, s. 45).

      (2)  Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/287/EU ze dne 10. března 2014, kterým se stanoví kritéria pro zřizování a hodnocení evropských referenčních sítí, pro schvalování a hodnocení jejich členů a pro usnadnění výměny informací a odborných poznatků o zřizování a hodnocení těchto sítí (Úř. věst. L 147, 17.5.2014, s. 79).


title: 2014/318/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 17. února 2014 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Ruskou federací o prekursorech drog jménem Evropské unie

text:
               4.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 165/6

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 17. února 2014
   o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Ruskou federací o prekursorech drog jménem Evropské unie

      (2014/318/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská unie a Ruská federace by měly posílit svou spolupráci při zamezení získávání prekursorů drog z legálního obchodu a v boji proti nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek.

               (2)

               V souladu s rozhodnutím Rady 2013/263/EU (1) byla dne 4. června 2013 podepsána dohoda mezi Evropskou unií a Ruskou federací o prekursorech drog (dále jen „dohoda“), s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (3)

               Dohoda by měla zajistit plné dodržování základních práv, zejména vysokou úroveň ochrany při zpracovávání a předávání osobních údajů mezi stranami dohody.

               (4)

               Dohoda by měla být schválena jménem Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Ruskou federací o prekursorech drog se schvaluje jménem Unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Evropské unie oznámení uvedené v článku 11 dohody (2).
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 17. února 2014.

            Za Radu

            předseda

         A. TSAFTARIS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/263/EU ze dne 13. května 2013 o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Ruskou federací o prekursorech drog jménem Evropské unie (Úř. věst. L 154, 6.6.2013, s. 5).

      (2)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/2006 ze dne 10. listopadu 2015 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu

text:
               11.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 294/58

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/2006
   ze dne 10. listopadu 2015
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 33 a čl. 31 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 8. prosince 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/819/SZBP (1) o jmenování pana Alexandera RONDOSE zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro oblast Afrického rohu. Mandát zvláštního zástupce EU má skončit dne 31. října 2015.

               (2)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o další období šestnácti měsíců.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Alexandera RONDOSE jako zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu se prodlužuje do 28. února 2017. Rada může po posouzení Politickým a bezpečnostním výborem a na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) rozhodnout o dřívějším ukončení mandátu zvláštního zástupce EU.
   Pro účely mandátu zvláštního zástupce EU zahrnuje oblast Afrického rohu Džibutskou republiku, Stát Eritrea, Etiopskou federativní demokratickou republiku, Keňskou republiku, Somálskou federativní republiku, Súdánskou republiku, Jihosúdánskou republiku a Ugandskou republiku. V otázkách s širšími regionálními důsledky zvláštní zástupce EU podle potřeby spolupracuje se zeměmi a regionálními subjekty mimo oblast Afrického rohu.
   Článek 2
   Cíle politiky
   1.   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu, jak jsou stanoveny ve strategickém rámci přijatém dne 14. listopadu 2011, regionálním akčním plánu pro oblast Afrického rohu 2015–2020, přijatém dne 26. října 2015, a v příslušných závěrech Rady, totiž aktivně přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o dosažení mírového soužití a trvalého míru, bezpečnosti a rozvoje v jednotlivých zemích regionu i mezi nimi. Zvláštní zástupce EU rovněž přispívá ke zvyšování kvality, intenzity, dopadu a viditelnosti mnohostranného zapojení Unie v oblasti Afrického rohu.
   2.   Cíle politiky, k jejichž dosahování zvláštní zástupce EU přispívá, zahrnují mimo jiné:

               a)

               trvalou stabilizaci oblasti Afrického rohu, zejména z hlediska regionálního rozměru;

               b)

               vyřešení konfliktů, konkrétně těch v Somálsku, Jižním Súdánu a Súdánu, a zamezení potenciálním konfliktům mezi zeměmi v regionu nebo uvnitř jednotlivých zemí a včasné varování před nimi;

               c)

               podporu politické, bezpečnostní a hospodářské regionální spolupráce;

               d)

               lepší řízení smíšených migračních toků z oblasti Afrického rohu a v rámci této oblasti, které řeší základní příčiny těchto toků.

         Článek 3
   Mandát
   1.   K dosažení politických cílů Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:

               a)

               na základě strategického rámce a regionálního akčního plánu k němu spolupracovat se všemi zúčastněnými stranami v regionu, s vládami, regionálními orgány, mezinárodními a regionálními organizacemi, občanskou společností a diasporami s cílem podpořit dosažení cílů Unie a přispět k lepšímu chápání úlohy Unie v regionu;

               b)

               spolupracovat s čelnými aktéry mimo region, kteří mohou v oblasti Afrického rohu uplatnit svůj vliv, v zájmu řešení otázek širší regionální stability, mimo jiné s ohledem na oblast Rudého moře a západní části Indického oceánu. Tyto kontakty zahrnují dvoustrannou spolupráci se Spojenými státy americkými, zeměmi Zálivu, Egyptem, Tureckem a Čínou, regionální kontakty s Radou pro spolupráci v Perském zálivu (GCC) a vztahy s dalšími případnými relevantními aktéry;

               c)

               zastupovat Unii podle potřeby na příslušných mezinárodních fórech a zajišťovat viditelnost podpory Unie při řešení krizí, řešení konfliktů a jejich předcházení;

               d)

               podněcovat a podporovat efektivní politickou a bezpečnostní spolupráci a hospodářskou integraci v regionu prostřednictvím partnerství Unie s Africkou unií (AU) a regionálními organizacemi, zejména s Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD);

               e)

               sledovat politický vývoj v regionu a přispívat k rozvoji politiky Unie vůči tomuto regionu, mimo jiné ve vztahu k Somálsku, Súdánu, Jižnímu Súdánu a Eritreji a v souvislosti se sporem o etiopsko-eritrejskou hranici a prováděním Alžírské dohody, se sporem o džibutsko-eritrejskou hranici, s iniciativou pro povodí Nilu a s dalšími otázkami v regionu, které mají dopad na jeho bezpečnost, stabilitu a prosperitu;

               f)

               zkoumat přeshraniční problémy, zejména v oblasti migrace, a na požádání vést s relevantními zúčastněnými stranami dialog o otázkách migrace a obecněji přispívat k unijní migrační a uprchlické politice s ohledem na daný region v souladu s politickými prioritami Unie s cílem posílit spolupráci, a to i na navracení a zpětném přijímání;

               g)

               ve vztahu k Somálsku v úzké koordinaci s vedoucím delegace Unie v Somálsku a s příslušnými regionálními a mezinárodními partnery, včetně zvláštního zástupce generálního tajemníka OSN pro Somálsko, AU a IGAD, nadále aktivně přispívat k opatřením a iniciativám, které povedou k další stabilizaci Somálska a k ujednáním pro období po transformaci, a to na základě procesu nové dohody z roku 2013 a pokroku při budování federativního státního uspořádání, a v zájmu dosažení věrohodnosti a inkluzivnosti volebního procesu v Somálsku v roce 2016. Zvláštní zástupce bude EU i nadále podporovat rozvoj bezpečnostního sektoru v Somálsku, mimo jiné prostřednictvím unijních misí SBOP rozmístěných v regionu;

               h)

               ve vztahu k Súdánu a v úzké spolupráci s vedoucími delegací EU v Chartúmu a při AU v Addis Abebě přispívat k provázanosti a účinnosti politiky Unie vůči Súdánu a podporovat politická řešení probíhajících konfliktů v Dárfúru a v oblasti Jižního Kordofánu a Modrého Nilu a problematiky národního usmíření prostřednictvím komplexního politického procesu. V tomto ohledu bude zvláštní zástupce EU přispívat k soudržnému přístupu mezinárodního společenství s AU, zejména s Prováděcím panelem AU na vysoké úrovni pro Súdán a Jižní Súdán (AUHIP), s OSN a s dalšími předními regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami, mimo jiné s vědomím nutnosti podporovat mírové soužití Súdánu a Jižního Súdánu, zejména prováděním dohod z Addis Abeby a vyřešením zbývajících otázek týkajících se období po skončení platnosti souhrnné mírové dohody;

               i)

               pokud jde o Jižní Súdán, s ohledem na nedávno podepsanou dohodu o vyřešení konfliktu v Jižním Súdánu pokračovat ve spolupráci na regionální úrovni, zejména s IGAD, EU, OSN, sousedními zeměmi Jižního Súdánu a dalšími předními mezinárodními partnery, s cílem zajistit provádění uvedené dohody. V tomto ohledu bude zvláštní zástupce EU úzce spolupracovat s vedoucími delegací EU v Jubě a při AU v Addis Abebě;

               j)

               pozorně sledovat další přeshraniční výzvy s dopadem na oblast Afrického rohu, se zaměřením na radikalizaci a terorismus, ale i na námořní bezpečnost a pirátství, organizovanou trestnou činnost, převaděčství a pašování zbraní, produktů z přírodních zdrojů, drog a jiného zboží, a na veškeré politické a bezpečnostní důsledky humanitárních krizí;

               k)

               podporovat v celém regionu přístup humanitární pomoci;

               l)

               přispívat k provádění rozhodnutí Rady 2011/168/SZBP (2) a politiky Unie v oblasti lidských práv ve spolupráci se zvláštním zástupcem EU pro lidská práva, včetně obecných zásad EU týkajících se lidských práv, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů a obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky Unie související s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000), mimo jiné sledováním vývoje situace v tomto ohledu, podáváním zpráv a vypracováváním příslušných doporučení.

         2.   Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupce EU mimo jiné:

               a)

               podle potřeby poskytuje poradenství při formulaci postojů Unie na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy za účelem aktivní podpory komplexního politického přístupu Unie k oblasti Afrického rohu;

               b)

               udržuje přehled o veškeré činnosti Unie.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něj hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a jejími příslušnými útvary, s delegacemi Unie v regionu a s Komisí.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. listopadu 2015 do 28. února 2017 činí 3 500 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Za veškeré výdaje je zvláštní zástupce EU odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU o složení svého týmu průběžně a neprodleně informuje Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotčený členský stát, dotčený orgán Unie nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   4.   S cílem přispět k soudržnosti a souladu příslušných činností členů týmu zvláštního zástupce EU jsou tito pracovníci zařazeni do příslušných oddělení ESVČ nebo delegací Unie.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskými zeměmi. Členské státy a ESVČ poskytují za tímto účelem veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2013/488/EU (3).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie v regionu nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v oblasti své působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:

               a)

               na základě pokynů ESVČ vypracuje zvláštní bezpečnostní plán zahrnující zvláštní fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti své působnosti a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní a evakuační plán;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti jeho působnosti;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti jeho působnosti náležitým bezpečnostním školením na základě stupně rizika, který pro tuto oblast vyhodnotí ESVČ;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   1.   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Zvláštní zástupce EU může podávat zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
   2.   V koordinaci s delegacemi Unie v regionu podává zvláštní zástupce EU zprávy o tom, jakým způsobem lze nejlépe provádět iniciativy Unie, jako je příspěvek Unie k reformám, a zahrnout politické aspekty příslušných rozvojových projektů Unie.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotě, provázanosti a účinnosti činností Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a opatření členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU musí být koordinovány s činnostmi delegací Unie a Komise. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké koordinaci s příslušnými delegacemi Unie poskytuje vedení v otázkách místní politické situace veliteli sil operace EUNAVFOR Atalanta, veliteli mise EUTM Somalia a vedoucímu mise EUCAP Nestor. Zvláštní zástupce EU, velitelé operací EU a civilní velitel operace se podle potřeby navzájem konzultují.
   3.   Zvláštní zástupce EU úzce spolupracuje s orgány zúčastněných zemí, OSN, AU, IGAD, dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami a rovněž s občanskou společností v regionu.
   Článek 13
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do konce června roku 2016 zprávu o pokroku a do konce listopadu roku 2016 souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. listopadu 2015.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/819/SZBP ze dne 8. prosince 2011 o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu (Úř. věst. L 327, 9.12.2011, s. 62).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/168/SZBP ze dne 21. března 2011 o Mezinárodním trestním soudu a o zrušení společného postoje 2003/444/SZBP (Úř. věst. L 76, 22.3.2011, s. 56).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 274, 15.10.2013, s. 1).


title: 2010/519/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 o uzavření účtů Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí za rozpočtový rok 2008

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/145

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 5. května 2010
   o uzavření účtů Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí za rozpočtový rok 2008
   (2010/519/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí za rozpočtový rok 2008,
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí za rozpočtový rok 2008, spolu s odpověďmi střediska (1),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 16. února 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES a článek 319 Smlouvy o fungování EU,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zřizuje Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (3), a zejména na článek 23 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A7–0104/2010),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí za rozpočtový rok 2008;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí řediteli Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 304, 15.12.2009, s. 112.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 142, 30.4.2004, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.