title: 2006/464/ES: Rozhodnutí Komise ze dne  27. června 2006  o dočasných nouzových opatřeních proti zavlékání organismu  Dryocosmus kuriphilus  Yasumatsu do Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství  (oznámeno pod číslem K(2006) 2881)

text:
               5.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 183/29

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 27. června 2006
   o dočasných nouzových opatřeních proti zavlékání organismu Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu do Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství
   (oznámeno pod číslem K(2006) 2881)
   (2006/464/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 16 odst. 3 třetí větu uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pokud se podle směrnice 2000/29/ES některý členský stát domnívá, že hrozí nebezpečí zavlečení škodlivého organismu, který není uveden v příloze I nebo II uvedené směrnice, nebo jeho rozšíření na jeho území, může dočasně přijmout jakákoliv doplňková opatření nezbytná pro svou ochranu před tímto nebezpečím.

               (2)

               V důsledku výskytu organismu Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu v Číně, Koreji, Japonsku, USA a v omezené oblasti Společenství oznámila Francie dne 14. března 2005 ostatním členským státům a Komisi, že dne 16. února 2005 přijala úřední opatření na ochranu svého území před nebezpečím zavlečení uvedeného organismu.

               (3)

               Slovinsko informovalo dne 29. června 2005 členské státy a Komisi, že vzhledem k výskytu stejného organismu na svém území přijalo dne 24. června 2005 doplňková opatření k zabránění dalšího zavlékání uvedeného organismu na své území a jeho šíření na tomto území.

               (4)

                  Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu není uveden v příloze I ani II směrnice 2000/29/ES. Studie zaměřená na posouzení rizika škodlivého organismu založená na omezených dostupných vědeckých informacích však ukázala, že se jedná o jeden z nejškodlivějších druhů hmyzu pro kaštanovník (Castanea Mill.). Mohl by výrazně snížit produkci kaštanů a jejich jakost a podle některých důkazů by mohl dokonce zahubit stromy. Kaštanovníky se často pěstují na málo úrodných pozemcích na kopcích a v horách. Škody vzniklé při rozšíření tohoto druhu hmyzu by mohly zastavit produkci kaštanů určených k lidské spotřebě v těchto oblastech a tím přispět k jejich hospodářské a environmentální degradaci.

               (5)

               Je proto nezbytné přijmout dočasná opatření proti zavlékání uvedeného škodlivého organismu do Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství.

               (6)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím by se měla vztahovat na zavlékání nebo rozšiřování uvedeného organismu, produkci a přemísťování rostlin Castanea ve Společenství, na ochranu proti tomuto organismu a na průzkum zaměřený na sledování výskytu nebo trvající nepřítomnosti uvedeného škodlivého organismu v členských státech.

               (7)

               Je vhodné, aby výsledky opatření byly v letech 2006, 2007 a 2008 pravidelně vyhodnocovány, a to především na základě údajů poskytnutých členskými státy. Další případná opatření budou zvažována s přihlédnutím k výsledkům uvedeného hodnocení.

               (8)

               Členské státy by měly v případě potřeby přizpůsobit své právní předpisy tak, aby byly v souladu s tímto rozhodnutím.

               (9)

               Výsledky opatření by měly být přezkoumány do 1. února 2008.

               (10)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   V tomto rozhodnutí se „rostlinami“ rozumí rostliny nebo části rostlin rodu Castanea Mill., určené pro pěstování, kromě plodů a semen.
   Článek 2
   Opatření proti Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu
   Zavlékání organismu Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu, dále jen „organismus“, do Společenství a jeho rozšiřování na území Společenství je zakázáno.
   Článek 3
   Dovoz rostlin
   Rostliny smějí být dovezeny do Společenství pouze pokud:

               a)

               splňují opatření stanovená v bodě 1 přílohy I, a

               b)

               při vstupu do Společenství jsou zkontrolovány na přítomnost organismu v souladu s čl. 13a odst. 1 směrnice 2000/29/ES a shledány prostými tohoto organismu.

         Článek 4
   Přeprava rostlin ve Společenství
   Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 5 odst. 3 písm. a) a přílohy II části II, mohou být rostliny pocházející ze Společenství nebo dovezené do Společenství podle článku 3 tohoto rozhodnutí přemístěny z místa jejich produkce ve Společenství, případně i ze zahradnických center, pouze za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v bodě 2 přílohy I.
   Článek 5
   Průzkumy a sdělení
   1.   Členské státy budou provádět každoroční úřední průzkumy zaměřené na zjišťování výskytu organismu nebo zamoření jejich území organismem.
   Aniž je dotčen čl. 16 odst. 2 směrnice 2000/29/ES, budou výsledky uvedených průzkumů každoročně sdělovány Komisi a ostatním členským státům do 31. prosince.
   2.   Každé podezření z výskytu nebo potvrzený výskyt organismu bude neprodleně sdělen odpovědným úředním subjektům.

               3.

                           a)

                           Členské státy mohou požadovat, aby byla přeprava rostlin na jejich území nebo v rámci něj podrobena systému sledovatelnosti, který může zahrnovat ohlašování přepravy osobou odpovědnou za přepravu odpovědným úředním subjektům.

                           b)

                           Členské státy mohou požadovat, aby osoby odpovědné za pěstování rostlin ohlásily jejich pěstování odpovědným úředním subjektům.

         Článek 6
   Stanovení vymezených oblastí
   Pokud výsledky průzkumů uvedených v čl. 5 odst. 1 nebo sdělení uvedeného v čl. 5 odst. 2 potvrdí výskyt organismu v oblasti, nebo pokud je výskyt organismu prokázán jiným způsobem, stanoví členské státy vymezené oblasti a přijmou úřední opatření podle bodů I a II přílohy II.
   Článek 7
   Soulad
   Členské státy v případě potřeby pozmění opatření, která přijaly za účelem své ochrany před zavlečením a rozšířením organismu tak, aby uvedená opatření byla v souladu s tímto rozhodnutím, a neprodleně o nich informují Komisi.
   Článek 8
   Přezkoumání
   Toto rozhodnutí bude přezkoumáno nejpozději do 1. února 2008.
   Článek 9
   Určení
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 27. června 2006.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 169, 10.7.2000, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2006/35/ES (Úř. věst. L 88, 25.3.2006, s. 9).

      PŘÍLOHA I
      OPATŘENÍ UVEDENÁ V ČLÁNCÍCH 3 A 4 TOHOTO ROZHODNUTÍ
      1.   Opatření (osvědčení)
      Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 5 odst. 3 písm. a) tohoto rozhodnutí a přílohy III části A bodu 2 a přílohy IV části A kapitoly I bodů 11.1, 11.2, 33, 36.1, 39 a 40 směrnice 2000/29/ES, musí být rostliny pocházející ze třetích zemí opatřeny osvědčením podle čl. 13 odst. 1 směrnice 2000/29/ES, které v kolonce „dodatkové prohlášení“ stanoví:

                  a)

                  že rostliny byly trvale pěstovány na produkčních místech v zemích, kde není znám výskyt organismu; nebo

                  b)

                  že rostliny byly trvale pěstovány na produkčních místech v oblasti prosté škodlivého organismu stanovené v zemi původu vnitrostátní organizací na ochranu rostlin v souladu s příslušnými mezinárodními standardy pro fytosanitární opatření a v kolonce „místo původu“ uvádí název oblasti prosté škodlivého organismu.

            2.   Podmínky pro přepravu
      Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 5 odst. 3 písm. a) a přílohy II části II tohoto rozhodnutí a přílohy IV části A kapitoly II bodu 7 směrnice 2000/29/ES a přílohy V části A oddílu I bodu 2.1 směrnice 2000/29/ES, mohou být přemísťovány z místa produkce v členském státě, případně i ze zahradnických center, pouze s přiloženým rostlinolékařským pasem vyhotoveným a vydaným v souladu s ustanoveními směrnice Komise 92/105/EHS (1) všechny rostliny pocházející ze Společenství nebo dovezené do Společenství podle článku 3 tohoto rozhodnutí a:

                  a)

                  rostliny pocházející z uvedeného místa produkce pěstované trvale nebo po jejich dovozu do Společenství v místě produkce ve členském státě, ve kterém není znám výskyt organismu; nebo

                  b)

                  rostliny, které byly pěstovány trvale nebo po jejich dovozu do Společenství v místě produkce v oblasti prosté škodlivého organismu stanovené v členském státě vnitrostátní organizací na ochranu rostlin v souladu s příslušnými mezinárodními standardy pro fytosanitární opatření.

         (1)  Úř. věst. L 4, 8.1.1993, s. 22. Směrnice ve znění směrnice 2005/17/ES (Úř. věst. L 57, 3.3.2005, s. 23).

      PŘÍLOHA II
      OPATŘENÍ UVEDENÁ V ČLÁNKU 6 TOHOTO ROZHODNUTÍ
      I.   Stanovení vymezených oblastí

                  1.

                  Vymezené oblasti podle článku 6 se skládají z těchto částí:

                              a)

                              ze zamořené zóny, v níž byl potvrzen výskyt organismu a která zahrnuje všechny rostliny vykazující příznaky způsobené organismem a v případě potřeby všechny rostliny, které náležely v době pěstování ke stejné partii,

                              b)

                              z ohniskové zóny s hranicí nejméně 5 km za hranicí zamořené zóny, a

                              c)

                              z nárazníkové zóny s hranicí nejméně 10 km za hranicí ohniskové zóny.

                        V případě, že by se některé nárazníkové zóny překrývaly nebo by si byly zeměpisně blízké, je třeba stanovit širší vymezenou oblast zahrnující příslušné vymezené oblasti a oblasti mezi nimi.

                  2.

                  Přesné vymezení oblastí uvedených v odstavci 1 bude založeno na uznávaných vědeckých zásadách, biologii organismu, stupni zamoření, ročním období a konkrétním rozšíření rostlin v dotčeném členském státě.

                  3.

                  Pokud se výskyt organismu potvrdí mimo zamořenou zónu, hranice vymezených oblastí se v souladu s tím změní.

                  4.

                  Pokud v žádné z vymezených oblastí nedojde během tří let ke zjištění výskytu organismu při každoročním průzkumu podle čl. 5 odst. 1, tyto oblasti budou zrušeny a opatření podle části II této přílohy nebudou déle nutná.

                  5.

                  Členské státy neprodleně informují ostatní členské státy a Komisi o oblastech uvedených v odstavci 1 poskytnutím map v příslušném měřítku a o opatřeních přijatých za účelem eradikace nebo zabránění rozšiřování organismu.

            II.   Opatření ve vymezených oblastech
      Úřední opatření podle článku 6, která se mají přijmout ve vymezených oblastech, zahrnují alespoň:

                  —

                  zákaz přemísťování rostlin z vymezených oblastí nebo ve vymezených oblastech,

                  —

                  v případech, kdy byl na rostlinách v místě produkce potvrzen výskyt organismu, vhodná opatření k eradikaci škodlivého organismu zahrnující přinejmenším zničení napadených rostlin, všech rostlin vykazujících příznaky způsobené organismem a v případě potřeby všech rostlin, které náležely v okamžiku vysazení ke stejné partii, a dále monitorování výskytu organismu prostřednictvím vhodných prohlídek, zejména během období možného výskytu osídlených hálek.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 57/11/KOL ze dne 2. března 2011 , kterým se po osmdesáté druhé mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory, a to zavedením nové kapitoly o používání pravidel státní podpory na podpůrná opatření ve prospěch bank za současné finanční krize od 1. ledna 2011

text:
               15.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 332/20

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 57/11/KOL
   ze dne 2. března 2011,
   kterým se po osmdesáté druhé mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory, a to zavedením nové kapitoly o používání pravidel státní podpory na podpůrná opatření ve prospěch bank za současné finanční krize od 1. ledna 2011
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (dále jen „Úřad“),
   S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 61 této dohody,
   S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“), a zejména na článek 24 a čl. 5 odst. 2 písm. b) této dohody,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle článku 24 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru Kontrolní úřad uplatňuje ustanovení Dohody o EHP týkající se státní podpory,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle čl. 5 odst. 2 písm. b) Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru vydá Kontrolní úřad oznámení nebo pokyny k záležitostem, kterými se Dohoda o EHP zabývá, pokud to tato dohoda nebo Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru výslovně stanoví nebo pokud to Kontrolní úřad považuje za nezbytné,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE dne 1. prosince 2010 přijala Evropská komise sdělení o použití pravidel pro poskytování státní podpory ve prospěch bank v souvislosti s finanční krizí od 1. ledna 2011 (1),
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE se toto sdělení týká i Evropského hospodářského prostoru,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE v celém Evropském hospodářském prostoru je třeba zajistit jednotné uplatňování pravidel EHP pro státní podporu v souladu s cílem homogenity stanoveným v článku 1 Dohody o EHP,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle bodu II v položce „VŠEOBECNÉ“ na straně 11 přílohy XV Dohody o EHP má Úřad přijmout po konzultaci s Komisí právní akty odpovídající právním aktům přijatým Evropskou komisí,
   PO KONZULTACI s Evropskou komisí,
   PO KONZULTACI se státy ESVO dopisem ze dne 10. února 2011 v této věci,
   PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pokyny pro státní podporu se mění vložením nové kapitoly o použití pravidel pro poskytování státní podpory ve prospěch bank v souvislosti s finanční krizí od 1. ledna 2011.
   Tato nová kapitola je zařazena v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Pouze anglické znění tohoto rozhodnutí je závazné.

      V Bruselu dne 2. března 2011.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Per SANDERUD

            předseda

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            členka kolegia

      (1)  Úř. věst. C 329, 7.12.2010, s. 7.

      PŘÍLOHA

         POUŽITÍ PRAVIDEL PRO POSKYTOVÁNÍ STÁTNÍ PODPORY VE PROSPĚCH BANK V SOUVISLOSTI S FINANČNÍ KRIZÍ OD 1. LEDNA 2011

      1.   Úvod

                  1.

                  Od začátku finanční krize na podzim 2008 vydal Kontrolní úřad ESVO (dále jen „Úřad“) čtyři soubory pokynů (1), jež stanoví podrobná kritéria pro slučitelnost státní podpory finančním institucím (2) s požadavky čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o Evropském hospodářském prostoru („Dohoda o EHP“). Kapitoly daných pokynů se týkají použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím (3) („pokyny k bankovnictví“); rekapitalizace finančních institucí během současné finanční krize (4) („pokyny k rekapitalizaci“); nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru v EHP (5) („pokyny ke znehodnoceným aktivům“) a návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru během současné krize podle pravidel pro státní podporu (6) („pokyny k restrukturalizaci“). Tři z výše uvedených čtyř souborů pokynů, pokyny k bankovnictví, k rekapitalizaci a ke znehodnoceným aktivům, stanoví předpoklady pro slučitelnost hlavních typů pomoci poskytovaných státy ESVO – záruky za závazky, rekapitalizace a opatření na záchranu aktiv – přičemž pokyny k restrukturalizaci podrobně upravují zvláštní prvky, které musí obsahovat plán restrukturalizace (nebo plán na obnovení životaschopnosti) v souvislosti se specifickými okolnostmi státní podpory ve prospěch finančních institucí související s krizí na základě čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP.

                  2.

                  Všechny čtyři kapitoly pokynů zdůrazňují dočasnou povahu přijatelnosti takovýchto opatření podpory; každá stanoví, že taková opatření podpory mohou být odůvodněna jako nouzová reakce na mimořádné napětí na finančních trzích a pouze pokud tyto výjimečné okolnosti potrvají. Pokyny o restrukturalizaci platí pouze pro podporu na restrukturalizaci oznámenou do 31. prosince 2010, zatímco ostatní pokyny nemají stanovené datum konce účinnosti.

                  3.

                  Tyto pokyny stanoví předpoklady pro dočasnou akceptovatelnost podpory bankám, související s krizí, po 1. lednu 2011.

            2.   Trvající použitelnost čl. 61 odst. 3 písm. b) EHP a prodloužení účinnosti pokynů o restrukturalizaci

                  4.

                  Pokyny Úřadu o podpoře bankám související s krizí, jakož i rozhodnutí o opatřeních pomoci v jednotlivých případech a režimech, které spadají do rozsahu působnosti těchto pokynů, jsou přijímány na právním základě čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP, který ve výjimečných případech dovoluje podporu, která má napravit vážnou poruchu v hospodářství některého státu ESVO. V období, kdy krize byla nejakutnější, byla s ohledem na mimořádné napětí na finančních trzích podmínka existence vážné poruchy bezpochyby naplněna v celém EHP, později bylo toto napětí kombinováno s mimořádnou recesí reálné ekonomiky.

                  5.

                  Hospodářské oživení, které pomalu začalo na počátku roku 2010, se ve stejném roce oproti očekáváním o něco zrychlilo. I když je oživení v různých státech EHP stále nestabilní a nerovnoměrné, některé státy vykazují mírný nebo dokonce výraznější růst. Kromě toho se ve srovnání se situací před rokem i přes určitá zbývající slabá místa celkově stav bankovního sektoru zlepšil. V důsledku výše uvedeného již není existence vážné poruchy v hospodářstvích států ESVO na rozdíl od dřívějších fází krize samozřejmá. I když si je Úřad vědom těchto trendů, stále se domnívá, že jsou požadavky na schválení státní podpory podle čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP splněny s ohledem na nedávné opětovné napětí na finančních trzích a na riziko širších negativních efektů přelévání, a to z důvodů uvedených v těchto pokynech.

                  6.

                  Opětovné napětí na trzích se státními dluhopisy názorně prokazuje trvající volatilitu na finančních trzích. Vysoký stupeň vzájemné propojenosti a závislosti v rámci finančního sektoru ve státech EHP měl za následek obavy trhu z přenosu problému. Vysoká volatilita finančních trhů a nejisté ekonomické vyhlídky odůvodňují zachování možnosti států ESVO trvat na možnosti využít podpůrných opatření souvisejících s krizí na základě čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP jakožto záchranné sítě.

                  7.

                  Pokyny k bankovnictví, k rekapitalizaci a ke znehodnoceným aktivům, jež stanoví pokyny ke kritériím pro slučitelnost podpory bankám související s krizí na základě čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP – zejm. ve formě vládních záruk, rekapitalizace a záchrany aktiv –, musejí existovat i po 31. prosinci 2010. Zároveň pokyny o restrukturalizaci, které upravují postup po provedení těchto podpůrných opatření, musí být použitelné i po tomto datu. Časová působnost pokynů o restrukturalizaci – jediných z příslušných pokynů, které mají výslovně stanovený den konce účinnosti, 31. prosinec 2010 – by proto měla být rozšířena i na podporu na restrukturalizaci oznámenou do 31. prosince 2011.

                  8.

                  Uvedené pokyny však musejí být upraveny s ohledem na přípravu na přechod na režim po krizi. Zároveň bude třeba vypracovat nová, trvalá pravidla pro státní podporu při záchraně bank a restrukturalizaci za normálních tržních podmínek, která by měla být, pokud to tržní podmínky umožní, používána od 1. ledna 2012. Trvající potřebu mimořádné státní podpory finančnímu sektoru, odůvodněnou hospodářskou krizí, je potřeba hodnotit s přihlédnutím k tomuto cíli. Je třeba ji řešit stanovením požadavků na slučitelnost takové podpory tak, aby byla zajištěna co nejlepší příprava na záchranu a restrukturalizaci bank na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP.

            3.   Pokrok v procesu ukončování státní podpory

                  9.

                  Trvající dostupnost opatření podpory podle čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP s přihlédnutím k mimořádným podmínkám na trhu by neměla blokovat proces ukončování dočasných mimořádných opatření podpory ve prospěch bank. Rada pro hospodářské a finanční věci se dne 2. prosince 2009 shodla na nezbytnosti vypracování strategie pro postupné ukončování opatření podpory, které by mělo být transparentní a řádně koordinované mezi členskými státy EU, aby se předešlo negativním efektům přelévání, avšak zároveň by mělo zohlednit rozdílné podmínky v členských státech (7). Závěry dále stanoví, že proces postupného ukončování týkající se různých forem podpory ve prospěch bank by měl začít ukončováním programů vládních záruk, pobídkami zdravým bankám, aby ukončily účast na těchto programech, a vybídnutím ostatních bank, aby řešily svoje slabá místa.

                  10.

                  V odstavcích níže Úřad stanoví kroky pro postupné ukončování opatření týkajících se rekapitalizace a znehodnocených aktiv.

            3.1   Přísnější podmínky hodnocení slučitelnosti vládních záruk podle čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP

                  11.

                  Od 1. ledna 2011 používá Úřad při hodnocení slučitelnosti vládních záruk podle čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP přísnější podmínky, a to zavedením vyššího poplatku za záruku a požadavku plánu na obnovení životaschopnosti pro příjemce, kteří využívají nové záruky a jejichž celkové nesplacené zaručené závazky překročí určitý limit, jak v absolutním vyjádření, tak i v poměru k celkovým závazkům (8). Pokud se zohlední současný trh, tyto podmínky se zdají nezbytné. Vládní programy záruk tudíž mohou být schváleny do 30. června 2011, na základě níže uvedených podmínek platných pro období od 1. ledna 2011. V první polovině roku 2011 Úřad přehodnotí podmínky pro slučitelnost státní podpory poskytované po 30. červnu 2011.

            3.1.1   Podmínky stanovování cen

                  12.

                  Přístup k vládním zárukám byl zpoplatněn, přičemž poplatek byl stanovován podle doporučení ECB. V případě dluhopisu s dobou splatnosti delší než jeden rok se poplatek skládá z paušálního poplatku ve výši 50 bazických bodů zvýšeného o medián rozpětí swapu úvěrového selhání („CDS“) u pětiletých přednostních pohledávek všech bank, zaznamenaného v období od 1. ledna 2007 do 31. srpna 2008 (9).

                  13.

                  Prvek úvěrového rizika v současném modelu stanovování cen je založen na datech z období před vrcholem krize v roce 2008. Rozdíly rozpětí CDS mezi jednotlivými bankami jsou v současnosti výrazně vyšší než před krizí a pravděpodobně takové i zůstanou. To bylo až do současnosti považované za nezbytné pro usnadnění přístupu bank k externímu financování a tudíž zajištění finanční stability. Avšak není brán v úvahu vývoj finančních trhů během dvou let od 31. srpna 2008, včetně změn úvěruschopnosti bank. A tak zatímco se přístup k tržnímu financování celkově zlepšil, banky, jejichž úvěrový rating byl snížen, stále profitují z ratingového stupně z doby před krizí a ze vnímané úvěruschopnosti. To zvyšuje pravděpodobnost narušování hospodářské soutěže. Je prokázáno, že banky s nízkým ratingem mají ze záruk neúměrný prospěch ve srovnání s bankami s vyšším ratingem, neboť by za běžných okolností kvůli svému nízkému ratingu platily vyšší tržní cenu.

                  14.

                  Aby tato narušování soutěže byla odstraněna, měl by se cenový systém vládní podpory přiblížit současným tržním podmínkám a lépe odrážet současnou úvěruschopnost jednotlivých bank. Pro toto je de facto zapotřebí, aby byl poplatek za záruku placený přijímající institucí zvýšen.

                  15.

                  Koordinovaný přístup států ESVO by podpořil postupné ukončování programů záruk a zároveň zachoval určitý stupeň flexibility, který by zohlednil různou situaci států ESVO a jejich bank. Úřad za tímto účelem považuje za vhodné zavést minimální zvýšení poplatků za záruky, které by se mělo lišit podle úvěruschopnosti přijímající banky. Rozlišení založené na úvěruschopnosti posiluje cenový signál pro slabší banky, umožňuje lépe přizpůsobit cenu záruky rizikovému profilu přijímající instituce a tudíž zmenšit narušování hospodářské soutěže mezi institucemi a přispět k ochraně rovných tržních podmínek bank na jednotném trhu.

                  16.

                  Schválení prodloužení programu záruk (10) na období po 1. lednu 2011 by tudíž vyžadovalo, aby poplatek za státní záruku (11) byl vyšší než podle cenového vzorce doporučeného ECB v říjnu 2008 nejméně

                              —

                              o 20 bazických bodů pro banky s ratingovým stupněm A+ nebo A (12),

                              —

                              o 30 bazických bodů pro banky s ratingovým stupněm A– (13) a

                              —

                              o 40 bazických bodů pro banky s ratingovým stupněm nižším než A–. Banky bez ratingu budou považovány za banky spadající do kategorie bank s ratingem BBB (14).

                  17.

                  Státy ESVO by měly možnost jít nad rámec těchto minimálních požadavků při stanovování navýšení poplatku za záruku. Jako další prvek flexibility, který umožní státům ESVO přizpůsobit se podmínkám zvláštních okolností, které panují v jejich finančním sektoru, by Úřad akceptoval i jiný model pro výpočet navýšení poplatku za předpokladu, že může být jednoznačně prokázáno, že tento vzorec povede pro dotčené banky alespoň k minimálnímu navýšení uvedenému výše (15).

            3.1.2   Životaschopnost bank stále závisí na vládních zárukách dluhu

                  18.

                  Za současné situace ve vývoji tržních podmínek není již přístup k likviditě na trhu pro všechny druhy bank výraznou překážkou, jak tomu bylo v době nejakutnější krize. Proto se zdá být oprávněné zavést různé podmínky pro využívání státních záruk založené na rozsahu, v němž na nich banky závisí. Zatímco omezené využívání by bylo povoleno bez nutnosti dalšího zkoumání, větší využití jak v absolutním vyjádření, tak i v poměru k celkovému objemu závazků banky by mělo za následek nutnost vyhodnocení životaschopnosti jakožto předpokladu pro soulad dalšího prodloužení programů záruk s čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP. Trvalá neschopnost získat výrazný podíl potřebných zdrojů bez vládních záruk může naznačovat nedostatek důvěry v životaschopnost obchodního modelu banky. Je třeba zabránit situaci, kdy banka je silně závislá na programech záruk, které byly vytvořeny pro řešení nebývalých problémů při přístupu k financím, i pokud tyto výjimečné okolnosti pominuly, což by takové bance mohlo umožnit odklad nezbytného strukturálního přizpůsobení.

                  19.

                  Úřad proto považuje za vhodné, aby programy záruk, které mají být prodlouženy na období po 1. lednu 2011, obsahovaly limit pro poměr celkových nesplacených zaručených závazků k celkovým závazkům banky a limit pro absolutní hodnotu zaručených závazků, který, pokud by byl překročen, by měl za následek povinnost předložit hodnocení životaschopnosti. Pro každou banku, jež žádá o státní záruku v rámci programu na financování nového nebo obnoveného dluhu, který má být emitován po 1. lednu 2011 a jehož oba prvky (absolutní a relativní hodnota) (16) udržují nebo zvyšují celkový objem nesplacených zaručených závazků nad tento limit, bude dotčený stát ESVO povinen předložit Úřadu do tří měsíců od poskytnutí záruk vyhodnocení dokládající dlouhodobou životaschopnost banky.

                  20.

                  Tento mechanismus se nepoužije na banky, které v rozhodnou dobu již jsou v procesu restrukturalizace nebo jsou povinny předložit plán restrukturalizace nebo v nichž probíhá vyhodnocování životaschopnosti. V takových případech bude poskytnutí dodatečné státní podpory vzato v úvahu v rámci probíhajícího procesu restrukturalizace/vyhodnocování životaschopnosti (17).

                  21.

                  Limit je stanoven jako poměr 5 % nesplacených zaručených závazků k celkovým závazků a jako celková částka zaručeného dluhu ve výši 500 milionů EUR. Stanovení prahové hodnoty je založeno na srovnávací analýze, která dokládá, že velká většina bank, které využívají záruk a v současnosti nemají povinnost restrukturalizace (a dokonce i značná část bank, které tomuto závazku podléhají), se pohybuje výrazně pod touto hodnotou. U malé, avšak nezanedbatelné skupiny bank, která tento limit překračuje, může být přezkoumáno, zda značná závislost na zárukách pro financování naznačuje výraznější strukturální slabost jejich obchodních modelů. Spouštěcí mechanismus představuje pobídku pro zdravé banky, aby zahájily rychlý proces návratu k financování za převážně nebo výhradně nezkreslených tržních podmínek. U všech bank, které procházejí zevrubným vyhodnocením životaschopnosti, bude buď potvrzena jejich dlouhodobá životaschopnost, anebo pochybnosti v tomto ohledu naznačí potřebu řešit nezbytnost dalekosáhlé restrukturalizace.

                  22.

                  Pokud jde o obsah hodnocení životaschopnosti, je možné učinit odkaz na pokyny k restrukturalizaci, které stanoví zásady týkající se analýzy situace banky se zaměřením na obnovení dlouhodobé životaschopnosti v plánu restrukturalizace a které se analogicky použijí na případy, kdy příjemce nemá formální povinnost předložit plán restrukturalizace, avšak přesto musí doložit dlouhodobou životaschopnost. Banka bude muset zejména doložit solidnost svojí kapacity financování a v případě potřeby podstoupit zátěžový test likvidity (18). Hodnocení životaschopnosti by rovněž mělo vzít v úvahu všechny faktory specifické pro přijímající finanční instituce (19) nebo pro dotyčný stát ESVO (20) a situaci na jeho finančních trzích, která má dopad na hodnocení životaschopnosti a na orientační hodnotu poměru zaručených závazků k celkovým závazkům. Jako obecné pravidlo platí, že čím významnější je závislost na vládních zárukách a čím více je kombinovaná s využitím jiných forem státní podpory a/nebo s nízkou úvěruschopností (21), tím více lze usuzovat na nutnost provedení změn v obchodním modelu za účelem dosažení dlouhodobé životaschopnosti.

                  23.

                  Mechanismus, který bude mít za následek povinnost předložit hodnocení životaschopnosti, předává signál, že banky se musí připravit na návrat k normálním tržním mechanismům bez státní podpory v souvislosti s tím, jak se finanční sektor postupně dostává z krizových podmínek a představuje pobídku pro jednotlivé instituce, aby zmenšily závislost na vládních zárukách nebo se jejich využití zcela zdržely. Současně umožňuje dostatečnou flexibilitu, aby bylo možné řádně vzít úvahu potenciálně různorodé podmínky, které mají vliv na situaci různých bank nebo vnitrostátních finančních trhů, a rovněž zohledňuje možnost celkového zhoršení finanční stability, což v této fázi nemůže být s ohledem na přetrvávající nestabilitu při oživování finančních trhů vyloučeno.

            4.   Odstranění rozdílu mezi zdravými bankami a bankami v problémech pro účely předložení plánu restrukturalizace

                  24.

                  Úřad na začátku krize stanovil rozdíl mezi finančními institucemi v problémech / nezdravými finančními institucemi a v zásadě zdravými finančními institucemi, tj. finančními institucemi, které trpěly v důsledku vnitřních, strukturálních problémů, spojených např. s jejich konkrétním obchodním modelem nebo investiční strategií, a finančními institucemi, jejichž problémy měly co do činění pouze a především s extrémní situací během finanční krize, spíše než se stavem jejich obchodního modelu, neefektivností nebo nadměrným podstupováním rizika. Rozdíl je konkrétně definován na základě řady indikátorů stanovených v pokynech k rekapitalizaci: kapitálová přiměřenost, aktuální rozpětí swapů úvěrového selhání, aktuální rating banky a jeho výhled, a mj. relativní objem rekapitalizace. Pokud se týká posledně uvedeného faktoru, považuje Úřad podporu obdrženou ve formě rekapitalizace a opatření na záchranu aktiv o velikosti více než 2 % rizikově vážených aktiv za indikátor pro rozlišení mezi bankami v zásadě zdravými a bankami v problémech. Rekapitalizace banky v problémech má za následek povinnost předložit Úřadu plán restrukturalizace, zatímco v případě rekapitalizace zdravé banky je to povinnost předložit plán životaschopnosti.

                  25.

                  Původním důvodem pro toto rozlišení a pro stanovení řady indikátorů, včetně hranice 2 % rizikově vážených aktiv banky, byla obava, že kapitálové potřeby v důsledku oslabení, vyššího očekávání trhů, pokud jde o úroveň kapitálu bank, a dočasných obtíží při získávání kapitálu na trzích by jinak vedly k tomu, že zdravé banky sníží objem úvěrů poskytovaný reálné ekonomice, aby se vyhnuly povinnosti předkládat plán restrukturalizace, pokud využijí státních zdrojů. V současnosti se však bankovní sektor setkává s menšími obtížemi při získávání kapitálu na trzích nebo mj. prostřednictvím nerozdělených zisků (22), a může tudíž uspokojit svoje kapitálové potřeby, aniž by využíval státní podporu (23). Objem kapitálu, který finanční instituce získaly na trhu, se během let 2009 a 2010 výrazně zvýšil, což ukázalo, že došlo k obnovení přístupu finančních institucí ke kapitálovým trhům, jakož i k anticipaci nových regulatorních požadavků (24).

                  26.

                  Zdá se tedy, že rozlišování mezi zdravými bankami a bankami v problémech již není relevantní pro určení, které banky by měly s Úřadem projednat svoji restrukturalizaci. Následně by banky využívající i v roce 2011 státní podpory pro získání kapitálu nebo pro opatření na záchranu aktiv měly mít povinnost předložit Úřadu plán restrukturalizace, který prokáže odhodlání banky vynaložit nezbytné úsilí o restrukturalizaci a návrat bez zbytečného odkladu k životaschopnému stavu. Proto bude po 1. lednu 2011 vyžadován plán restrukturalizace od každého příjemce nové rekapitalizace nebo opatření na záchranu aktiv (25).

                  27.

                  Při posuzování potřeb restrukturalizace bank vezme Úřad v úvahu specifickou situaci každé instituce, míru, v níž je tato restrukturalizace nezbytná na obnovení životaschopnosti bez další státní podpory, jakož i předchozí závislost na státní podpoře. Jako obecné pravidlo platí, že čím větší je závislost na státní podpoře, tím více lze usuzovat na nutnost provedení hloubkové restrukturalizace za účelem obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Kromě toho individuální hodnocení vezme v úvahu specifickou situaci na trzích a v případě závažného šoku ohrožujícího finanční stabilitu v jednom nebo více státech ESVO použije rámec restrukturalizace patřičně flexibilním způsobem.

                  28.

                  Skutečnost, že plán restrukturalizace je vyžadován od bank, které využívají strukturální podporu (tj. rekapitalizaci a/nebo opatření na záchranu aktiv) – přičemž se současně uznává, že pouhé využití finančních záruk by nemělo za následek povinnost předložit plán restrukturalizace –, představuje signál, že banky se musejí připravit na návrat k normálnímu tržnímu mechanismu bez státní podpory v souvislosti s tím, jak se finanční sektor postupně vymaňuje z krizových podmínek. Představuje pobídku pro jednotlivé instituce, které stále ještě potřebují podporu, aby urychlily nezbytnou restrukturalizaci. Současně umožňuje dostatečnou flexibilitu, aby byly dostatečně zohledněny možné různorodé okolnosti, které mají vliv na situaci jednotlivých bank nebo vnitrostátních finančních trhů. Rovněž bere v úvahu možnost celkového zhoršení situace, pokud jde o finanční stabilitu, nebo takového zhoršení, které by se týkalo pouze jednotlivé země, což s ohledem na přetrvávající nestabilitu finančních trhů v současnosti nemůže být vyloučeno.

            5.   Časová působnost, obecný výhled

                  29.

                  Trvající použitelnost čl. 61 odst. 3 písm. b) Dohody o EHP a prodloužení účinnosti pokynů k restrukturalizaci se vztahuje na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (26). Toto prodloužení účinnosti za změněných podmínek by mělo být chápáno rovněž v souvislosti s postupným přechodem ke stálejšímu režimu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci bank na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP, který by se, pokud to tržní podmínky umožní, měl použít od 1. ledna 2012.

         (1)  Pravidla pro uplatňování a výklad článků 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohodě o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, která byla přijata a vydána Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994, zveřejněná v Úř. věst. L 231, 3.9.1994, s. 1. a dodatku EHP č. 32, 3.9.1994, s. 1. Pokyny byly naposledy novelizované dne 17. prosince 2008 („pokyny ke státní podpoře“). Aktualizované znění pokynů pro státní podporu je k dispozici na internetové stránce Kontrolního úřadu:
      http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

         (2)  Pro lepší přehlednost jsou „finanční instituce“ v tomto dokumentu označovány jednoduše jako „banky“.

         (3)  Rozhodnutí 28/09/KOL z 29.1.2009.

         (4)  Rozhodnutí 28/09/KOL z 29.1.2009.

         (5)  Rozhodnutí 191/09/KOL z 22.4.2009.

         (6)  Rozhodnutí 472/09/KOL z 25.11.2009.

         (7)  Tyto závěry schválila Evropská rada na svém zasedání dne 11. prosince 2009. Obdobně Evropský parlament trval ve svém usnesení ze dne 9. března 2010 ke Zprávě o politice hospodářské soutěže za rok 2008
      (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=EN&reference=P7-TA-2010-0050) na tom, aby státní podpora finančním institucím nebyla nepřiměřeně prodlužována a aby byly co nejdříve vypracovány strategie ukončení podpory.

         (8)  Přičemž ustanovení o pružnosti umožňuje přehodnocení situace a přiměřená nápravná opatření v případě závažného nového šoku na finančních trzích v celém EHP nebo v jednom nebo více členských státech ESVO.

         (9)  Viz http://www.ecb.int/pub/pdf/other/recommendations_on_guaranteesen.pdf.

         (10)  U jednotlivých oznámení vládních záruk mimo program bude v zásadě zapotřebí podobný poplatek za záruku. Pokud příjemce musí plnit povinnosti restrukturalizace a v závislosti na specifických okolnostech bude odůvodněný nižší poplatek, bude tuto odchylku třeba vzít v úvahu při celkovém hodnocení restrukturalizace a opatření nezbytných pro minimalizaci narušení hospodářské soutěže.

         (11)  Včetně záruk pokrývajících závazky na období 1 roku nebo kratší.

         (12)  Nebo A1 a A2 podle použitého ratingového systému.

         (13)  Nebo A3 podle použitého ratingového systému.

         (14)  V případě odlišného hodnocení různými ratingovými agenturami bude relevantním ratingem pro výpočet zvýšení poplatku vyšší rating. Dobou rozhodnou pro rating při stanovování poplatku za záruku je den, kdy byla pro určitou emisi dluhopisů příjemce poskytnuta záruka.

         (15)  Např. aktualizace referenčního období CDS stanovená v doporučení ECB z října 2008, která prokazatelně vede k nárůstu o nejméně 20 bazických bodů u bank s ratingovým stupněm A+ a A, 30 bazických bodů u bank s ratingovým stupněm A– a 40 bazických bodů u bank s ratingovým stupněm nižším než A–.

         (16)  Toto hodnocení bude provedeno, pokud stát ESVO obdrží žádost o schválení záruk za emisi nového nebo obnoveného dluhu od 1. ledna 2011 a bude obsahovat informace o výši dluhu pokryté požadovanými zárukami, jakož i o nesplacených zaručených závazcích v poměru k celkovým závazkům/bilanční sumě v rozhodném období. Nesplacené závazky, které překračují limit kvůli emisi před 1. lednem 2011, nebudou mít za následek povinnost předložit hodnocení životaschopnosti, pokud banka nevyužije možnost emise nového dluhu a pokud objem zaručených závazků zůstane nad stanovenou hranicí.

         (17)  Např. pokud banka již prochází procesem vyhodnocování životaschopnosti kvůli rekapitalizaci a limit pro záruky je překročen, musí být vyhodnocování rozšířeno tak, aby zahrnovalo i důvody, proč banka i nadále spoléhá na státní záruky, obsahovalo test likvidity a analyzovalo, zda a v jakém rozsahu se předpokládá další využití státních záruk.

         (18)  Pokyny k restrukturalizaci, bod 8 a oddíl 2, rovněž s odkazem na související oddíly v bodu 40 pokynů k rekapitalizaci a přílohu V pokynů ke znehodnoceným aktivům.

         (19)  Včetně např. vyššího poměru zaručených dluhů, který je vysvětlen zvláštním úsilím o udržení nebo zvýšení úvěrování reálné ekonomiky ve veřejném zájmu a s podporou dotčeného státu ESVO za předpokladu, že takovéto jednání je slučitelné se společným trhem.

         (20)  Při řádném zohlednění makroekonomické situace daného státu ESVO celkově a zejména takových prvků jako je např. úvěrové riziko státu, které mají přímý dopad na podmínky přístupu bank sídlících v daném státě ESVO k finančním prostředkům.

         (21)  Vyjádřené ratingovým stupněm příjemce nebo rozpětím CDS.

         (22)  Banky se za účelem zvýšení kapitálových rezerv rozhodly prodat nestrategická aktiva, jako např. majetkové účasti na jiných podnicích, nebo se zaměřily na určité geografické oblasti. K tomuto bodu viz Evropská centrální banka, EU Banking Sector Stability, září 2010.

         (23)  Podle Evropské centrální banky se celkový ukazatel kapitálové solventnosti bank během roku 2009 podstatně zvýšil ve všech členských státech EU. Kromě toho vyplývá z informací vzorku velkých bank v Evropské unii, že se nadále zlepšoval ukazatel kapitálové přiměřenosti i v první polovině roku 2010, což bylo umožněno růstem nerozděleného zisku, jakož i dalším soukromým získáváním kapitálu a veřejnými kapitálovými injekcemi v případě některých bank. Viz Evropská centrální banka: EU Banking Sector Stability, září 2010.

         (24)  Budoucí právní rámec vypracovaný Basilejským výborem pro bankovní dohled, tzv. Basilej III, stanoví harmonogram pro provádění nových pravidel o kapitálových požadavcích, které by bankám měly umožnit uspokojit za určitou dobu nové potřeby kapitálu. V této souvislosti je zajímavé poznamenat, že zaprvé většina největších bank v Evropské unii posílila během uplynulých dvou let svoje kapitálové rezervy, aby zvýšila svoji schopnost absorbovat ztráty, a zadruhé by ostatní banky v Evropské unii měly mít dostatek času (až do roku 2019), aby zvýšily svoje kapitálové rezervy pomocí mj. nerozděleného zisku. Je třeba rovněž poznamenat, že „přechodná opatření“ stanovená novým právním rámcem upravují ochranu předchozího stavu do 1. ledna 2018 pro existující kapitálové injekce poskytnuté veřejným sektorem. Kromě toho kvantitativní posouzení dopadů provedené Basilejským výborem a potvrzené výpočty Komise uvádí spíše mírný dopad na úvěrovou činnost bank. Neočekává se proto, že nové kapitálové požadavky budou mít dopad na návrh obsažený v těchto pokynech.

         (25)  Toto se použije na všechny rekapitalizace nebo opatření na záchranu aktiv bez ohledu na to, zda se jedná o individuální opatření nebo zda byla opatření poskytnuta v rámci určitého programu.

         (26)  Stávající nebo nové plány podpory bankám (bez ohledu na to, které nástroje podpory obsahují: záruky, rekapitalizaci, likviditu, záchranu aktiv, další) budou prodlouženy/schváleny pouze na šest měsíců, aby umožnily další přizpůsobení, pokud to bude nezbytné, a to v polovině roku 2011.


title: 2012/549/EU, Euratom: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2012 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Výkonné agentury pro zdraví a spotřebitele na rozpočtový rok 2010

text:
               17.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 286/90

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2012
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Výkonné agentury pro zdraví a spotřebitele na rozpočtový rok 2010
   (2012/549/EU, Euratom)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2010 (1),

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2010 (KOM(2011) 473 – C7–0256/2011) (2),

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Výkonné agentury pro zdraví a spotřebitele za rozpočtový rok 2010,

               —

               s ohledem na zprávu Komise o opatřeních následujících po udělení absolutorií za rozpočtový rok 2009 (KOM(2011) 736) a na pracovní dokumenty útvarů Komise připojené k této zprávě (SEK(2011) 1350 a SEK(2011) 1351),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Komise pro orgán příslušný pro udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2010 (KOM(2011) 643) a na pracovní dokument útvarů Komise připojený k této zprávě (SEK(2011) 1189),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Výkonné agentury pro zdraví a spotřebitele za rozpočtový rok 2010, spolu s odpověďmi agentury (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů a o legalitě a správnosti uskutečněných operací (4), které předložil Účetní dvůr za rok 2010 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2012 o absolutoriu, které má být uděleno výkonným agenturám za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2010 (06084/2012 – C7–0052/2012), a konstatuje, že Spojené království, Nizozemsko a Švédsko poprvé odmítly doporučit udělení absolutoria,

               —

               s ohledem na články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie a na článek 106a Smlouvy o Euratomu,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 55, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (6), a zejména na čl. 14 odst. 3 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1653/2004 ze dne 21. září 2004 o typovém nařízení financování výkonných agentur na základě nařízení Rady (ES) č. 58/2003, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (7), a zejména na čl. 66 odst. 1 a 2 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na rozhodnutí Komise 2004/858/ES ze dne 15. prosince 2004 o zřízení výkonné agentury pro řízení akce Společenství v oblasti veřejného zdraví podle nařízení Rady (ES) č. 58/2003, nazvané „Výkonná agentura pro program veřejného zdraví“ (8),

               —

               s ohledem na rozhodnutí Komise 2008/544/ES ze dne 20. června 2008, kterým se mění rozhodnutí 2004/858/ES, za účelem změny „Výkonné agentury pro program veřejného zdraví“ na „Výkonnou agenturu pro zdraví a spotřebitele“ (9),

               —

               s ohledem na článek 76 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanoviska ostatních dotyčných výborů (A7-0098/2012),

               A.

               vzhledem k tomu, že podle čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii Komise plní rozpočet a řídí programy a podle článku 317 Smlouvy o fungování Evropské unie tak činí ve spolupráci s členskými státy na vlastní odpovědnost, v souladu se zásadami řádného finančního řízení,

               1.

               uděluje řediteli Výkonné agentury pro zdraví a spotřebitele absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2010;

               2.

               uvádí své připomínky v usnesení, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2010, oddíl III – Komise a výkonné agentury;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí, spolu s rozhodnutím o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2010, oddíl III – Komise, a usnesení, které je nedílnou součástí těchto rozhodnutí, řediteli Výkonné agentury pro zdraví a spotřebitele, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řadě L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 64, 12.3.2010.

      (2)  Úř. věst. C 332, 14.11.2011, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 366, 15.12.2011, s. 93.

      (4)  Úř. věst. C 332, 14.11.2011, s. 134.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 11, 16.1.2003, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 297, 22.9.2004, s. 6.

      (8)  Úř. věst. L 369, 16.12.2004, s. 73.

      (9)  Úř. věst. L 173, 3.7.2008, s. 27.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 40/04/COL ze dne  17. března 2004 , kterým se po čtyřicáté třetí mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory změnou kapitoly 26A:  Víceodvětvový rámec pro regionální podporu velkým investičním projektům  a návrh vhodných opatření

text:
               20.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/15

      ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO

   č. 40/04/COL
   ze dne 17. března 2004,
   kterým se po čtyřicáté třetí mění procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory změnou kapitoly 26A: „Víceodvětvový rámec pro regionální podporu velkým investičním projektům“ a návrh vhodných opatření
   (2006/C 168/07)
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,
   S OHLEDEM NA Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na články 61 až 63 a protokol 26 této dohody,
   S OHLEDEM NA Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (2), a zejména na článek 24, čl. 5 odst. 2 písm. b), článek 1 části I protokolu 3 a články 18 a 19 části II protokolu 3 této dohody (3),
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle článku 24 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru Kontrolní úřad ESVO uplatňuje ustanovení Dohody o EHP týkající se státní podpory,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle čl. 5 odst. 2 písm. b) Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru vydá Kontrolní úřad ESVO oznámení nebo pokyny k záležitostem, kterými se Dohoda o EHP zabývá, pokud to tato dohoda nebo Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru výslovně stanoví nebo pokud to Kontrolní úřad ESVO považuje za nezbytné,
   S ODKAZEM NA procesní a hmotná pravidla v oblasti státní podpory (4) přijatá Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994 (5),
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE Komise Evropských společenství (dále jen Komise ES) dne 1. listopadu 2003 zveřejnila sdělení o změnách víceodvětvového rámce pro regionální podporu velkým investičním projektům (2002) týkajících se zavedení seznamu odvětví, která čelí strukturálním problémům, a o návrhu vhodných opatření podle čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud jde o odvětví motorových vozidel a odvětví syntetických vláken (6),
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE se tento rámec týká i Evropského hospodářského prostoru,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE v celém Evropském hospodářském prostoru je třeba zajistit jednotné uplatňování pravidel EHP pro státní podporu,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE zkušenosti získané v posledních letech a informace, jež jsou v současné době v příslušných oblastech k dispozici, vedly Úřad k rozhodnutí, že by omezení vztahující se v současnosti na regionální investiční podporu v odvětví motorových vozidel a v odvětví syntetických vláken měla zůstat zachována,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE se Kontrolní úřad ESVO rozhodl nezařadit odvětví stavby lodí do působnosti víceodvětvového rámce,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE se Kontrolní úřad ESVO rozhodl provést technickou opravu ve znění přechodných pravidel pro odvětví motorových vozidel, jež bude platná pro podporu poskytovanou po 31. prosinci 2003,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle bodu II v položce „VŠEOBECNÉ“ na konci přílohy XV k Dohodě o EHP má Kontrolní úřad ESVO přijmout po konzultaci s Komisí ES právní akty odpovídající právním aktům přijatým Komisí ES,
   PO KONZULTACI s Komisí ES,
   S ODKAZEM NA skutečnost, že Kontrolní úřad ESVO tuto záležitost s členskými státy ESVO konzultoval během mnohostranných jednání dne 3. února 2004,
   PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               1.

               Kapitola 26A Pokynů pro státní podporu se mění v souladu s přílohou I tohoto rozhodnutí a navrhují se vhodná opatření uvedená v příloze I.

               2.

               Státy ESVO o tom budou informovány dopisem s kopií tohoto rozhodnutí a přílohy I. Státy ESVO budou požádány, aby do jednoho měsíce po obdržení tohoto návrhu projevily souhlas s odpovídajícími opatřeními.

               3.

               Komise ES bude v souladu s bodem d) protokolu 27 Dohody o EHP informována zasláním kopie tohoto rozhodnutí včetně přílohy I.

               4.

               Toto rozhodnutí včetně přílohy I bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

               5.

               V případě, že státy ESVO přijmou návrh vhodných opatření, bude v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie zveřejněno souhrnné sdělení (připojeno v příloze 2).

               6.

               Toto rozhodnutí je závazné v anglickém znění.

      V Bruselu dne 17. března 2004.

         Za Kontrolní úřad ESVO

         Hannes HAFSTEIN

            předseda

         Einar M. BULL

            člen kolegia

      (1)  Dále jen Dohoda o EHP.

      (2)  Dále jen Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.

      (3)  Protokol 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru ve znění států ESVO ze dne 10. prosince 2001. Změny vstoupily v platnost dne 28. srpna 2003.

      (4)  Dále jen Pokyny pro státní podporu.

      (5)  Původně zveřejněno v Úř. věst. L 231, 3.9.1994 a v dodatku EHP k Úř. věst. č. 32 ze stejného dne, naposledy změněno dosud nezveřejněným rozhodnutím sboru č. 39/04/COL ze dne 17.3.2004.

      (6)  Úř. věst. C 263, 1.11.2003, s. 3.

      PŘÍLOHA I
      ZMĚNY KAPITOLY 26A O VÍCEODVĚTVOVÉM RÁMCI PRO REGIONÁLNÍ PODPORU VELKÝM INVESTIČNÍM PROJEKTŮM (1)

      Dosavadní bod 26A.5. odst. 4 se nahrazuje tímto:

         Odvětví, v nichž převládají vážné strukturální problémy, mohou být uvedena v seznamu odvětví přiloženém k rámci. U těchto odvětví nebude s ohledem na ustanovení uvedená v tomto oddíle povolena žádná investiční podpora. Do konce roku 2005 bude přezkoumána technická proveditelnost a politická a ekonomická vhodnost přijetí takového seznamu odvětví. Pokud se Úřad pro přijetí takového seznamu odvětví rozhodne, bude seznam přijat a zveřejněn do dne 31. března 2006 a vstoupí v platnost dne 1. ledna 2007. Jakákoliv vhodná opatření podle čl. 1 odst. 1 části I a článku 18 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru, která mohou být v tomto kontextu zapotřebí, budou navržena do dne 1. července 2006.

      Dosavadní bod 26A.5. odst. 5 se nahrazuje tímto:

         Pro účely přezkoumávání technické proveditelnosti sestavení seznamu odvětví budou vážné strukturální problémy v zásadě měřeny na základě zjevných spotřebitelských údajů, na odpovídající úrovni klasifikace CPA (klasifikace produkce podle činností) (2) v EHP, nebo, pokud takové informace nejsou k dispozici, na základě jakékoliv jiné obecně přijímané segmentace trhu pro uvedené produkty, u nichž jsou statistické údaje snadno dostupné. V úvahu mohou být vzaty i další související údaje a informace včetně odvětvových studií. Žádné odvětví nebude na seznam zařazeno pouze na základě mechanického provedení statistické metody. Seznam odvětví může být podle potřeby aktualizován.

      První věta dosavadního bodu 26A.5. odst. 6 se nahrazuje tímto:

         Pokud se Úřad rozhodne takový seznam odvětví přijmout s platností ode dne 1. ledna 2007, bude muset být u odvětví uvedených na seznamu, jež mají vážné strukturální problémy, Úřadu individuálně oznámena veškerá investiční podpora vztahující se na investiční projekty týkající se způsobilých výdajů převyšujících částku, která bude Úřadem určena při sestavování seznamu odvětví (3). Nesmí přitom být dotčena ustanovení uvedená v blokové výjimce pro státní podpory malých a středních podniků (4) začleněné do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 88/2002 ze dne 25. června 2002 (5).

      Dosavadní bod 26A.8. odst. 1 se nahrazuje tímto:
      Do dne 31. prosince 2006 a aniž je dotčen akt zmíněný v bodě 1f přílohy XV Dohody o EHP (6), jež byl do přílohy včleněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 88/2002:

                  a)

                  bude na částky přesahující 5 milionů EUR, vyjádřené v hrubém grantovém ekvivalentu, maximální míra regionální investiční podpory v odvětví motorových vozidel definovaném v příloze C podle stávajících režimů podpory omezena na 30 % limitu odpovídající regionální podpory;

                  b)

                  pro investiční podporu nebudou způsobilé žádné výdaje vzniklé v souvislosti s investičními projekty v odvětví syntetických vláken definovaném v příloze D.

            Tento bod vstupuje v platnost dne 1. ledna 2004.
      Dosavadní body 26A. 8 odst. 2 a 3 se zrušují.
      Za dosavadní bod 26A.9 odst. 2 se vkládají dva nové body, 26A.9 odst. 3 a 26A.9 odst. 4:

                     26A.9. odst. 3:

                     Aby Úřad měl v době, kdy neexistuje seznam odvětví, u nichž převažují vážné strukturální problémy, ode dne 1. ledna 2004 jasná pravidla týkající se regionálních investic v odvětví motorových vozidel a v odvětví syntetických vláken, rozhodl se jako vhodné opatření navrhnout podle čl. 1 odst. 1 části I a článku 18 části II protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru:

                                 —

                                 do dne 31. prosince 2006 i nadále uplatňovat stávající přechodná pravidla pro odvětví syntetických vláken definovaná v příloze D,

                                 —

                                 u částek přesahujících 5 milionů EUR, vyjádřených v hrubém grantovém ekvivalentu, omezit maximální míru podpory pro regionální investiční podporu v odvětví motorových vozidel definovaném v příloze C podle stávajících režimů podpory na 30 % limitu odpovídající regionální podpory.

                     26A.9 odst. 4:

                     Státy ESVO jsou vyzývány, aby výslovně souhlasily s navrženými vhodnými opatřeními v termínu uvedeném v dopise, který jim byl zaslán. Pokud Úřad neobdrží odpověď, bude předpokládat, že daný stát ESVO s navrženými opatřeními nesouhlasí.

         (1)  Tyto změny odpovídají sdělení Evropské komise o změnách víceodvětvového rámce pro regionální podporu velkým investičním projektům (2002) týkajících se zavedení seznamu odvětví, které čelí strukturálním problémům, a o návrhu vhodných opatření podle čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud jde o odvětví motorových vozidel a odvětví výroby umělých vláken (Úř. věst. C 263, 1.11.2003, s. 3).

         (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 3696/93 ze dne 29. října 1993 o statistické klasifikaci produkce podle činností (CPA) v Evropském hospodářském společenství (Úř. věst. L 342, 31.12.1993, s. 1), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 204/2002 (Úř. věst. L 36, 6.2.2002, s. 1). Nařízení Rady (EHS) č. 3696/93 bylo začleněno do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 7/94 ze dne 21. března 1994, Úř. věst. L 160, 28.6.1994, naposledy pozměněné rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 110/2002, Úř. věst. L 298, 31.10.2002, a dodatkem EHP č. 54, viz bod 20b přílohy XXI Dohody o EHP.

         (3)  Tato částka může být v podstatě stanovena na 25 milionů EUR, ale může se v jednotlivýchodvětvích lišit.

         (4)  Nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (Úř. věst. L 10, 13.1.2001, s. 33).

         (5)  Úř. věst. L 266, 3.10.2002 a dodatek EHP č. 49, viz bod 1f přílohy XV Dohody o EHP.

         (6)  Bloková výjimka na státní podpory malým a středním podnikům.


				|

		52014PC0223

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má Evropská unie zaujmout v rámci Generální rady Světové obchodní organizace k přistoupení Islámské republiky Afghánistán ke Světové obchodní organizaci /* COM/2014/0223 final - 2014/0125 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
I. ÚVOD
Členské státy Světové obchodní
organizace (WTO) a Afghánistán dospěly do závěrečné fáze
uzavření dohody o podmínkách přistoupení Afghánistánu
k organizaci. Tato závěrečná fáze nastává po 10 letech jednání,
která byla zahájena, když Afghánistán podal v roce 2004 žádost o
přistoupení k WTO. Žádost Afghánistánu o přijetí byla
přezkoumána v souladu s pokyny uvedenými v rozhodnutí Generální rady WTO o
přistoupení nejméně rozvinutých zemí a nyní musí Rada podmínky
přístupu Afghánistánu schválit formou rozhodnutí, jak vyžaduje SFEU, než
bude EU moci formálně podpořit toto schválení na půdě WTO.
Následuje shrnutí podmínek přistoupení.
II. SHRNUTÍ PODMÍNEK PŘISTOUPENÍ
AFGHÁNISTÁNU K WTO PODLE ODVĚTVÍ
Listiny závazků
Zboží (celkově)
Průměrná konečná vázaná celní
sazba v přístupové listině Afghánistánu je 15,1 %.
Průměrná konečná vázaná celní
sazba pro zemědělské produkty je 29,6 %, a tedy vyšší než sazba
8,8 % pozorovaná u průmyslového zboží. Nejvyšší sazby jsou vyšší
rovněž v zemědělství (60–70 % maxima u některých
zemědělských produktů oproti 50 % maxima u
průmyslového zboží).
Afghánistán bude konečnou vázanou celní
sazbu provádět od data přistoupení, s výjimkou dovozu několika
produktů informačních technologií – jako jsou elektronické obvody,
videokamery – (které budou ostatně do roku 2019 plně liberalizovány).
Tyto
průměrné úrovně celních sazeb jsou velmi
přiměřené s ohledem na status Afghánistánu jakožto jedné z
nejméně rozvinutých zemí a na malou velikost a zranitelnost jeho
hospodářství. V minulosti EU ve vztahu k nejméně rozvinutým zemím
obvykle přijímala u hospodářství o srovnatelné velikosti jako
přiměřené takové úrovně celních sazeb, které byly vyšší než
tyto úrovně. V souvislosti s výše uvedeným se listina nevztahuje na:
–
41 celních položek zemědělských
produktů, jejichž prodej se v Afghánistánu považuje za zakázaný
(vepřové maso a výrobky z vepřového masa, pivo, víno a lihoviny); a
dále
–
183 celních položek průmyslového zboží, což
odpovídá 4,4 % celních položek uvedených na listině závazků (v
souladu s nedávno schválenými „Pokyny pro jednání o přístupu nejméně
rozvinutých zemí k WTO“, které umožňují, aby se závazky nevztahovaly na 5
% celních položek průmyslového zboží).
Průmyslové zboží
–
Průměrná konečná vázaná celní sazba
u nezemědělských produktů je 8,8 %.
–
Nejvyšší průměrné hodnoty ve výši 30 %
jsou pozorovány u keramiky, a dále ve výši 15–20 % u nábytku, skla a textilu.
–
Nejnižší hodnota 0 %, která je nabízena u
produktů informačních technologií, bude zavedena do roku 2019.
–
Nejvyšší sazby u průmyslového zboží dosahují
50 % (osobní vozidla) a dále 30 % u keramiky a různých textilních
produktů.
–
183 celních položek bez závazků u
průmyslového zboží představují suroviny, koberce, obuv a nábytek.
Zemědělské zboží
–
Průměrná konečná vázaná celní sazba
u zemědělských produktů je 29,6 %.
–
Nejvyšší sazby v zemědělství dosahují 70
% u některých ovocných šťáv a 60 % u celé palety
zemědělských produktů, jako je jehněčí a hovězí
maso, zelenina, ovoce, ořechy, rajčata, brambory, tabák a minerální
vody.
–
41 celních položek bez závazků u
zemědělských produktů se týká produktů, jejichž prodej se v
Afghánistánu považuje za zakázaný (vepřové maso a výrobky z vepřového
masa, pivo, víno a lihoviny).
Vývozní cla
Afghánistán přijal závazky k zastavení
přijímání nových a k omezení stávajících vývozních cel. Nebude ukládat
dovozní cla na produkty, na které se v současnosti takováto cla
nevztahují. Pokud jde o existující cla, nejvyšší vázané sazby u klíčových
surovin budou sníženy do pěti let od data přistoupení.
Služby
Přehled specifických závazků
Afghánistánu v oblasti služeb je vzhledem na status této země jakožto
jedné z nejméně rozvinutých zemí uspokojivý. Afghánistán přijme
závazky týkající se přístupu na trh a národního zacházení v širokém
spektru odvětví služeb, včetně odborných služeb,
počítačových a jiných obchodních služeb, komunikačních služeb
(kurýrní a telekomunikační služby), stavebních, distribučních,
soukromých vzdělávacích, environmentálních, finančních služeb
(pojišťovnictví a bankovnictví), nemocničních služeb, hotelových a
restauračních služeb a služeb v dopravě (služby v námořní a
letecké dopravě a pomocné služby).
Protokolární závazky
V závěrečné mnohostranné fázi
procesu přistoupení se členové WTO společně snažili
zajistit základní slučitelnost obchodního práva a institucí Afghánistánu
s pravidly a dohodami WTO, což vymezili v protokolu o přistoupení
a zprávě pracovní skupiny.
Přechodná období byla požadována
v řadě oblastí; pro EU jsou zvláště důležité tyto
oblasti:
Uplatňování vnitřních daní na
dovozy: v současnosti uplatňovaná pevná
daň a daň z provozních příjmů budou plně v souladu se závazky
WTO teprve v roce 2020; zbývající vnitřní daně a poplatky uvalené na
dovoz budou uvedeny do souladu s požadavky WTO ode dne přistoupení.
Technické překážky obchodu: Afghánistán plně provede Dohodu o technických překážkách
obchodu do 1. ledna 2016. Akční plán je stanoven ve zprávě
pracovní skupiny.
Sanitární a fytosanitární opatření: Afghánistán využije přechodného období do 1.
ledna 2018 pro plné provedení dohody o sanitárních
a fytosanitárních opatřeních, jak je stanoveno v akčním
plánu, který je součástí zprávy pracovní skupiny.
Obchodní aspekty investičních
opatření (TRIMS): Plné provedení
dohody TRIMS bude účinné od 31. prosince 2020, což je datum, kdy musí
být zrušeny požadavky na místní obsah u zboží v uhlovodíkovém zákonu a horním
zákoně.
Obchodní aspekty práv k duševnímu
vlastnictví (TRIPS): Plné provedení dohody TRIPS bude
účinné od 1. ledna 2016, jak je stanoveno v akčním plánu obsaženém ve
zprávě pracovní skupiny.
III. DOPORUČENÍ
Komise předkládá podmínky
přistoupení Afghánistánu k WTO ke schválení Radě a považuje
je za vyvážený a rozsáhlý soubor závazků týkajících se otevření trhu,
které přinese značný prospěch Afghánistánu i jeho obchodním
partnerům z WTO.
2014/0125 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o postoji, který má Evropská unie zaujmout v rámci
Generální rady Světové obchodní organizace k přistoupení Islámské
republiky Afghánistán ke Světové obchodní organizaci
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na článek 91, čl. 100 odst. 2 a čl. 207 odst. 4
první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       Dne 21. listopadu 2004
požádala vláda Islámské republiky Afghánistán o přistoupení k Marrákešské
dohodě o zřízení Světové obchodní organizace (WTO) podle
článku XII uvedené dohody.
(2)       Dne 13. prosince 2004 byla
zřízena pracovní skupina pro přistoupení Afghánistánu, jejímž úkolem
bylo dosáhnout dohody o podmínkách přistoupení přijatelných pro
Islámskou republiku Afghánistán a všechny členy WTO.
(3)       Komise jménem Unie vyjednala
komplexní soubor závazků týkajících se otevření trhu Islámské
republice Afghánistán, které splňují požadavky Unie.
(4)       Tyto závazky jsou nyní
začleněny do protokolu o přistoupení Islámské republiky
Afghánistán k WTO.
(5)       Očekává se, že
přistoupení k WTO bude mít pozitivní a trvalý přínos
pro proces hospodářské reformy a udržitelný rozvoj v Islámské
republice Afghánistán.
(6)       Protokol o přistoupení
by proto měl být schválen.
(7)       Článek XII Dohody o
zřízení WTO uvádí, že podmínky přistoupení se stanoví dohodou mezi
přistupujícím členem a WTO a že je na straně WTO schvaluje
Konference ministrů. Podle čl. IV odst. 2 Dohody o zřízení WTO
vykonává v období mezi zasedáními Konference ministrů její funkce
Generální rada.
(8)       Proto je nezbytné stanovit
postoj, který má Unie zaujmout v rámci Generální rady Světové obchodní
organizace, pokud jde o přistoupení Islámské republiky Afghánistán
k WTO,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Postojem, který má Evropská unie v rámci
Generální rady WTO zaujmout k přistoupení Afghánistánu k WTO, je
přistoupení schválit.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem
přijetí.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda


Důležité právní upozornění

|

52007DP0209

Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. května 2007 o ověřování pověřovacích listin pana Beniamina Donniciho (2007/2121(REG))

Úřední věstník 102 E , 24/04/2008 S. 0446 - 0448

		P6_TA(2007)0209Ověřování pověřovacích listin pana Beniamina DonnicihoRozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. května 2007 o ověřování pověřovacích listin pana Beniamina Donniciho (2007/2121(REG))Evropský parlament,- s ohledem na akt ze dne 20. září 1976 o volbě zastupitelů v Evropském parlamentu ve všeobecných a přímých volbách [1],- s ohledem na články 3, 4 a 9 a přílohu I jednacího řádu,- s ohledem na úřední sdělení příslušeného italského státního orgánu ohledně zvolení pana Beniamina Donniciho poslancem Evropského parlamentu,- s ohledem na stížnost pana Achilla Occhetta obdrženou dne 25. března 2007, v níž pan Occhetto zpochybnil platnost zvolení pana Beniamina Donniciho poslancem Evropského parlamentu,- s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A6-0198/2007),A. vzhledem k tomu, že čl. 7 odst. 1 a 2 aktu ze dne 20. září 1976 stanoví funkce neslučitelné s mandátem poslance Evropského parlamentu,B. vzhledem k tomu, že podle článku 9 a přílohy I jednacího řádu jsou poslanci Evropského parlamentu povinni vyplnit podrobné prohlášení o svých profesních činnostech nebo jiných placených funkcích či činnostech,C. vzhledem k tomu, že se v čl. 3. odst. 5 jednacího řádu se uvádí, že "pokud je poslanec jmenován v důsledku odstoupení kandidátů ze stejného seznamu, výbor příslušný pro ověřování pověřovacích listin zajistí, aby odstoupení proběhlo v souladu s duchem a literou aktu ze dne 20. září 1976 a čl. 4 odst. 3 tohoto jednacího řádu",D. vzhledem k tomu, že vnitrostátní ustanovení týkající se procesu voleb do Evropského parlamentu musejí být v souladu se základními principy právního systému Společenství, primárním právem Společenství a duchem a literou Aktu z roku 1976; vzhledem k tomu, že z tohoto důvodu příslušné státní legislativní, správní a soudní orgány při uplatňování anebo interpretaci vnitrostátních ustanovení o procesu voleb do Evropského parlamentu nemohou řádně nepřihlédnout k zásadám volebního práva Společenství,E. vzhledem k tomu, že soulad rozhodnutí pana Achilla Occhetta odstoupit z voleb s literou a s duchem aktu ze dne 20. září 1976 musí být posouzen s ohledem na článek 6 tohoto aktu, v němž stojí: "poslanci Evropského parlamentu (...) nejsou vázáni žádnými pokyny a jejich mandát není vázaný" a že svoboda a nezávislost poslanců je skutečně klíčovou zásadou,F. vzhledem k tomu, že ve statutu poslanců (jenž má vstoupit v platnost od roku 2009) se v čl. 2 odst. 1 uvádí, že "poslanci se rozhodují svobodně a nezávisle";. Rovněž v odstavci 2, který je bezesporu založen na odstavci 1, se uvádí, že "jakákoli dohoda o odstoupení od mandátu před uplynutím nebo na konci volebního období je neplatná",G. vzhledem k tomu, že taková ustanovení statutu poslanců jsou pouze vysvětlením zásad svobody a nezávislosti, které jsou již obsaženy v Aktu z roku 1976 a že statut poslanců je výslovně potvrzuje v zájmu Evropského parlamentu a jeho poslanců,H. vzhledem k tomu, že Statut poslanců Evropského parlamentu, který však vstoupí v platnost až po začátku dalšího volebního období v roce 2009, je na základě toho, v jaké fázi se nachází stávající právní systém Společenství, nástrojem primárního práva, který schválil Evropský parlament po bezvýhradném schválení ze strany Rady a který byl řádně uveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie,I. vzhledem k tomu, že Evropský parlament a vnitrostátní orgány odpovědné za uplatňování anebo interpretaci vnitrostátních ustanovení týkajících se procesu voleb do Evropského parlamentu musejí řádně přihlédnout k principům a ustanovením Statutu poslanců a v souladu se zásadou loajální spolupráce ustavenou v článku 10 Smlouvy o ES se musejí mj. zdržet realizace opatření či ustanovení, která jsou zjevně v rozporu s tímto statutem,J. vzhledem k tomu, že zásady a ustanovení Statutu poslanců jsou beze sporu součástí principů, o nichž se hovoří v článku 6 Smlouvy o Evropské unii, na nichž je Evropská unie založena (včetně principu demokracie a právního státu) a které musejí být dodržovány coby obecné zásady práva Společenství,K. vzhledem k tomu, že do právní působnosti článku 6 Aktu z roku 1976 spadají kandidáti, kteří jsou oficiálně uvedeni na seznamech zvolených osob, což je v zájmu Evropského parlamentu, protože takoví kandidáti se výhledově mohou stát poslanci Parlamentu,L. vzhledem k tomu, že odstoupení předložené panem Achillem Occhettem je výsledkem vůle podmíněné dohodou, která byla uzavřena před jmenováním poslanců zvolených ve volbách do Evropského parlamentu ve dnech 12. a 13. června 2004 s jinou osobou seznamu "Società civile DI PIETRO-OCCHETTO", a že je třeba proto takové odstoupení považovat za neslučitelné s literou a duchem aktu z roku 1976, a tedy za neplatné,M. vzhledem k tomu, že neplatnost odstoupení pana Achille Occhetta podkopává faktický a právní základ pro zachování mandátu jeho nástupce Beniamina Donniciho,N. vzhledem k tomu, že regionální soud Lazia (soud prvního stupně), ve svém rozsudku ze dne 21. července 2006 rozhodl, že to, že se pan Ochetto vzdal svého zvolení neznamená, že se vzdává svého místa v konečném pořadí kandidátů, protože respektování vůle lidu přikazuje, aby volební výsledky byly považovány za definitivní a neměnitelné, a že to nemá žádný vliv při rozhodování o eventuálním nahrazování kandidátů v případě neslučitelnosti, ztráty občanských práv, nezpůsobilosti nebo rezignace oprávněných osob na jmenování nebo funkci; kandidát, který se svého zvolení do funkce vzdal, má tedy po prověření všech předpokladů pro nahrazení právo své prohlášení o odstoupení stáhnout, a vrátit se tak do funkce, kterou lze nahrazením znovu získat,O. vzhledem k tomu, že státní rada definitivním rozsudkem, který se stal součástí judikatury, zrušila jmenování Achilla Occhetta poslancem Evropského parlamentu,P. vzhledem k tomu, že podle článku 12 Aktu z roku 1976 pověřovací listiny svých poslanců zvolených na základě všeobecného volebního práva ověřuje Evropský parlament a žádný jiný orgán EU; vzhledem k tomu, že toto nezadatelné právo Evropského parlamentu nelze zpochybňovat a už vůbec ne zrušit na základě rozhodnutí přijatého vnitrostátními úřady, které tak jasně porušily příslušná pravidla a zásady práva Společenství, i když toto rozhodnutí bylo nakonec přijato nejvyšším soudním orgánem příslušného členského státu, což byl případ rozhodnutí italské státní rady, který se zde řeší; vzhledem k tomu, že Soudní dvůr v judikatuře potvrdil platnost tohoto nezadatelného práva, a to i vůči konečným vnitrostátním rozhodnutím učiněným v rozporu s právem Společenství, stanovil nicméně odpovědnost státu,Q. vzhledem k tomu, že Evropský parlament může legitimně odmítnout platnost mandátu pana Beniamina Donniciho a zároveň ignorovat rozhodnutí italského soudce, protože je v rozporu s duchem a literou aktu z roku 1976, čímž bude zároveň zachován mandát pana Achilla Occhetta,1. prohlašuje za neplatný mandát poslance Evropského parlamentu pana Beniamina Donniciho, jehož zvolení oznámil příslušný vnitrostátní orgán;2. potvrzuje platnost mandátu pana Achilla Occhetta;3. pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí příslušným vnitrostátním orgánům Italské republiky a pánům Beniaminu Donnicimu a Achillovi Occhettovi.[1] Úř. věst. L 278, 8.10.1976, s. 5. Akt naposledy pozměněný rozhodnutím 2002/772/ES, Euratom (Úř. věst. L 283, 21.10.2002, s. 1).--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1870 ze dne 6. října 2015 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost EFG/2015/004 IT/Alitalia předložená Itálií)

text:
               20.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 275/26

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/1870
   ze dne 6. října 2015
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost EFG/2015/004 IT/Alitalia předložená Itálií)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 tohoto nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 13 této dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „fond EFG“) poskytuje podporu pracovníkům a osobám samostatně výdělečně činným, kteří byli propuštěni nebo kteří přestali vykonávat svou činnost v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací nebo v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize či v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a za účelem poskytování pomoci při jejich opětovném začleňování na trh práce.

               (2)

               Fond EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (3).

               (3)

               Dne 24. března 2015 Itálie podala v návaznosti na propouštění pracovníků v rámci skupiny Alitalia (4) v Itálii žádost EGF/2015/004 IT/Alitalia týkající se finančního příspěvku z fondu EFG. Tato žádost byla v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013 doplněna o dodatečné informace. Tato žádost splňuje požadavky na stanovení finančního příspěvku z fondu EFG stanovené článkem 13 nařízení (EU) č. 1309/2013.

               (4)

               V souvislosti s uvedenou žádostí Itálie by proto měly být z fondu EFG uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 1 414 848 EUR.

               (5)

               Aby byly příspěvky z fondu EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné od data jeho přijetí,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 1 414 848 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 6. října 2015.

      Ve Štrasburku dne 6. října 2015.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         N. SCHMIT

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanovuje víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

      (4)  Alitalia Compagnia Aerea Italiana S.p.A. a Air One S.p.A. (CAI First S.p.A., CAI Second S.p.A. a Alitalia Loyalty).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1411/2001/ES ze dne 27. června 2001 o rámci Společenství pro spolupráci na podporu udržitelného rozvoje měst

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D1411

Úřední věstník L 191 , 13/07/2001 S. 0001 - 0005

		Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1411/2001/ESze dne 27. června 2001o rámci Společenství pro spolupráci na podporu udržitelného rozvoje městEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Smlouva stanoví rozvoj a provádění politiky Společenství v oblasti životního prostředí a stanoví cíle a zásady, kterými by se měla tato politika řídit.(2) Přijetím rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2179/98/ES [5] Společenství potvrdilo svůj závazek k obecnému přístupu a strategii, ke kterým se Komise přihlásila ve svém programu nazvaném "Směrem k udržitelnému rozvoji" [6].(3) Mnoho mezinárodních závazků Společenství, zejména v souvislosti s opatřeními proti změně klimatu, není možné provádět bez spolupráce s místními orgány.(4) Ve svém sdělení nazvaném "Udržitelný rozvoj měst v Evropské unii: akční rámec" ze dne 28. října 1998 se Komise zavázala poskytovat "pokračující podporu činnostem rozvíjejícím sítě místních orgánů" a "zajistit přiměřený právní základ nezbytný pro financování těchto činností na víceletém základě".(5) Evropský parlament přijal usnesení [7] o posílení politiky Evropské unie v oblasti městského prostředí.(6) Výbor regionů přijal stanoviska k přeshraniční a nadnárodní spolupráci mezi místními orgány [8] a ke sdělení Komise "Cesty rozvoje měst v Evropské unii" [9].(7) Pátý akční program pro životní prostředí stanoví, že všichni dotčení aktéři, včetně Komise a místních orgánů, by měli jednat koordinovaně jako partneři za účelem dosažení cíle udržitelného rozvoje a měli by sdílet příslušné odpovědnosti.(8) Kapitola 28 Agendy 21, která je předmětem Protokolu podepsaného na Summitu Země v Riu v roce 1992, stanoví, že by většina místních orgánů v jednotlivých zemích měla dosáhnout shody o místní Agendě 21 pro společenství prostřednictvím konzultativního procesu se svým obyvatelstvem.(9) Pro dosažení cílů udržitelného rozvoje měst, provádění Agendy 21 a uplatňování právních předpisů Společenství je nezbytné definování, rozvoj a předávání osvědčených postupů mezi místními orgány, jakož i zvyšování jejich uvědomělosti.(10) Kapacita sítí místních orgánů by měla být na evropské úrovni posílena, osvědčené postupy v oblastech udržitelného rozvoje měst a místní Agendy 21 by měly být rozvíjeny a předávány a tyto činnosti by měly být koordinovány tak, aby byly informace a stanoviska místních orgánů o nových a vznikajících perspektivách v oblastech týkajících se udržitelného rozvoje předávány Komisi.(11) Jelikož cílů navrhovaných opatření, totiž předávání osvědčených postupů v celoevropském rozsahu a zvyšování uvědomělosti místních orgánů prostřednictvím evropských sítí, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity, jak je stanovena v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality, jak je stanovena v uvedeném článku, nepřekročí toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.(12) Měly by být definovány prioritní oblasti činností, které by mohl rámec Společenství pro spolupráci podporovat.(13) Je nutné zavést účinné metody monitorování a hodnocení a poskytovat příslušné informace potenciálním příjemcům a veřejnosti.(14) Uskutečňování rámce pro spolupráci by se mělo hodnotit ve světle zkušeností získaných v průběhu počátečních let provádění a měl by o tom být informován Evropský parlament a Rada.(15) Toto rozhodnutí zavádí, na celé období platnosti programu, finanční rámec, který představuje prvotní referenci pro rozpočtový orgán ve smyslu bodu 33 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu [10].(16) Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata podle rozhodnutím Rady 1999/486/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [11],ROZHODLY TAKTO:Článek 1Tímto se zakládá rámec Společenství pro spolupráci (dále jen "rámec pro spolupráci"), aby poskytoval finanční a technickou podporu sítím místních orgánů vytvořených nejméně ve čtyřech členských státech a zahrnujících případně města zemí uvedených v článku 8, s cílem podpořit vypracování, předávání a provádění osvědčených postupů v oblastech:- uplatňování právních předpisů EU v oblasti životního prostředí na místní úrovni,- udržitelný rozvoj měst,- místní Agenda 21.Hlavními partnery jsou Komise, sítě místních orgánů, víceúčelová městská sdružení, sítě organizací, jako jsou nevládní organizace, vysoké školy a jiní aktéři, organizované na evropské úrovni.Článek 21. Druhy činností způsobilé získat podporu Společenství podle tohoto rámce pro spolupráci jsou vymezeny v příloze.2. Komise může poskytnout podporu jakékoli síti místních orgánů ve smyslu článku 1, nebo v případě doprovodných opatření zmíněných v části C přílohy ji může poskytnout jiným příjemcům, kteří hodlají rozvíjet tyto druhy činností.3. Podpora Společenství se vztahuje na činnosti vykonávané v průběhu roku, na který připadá finanční příspěvek nebo v následujících dvou letech.4. Předběžné rozdělení finanční podpory na různé druhy činností je uvedeno v příloze.Článek 3V souladu s postupem podle čl. 11 odst. 2 Komise posoudí předložené návrhy a vybere z nich ty projekty, které mají být financovány v rámci prioritních oblastí uvedených v článku 4.Článek 41. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství oznámení popisující prioritní oblasti, v jejichž rámci jsou projekty financovány, a stanovující kritéria výběru a udělení podpory a také postupy pro podávání žádostí a pro schvalování.2. Návrhy projektů, které mají být financovány, se předloží Komisi prostřednictvím sítě místních orgánů ve smyslu článku 1 a návrhy druhů činností uvedených v části C přílohy předloží jiní způsobilí příjemci.3. Výzva k podávání návrhů projektů podle tohoto rámce pro spolupráci se každoročně zveřejňuje v Úředním věstníku Evropských společenství nejpozději do 31. ledna. Po posouzení těchto návrhů Komise rozhodne do 31. května, které projekty bude financovat. Po rozhodnutí o projektech, které mají být financovány se s příjemci odpovědnými za provedení projektu uzavírá smlouva, která vymezuje práva a povinnosti partnerů.4. Seznam příjemců a projektů financovaných prostřednictvím tohoto rámce pro spolupráci se zveřejní, spolu s uvedením výše přidělené podpory.Článek 5Komise zajistí vzájemný soulad, komplementaritu a synergii činností a projektů Společenství, aby se provedl tento rámec pro spolupráci a jiné programy a iniciativy Společenství, zejména iniciativa URBAN uvedená v článku 20 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [12]. Projekty financované podle jiných programů a fondů Společenství nejsou způsobilé pro financování podle tohoto rámce pro spolupráci.Článek 61. Tento rámec pro spolupráci začne 1. ledna 2001 a skončí 31. prosince 2004. Finanční rámec pro provádění tohoto rámce pro spolupráci v období 2001 až 2004 se stanoví na 14 milionů EUR.Roční položky schválí rozpočtový orgán v mezích finančního výhledu.2. Finanční podporu ve výši 350000 EUR nebo vyšší je možné obdržet, pouze pokud bylo účetnictví příjemce za předchozí rok ověřeno registrovaným auditorem. Za období, po které je dotace čerpána, musí být účetnictví rovněž ověřeno registrovaným auditorem.Finanční podporu nižší než 350000 EUR je možné obdržet, pouze pokud je účetnictví příjemce za předchozí rok dostupné v podobě uznané Komisí a pokud je předloženo v uvedené podobě pro období, po které je dotace čerpána.Článek 7Projekty přispívají k dosažení cílů uvedených v článku 1 a jsou vybírány na základě těchto obecných kritérií:a) příznivý poměr nákladů a přínosů;b) trvalý multiplikační účinek na evropské úrovni;c) účinná a vyvážená spolupráce různorodých partnerů projektu při sestavování programu a provádění činností a finanční spoluúčast;d) podíl na finanční spoluúčasti;e) přispění k mnohonárodnímu přístupu, zejména k přeshraniční spolupráci v rámci Společenství a případně spolupráce se sousedními zeměmi za hranicemi Společenství;f) přispění k integrovanému meziodvětvovému přístupu a k udržitelnému rozvoji měst, přičemž se zohlední sociální, hospodářský a environmentální rozměr;g) stupeň zapojení všech partnerů včetně zástupců občanské společnosti;h) přispění k posílení a oživení veřejných služeb poskytovaných v obecném zájmu.Článek 8Tohoto rámce pro spolupráci se mohou účastnit sítě místních orgánů včetně měst ze zemí střední a východní Evropy, Kypru a Malty, jakož i jiných zemí, které uzavřely se Společenstvím dohodu o přidružení.Článek 91. Pro to, aby byl zaručen úspěch činností prováděných příjemci podpory Společenství, Komise přijme nezbytná opatření, aby:a) ověřila, že činnosti navržené Komisi řádně proběhly;b) zabránila nesrovnalostem a zasáhla proti nim;c) případně vymohla zpět částky, které byly získány neoprávněně.2. Úředníci a jiní zaměstnanci Komise mohou u činností financovaných na základě tohoto rámce pro spolupráci provádět kontroly přímo na místě, včetně kontrol namátkových, aniž by tím byly dotčeny kontroly, které provádí Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy, nebo kontroly prováděné podle článku 279 písm. c) Smlouvy.Komise informuje příjemce v předstihu o kontrolách prováděných přímo na místě, nejsou-li dostatečné důvody pro podezření z podvodu nebo nesprávného užití podpory.3. Po dobu pěti let od uskutečnění poslední platby týkající se dané činnosti bude mít Komise u příjemce finanční podpory k dispozici veškeré podpůrné dokumenty týkající se výdajů na činnost. Tyto dokumenty je možné uchovat i v elektronické podobě.Článek 101. Komise může snížit, pozastavit nebo vymáhat nazpět částku finanční podpory poskytnutou na základě smlouvy, pokud shledá nesrovnalosti nebo pokud vyjde najevo, že smlouva doznala bez jejího souhlasu změny, která je v rozporu s dohodnutými cíli nebo prováděcími podmínkami.2. Pokud nebyly dodrženy lhůty nebo pokud je pokrokem učiněným při plnění smlouvy ospravedlněna pouze část z přidělené finanční podpory, požádá Komise příjemce, aby do určité doby podal vysvětlení. Pokud příjemce nepodá uspokojivé vysvětlení, může Komise zrušit zbývající částku finanční podpory a požadovat okamžité vrácení již zaplacené částky. Komise se zavazuje, že provede důkladné a neodkladné vyhodnocení těchto vysvětlení.3. Příjemce předloží Komisi výroční zprávu o dosaženém pokroku u smluv s dobou platnosti delší než jeden rok, jakož i finanční zprávu ke každé smlouvě, a to do šesti měsíců od jejího ukončení. Komise stanoví formu a obsah těchto zpráv. Pokud nejsou zprávy předloženy ve stanovené lhůtě, příjemce není nadále způsobilý pro další financování podle tohoto rozhodnutí. Komise se zavazuje, že vyhodnotí zprávy v přiměřené lhůtě, aby se vyhnula zbytečnému prodlení v platbách.4. Jakákoli bezdůvodná platba musí být vrácena zpět Komisi. K částkám, které nebyly vráceny v přiměřené lhůtě, může být připočítán úrok. Komise stanoví podrobná pravidla pro provádění tohoto odstavce.Článek 111. Komisi je nápomocen poradní výbor.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 12Komise vyhodnotí provádění tohoto rámce pro spolupráci a předloží v této věci zprávu Evropskému parlamentu a Radě nejpozději do 31. března 2003.Článek 13Toto rozhodnutí se použije od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2004.V Lucemburku dne 27. června 2001.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaB. Rosengren[1] Úř. věst. C 56 E, 29.2.2000, s. 68.[2] Úř. věst. C 204, 18.7.2000, s. 35.[3] Úř. věst. C 317, 6.11.2000, s. 33.[4] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. prosince 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 18. června 2001.[5] Úř. věst. L 275, 10.10.1998, s. 1.[6] Úř. věst. C 138, 17.5.1993, s. 5.[7] Úř. věst. C 226, 20.7.1998, s. 34 a 36 aÚř. věst. C 279, 1.10.1999, s. 44.[8] Úř. věst. C 51, 22.2.1999, s. 21.[9] Úř. věst. C 251, 10.8.1998, s. 11.[10] Úř. věst. C 172, 18.6.1999, s. 1.[11] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[12] Úř. věst. L 161, 26.6.1999, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHADruhy činností, na které lze obdržet finanční podporu Společenství | Orientační rozdělení prostředků 100 % |A.Informace a výměny informací o udržitelném rozvoji měst a místní Agendě 21 a zlepšení kvality životního prostředí v oblastech, ve kterých se kromě problémů životního prostředí vyskytují problémy socio-ekonomické:rozvíjet nástroje určené na vzdělávání, informování, dokumentaci a zvyšování povědomí pro potřeby odborníků, cílových skupin, místních politických činitelů a široké veřejnosti včetně místních orgánů, které hodlají zavést projekty na zlepšení výsledků v oblasti životního prostředí,podporovat, předávat a šířit osvědčené postupy a výsledky projektů demonstrace v oblastech, ve kterých se kromě problémů životního prostředí vyskytují problémy socio-ekonomické, a to i pro místní orgány, které se neúčastní sítí, kterých se týká toto rozhodnutí. | 40 % |B.Spolupráce mezi partnery, kterých se týká udržitelný rozvoj a Agenda 21 na evropské úrovni:podporovat spolupráci mezi partnery stanovenými v akčním programu Společenství pro životní prostředí,ve shodě se zásadami subsidiarity a partnerství doplňovat činnost prováděnou v rámci národních programů a tím pomoci místním orgánům, včetně provádění politik Společenství v oblasti životního prostředí, projektů městské transformace a regenerace, zlepšit kvalitu místního městského prostředí při použití integrovaného přístupu,usnadnit dialog, koordinaci a výměnu informací mezi sítěmi místních orgánů sdruženými na evropské úrovni a orgány Společenství,podporovat vytváření partnerství, včetně partnerů ze zemí uvedených v článku 8. | 40 % |C.Doprovodná opatření nezbytná pro analýzu a monitorování v oblasti udržitelného rozvoje měst a místní Agendy 21:zprávy o úrovni, rozsahu a povaze městských problémů, kterými je možné se zabývat na úrovni Společenství,analytické zprávy o lokálním pronikání udržitelného přístupu při rozvoji měst do jiných oblastí než těch, které se týkají politiky v oblasti životního prostředí, přičemž se obzvláště zohlední souvislost se strukturálními politikami,prověřovací a podpůrné funkce určené ke konsolidaci, koordinaci, využívání, šíření a rozvoji monitorující iniciativy nazvané "Směrem k udržitelnosti na místní úrovni/společné evropské ukazatele". | 20 % |--------------------------------------------------


title: 2013/17/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne 12. prosince 2012 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2011/026 IT/Emilia-Romagna Motorcycles, Itálie)

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 8/16

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
   ze dne 12. prosince 2012
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2011/026 IT/Emilia-Romagna Motorcycles, Itálie)
   (2013/17/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (1), a zejména na bod 28 uvedené dohody,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2), a zejména na čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) byl zřízen za účelem poskytování dodatečné podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, a za účelem pomoci těmto pracovníkům při jejich opětovném začlenění na trh práce.

               (2)

               Působnost EFG byla u žádostí podaných v období od 1. května 2009 do 30. prosince 2011 rozšířena na podporu pracovníků, kteří byli propuštěni v přímé souvislosti s celosvětovou finanční a hospodářskou krizí.

               (3)

               Interinstitucionální dohoda ze dne 17. května 2006 umožňuje uvolnění prostředků z EFG v rámci ročního stropu 500 milionů EUR.

               (4)

               Itálie podala dne 30. prosince 2011 žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním v deseti podnicích spadajících do oddílu 30 NACE Revize 2 (Výroba ostatních dopravních zařízení) v regionu NUTS II Emilia-Romagna (ITH5) v Itálii a až do 10. září 2012 ji doplňovala o další informace. Tato žádost splňuje požadavky na stanovení finančního příspěvku podle článku 10 nařízení (ES) č. 1927/2006. Komise proto navrhuje uvolnit prostředky ve výši 2 658 495 EUR.

               (5)

               V souvislosti s uvedenou žádostí Itálie by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na finanční příspěvek,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2012 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) uvolňuje částka ve výši 2 658 495 EUR v prostředcích na závazky a platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.