title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/848 ze dne 17. května 2019 o uzavření Mezinárodní dohody o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2015 jménem Evropské unie

text:
                  27.5.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 139/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/848
         ze dne 17. května 2019
         o uzavření Mezinárodní dohody o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2015 jménem Evropské unie
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) a čl. 218 odst. 7 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rada dne 19. listopadu 2013 zmocnila Komisi k zahájení jednání jménem Unie s cílem uzavřít novou Mezinárodní dohodu o olivovém oleji a stolních olivách.

                     (2)

                     Znění Mezinárodní dohody o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2015 (dále jen „dohoda“) bylo přijato dne 9. října 2015 zástupci 24 členských států Konference OSN o obchodu a rozvoji (UNCTAD) a dvěma mezivládními organizacemi v rámci Konference OSN pro sjednání následnické dohody k Mezinárodní dohodě o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2005.

                     (3)

                     V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/1892 (1) byla dohoda podepsána jménem Unie dne 28. listopadu 2016 v sídle OSN v New Yorku s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

                     (4)

                     Dohoda vstoupila prozatímně v platnost dne 1. ledna 2017 v souladu s čl. 31 odst. 2 dohody.

                     (5)

                     Rada členů je rozhodovacím orgánem Mezinárodní rady pro olivy a vykonává veškeré pravomoci a plní všechny funkce nezbytné k dosažení cílů uvedené dohody. Komise by měla být zmocněna k zastupování Unie v Radě členů.

                     (6)

                     Podle čl. 19 odst. 2 dohody může Rada členů měnit označení a definice olivových olejů, olivových olejů z pokrutin a stolních oliv uvedené v přílohách B a C dohody, a tak dohodu pozměnit.

                     (7)

                     Aby Rada členů mohla tyto změny dohody snadněji přijímat a aby se předešlo riziku absence postoje Unie, měla by se Komise zmocnit ke schválení těchto navrhovaných změn jménem Unie, jsou-li splněny konkrétní podmínky ve věci samé, jakož i procesní podmínky.

                     (8)

                     K zajištění odborných posouzení z členských států a toho, aby Komise navrhované změny příloh B a C dohody schválila v souladu s podmínkami stanovenými v tomto rozhodnutí, by měla Komise tyto změny v dostatečném časovém předstihu předložit Radě.

                     (9)

                     Soulad navrhovaných změn předložených Radě Komisí by měl být posouzen Výborem stálých zástupců (dále jen „Coreper“). Komise by měla jménem Unie navrhované změny schválit, pokud se členské státy tvořící blokační menšinu v Radě podle čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) nevysloví v Coreperu proti těmto změnám.

                     (10)

                     Dohoda by měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Mezinárodní dohoda o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2015 se schvaluje jménem Unie. (2)

            Článek 2
            Předseda Rady určí osobu zmocněnou uložit jménem Unie listinu o schválení uvedenou čl. 28 odst. 4 dohody. (3)

            Článek 3
            Komise zastupuje Unii v Radě členů.

            Článek 4
            Pokud má Rada členů přijímat změny označení a definic olivových olejů, olivových olejů z pokrutin a stolních oliv uvedených v přílohách B a C dohody, je Komise v souladu s čl. 19 odst. 2 dohody zmocněna schválit navrhované změny jménem Unie, za těchto podmínek:

                        1)

                        Komise zajistí, že schválení jménem Unie:

                                    —

                                    je v zájmu Unie;

                                    —

                                    slouží cílům, které Unie sleduje v rámci své obchodní politiky;

                                    —

                                    zohledňuje zájmy producentů, obchodníků a spotřebitelů Unie;

                                    —

                                    není v rozporu s právem Unie ani mezinárodním právem, a zejména není v rozporu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (4), aniž je dotčena pravomoc Komise přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se pravidla Unie upravují v souladu se změnami dohody přijatými Radou členů, zejména pokud jde o obchodní normy v odvětví olivového oleje a stolních oliv podle článku 75 uvedeného nařízení.

                                    —

                                    podporuje, tam kde je to relevantní, zlepšování jakosti olivových produktů prostřednictvím lepšího odhalování podvodných a klamavých praktik a falšování;

                                    —

                                    lépe zohledňuje, tam kde je to relevantní, různorodost původních olivových produktů;

                                    —

                                    usiluje, tam kde je to relevantní, o sblížení mezinárodních norem týkajících se fyzikálně-chemických a organoleptických vlastností olivových olejů, olivových olejů z pokrutin a stolních oliv;

                                    —

                                    zabraňuje, tam kde je to relevantní, vytváření překážek bránících inovacím; a

                                    —

                                    usnadňuje, tam kde je to relevantní, obchod s olivovými produkty.

                        2)

                        Než Komise navrhované změny jménem Unie schválí, předloží je příslušné pracovní skupině Rady k projednání v dostatečném časovém předstihu a alespoň 15 pracovních dní před zasedáním Rady členů, na němž mají být tyto změny přijaty.
                        Soulad navrhovaných změn s kritérii uvedenými v bodě 1 tohoto článku posoudí Coreper.
                        Komise schválí navrhované změny jménem Unie, pokud se proti nim nevysloví členské státy tvořící blokační menšinu v Radě podle čl. 16 odst. 4 Smlouvy o EU. Pokud se proti navrhovaným změnám vysloví členské státy tvořící blokační menšinu, Komise je jménem Unie odmítne.

            Článek 5
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 17. května 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1892 ze dne 10. října 2016 o podpisu mezinárodní dohody o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2015 jménem Evropské unie a jejím prozatímním provádění (Úř. věst. L 293, 28.10.2016, s. 2).

            (2)  Znění dohody bylo zveřejněno v Úř. věst. L 293, 28.10.2016, s. 4 spolu s rozhodnutím o podpisu.

            (3)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

            (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/851 ze dne 14. května 2019 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 74. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost v rámci Mezinárodní námořní organizace k přijetí změn přílohy II Mezinárodní úmluvy o zamezení znečištění moří z lodí, změn Mezinárodního předpisu pro rozšířený inspekční program při prohlídkách plavidel na přepravu hromadných nákladů a ropných tankerů z roku 2011, změn Mezinárodních předpisů pro záchranné prostředky, změn formulářů C, E a P dodatku k Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti lidského života na moři a změn v Mezinárodním předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí

text:
                  27.5.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 139/10

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/851
         ze dne 14. května 2019
         o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na 74. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost v rámci Mezinárodní námořní organizace k přijetí změn přílohy II Mezinárodní úmluvy o zamezení znečištění moří z lodí, změn Mezinárodního předpisu pro rozšířený inspekční program při prohlídkách plavidel na přepravu hromadných nákladů a ropných tankerů z roku 2011, změn Mezinárodních předpisů pro záchranné prostředky, změn formulářů C, E a P dodatku k Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti lidského života na moři a změn v Mezinárodním předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Opatření Unie v odvětví námořní dopravy by měla směřovat k ochraně mořského prostředí a ke zlepšení námořní bezpečnosti.

                     (2)

                     Očekává se, že Výbor pro ochranu mořského prostředí („MEPC“) Mezinárodní námořní organizace („IMO“) přijme na svém 74. zasedání konaném ve dnech 13. až 17. května 2019 („74. zasedání MEPC“) změny přílohy II Mezinárodní úmluvy o zamezení znečištění moří z lodí („příloha II úmluvy MARPOL“).

                     (3)

                     Očekává se, že Výbor pro námořní bezpečnost („MSC“) Mezinárodní námořní organizace na svém 101. zasedání ve dnech 5. až 14. června 2019 („101. zasedání MSC“) přijme změny Mezinárodního předpisu pro rozšířený inspekční program při prohlídkách plavidel na přepravu hromadných nákladů a ropných tankerů z roku 2011 („předpis o ESP z roku 2011“), změny Mezinárodních předpisů pro záchranné prostředky („předpisy LSA“), změny záznamů o zařízení (formulářů C, E a P dodatku k Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti lidského života na moři („úmluva SOLAS“)) a změny částí A a A-1 Mezinárodních předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí („předpis IGF“).

                     (4)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat na 74. zasedání MEPC, jelikož změny přílohy II úmluvy MARPOL budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES (1) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (2).

                     (5)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat na 101. zasedání MSC, jelikož: změny předpisu o ESP z roku 2011 budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 530/2012 (3); změny předpisů LSA budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/773 (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU (5); změny úmluvy SOLAS budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES (6); a změny předpisu IGF budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice 2009/45/ES.

                     (6)

                     Změny přílohy II úmluvy MARPOL by měly zajistit snížení dopadu na životní prostředí v souvislosti se zbytky lodního nákladu a splašky z nádrží obsahujícími perzistentní plovoucí produkty s vysokou viskozitou nebo s vysokým bodem tání.

                     (7)

                     Změny předpisu o ESP z roku 2011 by měly obsahovat redakční úpravy předpisu, jež určují všechny povinné požadavky a zdokonalují tabulky a formuláře, jakož i sloučit tyto redakční úpravy se zněním nových podstatných požadavků, aby byly zohledněny nedávné aktualizace jednotných požadavků série Z10 Mezinárodního sdružení klasifikačních společností.

                     (8)

                     Změny odstavce 6.1.1.3 předpisu LSA by měly zajistit jednotné provádění, pokud jde o ruční spouštění malých záchranářských člunů, které nejsou součástí záchranných plavidel lodi.

                     (9)

                     Změny odstavce 4.4.8.1 předpisu LSA by měly pro záchranné čluny se dvěma nezávislými pohonnými systémy zajistit výjimku z povinnosti být vybaven dostatečnými plovoucími vesly a souvisejícími položkami k dosažení pohybu vpřed na klidném moři.

                     (10)

                     Změny bodu 8.1 ve formulářích C, E a P pro záznamy o zařízení v dodatku úmluvy SOLAS by měly vyjasnit skutečnost, že ne všechny uvedené ukazatele se vztahují na všechny lodě, a lze je proto dle potřeby vymazat.

                     (11)

                     Změny částí A a A-1 předpisu IGF by měly zajistit jednotnost, pokud jde o stávající požadavky na lodě používající zemní plyn jako palivo, a to zavedením nezbytných změn na základě zkušeností získaných při uplatňování uvedeného předpisu.

                     (12)

                     Unie není členem IMO ani smluvní stranou příslušných úmluv a předpisů. Rada by měla tudíž zmocnit členské státy k vyjádření postoje Unie a k vyjádření souhlasu s tím, aby byly těmito změnami vázány v rozsahu, v jakém tyto změny spadají do výlučné pravomoci Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postojem, který má být zaujat jménem Unie na 74. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO, je souhlasit s přijetím změn přílohy II Mezinárodní úmluvy o zamezení znečištění moří z lodí, které se týkají požadavků na vypouštění splašků z nádrží obsahujících perzistentní plovoucí produkty s vysokou viskozitou nebo s vysokým bodem tání, stanovených v příloze dokumentu IMO MEPC 74/3/1.

            Článek 2
            Postojem, který má být jménem Unie zaujat na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace, je souhlasit s:

                        a)

                        přijetím změn Mezinárodního předpisu pro rozšířený inspekční program při prohlídkách plavidel na přepravu hromadných nákladů a ropných tankerů z roku 2011 stanovených v dokumentu IMO SDC 6/13/Add.1;

                        b)

                        přijetím změn odstavce 6.1.1.3 Mezinárodních předpisů pro záchranné prostředky stanovených v příloze 4 dokumentu IMO MSC 101/3;

                        c)

                        přijetím změn odstavce 4.4.8.1 Mezinárodních předpisů pro záchranné prostředky stanovených v příloze 4 dokumentu IMO MSC 101/3;

                        d)

                        přijetím změn bodu 8.1 ve formulářích C, E a P pro záznamy o zařízení v dodatku k Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti lidského života na moři stanovených v příloze 1 dokumentu IMO MSC 101/3;

                        e)

                        přijetím změn částí A a A-1 Mezinárodního předpisu o bezpečnosti plavidel používajících plyny nebo jiná paliva s nízkým bodem vzplanutí stanovených v příloze 3 dokumentu IMO MSC 101/3.

            Článek 3

               1.   Postoj, který má být zaujat jménem Unie podle článku 1, vyjádří členské státy, jež jsou členy IMO, jednající společně v zájmu Unie.

               2.   Postoj, který má být zaujat jménem Unie podle článku 2, vyjádří členské státy, jež jsou členy IMO, jednající společně v zájmu Unie.

               3.   Drobné úpravy postojů uvedených v článcích 1 a 2 lze dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.

            Článek 4
            Členské státy se zmocňují, aby vyjádřily souhlas s tím, že v zájmu Unie budou vázány změnami uvedenými v článcích 1 a 2 v rozsahu, v jakém tyto změny spadají do výlučné pravomoci Unie.

            Článek 5
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 14. května 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               P. DAEA

            (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí, včetně trestních sankcí, za protiprávní jednání v oblasti znečišťování (Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 11).

            (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu (Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 81).

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 530/2012 ze dne 13. června 2012 o urychleném zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem (Úř. věst. L 172, 30.6.2012, s. 3).

            (4)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/773 ze dne 15. května 2018 o požadavcích na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušebních normách pro lodní výstroj a o zrušení prováděcího nařízení (EU) 2017/306 (Úř. věst. L 133, 30.5.2018, s. 1).

            (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU ze dne 23. července 2014 o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES (Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 146).

            (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES ze dne 6. května 2009 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě (Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/852 ze dne 21. května 2019, kterým se stanoví složení Výboru regionů

text:
                  27.5.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 139/13

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/852
         ze dne 21. května 2019,
         kterým se stanoví složení Výboru regionů
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Článek 300 Smlouvy stanoví pravidla pro složení Výboru regionů.

                     (2)

                     Rozhodnutím Rady 2014/930/EU (1) bylo složení Výboru regionů upraveno s ohledem na přistoupení Chorvatska. Počet členů za Estonsko, Kypr a Lucembursko byl snížen o jedno místo s cílem odstranit rozdíl mezi maximálním počtem členů Výboru regionů stanoveným v čl. 305 prvním pododstavci Smlouvy a počtem členů Výboru regionů po přistoupení Chorvatska.

                     (3)

                     V preambuli rozhodnutí 2014/930/EU se uvádí, že uvedené rozhodnutí se přezkoumá včas před začátkem funkčního období Výboru regionů v roce 2020.

                     (4)

                     Dne 3. července 2018 přijal Výbor regionů doporučení Komisi a Radě o svém budoucím složení.

                     (5)

                     Stávající rovnováha ve složení Výboru regionů by měla být pokud možno zachována, neboť je výsledkem několika na sebe navazujících mezivládních konferencí.

                     (6)

                     Vystoupení Spojeného království z Unie by mělo za následek 24 neobsazených míst ve Výboru regionů. Proto by měla být obnovena rovnováha v rozdělení míst, která existovala před přijetím rozhodnutí 2014/930/EU,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Počet členů Výboru regionů je následující:

                           Belgie

                           12

                           Bulharsko

                           12

                           Česko

                           12

                           Dánsko

                           9

                           Německo

                           24

                           Estonsko

                           7

                           Irsko

                           9

                           Řecko

                           12

                           Španělsko

                           21

                           Francie

                           24

                           Chorvatsko

                           9

                           Itálie

                           24

                           Kypr

                           6

                           Lotyšsko

                           7

                           Litva

                           9

                           Lucembursko

                           6

                           Maďarsko

                           12

                           Malta

                           5

                           Nizozemsko

                           12

                           Rakousko

                           12

                           Polsko

                           21

                           Portugalsko

                           12

                           Rumunsko

                           15

                           Slovinsko

                           7

                           Slovensko

                           9

                           Finsko

                           9

                           Švédsko

                           12.

               2.   Bude-li ke dni použitelnosti tohoto rozhodnutí Spojené království stále členským státem Unie, bude počet členů Výboru regionů takový, jak je stanoveno v článku 1 rozhodnutí 2014/930/EU, dokud vystoupení Spojeného království z Unie nenabude právního účinku. Ode dne, kdy vystoupení Spojeného království z Unie nabude právního účinku, bude počet členů Výboru regionů takový, jak je stanoveno v odstavci 1 tohoto článku.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
            Použije se ode dne 26. ledna 2020.

            V Bruselu dne 21. května 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               G. CIAMBA

            (1)  Rozhodnutí Rady 2014/930/EU ze dne 16. prosince 2014, kterým se stanoví složení Výboru regionů (Úř. věst. L 365, 19.12.2014, s. 143).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/853 ze dne 21. května 2019, kterým se stanoví složení Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
                  27.5.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 139/15

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/853
         ze dne 21. května 2019,
         kterým se stanoví složení Evropského hospodářského a sociálního výboru
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 301 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Článek 300 Smlouvy stanoví pravidla pro složení Evropského hospodářského a sociálního výboru.

                     (2)

                     Rozhodnutím Rady (EU) 2015/1157 (1) bylo složení Evropského hospodářského a sociálního výboru upraveno s ohledem na přistoupení Chorvatska. Počet členů za Estonsko, Kypr a Lucembursko byl snížen o jedno místo s cílem odstranit rozdíl mezi maximálním počtem členů Evropského hospodářského a sociálního výboru stanoveným v čl. 301 prvním pododstavci Smlouvy a počtem členů tohoto výboru po přistoupení Chorvatska.

                     (3)

                     V preambuli rozhodnutí (EU) 2015/1157 se uvádí, že uvedené rozhodnutí se přezkoumá včas před začátkem funkčního období Evropského hospodářského a sociálního výboru v roce 2020.

                     (4)

                     Dne 18. září 2018 přijal Evropský hospodářský a sociální výbor doporučení Komisi a Radě o svém budoucím složení.

                     (5)

                     Stávající rovnováha ve složení Evropského hospodářského a sociálního výboru by měla být pokud možno zachována, neboť je výsledkem několika na sebe navazujících mezivládních konferencí.

                     (6)

                     Vystoupení Spojeného království z Unie by mělo za následek 24 neobsazených míst v Evropském hospodářském a sociálním výboru. Proto by měla být obnovena rovnováha v rozdělení míst, která existovala před přijetím rozhodnutí (EU) 2015/1157,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Počet členů Evropského hospodářského a sociálního výboru je následující:

                           Belgie

                           12

                           Bulharsko

                           12

                           Česká republika

                           12

                           Dánsko

                           9

                           Německo

                           24

                           Estonsko

                           7

                           Irsko

                           9

                           Řecko

                           12

                           Španělsko

                           21

                           Francie

                           24

                           Chorvatsko

                           9

                           Itálie

                           24

                           Kypr

                           6

                           Lotyšsko

                           7

                           Litva

                           9

                           Lucembursko

                           6

                           Maďarsko

                           12

                           Malta

                           5

                           Nizozemsko

                           12

                           Rakousko

                           12

                           Polsko

                           21

                           Portugalsko

                           12

                           Rumunsko

                           15

                           Slovinsko

                           7

                           Slovensko

                           9

                           Finsko

                           9

                           Švédsko

                           12.

               2.   Bude-li ke dni použitelnosti tohoto rozhodnutí Spojené království stále členským státem Unie, bude počet členů Evropského hospodářského a sociálního výboru takový, jak je stanoveno v článku 1 rozhodnutí (EU) 2015/1157, dokud vystoupení Spojeného království z Unie nenabude právního účinku. Ode dne, kdy vystoupení Spojeného království z Unie nabude právního účinku, bude počet členů Evropského hospodářského a sociálního výboru takový, jak je stanoveno v odstavci 1 tohoto článku.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
            Použije se ode dne 21. září 2020.

            V Bruselu dne 21. května 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               G. CIAMBA

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1157 ze dne 14. července 2015, kterým se stanoví složení Evropského hospodářského a sociálního výboru, Úř. věst. L 187, 15.7.2015, s. 28.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/937 ze dne 27. května 2019 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Úmluvy na ochranu lososů v severním Atlantiku, pokud jde o žádost o přistoupení k uvedené úmluvě, kterou předložilo Spojené království

text:
                  7.6.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 149/61

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/937
         ze dne 27. května 2019
         o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Úmluvy na ochranu lososů v severním Atlantiku, pokud jde o žádost o přistoupení k uvedené úmluvě, kterou předložilo Spojené království
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Úmluva na ochranu lososů v severním Atlantiku (1) (dále jen „úmluva NASCO“) byla schválena rozhodnutím Rady 82/886/EHS (2) a vstoupila v platnost dne 1. října 1983.

                     (2)

                     Spojené království dne 29. března 2017 oznámilo svůj záměr vystoupit z Unie na základě článku 50 Smlouvy o Evropské unii. Smlouvy přestávají být pro Spojené království použitelné dnem vstupu dohody o vystoupení v platnost, nebo v případě, že nebude uzavřena, a s výhradou rozhodnutí Evropské rady (EU) 2019/584 (3) dnem 1. listopadu 2019, nerozhodne-li Evropská rada jednomyslně po dohodě se Spojeným královstvím o prodloužení této lhůty.

                     (3)

                     Spojené království zůstává do svého vystoupení z Unie členským státem, který požívá všech práv a je vázán všemi povinnostmi vyplývajícími ze Smluv, včetně dodržování zásady loajální spolupráce.

                     (4)

                     Ve svých pokynech přijatých dne 29. dubna 2017 uznala Evropská rada potřebu vzít v mezinárodním kontextu v úvahu specifika Spojeného království jako vystupujícího členského státu za předpokladu, že Spojené království dodrží své závazky a zůstane loajální vůči zájmům Unie, dokud je členským státem.

                     (5)

                     Dohoda o vystoupení zveřejněná v Úředním věstníku Evropské unie dne 25. dubna 2019 (4) (dále jen „dohoda o vystoupení“) obsahuje ujednání o použitelnosti ustanovení práva Unie pro Spojené království a v něm po dni, kdy Smlouvy přestanou být pro Spojené království použitelné (dále jen „přechodné období“). Pokud dohoda o vystoupení vstoupí v platnost, bude se právo Unie včetně mezinárodních dohod, jichž je Unie stranou, na Spojené království a ve Spojeném království nadále uplatňovat během přechodného období v souladu s dohodou o vystoupení a přestane se uplatňovat na konci přechodného období.

                     (6)

                     Úmluva NASCO se v současnosti vztahuje na Spojené království v důsledku toho, že je smluvní stranou této úmluvy Unie.

                     (7)

                     Podle čl. 17 odst. 3 úmluvy NASCO je uvedená úmluva otevřena k přistoupení na základě schválení rady Organizace na zachování lososa v severním Atlantském oceánu zřízené úmluvou NASCO pro jakýkoli stát, do jehož jurisdikce spadá rybolov v severním Atlantiku nebo je státem původu populací lososa.

                     (8)

                     Dne 28. února 2019 předložilo Spojené království žádost, aby mohlo přistoupit k úmluvě NASCO jako smluvní strana, pro případ, že ke dni, kdy pro ně přestanou být použitelné Smlouvy, nebude existovat dohoda o vystoupení.

                     (9)

                     Podle článku 66 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (5) (dále jen „úmluva UNCLOS“) mají státy, v jejichž řekách mají původ anadromní druhy, hlavní primární zájem na těchto druzích a odpovědnost za ně. Stát původu anadromních druhů má zajistit jejich zachovávání vytvořením vhodných regulačních opatření pro rybolov ve všech vodách od vnějších hranic své výlučné ekonomické zóny směrem k pevnině. V případech, kde se anadromní druhy stěhují do vod nebo vodami od vnějších hranic výlučné ekonomické zóny jiného státu, než je stát původu, směrem k pevnině, má takový stát za účelem zachovávání těchto druhů a hospodaření s nimi spolupracovat se státem původu.

                     (10)

                     Aby nedocházelo k neudržitelnému rybolovu, je v zájmu Unie, aby Spojené království spolupracovalo na řízení populací lososa zcela v souladu s ustanoveními úmluvy UNCLOS a Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (UNFSA) (6) nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva.

                     (11)

                     Jak je uvedeno v článku 66 úmluvy UNCLOS, mají se stát původu anadromních druhů a jiné státy, které loví tyto druhy, dohodnout na opatřeních pro provádění ustanovení uvedeného článku. Takováto spolupráce může být navázána v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu.

                     (12)

                     Přistoupení Spojeného království k úmluvě NASCO umožní Spojenému království spolupracovat na nezbytných opatřeních v oblasti zachování a řízení s náležitým ohledem na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Unie a zajistit, aby byly rybolovné činnosti prováděny způsobem, jehož výsledkem bude udržitelné využívání dotčených populací lososa.

                     (13)

                     Je proto v zájmu Unie schválit žádost o přistoupení k úmluvě NASCO předloženou Spojeným královstvím od okamžiku, kdy pro Spojené království přestane být použitelné právo Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postojem, který má být jménem Unie zaujat v radě Organizace na zachování lososa v severním Atlantském oceánu, zřízené Úmluvou na ochranu lososů v severním Atlantiku, je schválit žádost Spojeného království o přistoupení k uvedené úmluvě za předpokladu, že toto schválení nabude účinnosti okamžikem, kdy pro Spojené království přestane být použitelné právo Unie.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 27. května 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               N. HURDUC

            (1)  Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 25.

            (2)  Rozhodnutí Rady 82/886/EHS ze dne 13. prosince 1982 o uzavření Úmluvy na ochranu lososů v severním Atlantiku (Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 24).

            (3)  Rozhodnutí Evropské rady (EU) 2019/584 učiněné se souhlasem Spojeného království ze dne 11. dubna 2019 o prodloužení lhůty podle čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU (Úř. věst. L 101, 11.4.2019, s. 1).

            (4)  Úř věst C 144I, 25.4.2019, s. 1.

            (5)  Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 3.

            (6)  Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 14.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/938 ze dne 6. června 2019 na podporu procesu budování důvěry vedoucího k vytvoření zóny bez jaderných zbraní a všech dalších zbraní hromadného ničení na Blízkém východě

text:
                  7.6.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 149/63

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2019/938
         ze dne 6. června 2019
         na podporu procesu budování důvěry vedoucího k vytvoření zóny bez jaderných zbraní a všech dalších zbraní hromadného ničení na Blízkém východě
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 28 odst. 1 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Činnosti na základě globální strategie zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie z roku 2016, jakož i strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení z roku 2003 vychází z přesvědčení, že nejlepším způsobem, jak zachovat mezinárodní řád, je mnohostranný přístup k bezpečnosti, včetně odzbrojení a nešíření.

                     (2)

                     Politikou Unie tedy je prosazovat, provádět a posilovat provádění a univerzální platnost stávajících smluv, dohod a norem v oblasti odzbrojení a nešíření, jakož i spolupracovat se třetími zeměmi při plnění jejich povinností vyplývajících z mnohostranných úmluv a režimů a poskytovat jim pomoc za tímto účelem.

                     (3)

                     Společné prohlášení z pařížské vrcholné schůzky pro Středomoří ze dne 13. července 2008 o zřízení Unie pro Středomoří znovu zdůraznilo společnou snahu o dosažení míru i regionální bezpečnosti v souladu s barcelonským prohlášením, které bylo přijato na evropsko-středomořské konferenci konané ve dnech 27.–28. listopadu 1995 a které mimo jiné podporuje zajištění regionální bezpečnosti, a to například nešířením jaderných, chemických a biologických zbraní, přijetím a dodržováním mezinárodních i regionálních režimů nešíření zbraní hromadného ničení a dohod o kontrole zbrojení a odzbrojení, jako jsou Smlouva o nešíření jaderných zbraní, Úmluva o chemických zbraních, Úmluva o biologických a toxinových zbraních a Smlouva o všeobecném zákazu jaderných zkoušek, nebo regionálních ujednání týkajících se například zón bez jaderných zbraní, včetně odpovídajících systémů kontroly, jakož i tím, že zúčastněné strany budou v dobré víře plnit své závazky coby signatářů barcelonského prohlášení podle úmluv o kontrole zbrojení, odzbrojení a nešíření zbraní hromadného ničení.

                     (4)

                     Strany Unie pro Středomoří budou usilovat o to, aby na Blízkém východě byla vytvořena vzájemně a účinně ověřitelná zóna bez jaderných, chemických a biologických zbraní hromadného ničení a jejich nosičů. Kromě toho zváží praktická opatření, jejichž cílem by bylo mimo jiné zabránit šíření jaderných, chemických a biologických zbraní, jakož i nadměrnému hromadění konvenčních zbraní.

                     (5)

                     V roce 2008 uspořádala Unie v Paříži seminář o bezpečnosti na Blízkém východě, nešíření zbraní hromadného ničení a odzbrojení, na kterém se setkali zástupci států dotyčného regionu a členských států Unie, jakož i akademičtí pracovníci a zástupci vnitrostátních agentur pro jadernou energii.

                     (6)

                     Na hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní konané roku 2010 byl vyzdvižen význam procesu vedoucího k úplnému provedení rezoluce z roku 1995 o Blízkém východě (dále jen „rezoluce z roku 1995“). Za tímto účelem byly na konferenci potvrzeny praktické kroky, mimo jiné zvážení všech nabídek na podporu provádění rezoluce z roku 1995, včetně nabídky Unie uspořádat seminář navazující na seminář konaný v červnu roku 2008.

                     (7)

                     Na uvedené hodnotící konferenci byla dále uznána významná úloha občanské společnosti, pokud jde o přispění k provádění rezoluce z roku 1995, a bylo podníceno veškeré úsilí v tomto ohledu.

                     (8)

                     V roce 2011 Unie uspořádala v Bruselu seminář na podporu budování důvěry a procesu zaměřeného na vytvoření zóny beze zbraní hromadného ničení a jejich nosičů na Blízkém východě, na němž se setkali vysocí představitelé států dotyčného regionu, tří států, které jsou depozitáři Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, členských států Unie a dalších zainteresovaných států, jakož i akademičtí pracovníci a oficiální zástupci hlavních regionálních a mezinárodních organizací.

                     (9)

                     V roce 2012 Unie rozhodla, že dále podpoří proces budování důvěry vedoucí k vytvoření zóny bez jaderných zbraní a všech dalších zbraní hromadného ničení na Blízkém východě mimo jiné tím, že bude podporovat činnost zprostředkovatele jmenovaného OSN pro účely vytvoření uvedené zóny a uspořádá pracovní seminář zaměřený na budování kapacit a akci navazující na semináře, které Unie uspořádala v letech 2008 a 2011.

                     (10)

                     Unie dává soustavně najevo, že je připravena nadále napomáhat při procesu vedoucím k vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, a hodlá i nadále podporovat procesy budování důvěry podobné těm, které byly poskytovány v rámci pracovních i jiných seminářů Unie konaných v letech 2008, 2011 a 2012.

                     (11)

                     Ve svém programu nazvaném „Zajištění naší společné budoucnosti“, který byl předložen dne 24. května 2018, se generální tajemník OSN zavazuje k tomu, že bude s členskými státy OSN spolupracovat na posílení a konsolidaci zón bez jaderných zbraní, mimo jiné i podpořením dalšího vytváření těchto zón, a to rovněž v oblasti Blízkého východu,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Za účelem dosažení pokroku, pokud jde o závazek Unie k vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, a s cílem navázat na předchozí činnosti Unie prováděné v letech 2008, 2011 a 2012, prosazovat budování důvěry na podporu procesu zaměřeného na vytvoření této zóny podporuje Unie činnosti, jejichž cílem je posílit inkluzivní dialog mezi odborníky a tvůrci politik o zóně bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, mimo jiné:

                           a)

                           zjištěním poznatků získaných v letech 1996–2015 v rámci úsilí o dosažení pokroku ve věci vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení;

                           b)

                           vybudováním analytické kapacity s cílem podpořit nové úvahy o otázkách regionální bezpečnosti a o zóně bez zbraní hromadného ničení, včetně využití poznatků získaných v rámci vytváření jiných regionálních zón bez jaderných zbraní;

                           c)

                           shromážděním nápadů a vypracováním nových návrhů, jak v této záležitosti dále postupovat.

               2.   V této souvislosti se projekt, který má Unie podporovat, vztahuje na tyto konkrétní činnosti:

                           a)

                           První fáze
                           První fáze projektu bude zaměřena na vytvoření sítí odborníků, informační činnost a komunikaci a na formulaci otázek a témat, které je třeba prozkoumat. Mezi klíčové aktivity patří:

                                       i)

                                       vytvoření výchozí regionální sítě relevantních odborníků a institucí;

                                       ii)

                                       informační činnost, analýza rozhovorů a odborné literatury a shromažďování příslušné dokumentace;

                                       iii)

                                       první setkání referenční projektové skupiny;

                                       iv)

                                       doprovodná akce v rámci zasedání prvního výboru Valného shromáždění v říjnu 2019;

                                       v)

                                       pracovní seminář, na němž se setká 15 až 20 členů regionální sítě projektu a členů referenční projektové skupiny.

                           b)

                           Druhá fáze
                           Během druhé fáze se projekt zaměří na spolupráci s relevantními jednotlivci, odborníky, výzkumnými pracovníky z akademické sféry a dotčené politické oblasti, jakož i instituty v daném regionu s cílem získat náhled a různé názory na otázky a témata zjištěné v první fázi a potvrdit celkový popis úsilí o vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení vyvíjeného v období let 1995–2015. Mezi klíčové aktivity patří:

                                       i)

                                       až 50 individuálních rozhovorů s příslušnými osobami z regionu i mimo něj;

                                       ii)

                                       až šest schůzek, která zprostředkují výzkumné instituce a na nichž se sejdou příslušní odborníci z regionu;

                                       ii)

                                       úplný návrh zprávy Výzkumného institutu OSN pro otázky odzbrojení o iniciativě zaměřené na vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, který bude zpřístupněn členským státům OSN a Úřadu OSN pro otázky odzbrojení;

                                       iv)

                                       zvláštní akce uspořádaná v rámci hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření konající se v roce 2020;

                                       v)

                                       zasedání uspořádané v roce 2020 v sídle OSN v New Yorku s cílem prezentovat členským státům OSN a dalším relevantním zúčastněným stranám příslušné aktualizace a zjištění projektu.

                           c)

                           Třetí fáze

                                       i)

                                       dva pracovní semináře s různými zúčastněnými stranami, jejichž cílem bude zvážit shrnutí možností a doporučení týkajících se dalšího postupu;

                                       ii)

                                       zveřejnění zbývajících informačních dokumentů uvádějících možnosti a perspektivy, které byly označeny za potenciálně nadějné, pokud jde o možné posílení spolupráce v oblasti regionální bezpečnosti, mimo jiné prostřednictvím vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě;

                                       iii)

                                       dva pracovní semináře, na nichž se setkají odborníci a úředníci jednající svým jménem.

                     Podrobný popis těchto projektů je uveden v příloze.

            Článek 2

               1.   Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.

               2.   Technickým prováděním projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 je pověřen Výzkumný institut OSN pro otázky odzbrojení (dále jen „institut UNIDIR“), který plní tento úkol pod vedením vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s institutem UNIDIR nezbytná ujednání.

            Článek 3

               1.   Finanční referenční částka pro provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 2 856 278 EUR.

               2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí rozpočet Unie.

               3.   Komise dohlíží na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s institutem UNIDIR finanční dohodu. Uvedená dohoda stanoví, že provádějící partner zajistí zviditelnění příspěvku Unie úměrné jeho výši.

               4.   Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody.

            Článek 4

               1.   Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí, založené na šestiměsíčních popisných zprávách vypracovaných organizací institutem UNIDIR. Rada na základě těchto zpráv provede na konci projektu hodnocení.

               2.   Komise poskytne informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.

            Článek 5

               1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               2.   Pozbývá platnosti 36 měsíců ode dne uzavření finanční dohody uvedené v čl. 3 odst. 3, Pokud však nebude uzavřena finanční dohoda do šesti měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, pozbývá toto rozhodnutí platnosti uplynutím této lhůty.

            V Lucemburku dne 6. června 2019.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               A. BIRCHALL

            PŘÍLOHA

               Projekt na podporu procesu budování důvěry vedoucího k vytvoření zóny bez jaderných zbraní a všech dalších zbraní hromadného ničení na Blízkém východě

            I.   Cíle projektu

            Navrhovaný projekt bude mít čtyři zastřešující cíle:

                        1)

                        zaplnit významnou mezeru ve výzkumu, pokud jde o vývoj otázky vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě v období 1995–2015, včetně získaných poznatků pro stávající i budoucí plány;

                        2)

                        vybudovat analytickou kapacitu na podporu nových pohledů na otázky regionální bezpečnosti a předmětnou zónu, včetně využití poznatků získaných v rámci zřizování jiných regionálních zón bez jaderných zbraní;

                        3)

                        shromáždit nápady a vypracovat nové návrhy, jak v této záležitosti postoupit, a

                        4)

                        podporovat inkluzivní dialog mezi odborníky a tvůrci politik v otázkách týkajících se regionální bezpečnosti, a to mimo jiné pokud jde o zónu bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, což by mohlo přispět k probíhajícím mnohostranným procesům, včetně činnosti v rámci Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a výroční konference OSN směřující k vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě.

                  Pokud jde o první cíl, komplexní povaha otázky zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, dosud nedosažený pokrok a omezená politická vůle v rámci regionu i mimo něj měly v posledních letech za následek snížení pozornosti, které se této oblasti dostává na rovině politik i výzkumu. Existuje rozsáhlý vědecký výzkum věnovaný počátkům této iniciativy a úsilí o dosažení pokroku při přípravě a v průběhu hodnotící konference konané v roce 1995. Komplexním způsobem bylo řešeno prodloužení Smlouvy o nešíření jaderných zbraní na dobu neurčitou, k němuž v uvedeném roce došlo, a rezoluce o Blízkém východě, díky níž bylo možno ve věci prodloužení dosáhnout konsensu; mimo jiné se jedná i o dosud probíhající program konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní z roku 1995, jenž je zaměřen na orální historii.
            K období 2010–2015 se však pojí dokumentace a výzkum ve výrazně nižším objemu. Přitom se v uvedeném období na předmětnou zónu zaměřovala řada významných diplomatických iniciativ. Někteří akademičtí pracovníci a odborníci se sice zaměřili na zkoumání konkrétních prvků této otázky a několik právníků se snažilo vypracovat modelové texty případné dohody, avšak směrodatné empirické záznamy činností věnovaných v období 1996–2015 prosazování koncepce zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě neexistuje. Vzhledem k tomu, že taková dokumentace chybí, existuje riziko, že budou ztraceny důležité detaily a skutečnosti, jakož i náhledy zúčastněných stran a poučení pro budoucí úsilí, což pak bude ztěžovat budoucí výzkum nebo politické úsilí v této věci. Navrhovaný projekt Výzkumného institutu OSN pro otázky odzbrojení (UNIDIR) dotyčnou mezeru zaplní.
            Pokud jde o druhý cíl, bude tento projekt podporovat další výzkum a odbornou činnost v oblastech hrozeb zbraní hromadného ničení na Blízkém východě a regionální bezpečnostní spolupráce, a konkrétně pak v otázce zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě. Pravě dnes je totiž naléhavě zapotřebí uvedené problematice soustavně věnovat nové úvahy a myšlenky. Projekt bude zkoumat přetrvávající, nově vznikající nebo již zapomenutá témata a myšlenky, jež se k zóně bez zbraní hromadného ničení pojí již více než dvacet let, a přispěje tak k povědomí o této otázce a k jejímu porozumění. Jelikož bude vycházet z novější literatury týkající se jiných zón bez jaderných zbraní nebo bez zbraní hromadného ničení, bude moci posoudit společné rysy nebo odlišnosti v kontextu regionu Blízkého východu. Výsledkem bude komplexní soubor témat a myšlenek, jež přispějí k obnovení činnosti, jakož i rozšířená síť analytických pracovníků a odborníků, kteří budou mít k tomuto souboru poznatků přístup.
            Pokud jde o třetí cíl, přispěje projekt k tomu, aby byla otázka zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě posuzována v širším regionálním kontextu problematiky zbraní hromadného ničení a bezpečnosti, neboť doloží otázky a přístupy, které byly posuzovány v rámci různých iniciativ během dvaceti let. Díky inkluzivnímu zapojení odborníků v daném regionu budou v rámci projektu identifikovány otázky a myšlenky, jejichž další posouzení považují výzkumní pracovníci, účastníci a odborní pozorovatelé za potenciálně užitečné, jakož i otázky, které se ukazují z hlediska řešení jako nejobtížnější. Takový postup může poskytnout tvůrcům politik komplexní základ pro posuzování a hodnocení vyhlídek na pokrok v oblasti regionální bezpečnostní spolupráce zaměřené na hrozby související se zbraněmi hromadného ničení v současném dynamickém strategickém prostředí. Kromě toho může i podpořit rozvoj kapacit pro budoucí jednání o otázkách regionální bezpečnosti včetně zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě.
            Posledním a nejdůležitějším přínosem projektu, pokud jde o čtvrtý cíl, bude zprostředkování inkluzivního neformálního dialogu na odborné úrovni, do něhož budou zapojeny země daného regionu a jejich vnější partneři a jenž bude věnován konkrétním myšlenkám a iniciativám na posílení regionální bezpečnosti a zvládání hrozeb v oblasti zbraní hromadného ničení na Blízkém východě. Tímto způsobem projekt položí klíčové základy pro budoucí polooficiální a oficiální dialog o aspektech zbraní hromadného ničení a jejich nosičů. Konkrétně jím pak bude zajištěn diskrétní rámec pro přezkoumání široké škály relevantních témat a pro posouzení a rozvinutí nových perspektiv, z nichž mohou plynout nové možnosti budoucího pokroku; projekt rovněž podpoří tvorbu příznivého prostředí pro potenciální budoucí dialog a přispěje k němu. Současně bude takto fungovat i jako zdroj důležitých a věcných informací a podnětů pro potřeby konference OSN o zóně bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě a bude přispívat k budování důvěry u široké škály odborníků, kteří se by mohli této konference i dalších relevantních fór účastnit.
            II.   Popis projektu

            1)   Cíle a cílové skupiny
            Jak bylo uvedeno výše, projekt má čtyři cíle:

                        —

                        Vypracovat věcný popis úsilí vyvinutého v letech 1995–2015 v zájmu vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, a zaplnit tak výraznou mezeru v odborné literatuře a vyvodit poučení pro budoucí úsilí.

                        —

                        Identifikovat klíčové otázky, překážky, příležitosti a podněty s aktuálním významem pro jednání o zóně bez zbraní hromadného ničení a pro činnosti směřující k posílení regionální spolupráce v oblasti bezpečnosti, a přispět tak k pochopení věcných i procesních aspektů předmětné zóny a k možnostem dalšího pokroku v kontextu měnícího se strategického prostředí.

                        —

                        Zapojit rozsáhlou komunitu výzkumných pracovníků, tvůrců politik a akademických pracovníků v regionu, získat od nich k uvedeným tématům názory a poznatky, a zvýšit tak počet a rozmanitost účastníků posuzujících možnosti dialogu a pokroku v této dlouhodobé otázce zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě i v obecnějších regionálních otázkách zbraní hromadného ničení a bezpečnosti a se zřetelem k dalším zkušenostem z regionálních zón bez jaderných zbraní.

                        —

                        Zprostředkovat mezi těmito odborníky dialog s cílem podpořit sítě, komunikaci a angažovanost, které by pak v budoucnu mohly přispět k činnostem stimulujícím v regionu pokrok v oblasti regionální bezpečnosti, kontroly zbraní, nešíření a odzbrojení.

                  Projekt počítá se třemi vzájemně se překrývajícími cílovými skupinami:

                        —

                        Výzkumní pracovníci působící v oblasti mezinárodní bezpečnosti a kontrol zbraní, zejména pak ti, kteří se zaměřují na nešíření a odzbrojení, pokud jde o jaderné, chemické a biologické zbraně a jejich nosiče, regionální bezpečnost nebo otázky bezpečnosti na Blízkém východě. Zvláštní důraz bude kladen na novou generaci akademických pracovníků, kteří věnují větší pozornost mezinárodním a regionálním otázkám zbraní hromadného ničení se zřetelem ke konfliktu v Sýrii, rozcházejícím se názorům na íránský jaderný program a na další jaderné schopnosti v regionu, technologickému pokroku a novým schopnostem zbraní, napjatým politickým vztahům mezi klíčovými státy disponujícími jadernými zbraněmi a kontroverzím mezi některými státy disponujícími jadernými zbraněmi a státy, jež jadernými zbraněmi nedisponují, pokud jde o další pokrok směrem k jadernému odzbrojení. Důležitým zdrojem informací a východiskem pro posuzování široké škály otázek zbraní hromadného ničení, včetně zón bez jaderných zbraní a konkrétních otázek týkajících se Blízkého východu, by byl směrodatný přehled vývoje zóny bez jaderných a jiných zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, vypracovaný v anglickém jazyce a pokrývající období 1996–2015.

                        —

                        Tvůrci politik zabývající se otázkami kontrol zbraní, nešíření a odzbrojení. Jedná se mimo jiné i o osoby působící na regionální i mezinárodní úrovni a na četných fórech včetně hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní konající se v roce 2020. Řada států má za to, bez ohledu na svůj postoj k otázce jaderného odzbrojení, že je vrcholně důležité, aby ze zasedání v roce 2020 vzešel výsledek založený na dohodě, a to s ohledem na hodnotící konferenci z roku 2015, kdy se dohody ohledně závěrečného dokumentu nepodařilo dosáhnout, a se zřetelem k početným tlakům, jimž smlouva o nešíření čelí. Otázka pokroku směrem k zóně bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě je z hlediska výsledku hodnotící konference považována za kritický element.

                        —

                        Akademičtí pracovníci a odborníci z praxe zaměřující se na Blízký východ, kteří se snaží sledovat a chápat rychle se měnící dynamiku daného regionu, jeho států a jejich obyvatel, dopady měnících se spojenectví a schopností na regionální bezpečnost a vyhlídky na prevenci a zmírnění současných a budoucích napětí a konfliktů.

                  2)   Časový rámec
            Předpokládá se, že projekt bude zahájen v druhé polovině roku 2019 a bude pokračovat po dobu 36 měsíců. Zakončen by měl být na jaře roku 2022, kdy by již měly být publikovány veškeré výstupní materiály. Koncem roku 2022 bude vypracována závěrečná projektová popisná zpráva a finanční zpráva.
            3)   Činnosti, výstupy a metodika
            Tento projekt je rozdělen do tří fází. Konkrétní akce a harmonogram budou přizpůsobeny podle potřeby a v souladu s klíčovými událostmi. Projektová dokumentace, zjištění a podněty budou poskytnuty sekretariátu OSN a účastníkům v zájmu podpory příprav každoročních konferencí pořádaných generálním tajemníkem OSN. Jde o následující tři fáze:

                        První fáze:

                        První fáze projektu bude zaměřena na zřízení projektu a na vytvoření sítí odborníků, informační činnost a komunikaci a na formulaci otázek a témat, které je třeba prozkoumat. Mezi klíčové aktivity patří:

                                    —

                                    vytvoření výchozí regionální sítě relevantních odborníků a institucí pro potřeby projektu;

                                    —

                                    zahájení informační činnosti a rozhovorů s příslušnými osobami zapojenými do různých iniciativ týkajících se zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě;

                                    —

                                    analýza odborné literatury a shromažďování relevantní dokumentace týkající se zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě za období od hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní konané v roce 1995 do uzavření hodnotící konference konané v roce 2015. Rovněž bude přezkoumán obecnější relevantní výzkum v oblasti politik týkajících se jiných zón bez jaderných zbraní nebo příslušných iniciativ, jakož i zkušenosti získané z bezpečnostní spolupráce na Blízkém východě.

                              Mezi klíčové výstupy patří:

                                    —

                                    první setkání referenční projektové skupiny;

                                    —

                                    doprovodná akce v rámci zasedání prvního výboru Valného shromáždění v říjnu 2019 za účasti příslušných regionálních odborníků a institucí s cílem popsat projekt, předložit počáteční témata a projednat klíčové prioritní oblasti, které je třeba prozkoumat;

                                    —

                                    chronologie klíčových událostí a přehled témat, otázek a diskusí, jež utvářejí celkový popis jednání o otázce zóny bez zbraní hromadných ničení v daném regionu. V zájmu přehlednosti bude tento přezkum zahrnovat obsah a bude rozdělen do různých částí, v nichž budou zdůrazněna nejdůležitější zjištění. Uvedené materiály by bylo možno poskytnout účastníkům a pozorovatelům konference o zóně bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, kterou generální tajemník OSN svolá v roce 2019;

                                    —

                                    praktický seminář, uspořádaný v prosinci roku 2019 v maltské Vallettě, jehož se zúčastní 15–20 členů regionální projektové sítě a členů referenční projektové skupiny a jehož účelem bude sdílet aktuální informace o konferenci OSN, o možných dalších krocích a jakýchkoli dalších nových otázkách, jež může být se zřetelem na výsledek konference v rámci projektu vhodné zohlednit nebo přehodnotit.

                        Druhá fáze:

                        Během druhé fáze se projekt zaměří na spolupráci s relevantními jednotlivci, odborníky, výzkumnými pracovníky z akademické sféry a dotčené politické oblasti, jakož i instituty v daném regionu s cílem získat náhled a různé názory na otázky a témata zjištěné v první fázi a potvrdit celkový popis úsilí o vytvoření oblasti bez zbraní hromadného ničení vyvíjeného v období let 1995–2015. Mezi klíčové aktivity patří:

                                    —

                                    až 50 individuálních rozhovorů s osobami z daného regionu i mimo něj, které se od roku 1995 účastnily jednání nebo výzkumu zaměřených na zónu bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě (během setkání v daném regionu, během příslušných mezinárodních zasedání či konferencí, prostřednictvím Skypu nebo telefonických hovorů);

                                    —

                                    až šest schůzek, které zprostředkují výzkumné instituce a na nichž se sejdou příslušní odborníci (v počtu až 25 osob) z daného regionu s cílem a) potvrdit a zdokonalit navrhovaná znění celkového popisu včetně klíčových skutečností a dat, b) získat stanoviska týkající se prioritních témat, překážek, výzev a příležitostí k pokroku v otázce předmětné zóny a c) zkoumat možné způsoby, jak identifikované překážky a výzvy překonat a umožnit určitý pokrok směrem k zóně bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě a ve věci otázek regionální bezpečnosti na Blízkém východě. Předpokládá se, že schůzky proběhnou v Egyptě (Káhira), v Jordánsku (Ammán) a v Íránu (Teheránu), v Libanonu (Bejrút) a v Kuvajtu.

                              Mezi klíčové výstupy patří:

                                    —

                                    úplný návrh zprávy institutu UNIDIR o iniciativě zaměřené na vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě;

                                    —

                                    souhrnný přehled klíčových otázek a překážek vypracovaný institutem UNIDIR, který zahrnuje podněty týkající se současných nebo budoucích iniciativ a pohledů na možnosti pokroku identifikované během výzkumu a diskusí odborníků;

                                    —

                                    druhé zasedání referenční projektové skupiny, jehož cílem bude zhodnotit a posoudit pokrok projektu a potvrdit přehled klíčových otázek vypracovaný institutem UNIDIR;

                                    —

                                    zvláštní akce uspořádaná v rámci hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření konající se v roce 2020;

                                    —

                                    zasedání uspořádané v roce 2020 v sídle OSN v New Yorku s cílem prezentovat členským státům OSN a dalším relevantním zúčastněným stranám příslušné aktualizace a zjištění projektu;

                                    —

                                    pracovní seminář v Akabě (Jordánsko), na němž budou poskytnuty aktualizované informace o pokroku, kterého bylo dosud dosaženo v rámci procesu konference svolané generálním tajemníkem OSN, a zváženy prioritní oblasti, které by mohly být projednávány na příštích zasedáních.

                        Třetí fáze:

                        Závěrečná fáze projektu bude spočívat ve finalizaci celkového popisu pro účely publikace institutem UNIDIR. Na základě komplexních posouzení a analýz provedených ve druhé fázi budou během tohoto období v rámci projektu uspořádány dva závěrečné pracovní semináře pro více zúčastněných stran, aby bylo možno zvážit souhrn možností a doporučení ve věci dalšího postupu.
                        Mezi klíčové aktivity patří:

                                    —

                                    zveřejnění zbývajících informačních dokumentů uvádějících možnosti a perspektivy, které byly označeny za potenciálně nadějné, pokud jde o možné posílení spolupráce v oblasti regionální bezpečnosti, mimo jiné prostřednictvím vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, včetně relevantních úvah pro tvůrce politik;

                                    —

                                    zahajovací akce (panelové prezentace a diskuse) v Ženevě, Bruselu a Washingtonu, kde bude představen celkový popis vypracovaný institutem UNIDIR a jeho závěry;

                                    —

                                    dva pracovní semináře, na nichž se setkají odborníci a úředníci jednající svým jménem a které budou připraveny se zřetelem na výsledek hodnotící konference konající se v roce 2020 a příslušných jednání na konferencích OSN věnovaných otázce zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě. Potenciálními místy konání jsou egyptská Káhira a italský Řím.

                              Mezi klíčové výstupy patří:

                                    —

                                    celkový popis problematiky zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, volně přístupný na internetových stránkách institutu UNIDIR, včetně klíčových chronologických přehledů, příloh a údajů;

                                    —

                                    až pět informačních dokumentů o konkrétních aspektech, možnostech a pojetích zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě;

                                    —

                                    dvě shrnutí pracovních seminářů, jež budou sdílena s příslušnými úředníky, orgány a mnohostrannými procesy a v nichž budou vymezeny náhledy a názory na problematiku předmětné zóny a další možný postup.

                  V průběhu tohoto projektu bude použita kombinace metodických přístupů, včetně srovnávacího hodnocení a analýzy odborné literatury, shromažďování a analýzy volně dostupných dokumentů, jakož i ústně vedených rozhovorů. Rozhovory se budou řídit standardními výzkumnými postupy, včetně žádosti o písemný souhlas dotazované osoby s pořízením nahrávky, kontroly veškerých písemných záznamů nebo shrnutí společně s dotazovanou osobou pro ověření faktické správnosti a nezveřejňování nahrávek či záznamů bez výslovného souhlasu dotazované osoby v souladu se standardním protokolem pro vedení rozhovoru. Informace a podrobnosti získané z otevřených zdrojů a ze zdrojů orální historie budou v zájmu faktické správnosti několikanásobně ověřovány.
            Veškerá jednání vedená během projektu se uskuteční v souladu s pravidlem Chatham House.
            Všechny projektové materiály včetně materiálů z otevřených zdrojů a ze zdrojů orální historie budou po stanovenou dobu archivovány v digitální podobě a uchovány institutem UNIDIR. V případě všech publikací včetně externích vzájemných hodnocení rukopisných návrhů budou uplatňována stylová pravidla institutu UNIDIR a jeho postupy pro zajištění kvality.
            4)   Složení projektu
            Projekt bude řídit vedoucí projektu disponující nezbytnými znalostmi a zkušenostmi týkajícími se daného regionu a otázek zbraní hromadného ničení v tomto regionu. Vedoucí projektu bude mít k dispozici rozsáhlou síť a bude se v regionu těšit prestiži. Vedoucí projektu bude podávat zprávy řediteli institutu UNIDIR, koordinovat projektový tým, řídit přípravy celkového popisu procesů týkajících se zóny bez zbraní hromadného ničení od roku 1995 a řídit a vést proces spolupráce s odborníky a bývalými úředníky a shromažďování náhledů na dosavadní činnosti i stávající vyhlídky v otázce předmětné zóny.
            Dále bude na plný úvazek zaměstnán projektový manažer a výzkumný pracovník, který bude řídit a provádět analýzy relevantní odborné literatury, shromažďování dokumentace a procesy ústně vedených rozhovorů. Projektový manažer a výzkumný pracovník: a) musí mít dokončené vysokoškolské vzdělání v relevantní oblasti (problematika Blízkého východu, mezinárodní bezpečnosti nebo zbraní hromadného ničení), vynikající znalosti Blízkého východu a příslušných jazyků a se solidní publikační činností, b) musí vykázat vysoce kvalitní, nestranný a doložitelný výzkum, jejž provedla, jakož i vynikající interpersonální dovednosti, a c)bude hrát vedoucí roli při přípravě souhrnných zpráv o náhledech na otázky a možnosti pokroku na základě zprávy.
            Vedoucímu projektu a projektovému manažerovi bude poskytovat pokyny, poznatky a poradenství vedoucí vědecký pracovník, zaměstnaný na částečný úvazek (50 %), který bude přispívat k sestavování celkového popisu a k jeho formulaci. Musí mít komplexní znalosti a zkušenosti týkající se regionu Blízkého východu a úsilí směřujícího k vytvoření zóny bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě.
            Pro účely projektu bude sestavena referenční skupina 4–5 osob, které budou v rámci projektu poskytovat poradenství a pokyny, provádět analýzu připravovaných publikací, napomáhat při navazování kontaktů s relevantními odborníky a institucemi a účastnit se jednání a odborných dialogů v daném regionu. Její členové budou vybráni na základě odbornosti a znalostí, pokud jde o iniciativy související se zónou bez zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, a budou se účastnit svým jménem. Při účasti na činnostech souvisejících s projektem jim budou hrazeny cestovní náklady a vypláceny denní příspěvky a omezené odměny.
            Vzhledem k vysoké míře cestování a k zapojení široké a rozmanité sítě odborníků, s nimiž se v tomto projektu počítá, bude pro projekt přijat týmový asistent na podporu administrativy a logistiky, včetně cest do daného regionu a uvnitř něj, pořádání zasedání a finančních a správních postupů v rámci programu OSN pro správu zdrojů (Umoja). V ideálním případě bude týmový asistent schopen dohovořit se arabsky.
            Projektu bude nápomocen jeden stážista na částečný úvazek (50 %) zabývající s shromažďováním a analýzami dokumentace, ověřováním faktů, vypracováváním příslušných tabulek či seznamů údajů a archivací.
            III.   Správa projektu a dohled

            Projekt bude realizován pod záštitou institutu UNIDIR. Institut UNIDIR je autonomní instituce v rámci OSN, zřízená v roce 1980 pro účely provádění nezávislého výzkumu v oblasti odzbrojení a souvisejících problémů, zejména v otázkách mezinárodní bezpečnosti. Institut UNIDIR má sídlo v Ženevě; těší se globální reputaci a disponuje dlouhodobě shromažďovanými odbornými znalostmi v oblasti zbraní hromadného ničení, včetně rozsáhlé institucionální paměti a archivních materiálů týkajících se procesů odzbrojení, mimo jiné Smlouvy o nešíření a zón bez jaderných zbraní po celém světě, a vykazuje rozsáhlou publikační činnost, přičemž všechny jeho publikace jsou veřejně přístupné a bezplatně dostupné on-line.
            Významnou součástí funkcí institutu UNIDIR je pořádání a zprostředkovávání neformálních dialogů mezi různými odborníky na otázky odzbrojení, od zbraní hromadného ničení až po nové a nově vznikající technologie v oblasti zbraní. Institut UNIDIR tudíž disponuje rozsáhlou sítí, kterou může využívat, jakož i zkušenostmi s pořádáním zasedání v Ženevě i jinde a s vypracováváním souhrnných zpráv a navazujících opatření.
            Institut UNIDIR je řízen správní radou, jež funguje rovněž jako poradní výbor pro otázky odzbrojení a jemuž předkládá zprávy ředitel institutu UNIDIR. Ve správní radě zasedají nejrůznější odborníci z celého světa, kteří všichni pracují svým jménem a zasedají dvakrát ročně, aby posoudili věcné i finanční činnosti institutu. Správní rada každoročně předkládá zprávu o své činnosti generálnímu tajemníkovi OSN. Ředitel institutu UNIDIR odpovídá za organizaci, řízení a správu institutu UNIDIR včetně jeho výsledků v oblasti věcného výzkumu a za jeho finanční a správní postupy.
            Institut UNIDIR je autonomní organizaci, avšak řídí se finančními pravidly a předpisy OSN a jeho finanční prostředky podléhají auditu ze strany Rady auditorů OSN. Veškeré finanční prostředky projektu jsou spravovány a řízeny prostřednictvím programu OSN pro správu zdrojů (Umoja) a podléhají čtvrtletnímu přezkumu. Příslušným dárcům institut UNIDIR předkládá k jednotlivým projektům zprávy o pokroku a finančních prostředcích alespoň jednou ročně a v některých případech až každého čtvrt roku v závislosti na požadavcích konkrétního dárce.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1001 ze dne 14. června 2019, kterým se zrušuje rozhodnutí 2009/417/ES o existenci nadměrného schodku ve Španělsku

text:
                  20.6.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 163/59

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/1001
         ze dne 14. června 2019,
         kterým se zrušuje rozhodnutí 2009/417/ES o existenci nadměrného schodku ve Španělsku
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 12 této smlouvy,
         s ohledem na doporučení Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rada dne 27. dubna 2009 na základě doporučení Komise svým rozhodnutím 2009/417/ES (1) v souladu s čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) rozhodla, že ve Španělsku existuje nadměrný schodek. Rada konstatovala, že schodek veřejných financí za rok 2008 uvedený v programu stability z ledna 2009 činil 3,4 % hrubého domácího produktu (HDP), čímž překročil referenční hodnotu 3 % HDP uvedenou ve Smlouvě o fungování EU. Hrubý veřejný dluh byl v roce 2008 plánován na 39,5 % HDP, tedy výrazně pod referenční hodnotou 60 % HDP.

                     (2)

                     Dne 27. dubna 2009 vydala Rada na základě doporučení Komise v souladu s čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU a čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 1467/97 (2) Španělsku doporučení, aby nejpozději do roku 2012 nadměrný schodek odstranilo.

                     (3)

                     Ve dnech 2. prosince 2009, 10. července 2012 a 21. června 2013 Rada na základě čl. 126 odst. 7 Smlouvy o fungování EU vydala Španělsku tři nová doporučení, jimiž prodloužila lhůtu pro nápravu nadměrného schodku do roku 2013, 2014 a 2016. Ve všech třech doporučeních byla Rada názoru, že Španělsko přijalo účinná opatření, avšak že nastaly nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance.

                     (4)

                     Dne 12. července 2016 Rada v souladu s čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU stanovila, že Španělsko nepřijalo účinná opatření v reakci na její doporučení ze dne 21. června 2013. Dne 8. srpna 2016 přijala Rada podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU rozhodnutí (EU) 2017/984 (3), kterým vyzvala Španělsko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace, přičemž stanovila novou lhůtu pro nápravu do roku 2018. Rada taktéž stanovila lhůtu 15. října 2016, do které mělo Španělsko přijmout účinná opatření a předložit Radě a Komisi zprávu o opatřeních přijatých v reakci na výzvu Rady.

                     (5)

                     Dne 16. listopadu 2016 dospěla podle čl. 126 odst. 9 Smlouvy o fungování EU Komise k závěru, že Španělsko přijalo účinná opatření v souladu s rozhodnutím (EU) 2017/984.

                     (6)

                     Podle článku 4 Protokolu č. 12 o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování EU, poskytuje údaje pro provedení postupu při nadměrném schodku Komise. V rámci uplatňování uvedeného protokolu mají členské státy oznamovat údaje o výši schodku veřejných financí a veřejném dluhu a další související proměnné dvakrát ročně, a to před 1. dubnem a 1. říjnem, v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 479/2009 (4).

                     (7)

                     Rada přijímá rozhodnutí o zrušení rozhodnutí o existenci nadměrného schodku na základě oznámených údajů. Rozhodnutí o existenci nadměrného schodku by navíc mělo být zrušeno pouze tehdy, pokud z prognóz Komise vyplývá, že v horizontu prognózy schodek nepřekročí referenční hodnotu 3 % HDP uvedenou ve Smlouvě o fungování EU.

                     (8)

                     Podle údajů poskytnutých Komisí (Eurostatem) v souladu s článkem 14 nařízení (ES) č. 479/2009, na základě údajů oznámených Španělskem v dubnu 2019, podle programu stability na rok 2019 a podle prognózy Komise z jara 2019 jsou oprávněné následující závěry:

                                 —

                                 Po dosažení výše 3,1 % HDP v roce 2017 byl schodek veřejných financí snížen na 2,5 % HDP v roce 2018. Oproti projekcím v návrhu rozpočtového plánu na rok 2019, který byl předložen v říjnu 2018, byl nakonec schodek za rok 2018 o 0,2 procentního bodu nižší, a to díky tomu, že poměr příjmů k HDP byl o 0,3 procentního bodu vyšší a poměr výdajů, který byl vyšší o 0,1 procentního bodu, jej vyvážil jen částečně. Zatímco na straně příjmů byly nakonec vyšší jak vybrané daně z příjmu právnických osob, tak ostatní výnosy, na straně výdajů byly nakonec o něco vyšší náhrady zaměstnancům.

                                 —

                                 Program stability na období 2019–2022 předložený španělskou vládou dne 30. dubna 2019 počítá s tím, že v roce 2019 se schodek veřejných financí sníží na 2,0 % HDP a v roce 2020 klesne na 1,1 % HDP. Prognóza Komise z jara 2019 očekává v roce 2019 schodek ve výši 2,3 % HDP a v roce 2020 schodek ve výši 2,0 % HDP, což znamená, že v horizontu prognózy zůstane deficit pod referenční hodnotou 3 % HDP uvedenou ve Smlouvě o fungování EU.

                                 —

                                 Strukturální saldo, tj. cyklicky očištěné saldo veřejných financí bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření, se podle prognózy Komise z jara 2019 mezi roky 2017 a 2018 nezměnilo. Kumulované zlepšení strukturálního salda od roku 2016 dosáhlo 0,4 % HDP.

                                 —

                                 Poměr hrubého veřejného dluhu k HDP klesl z 98,1 % v roce 2017 na 97,1 % v roce 2018, a to zejména díky skutečnosti, že účinek reálného růstu a inflace na snížení dluhu více než převážil opačný účinek výdajů na úroky a primární saldo se blíží nule. Prognóza Komise z jara 2019 předpokládá, že míra zadlužení se sníží v roce 2019 na 96,3 % a v roce 2020 na 95,7 %, což bude dáno hlavně vysokým nominálním růstem, jenž převáží zvýšení dluhu v důsledku vnitřní dynamiky dluhu a výdajů na úroky, přičemž primární saldo se bude zlepšovat jen mírně.

                     (9)

                     V souladu s čl. 126 odst. 12 Smlouvy o fungování EU má být rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku zrušeno, byl-li podle názoru Rady nadměrný schodek v dotyčném členském státě napraven.

                     (10)

                     Podle názoru Rady byl nadměrný schodek ve Španělsku napraven, a rozhodnutí 2009/417/ES by proto mělo být zrušeno.

                     (11)

                     Počínaje rokem 2019, což je rok následující po odstranění nadměrného schodku, podléhá Španělsko preventivní složce Paktu o stabilitě a růstu a mělo by přiměřeným tempem směřovat k dosažení svého střednědobého rozpočtového cíle, včetně dodržení výdajového kritéria a kritéria dluhu v souladu s čl. 2 odst. 1a nařízení (ES) č. 1467/97,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Z celkového posouzení vyplývá, že nadměrný schodek ve Španělsku byl napraven.

            Článek 2
            Rozhodnutí 2009/417/ES se zrušuje.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.

            V Lucemburku dne 14. června 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Rozhodnutí Rady 2009/417/ES ze dne 27. dubna 2009 o existenci nadměrného schodku ve Španělsku (Úř. věst. L 135, 30.5.2009, s. 25).

            (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/984 ze dne 8. srpna 2016 o výzvě Španělsku, aby přijalo opatření ke snížení schodku, které je považováno za nezbytné pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. L 148, 10.6.2017, s. 38).

            (4)  Nařízení Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1002 ze dne 14. června 2019, kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018

text:
                  20.6.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 163/62

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/1002
         ze dne 14. června 2019,
         kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 10 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
         s ohledem na doporučení Evropské komise,
         Vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     V červnu 2017 a červnu 2018 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy zjistila, že v Rumunsku v letech 2016 a 2017 existovala závažná odchýlení od jeho střednědobého rozpočtového cíle nebo od cesty k postupnému dosažení tohoto cíle. Ohledně těchto zjištěných závažných odchýlení vydala Rada ve dnech 16. června 2017 (2) a 22. června 2018 (3) doporučení, aby Rumunsko přijalo nezbytná politická opatření k jejich řešení.

                     (2)

                     Dne 4. prosince 2018 dospěla Rada rozhodnutím (EU) 2018/2020 (4) k závěru, že Rumunsko v reakci na její doporučení Rady ze dne 22. června 2018 účinná opatření nepřijalo. V této souvislosti vydala Rada dne 4. prosince 2018 revidované doporučení (5), aby Rumunsko přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí v roce 2019 nepřesáhla 4,5 %, což odpovídá roční strukturální korekci o 1,0 % hrubého domácího produktu (HDP). Rovněž Rumunsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných příjmů a aby opatření k rozpočtové konsolidaci zajistila trvalým a prorůstově orientovaným zlepšováním strukturálního salda veřejných výfinancí. Rada stanovila Rumunsku lhůtu 15. dubna 2019, aby jí podalo zprávu o opatřeních, která v reakci na doporučení ze dne 4. prosince 2018 přijalo.

                     (3)

                     Ve dnech 14. a 15. března 2019 Komise uskutečnila posílenou kontrolní misi do Rumunska za účelem kontroly na místě podle článku -11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97. Poté, co Komise předala svá prozatímní zjištění rumunským orgánům k vyjádření, podala o nich dne 5. června 2019 zprávu Radě. Tato zjištění byla následně zveřejněna. Ze zprávy Komise vyplývá, že se rumunské orgány nehodlají doporučením Rady ze dne 4. prosince 2018 řídit. Orgány Komisi potvrdily, že vláda nehodlá dodržet doporučenou strukturální korekci. I nadále se zaměřují na udržení celkového schodku státního rozpočtu pod prahovou hodnotou 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě, aby zabránily nápravné složce Paktu o stabilitě a růstu. Součástí rozpočtu na rok 2019 je cíl schodku v akruálním vyjádření ve výši 2,8 % HDP. Podle vlastních odhadů vlády v době konání mise si uvedený celkový schodek ve srovnání s rokem 2018 vyžaduje strukturální korekci o přibližně 0,1 %, což je podstatně méně, než uvádělo doporučení Rady.

                     (4)

                     Dne 20. dubna 2018, tedy po uplynutí Radou stanovené lhůty, předložily rumunské orgány zprávu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018. Ve zprávě orgány znovu zdůraznily, že jejich cílem pro rok 2019 je celkový schodek státního rozpočtu ve výši 2,8 % HDP a pouze nepatrné snížení strukturálního schodku. Fiskální dopad oznámených opatření je výrazně nižší, než požadovalo doporučení ze dne 4. prosince 2018.

                     (5)

                     V roce 2019 má podle prognózy Komise z jara 2019 dosáhnout růst čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí výše 11,6 %, což značně překračuje výdajové kritérium ve výši 4,5 %. Strukturální saldo se v roce 2019 pravděpodobně zhorší o 0,7 % HDP, což povede ke schodku ve výši 3,6 % HDP. To je v rozporu s doporučeným strukturálním zlepšením oproti roku 2018 o 1 % HDP. Oba ukazatele proto naznačují odchýlení od doporučené korekce. Výdajové kritérium ukazuje na odchylku ve výši 2,1 % HDP. Strukturální saldo tento výklad potvrzuje, přičemž naznačuje o něco menší odchylku ve výši 1,7 % HDP. Tato výše odchylky, kterou naznačuje strukturální saldo, je menší z důvodu neočekávaných příjmů a vyššího deflátoru HDP. S ohledem na uvedené faktory potvrzuje celkové posouzení odchylku od doporučené korekce.

                     (6)

                     Předpokládaný nárůst schodku ve srovnání s rokem 2018 je z velké části (jako v předchozích letech) způsoben nárůstem výdajů na náhrady zaměstnancům ve veřejném sektoru. Od prognózy Komise z podzimu 2018, ze které vycházelo doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018, uzákonily orgány nové daně v odvětví telekomunikací, energetiky a bankovnictví. Orgány nicméně poskytly daňové úlevy v odvětví stavebnictví a zvýšily některé sociální dávky.

                     (7)

                     To vede k závěru, že reakce Rumunska na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018 je nedostatečná. Fiskální úsilí zdaleka nepřináší roční strukturální korekci o 1,0 % HDP v roce 2019, která odpovídá nominální míře růstu čistých primárních výdajů sektoru vládních institucí činící nanejvýš 4,5 % v roce 2019,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.

            V Lucemburku dne 14. června 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

            (2)  Doporučení Rady (EU) ze dne 16. června 2017 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 216, 6.7.2017, s. 1).

            (3)  Doporučení Rady (EU) ze dne 22. června 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 3).

            (4)  Doporučení Rady (EU) ze dne 4. prosince 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku v reakci na doporučení Rady ze dne 22. června 2018 (Úř. věst. L 323, 19.12.2018, s. 16).

            (5)  Doporučení Rady (EU) ze dne 4. prosince 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 460, 21.12.2018, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1003 ze dne 14. června 2019, kterým se stanoví, že Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018

text:
                  20.6.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 163/64

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/1003
         ze dne 14. června 2019,
         kterým se stanoví, že Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 10 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
         s ohledem na doporučení Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 22. června 2018 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy zjistila, že v Maďarsku existuje zjištěné významné odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle ve výši – 1,5 % hrubého domácího produktu (HDP). Ohledně zjištěného závažného odchýlení Rada dne 22. června 2018 vydala pro Maďarsko doporučení (2), aby přijalo opatření nezbytná k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (3) nepřekročila v roce 2018 hodnotu 2,8 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1 % HDP.

                     (2)

                     Dne 4. prosince 2018 dospěla Rada k závěru, že Maďarsko v reakci na doporučení Rady ze dne 22. června 2018 účinná opatření nepřijalo. Na uvedeném základě vydala Rada dne 4. prosince 2018 pro Maďarsko revidované doporučení (4), aby přijalo opatření nezbytná k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí nepřekročila v roce 2019 hodnotu 3,3 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1,0 % HDP. Rovněž Maďarsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných příjmů, zatímco opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí. Rada stanovila Maďarsku lhůtu do 15. dubna 2019, aby jí podalo zprávu o opatřeních, která v reakci na doporučení ze dne 4. prosince 2018 přijalo.

                     (3)

                     Komise dne 20. března 2019 uskutečnila v Maďarsku posílenou kontrolní misi za účelem dohledu na místě podle čl. -11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97. Svá předběžná zjištění Komise předala maďarským orgánům k připomínkám a dne 5. června 2019 o nich podala zprávu Radě. Tato zjištění byla následně zveřejněna. Ze zprávy Komise vyplývá, že maďarské orgány se doporučením Rady ze dne 4. prosince 2018 nehodlají řídit. Orgány v průběhu mise potvrdily, že jejich rozpočtovým cílem pro rok 2019 zůstává nadále celkový schodek vládního sektoru ve výši 1,8 %, jak je uvedeno v rozpočtu na rok 2019 přijatém v červenci 2018, a to navzdory příznivějšímu makroekonomickému scénáři a lepším fiskálním výsledkům v roce 2018, než jaké se očekávaly.

                     (4)

                     Dne 15. dubna 2019 předložily maďarské orgány zprávu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018. Ve zprávě zopakovaly, že jejich cílem pro rok 2019 zůstává celkový schodek vládního sektoru ve výši 1,8 % HDP v roce 2019, což ve srovnání s výsledkem za rok 2018 představuje snížení o 0,4 procentního bodu HDP. Zpráva neobsahuje žádný plán na dosažení souladu s fiskální korekcí, kterou doporučila Rada. Navíc fiskální dopad široké škály hospodářských programů uvedených ve zprávě zůstává z velké části nevyčíslen a zpráva neobsahuje ani žádné rozpočtové projekce na rok 2019. Nesplňuje tedy požadavek Rady týkající se podávání zpráv. Zlepšení základního strukturálního schodku značně zaostává za požadavkem stanoveným v doporučení ze dne 4. prosince 2018.

                     (5)

                     Na základě prognózy Komise z jara 2019 zveřejněné dne 7. května 2019 se předpokládá, že růst čistých primárních výdajů v roce 2019 dosáhne 6,5 %, což výrazně překračuje doporučenou hodnotu 3,3 %. Strukturální saldo by se mělo v porovnání s rokem 2018 zlepšit o 0,4 % HDP, což je méně než doporučená korekce ve výši 1 % HDP. Oba ukazatele proto naznačují odchýlení od doporučené korekce. Výdajové kritérium naznačuje odchylku ve výši 1,2 % HDP. V případě strukturálního salda je odchylka o něco menší a dosahuje 0,6 % HDP. Strukturální saldo je negativně ovlivněno některými výpadky příjmů. Výklad výdajového kritéria je silně negativně ovlivněn střednědobým potenciálním růstem HDP, který se používá při jeho výpočtu a který zahrnuje velmi nízký potenciální růst HDP v důsledku krize. Mimoto se zdá, že deflátor HDP, z něhož výdajové kritérium vychází, řádně nezohledňuje zvýšené nákladové tlaky, které mají vliv na veřejné výdaje. Po úpravě o tyto faktory se zdá, že výdajové kritérium odráží fiskální úsilí adekvátně, avšak stále poukazuje na odchýlení od doporučené korekce.

                     (6)

                     Od prognózy Komise z podzimu 2018, ze které vycházelo doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018, oznámily maďarské orgány nová expanzivní opatření na straně výdajů. Poté, co mzdy ve veřejném sektoru rostly v roce 2018 rychleji, než se očekávalo, bylo u některých kategorií od podzimu 2018 oznámeno další zvyšování mezd. Do projekcí výdajů pro rok 2019 se dále promítly vyšší rozpočtové rezervy, přičemž vláda výslovně uvedla, že je hodlá do konce roku plně vyčerpat. V důsledku toho se očekává, že odchylka od výdajového kritéria bude výrazně větší než odchylka zjištěná při posouzení provedeném na podzim roku 2018.

                     (7)

                     To vede k závěru, že reakce Maďarska na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018 je nedostatečná. Fiskální úsilí nezajišťuje, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2019 nepřekročila 3,3 %, což by odpovídalo roční strukturální korekci ve výši 1 % HDP,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí je určeno Maďarsku.

            V Lucemburku dne 14. června 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

            (2)  Doporučení Rady ze dne 22. června 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Maďarsku (Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 1).

            (3)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.

            (4)  Doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Maďarsku (Úř. věst. C 460, 21.12.2018, s. 4).