title: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 21. listopadu 2002 o přerozdělování příjmů Evropské centrální banky z eurobankovek v oběhu mezi národní centrální banky zúčastněných členských států (ECB/2002/9)

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0009(01)

Úřední věstník L 323 , 28/11/2002 S. 0049 - 0050

		Rozhodnutí Evropské centrální bankyze dne 21. listopadu 2002o přerozdělování příjmů Evropské centrální banky z eurobankovek v oběhu mezi národní centrální banky zúčastněných členských států(ECB/2002/9)(2002/930/ES)RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 33 uvedeného statutu,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutí ECB/2001/15 ze dne 6. prosince 2001 o vydávání eurobankovek [1] stanoví přidělování eurobankovek v oběhu národním centrálním bankám v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Podle článku 4 a přílohy uvedeného rozhodnutí se přiděluje ECB 8 % z celkové hodnoty eurobankovek v oběhu. ECB má pohledávky uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v hodnotě odpovídající hodnotě jí vydaných eurobankovek, a to poměrně k jejich podílům v klíči k upisování základního kapitálu.(2) Podle čl. 2 odst. 2 rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002 [2] se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému úročí referenční sazbou. Podle čl. 2 odst. 3 uvedeného rozhodnutí je toto úročení prováděno čtvrtletně prostřednictvím plateb TARGETu. Odchylně od tohoto ustanovení čl. 2 odst. 4 stanoví, že za účetní období 2002 probíhá úročení na konci roku.(3) Bod 6 odůvodnění rozhodnutí ECB/2001/16 uvádí, že příjmy ECB z úročení pohledávek uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu by měly být v témže účetním období, kdy vzniknou, v zásadě rozdělovány mezi národní centrální banky v souladu s rozhodnutími Rady guvernérů v poměru k jejich podílům v klíči pro upisování základního kapitálu.(4) Při přerozdělování příjmů ECB z úročení pohledávek uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu by měla ECB přihlížet k odhadu svého finančního výsledku za rok, aby byla vytvořena dostatečná částka na disponibilitu rezerv, které lze uvolnit na vyrovnání předpokládaných výdajů.(5) Při určování výše čistého zisku ECB, který se převádí do všeobecného rezervního fondu podle článku 33.1 statutu, by měla Rada guvernérů mít na zřeteli, že každá část tohoto čistého zisku, která souvisí s příjmy z eurobankovek v oběhu, by měla být celá rozdělena mezi národní centrální banky,ROZHODLA TAKTO:Článek 1DefinicePro účely tohoto rozhodnutí sea) "zúčastněnými členskými státy" rozumějí členské státy, které přijaly jednotnou měnu v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství;b) "národními centrálními bankami" rozumějí národní centrální banky zúčastněných členských států;c) "stavem eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému" rozumějí pohledávky a závazky vzniklé mezi národní centrální bankou a ECB a mezi národní centrální bankou a ostatními národními centrálními bankami v důsledku použití článku 4 rozhodnutí ECB/2001/15;d) "příjmy ECB z eurobankovek v oběhu" rozumějí příjmy ECB z úročení pohledávek za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu v důsledku použití článku 2 rozhodnutí ECB/2001/16.Článek 2Prozatímní přerozdělování příjmů ECB z eurobankovek v oběhu1. Příjmy ECB z eurobankovek v oběhu jsou splatné v plné výši národním centrálním bankám v témže stejném účetním období, ve kterém vznikly, a přerozdělují se mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na upsaném základním kapitálu ECB.2. Počínaje účetním obdobím 2003 přerozděluje ECB své příjmy z eurobankovek v oběhu, získané v předešlém čtvrtletí, mezi národní centrální banky v druhý pracovní den měsíce dubna, července, října a ledna.3. ECB přerozdělí své příjmy z eurobankovek v oběhu, získané v roce 2002, mezi národní centrální banky v druhý pracovní den roku 2003.4. Výše příjmů ECB z eurobankovek v oběhu může být snížena podle rozhodnutí Rady guvernérů ECB na základě statutu, pokud jde o náklady vynaložené ECB v souvislosti s vydáním eurobankovek a manipulací s nimi.Článek 3Odchylka od článku 21. Pokud na základě odůvodněných odhadů vypracovaných Výkonnou radou a se zřetelem k výši splatné částky za čtvrté čtvrtletí Rada guvernérů očekává, že ECB bude mít úhrnnou roční ztrátu nebo vytvoří roční čistý zisk, který je nižší než odhadovaná hodnota jejích příjmů z eurobankovek v oběhu, rozhodne Rada guvernérů před koncem účetního období, že nepřerozdělí celý příjem ECB z eurobankovek v oběhu nebo jeho část podle článku 2 v rozsahu nezbytném k zajištění toho, aby výše přerozděleného příjmu nepřesáhla čistý zisk ECB za příslušný rok.2. Rada guvernérů vydá pokyn národním centrálním bankám k vrácení celého příjmu nebo jeho části, již přerozděleného během roku, v rozsahu nezbytném k zajištění toho, aby výše přerozděleného příjmu nepřesáhla čistý zisk ECB za příslušný rok.3. V účetním období 2002 se rozhodnutí nepřerozdělit celý příjem ECB z eurobankovek v oběhu nebo jeho část vztahuje na celkovou splatnou částku za rok.4. Předchozí odstavce se použijí, pokud potenciální celkovou roční ztrátu nelze pokrýt rezervami vytvořenými v minulých letech. Tyto rezervy se převedou na účet zisků a ztrát v následujícím pořadí:a) rezervy na známé závazky;b) rezervy rovnocenné rezervním fondům, vyplývající z použití článku 49 statutu a vedené jako vyrovnávací položky z přecenění;c) rezervy na všeobecná rizika, včetně rezerv na nespecifikovaný směnný kurz a na rizika tržních cen.Článek 4Závěrečná ustanovení1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost druhým dnem po přijetí.2. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 21. listopadu 2002.Za Radu guvernérů ECBWillem F. Duisenberg[1] Úř. věst. L 337, 20.12.2001, s. 52.[2] Úř. věst. L 337, 20.12.2001, s. 55.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 6. prosince 2001, kterým se mění rozhodnutí Rady 2000/C 106/1 ze dne 27. března 2000, kterým se zmocňuje ředitel Europolu zahájit jednání o dohodách se třetími státy a subjekty mimo rámec EU (2001/C 358/01)

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D1215(01)

Úřední věstník C 358 , 15/12/2001 S. 0001 - 0001

		Rozhodnutí Radyze dne 6. prosince 2001,kterým se mění rozhodnutí Rady 2000/C 106/1 ze dne 27. března 2000, kterým se zmocňuje ředitel Europolu zahájit jednání o dohodách se třetími státy a subjekty mimo rámec EU(2001/C 358/01)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na čl. 42 odst. 2, čl. 10 odst. 4 a článek 18 Úmluvy o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluva o Europolu) [1],s ohledem na akt Rady ze dne 3. listopadu 1998, kterým se stanoví pravidla pro vnější vztahy Europolu se třetími státy a subjekty mimo rámec EU [2], a zejména na článek 2 uvedeného aktu,s ohledem na akt Rady ze dne 3. listopadu 1998, kterým se stanoví pravidla pro přijímání informací Europolem od třetích stran [3], a zejména na článek 2 uvedeného aktu,s ohledem na akt Rady ze dne 12. března 1999, kterým se přijímají pravidla pro předávání osobních údajů Europolem třetím státům a třetím subjektům [4], a zejména na články 2 a 3 uvedeného aktu,vzhledem k těmto důvodům:(1) Operativní požadavky a potřeba účinně bojovat proti organizovaným formám trestné činnosti prostřednictvím Europolu vyžadují, aby do seznamu třetích států, s nimiž je ředitel Europolu zmocněn zahájit jednání, bylo doplněno Monako.(2) V rozhodnutí Rady ze dne 27. března 2000, kterým se zmocňuje ředitel Europolu zahájení jednání o dohodách se třetími státy a subjekty mimo rámec EU [5], byl UNDCP (Program OSN pro kontrolu drog) zařazen do seznamu subjektů mimo rámec EU, s nimiž je ředitel Europolu zmocněn zahájit jednání.(3) Operativní požadavky a potřeba účinně bojovat proti organizovaným formám trestné činnosti prostřednictvím Europolu vyžadují, aby byl UNDCP v uvedeném seznamu nahrazen Kanceláří pro kontrolu narkotik a prevenci zločinnosti (ODCCP).(4) Rozhodnutí ze dne 27. března 2000 je proto třeba změnit,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Rozhodnutí Rady ze dne 27. března 2000 se mění takto:V čl. 2 odst. 1:a) pod nadpisem"Třetí státy"se mezi odrážky"Maroko"a"Norsko"vkládá nová odrážka, která zní:"— , Monako";b) pod nadpisem "Subjekty mimo rámec EU" se odrážka- "UNDCP (Program OSN pro kontrolu drog)" nahrazuje tímto:- "ODCCP (Kancelář pro kontrolu narkotik a prevenci zločinnosti)".Článek 2Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.V Bruselu dne 6. prosince 2001.Za RadupředsedaM. Verwilghen[1] Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 2.[2] Úř. věst. C 26, 30.1.1999, s. 19.[3] Úř. věst. C 26, 30.1.1999, s. 17.[4] Úř. věst. C 88, 30.3.1999, s. 1.[5] Úř. věst. C 106, 13.4.2000, s. 1.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/651 ze dne 3. dubna 2017 o jmenování jedné členky Výboru regionů, navržené Nizozemským královstvím

text:
               6.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 92/99

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/651
   ze dne 3. dubna 2017
   o jmenování jedné členky Výboru regionů, navržené Nizozemským královstvím
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh nizozemské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

               (2)

               Po skončení mandátu, na jehož základě byla paní A. (Annemiek) JETTENOVÁ (Mayor of Sluis) navržena, se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenována jako členka:

               —

               paní A. (Annemiek) JETTENOVÁ, Mayor of the municipality of Vlaardingen (změna mandátu).

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 3. dubna 2017.

            Za Radu

            předseda

         R. GALDES

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: 2012/560/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2012 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2010

text:
               17.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 286/123

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2012
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2010
   (2012/560/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na zprávu Komise o opatřeních následujících po udělení absolutorií za rozpočtový rok 2009 (KOM(2011) 736) a na pracovní dokumenty útvarů Komise připojené k této zprávě (SEK(2011) 1350 a SEK(2011) 1351),

               —

               s ohledem na finanční rozvahy a výkazy příjmů a výdajů osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2010 (KOM(2011) 471 – C7-0273/2011),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Komise ze dne 27. dubna 2011 o finančním řízení osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu (ERF) v roce 2010,

               —

               s ohledem na finanční informace o evropských rozvojových fondech (KOM(2011) 334),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o činnostech financovaných z osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu týkající se rozpočtového roku 2010, spolu s odpověďmi Komise (1), a na zvláštní zprávy Účetního dvora,

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů (2) a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2012 týkající se udělení absolutoria Komisi za provádění činností evropských rozvojových fondů za rozpočtový rok 2010 (05458/2012 - C7-0047/2012, 05459/2012 - C7-0048/2012, 05460/2012 - C7-0049/2012),

               —

               s ohledem na dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (3) a pozměněnou v Lucemburku dne 25. června 2005 (4),

               —

               s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství („rozhodnutí o přidružení zámoří“) (5) ve znění rozhodnutí Rady 2007/249/ES (6),

               —

               s ohledem na článek 33 interní dohody zástupců vlád členských států, kteří se sešli v Radě, ze dne 20. prosince 1995, o financování a řízení pomoci Společenství v rámci druhého finančního protokolu čtvrté úmluvy AKT-ES (7),

               —

               s ohledem na článek 32 interní dohody zástupců vlád členských států, kteří se sešli v Radě ze dne 18. září 2000 o financování a řízení pomoci Společenství v rámci finančního protokolu Dohody o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v beninském Cotonou dne 23. června 2000, a o přidělení finanční pomoci pro zámořské země a území, na něž se vztahují ustanovení čtvrté části smlouvy o ES (8),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na článek 74 finančního nařízení ze dne 16. června 1998 vztahujícího se na spolupráci pro financování rozvoje na základě čtvrté úmluvy AKT-ES (9),

               —

               ohledem na článek 119 finančního nařízení ze dne 27. března 2003 vztahujícího se na devátý Evropský rozvojový fond (10),

               —

               s ohledem na článek 142 nařízení Rady (ES) č. 215/2008 ze dne 18. února 2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond (11),

               —

               s ohledem na článek 76 a čl. 77 třetí odrážku a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro rozvoj (A7-0100/2012),

               1.

               uděluje absolutorium Komisi za plnění rozpočtu osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2010;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, Účetnímu dvoru a Evropské investiční bance a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řadě L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 326, 10.11.2011, s. 251.

      (2)  Úř. věst. C 326, 10.11.2011, s. 262.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (4)  Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (5)  Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1, a Úř. věst. L 324, 7.12.2001, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 109, 26.4.2007, s. 33.

      (7)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (8)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (9)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (10)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (11)  Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1

    ---documentbreak---

               17.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 286/125

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2012
   obsahující připomínky, které jsou nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2010
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na zprávu Komise o opatřeních následujících po udělení absolutorií za rozpočtový rok 2009 (KOM(2011) 736) a na pracovní dokumenty útvarů Komise připojené k této zprávě (SEK(2011) 1350 a SEK(2011) 1351),

               —

               s ohledem na finanční rozvahy a výkazy příjmů a výdajů osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2010 (KOM(2011) 471 – C7-0273/2011),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Komise ze dne 27. dubna 2011 o finančním řízení osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu (ERF) v roce 2010,

               —

               s ohledem na finanční informace o evropských rozvojových fondech (KOM(2011) 334),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o činnostech financovaných z osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu týkající se rozpočtového roku 2010, spolu s odpověďmi Komise (1), a na zvláštní zprávy Účetního dvora,

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů (2) a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2012 týkající se udělení absolutoria Komisi za provádění činností evropských rozvojových fondů za rozpočtový rok 2010 (05458/2012 - C7-0047/2012, 05459/2012 - C7-0048/2012, 05460/2012 - C7-0049/2012),

               —

               s ohledem na dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (3) a pozměněnou v Lucemburku dne 25. června 2005 (4),

               —

               s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství („rozhodnutí o přidružení zámoří“) (5) ve znění rozhodnutí Rady 2007/249/ES (6),

               —

               s ohledem na článek 33 interní dohody zástupců vlád členských států, kteří se sešli v Radě, ze dne 20. prosince 1995, o financování a řízení pomoci Společenství v rámci druhého finančního protokolu čtvrté úmluvy AKT-ES (7),

               —

               s ohledem na článek 32 interní dohody zástupců vlád členských států, kteří se sešli v Radě ze dne 18. září 2000 o financování a řízení pomoci Společenství v rámci finančního protokolu Dohody o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v beninském Cotonou dne 23. června 2000, a o přidělení finanční pomoci pro zámořské země a území, na něž se vztahují ustanovení čtvrté části smlouvy o ES (8),

               —

               s ohledem na svá usnesení ze dne 5. července 2011 o zvýšení dopadu rozvojové politiky EU (9) a o budoucnosti rozpočtové podpory EU ve prospěch rozvojových zemí (10),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 22. května 2008 o opatřeních následujících po Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci z roku 2005 (11),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 28. září 2006 o větší a lepší spolupráci: balíček na rok 2006 týkající se účinnosti pomoci EU (12),

               —

               s ohledem na zprávu Výboru OECD pro rozvojovou pomoc (DAC) o účinnosti pomoci, což je zpráva o pokroku v provádění Pařížské deklarace z června roku 2009,

               —

               s ohledem na konsenzus z Tunisu nazvaný „Zacíleno na účinný rozvoj“ ze dnů 4. a 5. listopadu 2010, což je africký program pro účinnost rozvoje,

               —

               s ohledem na dokument o výsledcích ze schůze OECD na vysoké úrovni týkající se účinnosti pomoci, který byl přijat v Busanu v prosinci 2011,

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na článek 74 finančního nařízení ze dne 16. června 1998 vztahujícího se na spolupráci pro financování rozvoje na základě čtvrté úmluvy AKT-ES (13),

               —

               ohledem na článek 119 finančního nařízení ze dne 27. března 2003 vztahujícího se na devátý Evropský rozvojový fond (14),

               —

               s ohledem na článek 142 nařízení Rady (ES) č. 215/2008 ze dne 18. února 2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond (15),

               —

               s ohledem na článek 76 a čl. 77 třetí odrážku a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro rozvoj (A7-0100/2012),

               A.

               vzhledem k tomu, že hlavním cílem dohody z Cotonou, která tvoří rámec pro vztahy Unie s africkými, karibskými a tichomořskými státy (AKT) a zámořskými zeměmi a území, je snížit a postupně vymýtit chudobu, což je v souladu s cíli trvale udržitelného rozvoje a postupného zapojení států AKT a zámořských zemí a území do světové ekonomiky;

               B.

               vzhledem k tomu, že Evropský rozvojový fond (ERF) je nejdůležitějším finančním nástrojem Evropské unie pro rozvojovou spolupráci státům AKT;

               C.

               vzhledem k tomu, že navzdory opakované žádosti Parlamentu o začlenění ERF do rozpočtu Komise ve svém sdělení ze dne 29. června 2011 nazvaném Rozpočet strategie Evropa 2020 (KOM(2011)0500) navrhla i nadále zachovat Evropský rozvojový fond mimo rozpočet Unie na období 2014–2020, což znamená, že Evropské rozvojové fondy nebudou ani v budoucnosti uplatňovány podle nařízení o rozpočtových pravidlech, ale v souladu se zvláštními rozpočtovými ustanoveními;

               D.

               vzhledem k tomu, že celková částka pomoci poskytované z Evropského rozvojového fondu je v současnosti předmětem výrazného navýšení, protože výše pomoci Unie z desátého Evropského rozvojového fondu na období 2008–2013 byla stanovena na 22 682 000 000 EUR, což ve srovnání s finančními příděly z devátého Evropského rozvojového fondu představuje nominální zvýšení o 37 % za rok, a zatímco se vyplacené částky z Evropského rozvojového fondu v období let 2000–2010 zdvojnásobily, problém týkající se absorpční kapacity i nadále přetrvává;

               E.

               vzhledem k tomu, že Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ), která je společně s Komisí odpovědná za řízení evropské rozvojové pomoci, je rok po svém zřízení předmětem kritiky týkající se neefektivnosti i závažných strukturálních a přechodných problémů v delegacích Unie;

               F.

               vzhledem k tomu, že oblast rozvojové pomoci se neustále vyvíjí, a vzhledem k tomu, že rozvojová pomoc je součástí širšího kontextu, v němž jsou dnes obchod, poukázané úhrady a další zdroje příjmů důležitější než souhrnný objem oficiální rozvojové pomoci vyplacené mnoha rozvojovým zemím;

               G.

               vzhledem k tomu, že předpokladem pro účinnou pomoc je transparentnost a odpovědnost – na jedné straně mezi dárci a partnerskými zeměmi a na druhé straně mezi partnerským státem a jeho občany; vzhledem k tomu, že v rámci Pařížské deklarace a akčního programu z Akkry o účinné pomoci se dárci a partnerské země dohodli, že budou zveřejňovat podrobné informace o tocích současné a budoucí pomoci v přiměřené lhůtě, aby rozvojové země mohly co nejpřesněji sestavovat své rozpočty a ověřovat své účetní závěrky;

               H.

               vzhledem k tomu, že rozvojová pomoc se často poskytuje státům s oslabenými institucemi, vysokým výskytem korupce a nedostatečnými systémy vnitřní kontroly, a vzhledem k tomu, že provedení auditu rozpočtové podpory Unie je tudíž obzvlášť důležité;

               I.

               vzhledem k tomu, že se v roce 2010 objevily závažné výzvy pro celosvětovou rozvojovou spolupráci zapříčiněné např. globální finanční a dluhovou krizí, růstem cen potravin a zemětřesením na Haiti,

               1.

               připomíná, že ERF je uplatňován na základě projektů a rozpočtové pomoci, a vzhledem k tomu, že na tyto projekty bylo v roce 2010 poskytnuto 66 % finančních prostředků z fondů a 34 % bylo poskytnuto prostřednictvím rozpočtové pomoci; připomíná, že v roce 2010 bylo 49 % plateb z Evropských rozvojových fondů zařazeno do rámce centralizovaného řízení, tj. že Komise vykonávala činnost v rámci pomoci přímo, zatímco 11 % plateb podléhalo společnému řízení, tj. řízení ze strany mezinárodních organizací jako je OSN a Světová banka, a 40 % plateb podléhalo decentralizovanému řízení, což znamená, že Komise delegovala určité úlohy spojené s prováděním na orgány přijímajících států;

               2.

               s uspokojením bere na vědomí rekordně vysokou celkovou míru čerpání prostředků na platby a na závazky v polovině období 10. Evropského rozvojového fondu (ERF), díky čemuž stále existuje reálná možnost, že do konce roku 2013 budou přiděleny veškeré prostředky 10. ERF; vyjadřuje nicméně obavy nad nízkou mírou čerpání prostředků vyčleněných pro regiony (20 %) a zámořské země a území (3 %) v polovině 10. ERF; žádá Komisi, aby okamžitě urychlila provádění regionálních orientačních programů a programů pro zámořské země a území;

               3.

               opětovně připomíná své obavy související s tím, že Parlament nemá právo kontrolovat transakce v rámci ERF stejným způsobem, jako je tomu u ostatních nástrojů pomoci, jako je například finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci; naléhavě vyzývá Komisi, aby předložila konkrétní návrhy na zlepšení demokratické kontroly Parlamentu nad ERF tím, že ji uvede do souladu s finančním nástrojem pro rozvojovou pomoc; zdůrazňuje rovněž význam dohledu nad ERF ze strany smíšeného parlamentního shromáždění AKT-EU;

      Začlenění ERF do rozpočtu EU

               4.

               znovu potvrzuje svou podporu začlenění Evropského rozvojového fondu (ERF) do rozpočtu; je pevně přesvědčen, že jde o nevyhnutelný krok směrem k posilování demokratické kontroly, odpovědnosti a transparentnosti financování i směrem k zajištění užší provázanosti politiky Unie související se státy AKT; zdůrazňuje, že začlenění tohoto fondu do rozpočtu může snížit transakční náklady a zjednodušit plnění požadavků na podávání zpráv a účetnictví tím, že bude existovat pouze jeden soubor administrativních pravidel a rozhodovacích struktur namísto dvou; očekává, že Komise zajistí, aby začlenění fondu do rozpočtu neproběhlo na úkor předvídatelnosti financování AKT;

               5.

               vyjadřuje hluboké politování nad tím, že Komise ve svém sdělení „Rozpočet strategie Evropa 2020“ nenavrhla zahrnout ERF do rozpočtu Unie ve finančním rámci na období 2014–2020; trvá na tom, že by Evropský rozvojový fond měl být začleněn do rozpočtu Unie co nejdříve, avšak nejpozději v roce 2020, kdy uplyne doba platnosti Dohody z Cotonou; důrazně vyzývá Komisi, aby bez dalšího prodlení připravila zahrnutí spolupráce se státy AKT do rozpočtu;

               6.

               vyzývá Radu a členské státy, aby na návrh Komise reagovaly kladně a vyjádřily svůj souhlas s úplným začleněním ERF do rozpočtu Unie počínaje rokem 2020; je přesvědčen, že toto opatření mělo být přijato již dávno; očekává, že Komise tento závazek dodrží a přijme veškerá nezbytná opatření s cílem zahájit přípravy na začlenění ERF do rozpočtu;

               7.

               zdůrazňuje, že začlenění ERF do rozpočtu Unie neznamená, že může dojít k snížení celkových výdajů na rozvojovou spolupráci;

      Prohlášení o věrohodnosti

      Spolehlivost účetní závěrky

               8.

               vítá stanovisko Účetního dvora, že konečná účetní závěrka osmého, devátého a desátého ERF je ve všech významných ohledech věrným zobrazením finanční situace ERF k 31. prosinci 2010;

               9.

               připomíná stanovisko Účetního dvora, v němž se uvádí, že četnost chyb kódování je stále ještě vysoká; bere na vědomí zjištění Účetního dvora, že i když tyto chyby neměly žádný podstatný vliv na účetní závěrku v roce 2010, mohly by potenciálně ovlivnit spolehlivost údajů o finančním řízení úřadu EuropeAid;

               10.

               bere na vědomí, že akční plán úřadu EuropeAid má za účel zlepšit kvalitu informovanosti o smlouvách v jeho systému řízení informací a účetnictví (CRIS) a zároveň má sloužit jako iniciativa pomáhající uživatelům správně zakódovat a klasifikovat informace týkající se účetnictví; očekává zahájení přezkumu auditního modulu CRIS v roce 2012; žádá Komisi, aby příslušným výborům Parlamentu předložila zprávu o tom, zda došlo k očekávanému snížení přetrvávajících chyb kódování a k dalšímu zlepšení kvality zápisu údajů;

               11.

               s uspokojením konstatuje, že zavedení nového aktuálního systému účetnictví bylo v podstatě dokončeno; bere na vědomí, že nový účetní systém posiluje účetní prostředí a zlepšuje kvalitu kódování;

      Správnost operací

               12.

               s uspokojením konstatuje, že podle zjištění EÚD příjmy a závazky neobsahují významné chyby; je však velmi znepokojen značným počtem nevyčíslitelných chyb, jež ovlivnily závazky a týkaly se dodržování pravidel zadávacího řízení a zákonných lhůt pro podpis smluv;

               13.

               je znepokojen stanoviskem Účetního dvora týkajícím se zákonnosti a správnosti příslušných platebních transakcí, podle něhož byly tyto platby významně ovlivněny chybami; připomíná, že podle odhadů Účetního dvora dosahuje nejpravděpodobnější chybovost v případě plateb z osmého, devátého a desátého ERF 3,4 %, což přesahuje 2 % práh významnosti, a že vyčíslitelné a nevyčíslitelné chyby byly zjištěny u všech typů projektů kromě smluv na dodávky;

               14.

               bere na vědomí, že mezi hlavní typy vyčíslitelných chyb zjištěných u plateb na projekty i nadále patří a) přesnost: chyby ve výpočtu, b) výskyt: chybějící faktury či jiná podkladová dokumentace k poskytnutým službám nebo dodanému zboží a c) způsobilost: výdaje vzniklé mimo prováděcí období nebo týkající se položek nepředpokládaných ve smlouvě a nesprávná platba DPH nebo neuplatnění povinných sankcí;

               15.

               vyjadřuje znepokojení především nad nárůstem počtu projektů, které vykazovaly v roce 2010 špatné výsledky (12,6 % oproti 11 % v roce 2009) (16) a nad neustále vysokým výskytem chyb v závazcích, s nimiž je nakládáno v rámci decentralizovaného řízení;

               16.

               vyjadřuje politování nad trvale vysokým výskytem nevyčíslitelných chyb, jež mají vliv na platby; konstatuje, že nevyčíslitelné chyby souvisely zejména se zárukami řádného plnění, s nedodržováním postupů schvalování a uzavírání smluv o správních prostředcích, nedostatečnými podkladovými materiály a nesouladem ve smluvních podmínkách;

               17.

               bere na vědomí, že dle názoru Komise nevyčíslitelné chyby nemají žádný finanční dopad; bere na vědomí podstatné zlepšení poskytování odborné přípravy online v rámci úřadu EuropeAid i organizaci přípravných seminářů pro nově jmenované vedoucí delegací atd. jako strategii snižování nevyčíslitelných chyb; očekává, že Komise prokáže, zda to povede ke snížení počtu nevyčíslitelných chyb; přesto vyzývá Komisi k posílení předběžných kontrol s cílem předcházet nevyčíslitelným chybám, čímž se zabrání možným ztrátám v důsledku nedodržování pravidel pro bankovní záruky;

      Zbytkové chyby

               18.

               připomíná, že úřad EuropeAid stále pracuje na klíčovém ukazateli odhadovaného finančního dopadu zbytkových chyb po provedení všech předběžných i následných kontrol; bere na vědomí tvrzení Komise týkající se toho, že čistá míra zbytkových chyb je nižší než míra chybovosti uváděná v odhadech Účetního dvora; připomíná stanovisko Účetního dvora, v němž se uvádí, že při auditu nebylo potvrzeno tvrzení generálního ředitele úřadu EuropeAid o tom, že byl dostatečně ujištěn o tom, že platby úřadu EuropeAid z evropských rozvojových fondů s největší pravděpodobností nebyly ovlivněny významnými chybami;

               19.

               vyjadřuje politování nad nedostatečným souladem mezi odhady Účetního dvora týkajícími se nejpravděpodobnější chybovosti, při nichž Účetní dvůr vychází z jednotlivých roků a uplatňuje stávající metodiku, na jedné straně, a postupem Komise uvádějícím čistou zbytkovou míru chyb zahrnující více než jeden rok na druhé straně; domnívá se, že stávající podoba přístupu založeného na zbytkové chybovosti neposkytuje pro postup udělování absolutoria za daný rok srovnatelné údaje; s uspokojením bere na vědomí, že Komise souhlasí s Účetním dvorem, podle něhož jsou potřeba další důkazy kvantifikované povahy; vyzývá Komisi, aby dokončila vypracovávání klíčových ukazatelů, podle nichž lze odhadnout finanční dopad zbytkových chyb ve stanoveném časovém rámci, tj. do roku 2013;

      Celkové posouzení účinnosti systémů dohledu a kontroly

               20.

               lituje zjištění Účetního dvora, podle něhož jsou systémy dohledu a kontroly evropských rozvojových fondů, které řídí Komise, považovány na základě celkového hodnocení pouze za částečně účinné; poznamenává, že monitorování a dohled vykonávané ústředními útvary úřadu EuropeAid byly účinné, zatímco v případě delegací Unie byly účinné jen zčásti;

               21.

               lituje, že dochází k opakovanému výskytu nedostatků v systémech dohledu a kontroly uplatňované delegacemi Unie; připomíná, že součástí zjištění Účetního dvora byly nedostatečně zdokumentované a neúčinné kontroly většiny vnitrostátních schvalujících úřadů v zemích, které jsou příjemcem pomoci z Evropského rozvojového fondu, nedostatek institucionálních kapacit, omezené zdroje a vysoká fluktuace zaměstnanců v delegacích Unie; vyzývá proto, aby byla posílena institucionální kapacita administrativy vnitrostátních schvalujících osob tím, že bude zajištěno doplňující školení v oblasti financí a budou poskytnuty cílené pokyny za účelem odstranění těchto nedostatků ve finančním řízení;

               22.

               konstatuje, že v posledních třech výročních zprávách Účetního dvora o ERF bylo zjištěno personální omezení a nedostatek lidských zdrojů, což může mít negativní dopad na postupy používané při provádění auditu Unií; je hluboce znepokojen tímto opakujícím se problémem;

               23.

               zdůrazňuje, že nutnou podmínkou pro účinné poskytování rozvojové pomoci Unie, kvalitní kontrolu jejího poskytování a následná opatření je schopný personál v přiměřeném počtu; v této souvislosti vyzývá Komisi a ESVČ, aby v dostatečné míře upřednostňovaly otázku lidských zdrojů, a to jak z hlediska jejich organizování, tak z hlediska nákladové účinnosti, aby nebyla ohrožena schopnost delegací vykonávat monitorovací a kontrolní úkoly;

               24.

               bere na vědomí zjištění Účetního dvora, že předběžné kontroly ze strany schvalujících osob úřadu EuropeAid i ze strany delegací Unie byly účinné pouze zčásti; připomíná, že předběžné kontroly úřadu EuropeAid se z větší míry spoléhají na certifikáty od externích dohlížitelů nebo externích auditů a na ověřování výdajů; vyjadřuje politování nad tím, že v důsledku vysoké četnosti chyb, které zjistil Účetní dvůr, považuje záruku, kterou lze jimi získat, za omezenou; bere na vědomí, že Komise zavedla povinné standardní podmínky pro auditory s cílem zabývat se touto otázkou;

               25.

               s uspokojením konstatuje, že se kontrolní prostředí úřadu EuropeAid na úrovni ústředí úřadu i delegací Unie považují za účinné; vyjadřuje znepokojení nad opakujícími se nedostatky systémů monitorování a dohledu na úrovni delegací Unie i nad chybějící či nedostatečnou dokumentací a uplatňováním nesprávných postupů zadávání veřejných zakázek ze strany realizujících organizací; poznamenává, že s cílem zlepšit znalost finančního řízení a pravidel způsobilosti u prováděcích organizací bylo dokončeno vypracování a distribuce „nástroje pro finanční řízení pro příjemce prostředků EU určených pro vnější činnost“ byl dokončen a distribuován;

               26.

               poznamenává, že Komise i nadále vyvíjí úsilí o zlepšení systémů dohledu a kontroly úřadu EuropeAid, a očekává současnou revizi kontrolních systémů úřadu EuropeAid (akční plán pro účely posílení systému řízení a kontroly úřadu EuropeAid) s cílem dosáhnout pozitivních výsledků v oblasti odpovědnosti, účinnosti a nákladové efektivnosti; vyzývá Komisi, aby informovala příslušné výbory Parlamentu o opatřeních přijatých s cílem napravit uvedené problémy;

               27.

               vítá skutečnost, že v červnu 2010 byl zaveden nový formát pro podávání výročních zpráv delegací týkajících se reforem řízení veřejných financí v přijímajících zemích, a naléhavě vyzývá delegace, aby tento nový rámec důsledně používaly;

               28.

               vítá zjištění Účetního dvora, podle něhož je výroční zpráva o činnosti jasná a informativní, zejména proto, že používá kvantitativní ukazatele a poskytuje věrný obraz o provádění programů a jejich výsledcích;

               29.

               naléhavě žádá Komisi, aby rozšířila objem informací o uplatňování Evropského rozvojového fondu na vnitrostátní a regionální úrovni zemí AKT a zajistila větší zviditelnění všech činností financovaných Unií na jiných kontinentech;

      Pravomoci Komise a ESVČ při provádění rozvojové pomoci Unie

               30.

               poznamenává, že rok 2010 byl rokem zřízení a zahájení činnosti Evropské služby pro vnější činnost; znovu opakuje své obavy, že počáteční rozdělení pravomocí mezi Komisi a zaměstnance ESVČ v delegacích Unie vyvolalo nejasnosti a odůvodněnou kritiku; vyzývá ke zvýšení účinnosti evropské rozvojové pomoci, aby byl překonán nejednotný způsob, jakým je tato pomoc řízena;

               31.

               vyzývá Komisi, aby přijala následná opatření a vypracovala zprávu o působení tohoto nového systému; bere na vědomí, že otázky, které bylo třeba objasnit ve vztahu mezi ESVČ a Komisí, se v současnosti řeší v rámci tzv. pracovních dohod mezi útvary Komise a ESVČ v oblasti problematiky vnějších vztahů; žádá Komisi, aby předložila příslušným výborům Parlamentu vypracovaný dokument spolu se shrnutím nedořešených otázek mezi Komisí a ESVČ a strategií pro vyřešení těchto otázek a poskytla formální objasnění týkající se potenciální flexibility při využívání lidských zdrojů v rámci delegací Unie;

      Rozpočtová podpora

               32.

               připomíná, že Účetní dvůr ve své výroční zprávě o evropských rozvojových fondech za rozpočtový rok 2010 zjistil, že platby na rozpočtovou podporu v roce 2010 byly ovlivněny častým výskytem nevyčíslitelných chyb (35 %), což je stejná výše jako v roce 2009, přičemž je vykazována přetrvávající vysoká míra chybovosti v platbách na rozpočtovou podporu; bere na vědomí, že ve snaze řešit tento problém Komise zintensivnila poskytování odborné přípravy a zavedla soubor nástrojů pro finanční řízení pro příjemce finančních prostředků Unie určených pro vnější činnost; žádá Komisi, aby k této problematice přijala následná opatření a předložila zprávu o tom, zda se prostřednictvím těchto opatření situace zlepšila;

               33.

               připomíná, že Komise rozpočtovou kontrolu používala jako způsob pomoci po dobu téměř dvou desetiletí; konstatuje, že stále lze dosáhnout zlepšení v aspektech, jako je navrhování, účinnost a efektivnost provádění, kontrola a podávání zpráv;

               34.

               uznává potenciální výhody rozpočtové podpory; domnívá se však, že to není správné řešení pro každou situaci; domnívá se, že tato forma poskytování pomoci má smysl pouze tehdy, pokud s sebou nese dostatečnou transparentnost, odpovědnost a účinnost;

               35.

               uznává vynaložené úsilí a dosažený pokrok, kterého Komise dosáhla při vykazování způsobilosti pro příjem rozpočtové podpory formálnějším a strukturovanějším způsobem, např. tím, že byl zaveden revidovaný rámec hodnocení pokroku v oblasti řízení veřejných financí nebo pokyny pro rozpočtovou podporu nestabilních států atd.;

               36.

               vyzývá Komisi, aby se soustředila na účinnost programů, a to tak, že provede kontrolu výsledků s ohledem na ukazatele, aby zveřejnila podmínky a ukazatele plnění ve strategických studiích týkajících se jednotlivých zemí a aby zajistila, že zprávy delegací poskytnou strukturovaný a formalizovaný přehled o pokroku v oblasti řízení veřejných financí tím, že jasně stanoví kritéria, vůči nimž se má porovnávat pokrokem, kterého má být dosaženo, a uvedou skutečně dosažený pokrok a důvody, proč reformní program případně nebyl proveden podle plánu;

               37.

               vítá zjištění Účetního dvora, že od zavedení revidovaného rámce hodnocení a podávání zpráv o pokroku v oblasti řízení veřejných financí v červnu 2010 dochází k neustálému snižování předchozího vysokého výskytu nevyčíslitelných chyb týkajících se prokazování pokroku v oblasti řízení veřejných financí; vyzývá Komisi, aby soustavně pokračovala ve svém úsilí o snižování výskytu nevyčíslitelných chyb;

               38.

               poukazuje na sdělení Komise ze dne 13. října 2011 o „Budoucím přístupu k rozpočtové podpoře EU poskytované třetím zemím“ (KOM(2011)0638), které např. konstatuje, že Komise zavede nové kritérium způsobilosti týkající se „transparentnosti a dohledu nad rozpočtem“;

               39.

               připomíná, že v souladu s čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (17) může být rozpočtová podpora poskytnuta za předpokladu, že řízení veřejných výdajů dané partnerské země je dostatečně transparentní, spolehlivé a efektivní; v této souvislosti vyjadřuje obavy spojené s rizikem, které je spojeno s „dynamickou“ interpretaci kritérií způsobilosti; vyzývá Komisi, aby nadále vyvíjela úsilí, pokud jde o odůvodňování jejích rozhodnutí o způsobilosti k rozpočtové podpoře, a zajistila, aby všechny dohody o financování poskytovaly komplexní a jasné východisko umožňující posoudit splnění podmínek plateb; žádá Komisi, aby určovala částky přidělované na jednotlivé programy rozpočtové podpory na základě lepších podkladů a transparentněji;

               40.

               zdůrazňuje dvojí odpovědnost za rozpočtovou podporu: jednak mezi dárcem a partnerskou zemí, a jednak mezi partnerskou zemí a jejími občany; zdůrazňuje proto společný zájem daňových poplatníků v Unii i v partnerských zemích na transparentních a správných auditech a na stálé potřebě zvýšené podpory rozvoje vlastní kontrolní kapacity partnerských zemí;

               41.

               připomíná, že hodnocení řízení veřejných financí představuje jedno z kritérií výběru stávajících 102 příjemců rozpočtové podpory (18); žádá Komisi, aby informovala orgán udělující absolutorium o důvodech, proč je na internetových stránkách Komise (19) k dispozici pouze 28 zpráv o výkonnosti programu veřejných výdajů a finanční odpovědnosti (PEFA);

               42.

               očekává, že Komise a členské státy vytvoří veřejný rejstřík, v němž budou transparentně uvedeny dohody o rozpočtové podpoře, postupy a ukazatele rozvoje (20);

               43.

               žádá Komisi, aby předkládala pravidelné zprávy o dosahování cílů stanovených v oblasti rozpočtové podpory Unie a o zvláštních problémech, které se vyskytují zejména v přijímajících zemích; žádá Komisi, aby zajistila snížení nebo zrušení rozpočtové podpory v případě, že nejsou dosaženy jasné cíle;

               44.

               domnívá se, že zelená kniha (21) z roku 2010 je dobrým příspěvkem k úvahám o tom, jak transformovat rozpočtovou podporu v účinnější a efektivnější nástroj boje proti chudobě;

               45.

               naléhavě vyzývá Komisi, aby v souladu s ustanoveními čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1905/2006 pomáhala partnerským zemím rozvíjet kapacity parlamentní kontroly a auditu a zlepšovat transparentnost a přístup veřejnosti k informacím, zejména pokud je pomoc poskytovanou formou rozpočtové podpory, a vyzývá Komisi, aby pravidelně poskytovala zprávy o dosaženém pokroku;

      Zvláštní zpráva Evropského účetního dvora č. 11/2010 nazvaná „Jak Komise řídí obecnou rozpočtovou podporu v zemích AKT, Latinské Ameriky a Asie“

               46.

               vítá audit Účetního dvora a konstruktivní doporučení, která jsou v něm obsažena;

               47.

               je toho názoru, že obecná rozpočtová podpora je velmi cenným nástrojem poskytování pomoci, je-li řádně využívána, protože může zvyšovat spoluúčast a odpovědnost přijímajících vlád a stejně tak potřebu silnější kontroly ze strany parlamentů a zapojení občanské společnosti v přijímajících zemích a mezitím také rozšiřuje jak základ, tak potřebu silného politického dialogu mezi Unií a přijímajícími zeměmi;

               48.

               je hluboce znepokojen zjištěním Účetního dvora, že dvacet let poté, co prostřednictvím tohoto nástroje poprvé začala poskytovat pomoc, Komise odpovídajícím způsobem neřídí hlavní rizika, která se vztahují na účinnou rozpočtovou podporu; naléhavě vyzývá Komisi, aby se řídila doporučeními Účetního dvora a posílila své řízení rizik řádným posouzením svěřeneckých a rozvojových rizik, a zejména lepším využíváním již dostupných informací;

               49.

               sdílí názor Komise, že v některých případech může „dynamický přístup“ k obecné rozpočtové podpoře vést k významným politickým výsledkům, jestliže je rozpočtová podpora poskytována zemím, které skutečně vykazují slabé stránky v řízení veřejných financí, ale jsou odhodlány k reformám, v jejichž provádění dosahují pokroku; je však hluboce znepokojen, že dvanáct ze zemí AKT, jejichž situace není nestabilní, pro které je obecná rozpočtová podpora plánována v rámci strategických dokumentů země pro desátý ERF, a pět zemí Latinské Ameriky, pro něž jsou vypracovány programy obecné rozpočtové podpory, je v indexu vnímání korupce za rok 2009 sestaveným organizací Transparency International zařazeno mezi země s „přebujelou korupcí“, což znamená, že získaly méně než tři body na stupnici od deseti (téměř bez korupce) do nuly (vysoká míra korupce); naléhavě vyzývá Komisi, aby vypracovala vhodné, přísné a transparentní metody monitorování a zajistila, že delegací EU se bude účastnit dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků, než bude přijímajícím zemím s tak vysokými svěřeneckými riziky poskytnuta obecná rozpočtová podpora; v této souvislosti žádá Evropskou službu pro vnější činnost, aby se plně chopila svého politického úkolu, kterým je aktivní účast na vytváření politických cílů přijímajících zemí, pokud jde o boj proti korupci, a zajištění pokroku při jejich dosahování;

               50.

               je znepokojen závěry Účetního dvora, že nebyla věnována dostatečná pozornost potřebě posílit orgány dohledu, jako jsou parlamenty a organizace občanské společnosti v přijímajících zemích, ačkoli je posilování parlamentního dohledu a větší zapojení občanské společnosti zásadní součástí cílů budování kapacity, jež se týkají obecné rozpočtové podpory; naléhavě vyzývá Komisi, aby více investovala do zdokonalování institucí, právního státu, demokracie a řádné správy v přijímajících zemích;

               51.

               vyzývá Komisi, aby ve svých programech obecné rozpočtové podpory zajistila takové cíle, které by braly v úvahu specifické poměry v partnerské zemi s ohledem na to, že celkovým cílem programů obecné rozpočtové podpory je podpora provádění rozvojové strategie dané země;

               52.

               vyzývá Komisi a členské státy, aby:

                           —

                           ukázaly jednotné odhodlání naplno hrát silnou politickou úlohu v jejich dialogu s přijímajícími zeměmi, protože tato úloha je zásadní pro úspěch obecné rozpočtové podpory zejména tehdy, pokud má případně velký případný dopad společné politiky EU, kterou sdílí všechny členské státy,

                           —

                           zlepšily svou koordinaci postupů,

                           —

                           posílily svůj závazek ohledně cílů obecné rozpočtové podpory,

                           —

                           se vyhnuly situacím, kdy přijímajícím zemím vysílají smíšené signály, i když se to členským státům i Komisi může zdát přinejmenším stejně složité jako oprávněné požadavky týkající se řádné správy věcí veřejných a právního státu formulované pro země, jež přijímají obecnou rozpočtovou podporu;

               53.

               je znepokojen zjištěním Účetního dvora týkající se toho, že čtyři složky programů obecné rozpočtové podpory (tj. financování, podpora budování kapacit, podmínky a dialog), nejsou koncipovány a prováděny tak, aby bylo zajištěno maximální využití jejich možností: vyzývá Komisi, aby se řídila doporučeními Účetního dvora a stanovila částky, které mají být vyčleněny na jednotlivé programy obecné rozpočtové podpory jasněji a transparentněji, přičemž by měla zaměřit svou podporu budování kapacit na prioritní potřeby, posílit své řízení podmínek souvisejících s výsledky, pokud jde o obecné podmínky způsobilosti a zvláštní podmínky vyplácení, a posílit svůj přístup k dialogu;

               54.

               žádá Komisi, aby se systematičtěji zapojovala do dialogu s přijímajícími zeměmi ve všech aspektech obecné rozpočtové podpory, a naléhavě ji vyzývá, aby v zájmu prohloubení tohoto dialogu zlepšila odborné znalosti svých pracovníků v delegacích; vyzývá Komisi, aby zajistila, že pracovníci delegace EU, kteří provádějí obecnou rozpočtovou podporu, budou mít dostatečný přístup k lidským zdrojům a informacím;

               55.

               naléhavě vyzývá Komisi, aby zlepšila podávání zpráv o účinnosti svého programu obecné rozpočtové podpory, zejména zavedením vhodné metody kvantitativního hodnocení a systematického monitorování pokroku, které by prováděla na základě jasných ukazatelů a měřitelných cílů;

               56.

               znovu opakuje svou výzvu, aby Komise vypracovala výroční zprávu o využívání rozpočtové podpory, aby bylo možné lépe identifikovat silné a slabé stránky současných programů rozpočtové podpory;

               57.

               naléhavě vyzývá Komisi a ostatní dárce, aby spolupracovali, a mohli tak společně pravidelně posuzovat účinnost pomoci poskytované prostřednictvím programů obecné rozpočtové podpory, pokud jde o snižování chudoby;

      Rozvojové priority, rozvojová spolupráce s větším dopadem

               58.

               zdůrazňuje, že řádná správa, demokracie, dodržování lidských práv a snižování chudoby musejí být nedílnými cíli prováděcích subjektů v zemích, jimž je přidělována pomoc z Evropského rozvojového fondu;

               59.

               připomíná události Arabského jara, jež se odehrály v roce 2011, a význam zaměření se na demokratické zásady a podporu budování demokracie v rámci poskytování veškeré rozvojové pomoci;

               60.

               opět připomíná svůj závazek dodržovat zásady účinnosti pomoci založené na skutečném partnerství, jež jsou definovány v Pařížské deklaraci OECD a v akčním programu z Akkry;

               61.

               bere s uspokojením na vědomí sdělení Komise nazvané „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ (KOM(2011)0637) přijaté dne 13. října 2011, v němž je uvedeno, že je důležité neustále podporovat sociální začlenění a rozvoj lidstva; trvá na tom, aby 20 % prostředků bylo přidělováno na základní a střední vzdělávání a na základní zdravotní péči; naléhavě žádá Komisi, aby kladla větší důraz na zdravotní stav matek, protože právě v případě tohoto rozvojového cíle tisíciletí je pokrok málo uspokojivý;

               62.

               opakovaně vyzývá Komisi, aby dávala přednost podpoře posílení zdravotních systémů tím, že zaměří pozornost zvláště na nejchudší lidi, a podpoře zlepšování kvality studia a aby pomohla vytvořit politický rámec, který by pomáhal chudým a zohledňoval otázky rovnosti pohlaví; naléhavě vyzývá Komisi, aby zajistila větší zviditelnění činností financovaných Unií na jiných kontinentech;

               63.

               vítá skutečnost, že rozvojová pomoc již není hlavním zdrojem příjmů mnoha nejchudších zemí světa; zdůrazňuje, že aby byla pomoc účinná, musejí být chudé země schopné aktivovat domácí příjmy, a lituje, že nelegální únik kapitálu z rozvojových zemí, který se pohybuje v částkách převyšujících příliv kapitálu do těchto zemí a který je spojen např. s korupcí či s velkými daňovými úniky, představuje naléhavý a zásadní problém, jenž brání snižování chudoby a prodlužuje závislost na pomoci;

               64.

               dále zdůrazňuje, že dlouhodobý sociální a ekonomický rozvoj vyžaduje jiné trvalé zdroje příjmů, než je pomoc; v tomto ohledu se domnívá, že pevné a dobře fungující obchodní vztahy v souladu s principy Světové obchodní organizace jsou pro rozvojové země klíčové, a proto naléhavě žádá Komisi, Radu a země AKT, aby vyřešily nedořešené problémy týkající se navržených dohod o hospodářském partnerství a volném obchodu mezi Evropou a regionem AKT;

               65.

               vyjadřuje znepokojení nad kontrolními postupy Komise, jež jsou uplatňovány v případech, kdy jsou finanční prostředky Unie spravovány prostřednictvím mezinárodních organizací v rámci dohod o společném řízení; zdůrazňuje, že podmínky kontroly finančních prostředků Unie, její provádění a následné postupy trpí v rámci společného řízení vážnými nedostatky; vyzývá Komisi, aby zajistila, že všichni její partneři poskytnou Komisi snadný a nebyrokratický přístup ke svým zprávám o interním auditu;

               66.

               připomíná případ Afghánistánu, kde je bezpečnostní situace mimořádně složitá, a to do té míry, že pracovníci Komise již nesmějí svobodně cestovat, což výrazně omezuje realizaci mnoha standardních postupů vnitřní kontroly;

               67.

               zdůrazňuje význam návaznosti základní pomoci, obnovy a rozvoje pro posílení propojení mezi pomocí, obnovou a rozvojem a zajištění hladkého přechodu od humanitární pomoci k pomoci rozvojové; zdůrazňuje, že ke zlepšení koordinace, efektivnosti, účelnosti a provázanosti základní pomoci, obnovy a rozvoje je třeba vykonat ještě mnoho práce;

               68.

               naléhavě žádá Komisi, aby zajistila koordinaci financování z ERF s dalšími nástroji (potravinovým nástrojem, tematickým programem v oblasti zajišťování potravin, evropským nástrojem pro demokracii a lidská práva, tematickým programem pro nestátní subjekty a místní orgány, nástrojem stability a pilotním projektem mikrofinancování ve venkovských oblastech); vyzývá Komisi, aby zajistila lepší propojenost a doplňkovost mezi humanitární pomocí a rozvojovou pomocí jak na politické úrovni, tak i v praxi, a aby kladla větší důraz na snížení rizika katastrof a připravenost na ně a zároveň zvyšovala odolnost ohrožené populace;

               69.

               zdůrazňuje, že Unie potřebuje široký rozsah nástrojů pro rozvojovou spolupráci, jež by byly přizpůsobeny různým kontextům, protože v oblasti rozvojové politiky neexistuje univerzální řešení; zdůrazňuje zejména potřebu specifických nástrojů a metod práce při jednání s nefungujícími státy nebo s naprosto nedemokratickými státy, jako je Eritrea, jež přes vyhrocenou potravinovou krizi odmítá přijmout pomoc pro své občany;

               70.

               je přesvědčen o tom, že současná vážná potravinová krize v oblasti Afrického rohu je rovněž tragickým důsledkem nedostatečné provázanosti a doplňkovosti mezinárodní humanitární a rozvojové pomoci i zneužívání spekulací na ceny potravin; zdůrazňuje, že na rozdíl od přírodních katastrof se v tomto případě krize rozvíjela pomalu a postupně se vyhrotila v humanitární katastrofu; připomíná, že sucho a nedostatek potravin mají v oblasti Afrického rohu naneštěstí vleklý charakter a že je třeba posílit soběstačnost místních zemědělců, aby se zajistila trvalá dodávka potravin;

               71.

               bere na vědomí, že ve všech partnerských zemích (22) ještě nebyl dokončen proces přezkumu v polovině období, přestože byl plánován na roky 2010–2011; předpokládá, že Komise tento přezkum dokončí co nejdříve a poskytne informace o výsledku procesu přezkumu;

      Finanční pomoc poskytovaná Unií Haiti

               72.

               připomíná zemětřesení na Haiti a jeho katastrofální následky; lituje nedostatečné míry koordinace v oblasti humanitární a rozvojové pomoci (propojení základní pomoci, obnovy a rozvoje); domnívá se, že poskytování humanitární pomoci by mělo být založeno na strategii jejího postupného ukončení; domnívá se, že Komise by měla zaměřit své úsilí a poskytování finanční pomoci na oblast obnovy a rozvoje;

               73.

               vyjadřuje politování nad neuspokojivou koordinací mezi delegací Unie a představiteli GŘ ECHO; podporuje zvýšení koordinace mezi všemi subjekty Unie v daném státě; naléhavě žádá Komisi, aby zajistila lepší propojení a lepší vzájemné doplňování humanitární pomoci a rozvojové pomoci jak na politické úrovni, tak i v praxi;

               74.

               vyjadřuje politováním nad nedostatečnou udržitelností projektů a zdůrazňuje, že projekty by měly být zaměřeny především na vytváření pracovních míst a na udržitelný růst, jež by Republice Haiti umožnily zvýšit vlastní příjmy a snížit závislost na cizí pomoci; proto žádá Komisi, aby mu poskytla seznam projektů, které byly realizovány na Haiti, společně s podrobným hodnocením jejich současného stavu, aby bylo možné posoudit, jak udržitelné byly od té doby;

               75.

               upozorňuje na nedostatečnou viditelnost pomoci poskytované Haiti ze strany Unie; zastává názor, že aby se její viditelnost zvýšila, je třeba v propagačních dokumentech používat i název Evropská unie a nejen její vlajku a název Komise a GŘ ECHO, jelikož použité symboly řadovým Haiťanům nic neříkají;

      Zvláštní zpráva č. 12/2010 Účetního dvora o rozvojové pomoci Unie pro oblast základního vzdělání v subsaharské Africe a jižní Asii

               76.

               vítá tuto vynikající zprávu Účetního dvora, která představuje rozsáhlou analýzu úspěšnosti evropské podpory pro oblast základního vzdělání; poukazuje však také na nedostatky programu, které jdou pouze částečně na vrub kroků, jež podnikla Komise;

               77.

               plně uznává obtíže, na které Komise během provádění tohoto programu narazila při práci v některých z nejchudších zemí v příslušných regionech a při snaze proniknout často k těm nejchudším obyvatelům těchto regionů; souhlasí, že splnění 45 % ukazatelů a skutečnost, že ve 30 % ukazatelů došlo k jasnému pokroku, je mimořádným úspěchem; byl by rád, kdyby Komise naznačila, zda mezitím u těchto čísel došlo k dalšímu zlepšení;

               78.

               plně podporuje závěry a doporučení Účetního dvora a bere na vědomí odpovědi Komise;

               79.

               připomíná svá předchozí usnesení o udělení absolutoria, v nichž se uvádí, že jedním z hlavních problémů při provádění konkrétních rozvojových programů je nedostatek kvalifikovaných pracovníků v delegacích Unie a nedostatečná podpora ze strany ústředí Komise; vyzývá Komisi, aby prokonzultovala tuto problematiku s příslušnými výbory Parlamentu za účelem nalezení trvalejšího řešení tohoto problému;

               80.

               vyzývá Komisi, aby nedostatky, které Účetní dvůr konstatoval, řešila systematicky; rád by byl informován o následujících skutečnostech:

                           a)

                           pokud jde o kvalitu vzdělání (jíž se věnuje pracovní dokument útvarů vydaný v únoru 2010 – SEK(2010) 121): Bez ohledu na to, že se zdá být poněkud pozdě vzhledem k začátku programu, mohla by Komise uvést, jaká jiná opatření k monitorování a zlepšení kvality výuky přijímá?

                           b)

                           u některých zemí, jichž se tato zvláštní zpráva č. 12/2010 týká, byly zmíněny případy podvodu či špatného hospodaření s vládními zdroji, včetně „vymyšlených“ učitelů; Jakou podporu Komise poskytuje těmto zemím, aby jim pomohla tyto formy podvodu odstranit?

                           c)

                           jedním ze základních nástrojů k provádění úspěšného programu je mít k dispozici řádné statistiky a hodnocení vlastního vzdělávacího systému; Účetní dvůr poznamenává, že v řadě zemí nejsou tyto statistiky a tato hodnocení k dispozici nebo nejsou aktuální; Jaká opatření Komise přijala k nápravě tohoto problému?

                           d)

                           jak poznamenává Účetní dvůr, účast dívek na základním vzdělání do značné míry závisí na opatřeních, která se vzděláním nesouvisejí, např. na oddělených hygienických zařízeních atd., ačkoliv v některých zemí bylo dosaženo pokroku; Jaká konkrétní opatření Komise v každé z těchto zemí přijala ke zvýšení účasti dívek na základním vzdělání a pro které z těchto zemí by možné řešení představovaly dívčí školy?

      Investiční nástroj

               81.

               připomíná, že prostředky přidělené na investiční nástroj z desátého evropského rozvojového fondu představovaly pro země AKT a zámořské země a území částku ve výši 1 530 000 000 EUR; poznamenává, že celková částka dohodnutých operací z portfolia investičního nástroje v roce 2010 činila 374 230 000 EUR; připomíná, že Evropská investiční banka spravuje investiční nástroj, tedy rizikový revolvingový nástroj financovaný z ERF, jehož cílem je podpořit soukromé investice zejména ve státech AKT;

               82.

               vyjadřuje politování nad tím, že na tento investiční nástroj se nevztahuje prohlášení o věrohodnosti, které vydává Účetní dvůr, ani postup udílení absolutoria Parlamentem, přestože operace provádí EIB jménem a na účet Unie s využitím zdrojů ERF; domnívá se, že z politického hlediska a z důvodů odpovědnosti to není žádoucí; zdůrazňuje, že tato ustanovení omezují rozsah pravomocí Parlamentu při udělování absolutoria, zejména vzhledem k tomu, že zdroje ERF pocházejí z veřejných finančních prostředků, na nichž se podílejí evropští daňoví poplatníci;

               83.

               zdůrazňuje, že všechny operace EIB financované z ERF musejí být plně v souladu s článkem 208 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle něhož je snižování chudoby a její odstraňování hlavním cílem politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce; domnívá se, že účinná a udržitelná může být pouze ta politika, která podporuje rozvoj chudých zemí;

               84.

               domnívá se, že politiky hospodářského růstu nemohou uspět bez prosazování sociálních a environmentálních norem a uplatňování mechanismů sociální ochrany;

               85.

               vyzývá EIB, aby její projekty financování měly přímější vazbu na snižování chudoby a plnění rozvojových cílů tisíciletí, ochranu lidských práv, společenskou odpovědnost podniků, zásady důstojné práce, zásady ochrany životního prostředí, demokracii, řádnou správu a řízení a zakládání podniků, a to prováděním rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (23);

               86.

               vyzývá EIB, aby ve své práci na projektech posílila hloubkovou kontrolu sociálních aspektů (včetně dodržování lidských práv), a to jak využíváním předběžné analýzy, tak zejména monitorováním projektů v průběhu jejich realizace a dokončení; požaduje, aby byly definovány „výkonnostní ukazatele“ pro lepší sledování přínosu a dopadu operací EIB a rozšířeny odborné znalosti zaměstnanců v oblasti udržitelného rozvoje, lidských práv a sociálních otázek/otázek rovnosti pohlaví;

               87.

               poznamenává, že nezávislý přezkum v polovině období týkající se investičního nástroje EIB a jejích aktivit založených na vlastních zdrojích v zemích AKT prokázal, že úsilí EIB monitorovat realizaci projektů, zaručit přítomnost na místě a následné hodnocení environmentálních a sociálních aspektů se i nadále jeví jako nedostatečné; vyzývá EIB, aby zlepšila své monitorovací mechanismy;

               88.

               s uspokojením bere na vědomí pokrok uvedený ve výroční zprávě EIB za rok 2010 o investičním nástroji, pokud jde o zaměření se na výsledky; domnívá se, že výroční zprávy poskytují i nadále dost prostoru pro zlepšení, co se týče předkládání úplných, relevantních a objektivních informací ohledně výsledků, stanovených cílů, splněných cílů a důvodů případných odchylek, jakož i uskutečněná hodnocení a souhrn výsledků hodnocení včetně nedostatků a otázek, jež je třeba řešit; vítá postoj EIB, která je připravena spolupracovat po dobu příprav tohoto usnesení o udělení absolutoria;

               89.

               připomíná, že 14 % finančních prostředků z investičního nástroje (EUR 390 000 000) je poskytováno prostřednictvím evropských bilaterálních finančních institucí či společných podniků;

               90.

               vyjadřuje politování nad nedostatkem transparentnosti v souvislosti s konečnými příjemci finančních prostředků z investičního nástroje; vyzývá EIB, aby před schválením projektů používala přísná a rozšířená pravidla v rámci prověrky rozvojových aspektů projektů, na něž se vztahuje záruka Unie, a ověřila, zda probíhají příslušné veřejné konzultace na místní úrovni, včetně činností, které v této oblasti vyvíjejí finanční zprostředkovatelé využívající půjčky poskytnuté Evropskou investiční bankou; je toho názoru, že při poskytování úvěrů v rozvojových zemích by měla EIB uplatňovat přísná a rozšířená pravidla hloubkové kontroly klienta s ohledem na boj proti praní špinavých peněz a proti financování terorismu, která budou v souladu se standardizovanými a osvědčenými mezinárodními postupy;

               91.

               bere na vědomí zprávy jedné nevládní organizace, podle níž se údajně vyskytly případy, kdy finanční prostředky EIB byly poskytnuty společnostem, jejichž vedení bylo předmětem vyšetřování či bylo obviněno z korupce a praní špinavých peněz; vyzývá EIB, aby mu podala zásadní informace o těchto případech;

               92.

               poznamenává, že EIB před tím, než přistoupí k řádnému hodnocení projektů, zaručuje doplňkovost mezi projekty financovanými EIB a Komisí tím, že Komisi poskytuje poradenství v počátečním stádiu; připomíná, že Komise je členem Výboru investičního nástroje bez hlasovacího práva a předkládá stanoviska ke každému konkrétnímu návrhu;

               93.

               žádá Komisi, aby i nadále důkladně sledovala a kontrolovala používání investičního nástroje a aby pravidelně informovala Výbor pro rozpočtovou kontrolu Parlamentu o svých zjištěních;

               94.

               připomíná, že trojstranná dohoda mezi Komisí, EIB a Účetním dvorem vymezuje úlohu Účetního dvora při kontrole evropských rozvojových fondů, které jsou spravovány EIB; vyzývá Účetní dvůr, aby vypracoval zvláštní zprávu o účinnosti a efektivnosti evropských rozvojových fondů spravovaných EIB z hlediska snižování chudoby;

               95.

               poznamenává, že EIB vyplácí svým zaměstnancům pohyblivé složky odměn formou ročních prémií; vyzývá EIB, aby na svých internetových stránkách každý rok zveřejnila podrobné informace o výši ročních prémií svých vedoucích pracovníků včetně prémií každého člena správní rady, řídícího výboru a auditorského výboru;

               96.

               dále konstatuje, že v současnosti sestává správní rada EIB ze 7 žen a 19 mužů; vyzývá členské státy, aby jmenovaly kandidátky na dvě pozice, které jsou v současnosti volné, s cílem dosáhnout vyváženějšího zastoupení žen a mužů ve správní radě.

      (1)  Úř. věst. C 326, 10.11.2011, s. 251.

      (2)  Úř. věst. C 326, 10.11.2011, s. 262.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (4)  Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (5)  Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1, a Úř. věst. L 324, 7.12.2001, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 109, 26.4.2007, s. 33.

      (7)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (8)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (9)  Přijaté texty, P7_TA(2011)0320.

      (10)  Přijaté texty, P7_TA(2011)0317.

      (11)  Úř. věst. C 279 E, 19.11.2009, s. 100.

      (12)  Úř. věst. C 306 E, 15.12.2006, s. 373.

      (13)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (14)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (15)  Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.

      (16)  Výroční zpráva o finančním řízení osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu (ERF) v roce 2010, s. 11.

      (17)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 ze dne 18. prosince 2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci (Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 41).

      (18)  Odpověď na otázku k písemnému zodpovězení č. 23 adresovanou komisaři Piebalgsovi v rámci udělení absolutoria ERF za rok 2010 na slyšení dne 12. ledna 2012.

      (19)  http://ec.europa.eu/europeaid/what/economic–support/public–finance/pefa_assesments_en.htm.

      (20)  Jak je požadováno v usnesení o budoucnosti rozpočtové podpory EU ve prospěch rozvojových zemí, přijaté texty ze dne 5. července 2011, P7_TA(2011)0317, bod 52.

      (21)  Zelená kniha Komise ze dne 19. října 2010: „Budoucnost rozpočtové podpory EU poskytované třetím zemím“ (KOM(2010)0586).

      (22)  Odpověď na otázku k písemnému zodpovězení č. 31 adresovaná komisaři Piebalgsovi v rámci udělení absolutoria ERF na rok 2010 na slyšení dne 12. ledna 2012.

      (23)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU ze dne 25. října 2011 o poskytnutí záruky EU na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Unii (Úř. věst. L 280, 27.10.2011, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 8. března 2004 o uzavření Memoranda o porozumění mezi Evropským společenstvím a Státní správou cestovního ruchu Čínské lidové republiky o vízech a o souvisejících otázkách týkajících se turistických skupin z Čínské lidové republiky (ADS)

text:
Důležité právní upozornění

|

32004D0265

Úřední věstník L 083 , 20/03/2004 S. 0012 - 0013

		Rozhodnutí Radyze dne 8. března 2004o uzavření Memoranda o porozumění mezi Evropským společenstvím a Státní správou cestovního ruchu Čínské lidové republiky o vízech a o souvisejících otázkách týkajících se turistických skupin z Čínské lidové republiky (ADS)(2004/265/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. b bod ii) a iv) a čl. 63 odst. 3 písm. b ve spojení s druhou větou prvního pododstavce čl. 300 odst. 2 a prvního pododstavce čl. 300 odst. 3 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Komise sjednala jménem Společenství Memorandum o porozumění uvedené v tomto rozhodnutí.(2) Toto Memorandum o porozumění bylo podepsáno jménem Společenství s výhradou jeho uzavření.(3) Tímto Memorandem o porozumění je vytvořen výbor, který může přijímat rozhodnutí s právním účinkem o některých technických záležitostech. Je proto vhodné stanovit zjednodušené postupy pro vydání stanoviska Společenství v takových případech.(4) V souladu s Protokolem o postavení Spojeného království a Irska a s Protokolem o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, se Spojené království a Irsko neúčastní přijetí tohoto rozhodnutí a tudíž jím nejsou vázány a ani se na ně nevztahuje.(5) V souladu s Protokolem o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijetí tohoto rozhodnutí a tudíž jím není vázáno a ani se na něj nevztahuje.(6) Toto Memorandum o porozumění by mělo být schváleno,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Memorandum o porozumění mezi Evropských společenstvím a Státní správou cestovního ruchu Čínské lidové republiky o vízech a o souvisejících otázkách týkajících se turistických skupin z Čínské lidové republiky (ADS) se schvaluje jménem Společenství.Znění Memoranda o porozumění se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady učiní oznámení podle čl. 8 odst. 2 Memoranda o porozumění [2].Článek 3Postoj Společenství ve Výboru statutu schváleného určení s ohledem na přijetí jeho jednacího řádu, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 5 Memoranda o porozumění, přijme Komise po konzultaci zvláštního výboru určeného Radou.V případě všech ostatních rozhodnutí Výboru statutu schváleného určení přijímá postoj Společenství Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 8. března 2004.Za RadupředsedaD. Ahern[1] Stanovisko ze dne 26. února 2004 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[2] Datum vstupu Memoranda o porozumění v platnost zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální sekretariát Rady.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2015/957 ze dne 17. června 2015 o přijetí příspěvků třetích států na poradní misi Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (EUAM Ukraine/2/2015)

text:
               20.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 156/23

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU (SZBP) 2015/957
   ze dne 17. června 2015
   o přijetí příspěvků třetích států na poradní misi Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (EUAM Ukraine/2/2015)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/486/SZBP ze dne 22. července 2014 o poradní misi Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) (1), a zejména na článek 10 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 10 odst. 3 rozhodnutí 2014/486/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí ve věci přijímání příspěvků třetích států na poradní misi Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine).

               (2)

               Civilní velitel operace doporučil Politickému a bezpečnostnímu výboru, aby přijal navržené příspěvky Kanady a Norského království na misi EUAM Ukraine a považoval je za významné.

               (3)

               Kanada a Norské království by měly být osvobozeny od finančních příspěvků do rozpočtu mise EUAM Ukraine,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příspěvky třetích států
   1.   Příspěvky Kanady a Norského království na poradní misi Evropské unie pro reformu sektoru civilní bezpečnosti na Ukrajině (EUAM Ukraine) se přijímají a považují se za významné.
   2.   Kanada a Norské království se osvobozují od finančních příspěvků do rozpočtu mise EUAM Ukraine.
   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 17. června 2015.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 217, 23.7.2014, s. 42.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 534/2014/EU ze dne 15. května 2014 o poskytnutí makrofinanční pomoci Tuniské republice

text:
               21.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 151/9

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 534/2014/EU
   ze dne 15. května 2014
   o poskytnutí makrofinanční pomoci Tuniské republice
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 212 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   v souladu s řádným legislativním postupem (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Vztahy mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou (dále jen „Tunisko“) se rozvíjejí v rámci evropské politiky sousedství. Dne 1. března 1998 vstoupila v platnost Evropsko-středomořská dohoda o přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskem na straně druhé (2) („dohoda o přidružení mezi EU a Tuniskem“). V rámci dohody o přidružení mezi EU a Tuniskem dokončilo Tunisko v roce 2008 odstraňování cel na průmyslové výrobky a stalo se tak první jihostředomořskou zemí, která otevřela oblast volného obchodu s Unií. Dvoustranný politický dialog a hospodářská spolupráce se dále rozvíjejí v rámci akčních plánů evropské politiky sousedství, přičemž poslední z nich, o němž se diskutuje, se má vztahovat na období 2013–2017.

               (2)

               Tuniské hospodářství bylo významně zasaženo domácími událostmi souvisejícími s děním v jižním Středomoří od konce roku 2010, známým jako „arabské jaro“, a následnými nepokoji v regionu, zejména v sousední Libyi. Tyto události a nepříznivá celosvětová hospodářská situace, zejména recese v eurozóně, jež je hlavním obchodním a finančním partnerem Tuniska, měly velmi negativní dopad na tuniské hospodářství, což vedlo ke zpomalení růstu a vytváření velkých schodků vnějšího a rozpočtového financování.

               (3)

               Po svržení prezidenta Ben Aliho, k němuž došlo dne 14. ledna 2011, se v Tunisku dne 23. října 2011 konaly první svobodné a demokratické volby. Od té doby funguje Národní ústavodárné shromáždění, a ačkoli politická transformace neprobíhá bez potíží, hlavní političtí činitelé společně usilují o pokračování reforem k vytvoření plně rozvinutého demokratického systému.

               (4)

               Ústava přijatá Národním ústavodárným shromážděním Tuniska zahrnuje určité pokroky v oblasti individuálních práv a svobod a rovnosti pohlaví, jež staví Tunisko na cestu k demokracii a právnímu státu.

               (5)

               Od začátku arabského jara deklarovala Unie při různých příležitostech svůj závazek podpořit Tunisko v jeho procesu hospodářských a politických reforem. Uvedený závazek byl znovu potvrzen v listopadu 2012 v závěrech ze zasedání Rady přidružení mezi Unií a Tuniskem. Politická a hospodářská podpora Unie pro proces reforem v Tunisku je v souladu s politikou Unie vůči regionu jižního Středomoří, jak je stanovena v rámci evropské politiky sousedství.

               (6)

               V souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu a Rady přijatým spolu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 778/2013/EU (3) by makrofinanční pomoc Unie měla být mimořádným finančním nástrojem účelově nevázané všeobecné podpory platební bilance, jejímž cílem je obnovit udržitelný stav vnějšího financování příjemce a jež by měla podporovat provádění programu politik, jehož součástí jsou důrazná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy určená ke zlepšení stavu platební bilance, zejména v průběhu trvání programu, a posílit provádění příslušných dohod a programů s Unií.

               (7)

               V dubnu roku 2013 tuniské orgány a Mezinárodní měnový fond (MMF) sjednaly tříletou dohodu o pohotovostním úvěru („program MMF“), který nemá preventivní povahu, ve výši 1 146 milionů zvláštních práv čerpání na podporu tuniského hospodářského ozdravného a reformního programu. Cíle programu MMF jsou v souladu s účelem makrofinanční pomoci Unie, kterým je zmírnění krátkodobých potíží v oblasti platební bilance, a provádění důrazných opatření zaměřených na korekci je v souladu s cílem makrofinanční pomoci Unie.

               (8)

               Na období 2011–2013 poskytla Unie na základě programu pravidelné spolupráce částku ve výši 290 milionů EUR ve formě grantů s cílem podpořit tuniský program hospodářských a politických reforem. Dalších 155 milionů EUR bylo na období 2011–2013 Tunisku přiděleno v rámci programu „Podpora pro partnerství, reformy a růst podporující začlenění“ (SPRING).

               (9)

               Vzhledem ke zhoršující se hospodářské situaci a hospodářskému výhledu požádalo Tunisko v srpnu 2013 o makrofinanční pomoc Unie.

               (10)

               Vzhledem k tomu, že Tunisko je země, na kterou se vztahuje evropská politika sousedství, je třeba je považovat za způsobilé pro získání makrofinanční pomoci Unie.

               (11)

               Vzhledem k tomu, že v platební bilanci Tuniska přetrvává výrazný schodek vnějšího financování přesahující výši prostředků poskytnutých MMF a jinými mnohostrannými institucemi, a to přesto, že Tunisko provádí důrazné programy hospodářské stabilizace a reforem, je poskytnutí makrofinanční pomoci Tunisku ze strany Unie (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) za stávajících výjimečných okolností považováno za vhodnou odpověď na žádost Tuniska o podporu hospodářské stabilizace ve spojení s programem MMF. Makrofinanční pomoc Unie by podpořila hospodářskou stabilizaci Tuniska a tuniský program strukturálních reforem a doplnila by zdroje, které jsou k dispozici v rámci finančního ujednání s MMF.

               (12)

               Makrofinanční pomoc Unie by se měla zaměřit na podporu obnovy udržitelného stavu vnějšího financování Tuniska a tím podpořit jeho hospodářský a sociální rozvoj.

               (13)

               Stanovení výše makrofinanční pomoci Unie vychází z úplného kvantitativního posouzení zbývajících potřeb vnějšího financování Tuniska a zohledňuje jeho schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z mezinárodních rezerv, které má k dispozici. Makrofinanční pomoc Unie by měla doplňovat programy a zdroje poskytnuté MMF a Světovou bankou. Při určování výše pomoci byly rovněž zohledněny očekávané finanční příspěvky od mnohostranných dárců a nutnost zajistit spravedlivé rozložení zátěže mezi Unii a ostatní dárce, jakož i dosavadní použití jiných unijních nástrojů vnějšího financování v Tunisku a přidaná hodnota celkového zapojení Unie.

               (14)

               Komise by měla zajistit, aby makrofinanční pomoc Unie byla po právní i obsahové stránce v souladu s hlavními zásadami, cíli a opatřeními, která byla přijata v jednotlivých oblastech vnější činnosti, a dalšími příslušnými politikami Unie.

               (15)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla podporovat vnější politiku Unie vůči Tunisku. Útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost by během doby provádění makrofinanční pomoci měly úzce spolupracovat v zájmu koordinace vnější politiky Unie a zajištění její ucelenosti.

               (16)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla posilovat oddanost Tuniska hodnotám sdíleným s Unií, včetně demokracie, právního státu, řádné správy věcí veřejných, dodržování lidských práv, udržitelného rozvoje a snižování chudoby, jakož i jeho oddanost zásadám otevřeného a spravedlivého obchodu založeného na pravidlech.

               (17)

               Předpokladem poskytnutí makrofinanční pomoci Unie by mělo být, že Tunisko respektuje účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému více politických stran a právního státu, a zaručuje dodržování lidských práv. Kromě toho by specifické cíle makrofinanční pomoci Unie měly v Tunisku posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů řízení veřejných financí a prosazovat strukturální reformy zaměřené na podporu udržitelného růstu podporujícího začlenění, na vytváření pracovních příležitostí a fiskální konsolidaci. Komise by měla pravidelně sledovat plnění výše uvedeného předpokladu i dosahování těchto cílů.

               (18)

               V zájmu zajištění účinné ochrany finančních zájmů Unie souvisejících s makrofinanční pomocí Unie by Tunisko mělo přijmout vhodná opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s touto pomocí. Kromě toho je třeba stanovit, aby Komise prováděla kontroly a Účetní dvůr audity.

               (19)

               Uvolněním makrofinanční pomoci Unie nejsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady.

               (20)

               Částky složené pro účely záruky potřebné pro poskytnutí makrofinanční pomoci by měly být v souladu s rozpočtovými prostředky stanovenými ve víceletém finančním rámci.

               (21)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla řídit Komise. Komise by měla pravidelně informovat Evropský parlament a Radu o vývoji souvisejícím s makrofinanční pomocí a poskytovat jim příslušné dokumenty, aby mohly provádění tohoto rozhodnutí sledovat.

               (22)

               S cílem zajistit jednotné podmínky k provedení tohoto rozhodnutí by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (4).

               (23)

               Na makrofinanční pomoc Unie by se měly vztahovat podmínky v oblasti hospodářské politiky, jež budou stanoveny v memorandu o porozumění. V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění a z důvodů účinnosti by Komise měla být zmocněna ke sjednání těchto podmínek s tuniskými orgány pod dohledem výboru složeného ze zástupců členských států v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Podle uvedeného nařízení by se měl poradní postup obecně použít ve všech případech, kromě případů stanovených v uvedeném nařízení. Vzhledem k potenciálně významnému dopadu pomoci ve výši více než 90 milionů EUR je vhodné použít na operace přesahující tuto prahovou hodnotu přezkumný postup. Vzhledem k výši makrofinanční pomoci, kterou Unie Tunisku poskytuje, by měl být pro přijetí memoranda o porozumění nebo pro jakékoliv snížení, pozastavení či zrušení pomoci použit přezkumný postup,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Unie poskytne Tunisku makrofinanční pomoc (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) v maximální výši 300 milionů EUR s cílem podpořit hospodářskou stabilizaci Tuniska a jeho reformy. Pomoc přispěje k pokrytí potřeb Tuniska v oblasti platební bilance stanovených v programu MMF.
   2.   Celá částka makrofinanční pomoci Unie se Tunisku poskytne ve formě úvěrů. Komise je zmocněna vypůjčit si jménem Unie potřebné prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí a dále je půjčit Tunisku. Maximální doba splatnosti těchto úvěrů činí patnáct let.
   3.   Uvolnění makrofinanční pomoci Unie řídí Komise způsobem, který je v souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi MMF a Tuniskem a s hlavními zásadami a cíli hospodářských reforem stanovenými v dohodě o přidružení mezi EU a Tuniskem a v akčním plánu EU-Tunisko na období 2013–2017, schváleném v rámci evropské politiky sousedství. Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o vývoji v oblasti makrofinanční pomoci Unie, včetně jejího vyplácení, a včas předkládá těmto orgánům příslušné dokumenty.
   4.   Makrofinanční pomoc Unie je k dispozici po dobu dvou let a šesti měsíců, počínaje prvním dnem po vstupu memoranda o porozumění uvedeného v čl. 3 odst. 1 tohoto rozhodnutí v platnost.
   5.   V případě, že se během období vyplácení makrofinanční pomoci Unie potřeby financování Tuniska podstatně sníží oproti původním předpokladům, Komise poskytovanou pomoc omezí nebo její poskytování pozastaví či zruší v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2.
   Článek 2
   Předpokladem poskytnutí makrofinanční pomoci Unie je, že Tunisko respektuje účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému více politických stran a právního státu, a zaručuje dodržování lidských práv.
   Komise sleduje plnění tohoto předpokladu po celou dobu poskytování makrofinanční pomoci Unie.
   Tento článek se použije v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU (5).
   Článek 3
   1.   Komise vyjedná v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 s tuniskými orgány jasně vymezené podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky pro makrofinanční pomoc Unie, přičemž se zaměří na strukturální reformy a zdravé veřejné finance; tyto podmínky budou stanoveny v memorandu o porozumění (dále jen „memorandum o porozumění“), které bude zahrnovat časový rámec pro jejich plnění. Podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky stanovené v memorandu o porozumění musí být v souladu s dohodami nebo ujednáními uvedenými v čl. 1 odst. 3, včetně makroekonomických ozdravných programů a programů strukturálních reforem prováděných Tuniskem za podpory MMF.
   2.   Tyto podmínky zejména posílí účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů řízení veřejných financí v Tunisku, mimo jiné při využívání makrofinanční pomoci Unie. Při navrhování politických opatření musí být náležitě zohledněn také pokrok v oblasti vzájemného otevírání trhů, rozvoj spravedlivého obchodu založeného na pravidlech a další priority v rámci vnější politiky Unie. Komise pravidelně sleduje pokrok dosažený při plnění těchto cílů.
   3.   Podrobné finanční podmínky makrofinanční pomoci Unie se stanoví ve smlouvě o úvěru uzavřené mezi Komisí a tuniskými orgány.
   4.   Komise pravidelně ověřuje, zda jsou nadále splňovány podmínky stanovené v čl. 4 odst. 3, včetně toho, zda je hospodářská politika Tuniska v souladu s cíli makrofinanční pomoci Unie. Komise přitom postupuje v úzké koordinaci s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s Evropským parlamentem a Radou.
   Článek 4
   1.   S výhradou podmínek uvedených v odstavci 3 poskytne Komise makrofinanční pomoc Unie úvěrem ve třech splátkách. Výše každé splátky bude stanovena v memorandu o porozumění.
   2.   Je-li to třeba, budou ve vztahu k částkám makrofinanční pomoci Unie složeny částky pro účely záruky v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (6).
   3.   Komise rozhodne o uvolnění splátek s výhradou splnění všech následujících podmínek:

               a)

               předpokladu stanoveného v článku 2;

               b)

               průběžných uspokojivých výsledků při provádění programu politik, který zahrnuje účinná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy podporovaná úvěrovou dohodou s MMF, která nemá preventivní povahu, a

               c)

               plnění podmínek v oblasti hospodářské politiky a finančních podmínek dohodnutých v memorandu o porozumění v souladu se zvláštním časovým rámcem.

         K čerpání druhé splátky nedojde dříve než po třech měsících od uvolnění první splátky. K čerpání třetí splátky nedojde dříve než po třech měsících od uvolnění druhé splátky.
   4.   Nejsou-li splněny podmínky podle odstavce 3, Komise vyplácení makrofinanční pomoci Unie pozastaví nebo zruší. V těchto případech informuje o důvodech tohoto pozastavení či zrušení Evropský parlament a Radu.
   5.   Makrofinanční pomoc Unie je vyplácena Tuniské centrální bance. S výhradou ustanovení sjednaných v memorandu o porozumění, včetně potvrzení zbývajících rozpočtových finančních potřeb, mohou být finanční prostředky Unie převedeny tuniskému ministerstvu financí jako konečnému příjemci.
   Článek 5
   1.   Úvěrové operace související s makrofinanční pomocí Unie se provádějí v eurech se stejným dnem připsání a Unie se na jejich základě nesmí týkat změna splatnosti, ani nesmí být v jejich důsledku vystavena žádnému riziku směnných kurzů nebo úrokových sazeb nebo jinému obchodnímu riziku.
   2.   Umožní-li to okolnosti, může Komise na žádost Tuniska přijmout potřebná opatření s cílem zajistit, aby do podmínek úvěru byla zahrnuta doložka o předčasném splacení a aby byla spojena s odpovídající doložkou v podmínkách úvěrových operací.
   3.   Pokud okolnosti umožní snížení úrokové sazby úvěru, může se Komise na žádost Tuniska rozhodnout zcela nebo částečně refinancovat své původní úvěry nebo restrukturalizovat odpovídající finanční podmínky. Refinanční nebo restrukturalizační operace se uskuteční v souladu s odstavci 1 a 4 a nesmí vést k prodloužení splatnosti dotyčného úvěru nebo zvýšení částky nesplacené jistiny ke dni refinancování nebo restrukturalizace.
   4.   Veškeré náklady vzniklé Unii v souvislosti s úvěrovými operacemi podle tohoto rozhodnutí hradí Tunisko.
   5.   Komise informuje Evropský parlament a Radu o vývoji operací uvedených v odstavcích 2 a 3.
   Článek 6
   1.   Makrofinanční pomoc Unie se provádí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (8).
   2.   Provádění makrofinanční pomoci Unie podléhá přímému řízení.
   3.   Memorandum o porozumění a smlouva o úvěru, které budou dojednány s tuniskými orgány, musí zahrnovat ustanovení, jež:

               a)

               zajistí, aby Tunisko pravidelně kontrolovalo, že financování ze souhrnného rozpočtu Unie bylo použito řádně, přijímalo vhodná opatření pro předcházení nesrovnalostem a podvodům a v případě potřeby podniklo právní kroky s cílem vymoci veškeré finanční prostředky poskytnuté na základě tohoto rozhodnutí, které byly získány neoprávněně;

               b)

               zajistí ochranu finančních zájmů Unie, a to zejména stanovením zvláštních opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí týkajících se makrofinanční pomoci Unie, v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (9), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (11);

               c)

               výslovně povolí Komisi i Evropskému úřadu pro boj proti podvodům nebo jejich zástupcům provádět kontroly, včetně kontrol a inspekcí na místě;

               d)

               výslovně povolí Komisi a Účetnímu dvoru provádět audity v průběhu období dostupnosti makrofinanční pomoci Unie a po jeho skončení, včetně auditů na základě dokladů a auditů na místě, jako například operačních hodnocení, a

               e)

               zajistí, že Unie bude mít nárok na předčasné splacení úvěru, pokud se prokáže, že Tunisko se v souvislosti s řízením makrofinanční pomoci Unie dopustilo jakéhokoli podvodu, korupce nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání poškozujícího finanční zájmy Unie.

         4.   Během provádění makrofinanční pomoci Unie sleduje Komise prostřednictvím operačních hodnocení řádnost finančních opatření, správních postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly Tuniska, které mají pro tuto pomoc význam.
   Článek 7
   1.   Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
   Článek 8
   1.   Komise každý rok do 30. června předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce, včetně vyhodnocení tohoto provádění. Tato zpráva:

               a)

               posoudí, jakého pokroku bylo v provádění makrofinanční pomoci Unie dosaženo;

               b)

               zhodnotí hospodářskou situaci a hospodářské vyhlídky Tuniska, jakož i pokrok dosažený při provádění politických opatření uvedených v čl. 3 odst. 1;

               c)

               uvede souvislost mezi podmínkami hospodářské politiky stanovenými v memorandu o porozumění, průběžnými výsledky Tuniska v hospodářské a fiskální oblasti a rozhodnutími Komise o uvolnění splátek makrofinanční pomoci Unie.

         2.   Do dvou let od uplynutí doby dostupnosti makrofinanční pomoci Unie podle čl. 1 odst. 4 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o hodnocení ex post, v níž vyhodnotí výsledky a účinnost dokončené makrofinanční pomoci Unie a míru, do jaké přispěla k dosažení cílů této pomoci.
   Článek 9
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 15. května 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 16. dubna 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 6. května 2014.

      (2)  Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 97, 30.3.1998, s. 2).

      (3)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 778/2013/EU ze dne 12. srpna 2013 o poskytnutí další makrofinanční pomoci Gruzii (Úř. věst. L 218, 14.8.2013, s. 15).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (Úř. věst. L 201, 3.8.2010, s. 30).

      (6)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10).

      (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).

      (8)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).

      (9)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1).

      (10)  Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).

      (11)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).