title: Rozhodnutí Rady ze dne 12. července 2002 o přijetí jednacího řádu výboru Evropského rozvojového fondu

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0647

Úřední věstník L 212 , 08/08/2002 S. 0008 - 0012

		Rozhodnutí Radyze dne 12. července 2002o přijetí jednacího řádu výboru Evropského rozvojového fondu(2002/647/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na Dohodu o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 [1],s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES [2], podepsanou v Bruselu dne 18. září 2000, a zejména na čl. 21 odst. 2 uvedené dohody,s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství [3] ("rozhodnutí o přidružení zámoří"),s ohledem na návrh Komise,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Přijímá se jednací řád výboru Evropského rozvojového fondu obsažený v příloze.Článek 2Až do vstupu vnitřní dohody v platnost se jednací řád výboru Evropského rozvojového fondu použije pouze pro programové účely uvedené v čl. 1 bodech 1 a 2 rozhodnutí 2000/770/ES zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, ze dne 3. října 2000 [4] a ve vztahu k ZZÚ uvedené v článku 20 rozhodnutí 2001/822/ES.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 12. července 2002.Za RadupředsedaT. Pedersen[1] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.[2] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.[3] Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1.[4] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 354.--------------------------------------------------PŘÍLOHAJednací řád výboru Evropského rozvojového fonduČlánek 1SloženíVýbor Evropského rozvojového fondu, dále jen "výbor", se skládá z delegací členských států, dále jen "delegace", a předsedá mu zástupce Komise.Zástupce Evropské investiční banky se účastní práce výboru.Zástupce generálního sekretariátu Rady se účastní zasedání jako pozorovatel.Článek 2Předkládání záležitostí výboru1. Výboru se předkládají záležitosti v případech a v souladu s postupy, které jsou stanoveny ve vnitřní dohodě mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na která se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o ES, [1] podepsané v Bruselu dne 18. září 2000, (dále jen "vnitřní dohoda") a případně v rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství ("rozhodnutí o přidružení zámoří"). [2] Výbor se v souvislosti s povinnostmi, kterými byl pověřen na základě rozhodnutí, nazývá "výbor ERF-ZZÚ".2. Kromě případů stanovených v odstavci 1:a) na každém zasedání předkládá Komise výboru seznam rozhodnutí přijatých v předcházejícím období na základě čl. 24 odst. 2 písm. b), čl. 24 odst. 3, čl. 24 odst. 4 a čl. 25 odst. 3 první odrážky vnitřní dohody;b) je výbor pokud možno co nejdříve uvědomen o prodlevách či obtížích při provádění projektů nebo akčních programů, které by mohly mít za následek značné další závazky nebo podstatné změny, které by mohly vyžadovat povinné předložení záležitostí na základě vnitřní dohody.Článek 3Svolání zasedání1. Výbor svolává jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost členského státu.2. Je možné svolat společná zasedání výboru a jiných výborů za účelem projednání záležitostí společného zájmu, které spadají do oblastí jejich působnosti.Článek 4Pořad jednání1. Předseda sestaví návrh pořadu jednání a předloží jej výboru.2. V pořadu jednání se rozlišují:- navrhovaná opatření, k nimž má výbor na požádání podle podmínek vnitřní dohody zaujmout stanovisko,- ostatní záležitosti předložené výboru podle podmínek vnitřní dohody.3. Kterákoli delegace může požádat o zařazení bodu na pořad zasedání výboru. Příslušné informace o těchto bodech lze sdělit ústně.4. Pořad jednání zahrnuje schválení zápisu z předcházejícího zasedání.Článek 5Doručování členům výboru1. Pozvánku na zasedání, návrh pořadu jednání a navrhovaná opatření, k nimž má výbor na požádání zaujmout stanovisko, a všechny další pracovní podklady zašle předseda prostřednictvím sekretariátu v úředních jazycích Společenství členům výboru, a to zpravidla nejpozději 15 pracovních dnů před dnem zasedání.2. V naléhavých případech a musí-li být opatření, která je třeba přijmout, okamžitě použitelná, může předseda na žádost člena výboru nebo z vlastního podnětu zkrátit lhůtu stanovenou v odstavci 1 na šest pracovních dnů před dnem zasedání.3. Výjimečně, v řádně odůvodněných a krajně naléhavých případech (např. vážné hospodářské, sociální a politické okolnosti, přírodní katastrofy v přijímací zemi nebo jiné okolnosti vyžadující neodkladnou odezvu), se může předseda odchýlit od lhůt stanovených v odstavcích 1 a 2.4. V případě návrhů, které mají být výboru na základě vnitřní dohody předloženy ústním postupem, by měly delegace nejpozději tři pracovní dny před dnem zasedání písemně sdělit sekretariátu výboru:- body, se kterými již mohou v zásadě souhlasit a které navrhují k zařazení na pořad jednání uvedený v čl. 4 odst. 1 jako body A (s připomínkami nebo žádostmi o další informace nebo bez nich), a- body, jejichž projednání považují za nezbytné a které navrhují zařadit jako body B.Připomínky a žádosti o další informace předkládají delegace rovněž písemně a v téže lhůtě.Komise poskytne další informace a odpoví na připomínky pokud možno písemně a před zasedáním výboru.Článek 6Stanovisko výboru1. Výbor zaujme stanovisko v případech a v souladu s postupy stanovenými ve vnitřní dohodě. Má-li výbor zaujmout stanovisko k dané záležitosti, měla by být tato záležitost projednána za podmínek a v souladu s postupem, které jsou stanoveny v článcích 21 a 27 vnitřní dohody.2. Použije-li se ústní postup a dojde-li v průběhu zasedání k obsahové změně navrhovaných opatření nebo vyjdou-li v souvislosti s nimi najevo nové skutečnosti, může předseda z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu odložit hlasování o určitém bodu na pořadu jednání na konec zasedání nebo na pozdější zasedání.3. Jestliže v situaci popsané v odstavci 2 předseda nerozhodne o odložení hlasování, jak je požadováno delegací, může tato delegace vznést námitku, která by měla být stažena nejvýše tři pracovní dny ode dne následujícího po zasedání. Po uplynutí této lhůty je stanovisko výboru zaznamenáno jako konečné. Komise uvědomí členské státy o konečném postoji zaujatém členským státem, jehož delegace vznesla ve výboru námitku.Článek 7Zastoupení a usnášeníschopnost1. Delegace každého členského státu se považuje za jednoho člena výboru. Každý členský stát rozhodne o složení své delegace a uvědomí o něm předsedu.Se souhlasem předsedy mohou být delegace na náklady dotčeného členského státu doprovázeny nevládními odborníky.2. Je-li to nezbytné, může delegace členského státu zastupovat nejvýše jeden další členský stát. Předseda výboru je písemně uvědomen delegací, která je zastoupena.3. Nejnižší počet přítomných nutný k přijímání platných usnesení výboru je takový, který v souladu s vnitřní dohodou umožňuje zaujmout stanovisko většiny.Článek 8Přístup třetích stran1. Předseda může na žádost člena nebo z vlastního podnětu rozhodnout o vyslechnutí odborníků ohledně zvláštních otázek.2. Tito odborníci a odborníci uvedení v čl. 7 odst. 1 nejsou přítomni hlasování výboru ani se ho neúčastní.Článek 9Písemný postup1. Jsou-li navrhovaná opatření předkládána písemným postupem, mají delegace 15 pracovních dnů od odeslání návrhů, aby zaujaly postoj. Člen výboru, který před uplynutím lhůty stanovené v dopise nevyjádří svůj nesouhlas nebo záměr nezúčastnit se hlasování, se považuje za člena, který s návrhem tiše souhlasí.V naléhavých nebo krajně naléhavých případech se použijí lhůty stanovené v čl. 5 odst. 2 a 3. Případ krajní naléhavosti musí být řádně odůvodněný a souhlas delegací se považuje za udělený pouze tehdy, pokud byl výslovně potvrzen.2. Jestliže však člen výboru požaduje, aby byla navrhovaná opatření zvážena v průběhu zasedání výboru, písemný postup je zastaven; navrhovaná opatření se projednají na dalším zasedání výboru.Článek 10SekretariátSekretariát výboru zajišťuje Komise.Článek 11Zápis a zpráva ze zasedáníZ každého zasedání se vypracuje protokol, za který odpovídá předseda a který obsahuje stanoviska k navrhovaným opatřením a postoje vyjádřené během zasedání. Zápis je do 15 pracovních dnů zaslán členům výboru.Případné písemné připomínky k zápisu zašlou členové výboru předsedovi. Je o tom uvědomen výbor; dojde-li k neshodám, navrhovanou změnu projedná výbor. Pokud neshoda přetrvává, navrhovaná změna se připojí k zápisu jako příloha.Článek 12Prezenční listina1. Na každém zasedání vypracuje předseda prezenční listinu, v níž je uvedeno, k jakým úřadům nebo orgánům účastníci náležejí.2. Členové delegací, kteří nenáležejí k žádnému orgánu nebo organizaci členského státu, musí podepsat prohlášení, v němž uvedou, že jejich účast nepovede ke střetu zájmů.V případě takového střetu zájmů se musí dotčený člen při projednávání příslušných bodů na pořadu jednání na požádání předsedy vzdálit.Článek 13Doručování písemností1. Písemnosti týkající se výboru je adresována Komisi, k rukám sekretariátu výboru.2. Písemnosti adresované sekretariátem členům výboru je zaslána rovněž stálému zástupci dotčeného členského státu.3. Až na výjimečné okolnosti jsou písemnosti mezi Komisí a členy výboru zasílány v obou směrech pomocí elektronických prostředků poskytnutých k tomuto účelu.Článek 14Transparentnost1. Zásady a podmínky týkající se přístupu veřejnosti k dokumentům, které platí pro Komisi, platí i pro Výbor ERF-ZZÚ. Je-li taková žádost zaslána členskému státu, pak musí tento stát jednat v souladu s článkem 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise. [3]2. Jednání výboru jsou pro všechny účastníky důvěrná.Článek 15Běžné náklady1. Běžné náklady výboru, včetně cestovních výdajů pro jednoho účastníka na každý členský stát, hradí Komise.Pokud to přidělovaná finanční částka umožňuje a v rozmezí této částky, hradí Komise cestovní výdaje pro dva členy delegace, kteří za tímto účelem předloží žádost.2. Komise je oprávněna hradit výdaje na pobyt a cestovní výdaje odborníkům přizvaným na základě čl. 8 odst. 1.3. Komise dá výboru k dispozici prostory a hmotné prostředky nezbytné pro jeho práci.[1] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.[2] Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1.[3] Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.--------------------------------------------------


title: 2005/542/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. dubna 2005 o udělení absolutoria řediteli Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci za provedení rozpočtu v rozpočtovém roce 2003

text:
               27.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 196/86

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

   ze dne 12. dubna 2005
   o udělení absolutoria řediteli Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci za provedení rozpočtu v rozpočtovém roce 2003
   (2005/542/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci za rozpočtový rok 2003, spolu s odpověďmi agentury (1),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 8. března 2005 (6851/2005 – C6-0069/2005),
   s ohledem na Smlouvu o ES a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2) a zejména na článek 185 tohoto nařízení, a na nařízení Rady (ES) č. 1654/2003 ze dne 18. června 2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 2062/94 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci (3) a zejména na článek 14 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002, o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4) a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na články 70 a 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0074/2005),

               1.

               uděluje absolutorium řediteli Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci, za provedení rozpočtu za rozpočtový rok 2003;

               2.

               uvádí své připomínky v doprovodném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a doprovodné usnesení řediteli Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

         Josep BORRELL FONTELLES

            předseda

         Julian PRIESTLEY

            generální tajemník

      (1)  Úř. věst. C 324, 30.12.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 38.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

      o připomínkách připojených k rozhodnutí o udělení absolutoria řediteli Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci za provedení rozpočtu v rozpočtovém roce 2003
      EVROPSKÝ PARLAMENT,
      s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci za rozpočtový rok 2003, spolu s odpověďmi agentury (1),
      s ohledem na doporučení Rady ze dne 8. března 2005 (6851/2005 – C6-0069/2005),
      s ohledem na Smlouvu o ES a zejména na článek 276 této smlouvy,
      s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2) a zejména na článek 185 tohoto nařízení, a na nařízení Rady (ES) č. 1654/2003 ze dne 18. června 2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 2062/94 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci (3) a zejména na článek 14 tohoto nařízení,
      s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002, o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4) a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
      s ohledem na články 70 a 71 a přílohu V jednacího řádu,
      s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0074/2005),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že Evropský účetní dvůr (EÚD) ve výše zmíněné specifické zprávě uvedl, že získal přiměřenou jistotu, že závěrečné účty sestavené za rozpočtový rok k 31. prosinci 2003 jsou spolehlivé a související operace jsou ve svém souhrnu zákonné a řádné;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že dne 21. dubna 2004 Evropský parlament udělil řediteli Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci absolutorium (5) za provedení rozpočtu v rozpočtovém roce 2002 a že v doprovodném usnesení k rozhodnutí o udělení absolutoria mimo jiné:

                              —

                              trval na potřebě toho, aby agentura zlepšila programování svých činností tak, aby omezila značný objem částek vyhrazených prostředků převáděných do dalších období,

                              —

                              vyzval agenturu, aby využívala zkušeností získaných při řízení Plánu financování malých a středních podniků v roce 2002, a zajistila tak v rámci následných programů větší disciplínu a zvýšení hodnoty získané z vynakládaných prostředků,

            1.   bere na vědomí následující údaje obsažené v účetnictví Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci za rozpočtové roky 2003 a 2002;
      Výkaz příjmů a výdajů za rozpočtové roky 2003 a 2002

                  (in EUR 1000)

                  2003

                  2002

                  Revenue

                  Community subsidies

                  11 641

                  12 324

                  Other subsidies

                  66

                  252

                  Other revenue

                  157

                  81

                  Phare revenue

                  824

                  0

                  Total revenue (a)

                  12 688

                  12 657

                  Expenditure

                  Staff — Title I of the budget

                  Payments

                  3 245

                  3 024

                  Appropriations carried over

                  87

                  136

                  Administration — Title II of the budget

                  Payments

                  1 146

                  1 140

                  Appropriations carried over

                  186

                  247

                  Operating activities — Title III of the budget

                  Payments

                  2 559

                  2 030

                  Appropriations carried over

                  5 859

                  5 623

                  Phare expenditure

                  Payments

                  548

                  0

                  Appropriations carried over

                  502

                  0

                  Total expenditure (b)

                  14 131

                  12 199

                  Outturn for the financial year (c = a – b) (6)

                  – 1 443

                  458

                  Balance carried over from the previous financial year

                  – 1 108

                  – 2 185

                  Appropriations carried over from the previous financial year and cancelled

                  766

                  609

                  Sums to be re-used carried over from the previous financial year and not used

                  1

                  0

                  Payments against commitment cancelled in 2002

                  – 191

                  0

                  Exchange rate differences

                  4

                  4

                  Adjustment entries

                  – 16

                  7

                  Outturn for the financial year before economic adjustment (d)

                  – 1 987

                  – 1 108

                  Budget revenue to be recovered

                  850

                  0

                  Other revenue to be recovered

                  3

                  0

                  Acquisitions of fixed assets

                  207

                  0

                  Depreciation (7)

                  – 186

                  0

                  Miscellaneous expenditure

                  – 1

                  0

                  Economic adjustments (e)

                  873

                  0

                  Balance for the financial year (d + e) (8)

                  – 1 113

                  – 1 108

                     NB: Differences in totals are due to the effects of rounding.

                     Source: The Agency's data, the tables present, in summary form, the data provided by the Agency in its own accounts.

            2.   s uspokojením konstatuje, že agentura vyvinula značné úsilí, které přineslo významný pokles převodů jejích provozních vyhrazených částek do dalších období; sdílí stanovisko Účetního dvora, že poměr částek převáděných do příštích období je nadále vysoký; očekává, že agentura vynaloží zvýšené úsilí k dalšímu omezování převodů částek do dalších období;
      3.   obrací se v této souvislosti na agenturu, aby přijala plán snižování převodů částek do dalších období, stanovila roční cílové hodnoty snížení, které budou reálně provázané s realizačním cyklem pracovního programu agentury;
      4.   vyzývá agenturu, aby jednoznačně uvedla, kterým z jejích provozních činností by v nejvyšší míře prospívalo financování prostřednictvím časově rozlišených položek;
      5.   opakovaně vybízí agenturu, aby lépe plánovala svou činnost a aby zlepšila její sledování; vyzývá agenturu, aby pokračovala ve svém úsilí o stanovení konkrétnějších a realističtějších cílů v pracovní rovině, jak bylo v hodnocení agentury doporučeno Komisí v roce 2003;
      6.   bere na vědomí vysvětlení agentury ohledně jejího úsilí realizovat svůj pracovní program ve spolupráci s omezeným počtem tematických středisek; vyzývá agenturu, aby ve své výroční zprávě o činnosti za rok 2004 předložila analýzu poznatků ze své práce s tematickými středisky, o níž se hovoří v ustanoveních nařízení, kterým se tato agentura zakládá, a aby vysvětlila výhody i nedostatky tohoto modelu spolupráce; dále vyzývá agenturu, aby ve své zprávě zdůraznila přidanou hodnotu doposud získaných výsledků; apeluje na agenturu, aby dále zlepšovala sledování a kontrolu nákladů, které vykazují tematická střediska, a aby požadovala od externího auditora, jak to doporučil EÚD, ověřování jejich práce;
      7.   lituje, že neexistuje plán rovných příležitostí, a očekává, že agentura tento plán brzy vypracuje, aby se stala zaměstnavatelem s rovnými příležitostmi; očekává, že agentura nejen zváží otázky rovnoprávnosti ve fázi náboru, ale bude také iniciativně a dlouhodobě podporovat rovnoprávnost obou pohlaví;
      8.   vítá závazek agentury sdělovat informace o své činnosti občanům a doufá, že se dočká dalších opatření v zájmu rozvoje a posilování strategie agentury v oblasti poskytování informací a komunikace;
      Obecné poznámky adresované Komisi a agenturám

                  9.

                  připomíná svůj postoj, že zatímco podporoval úsilí Komise vytvořit omezený počet modelů alespoň pro budoucí „regulační“ agentury, dospěl k názoru, že struktura současných i budoucích agentur zasluhuje důkladné posouzení na interinstitucionální úrovni; rovněž zdůrazňuje, že by dříve, než Komise stanoví rámcové podmínky pro využívání regulačních agentur, měla interinstitucionální dohoda upřesnit společné obecné zásady; mělo by se tak stát dříve, než bude vytyčen harmonizovaný rámec pro strukturu těchto agentur;

                  10.

                  bere na vědomí postoj Komise (9) týkající se delegování odpovědnosti za výkon úkolů na subjekty, včetně agentur, které působí mimo základní správní rámec Komise; podle jeho názoru tím není reagováno na výzvu Parlamentu k podrobnému posouzení struktury existujících agentur na interinstitucionální úrovni; vyzývá proto Komisi, aby podala objasnění k této poznámce i k budoucí souhrnné interinstitucionální dohodě o nových opatřeních, která budou zavedena v rámci finančního výhledu nebo souběžně s ním (10);

                  11.

                  vyzývá Komisi, aby organizačně zajistila a ve střednědobém termínu, např. ve standardním tříletém cyklu, provedla průřezovou analýzu provedených hodnocení jednotlivých agentur s cílem:

                              a)

                              dospět k závěrům, pokud jde o soudržnost činnosti agentur s politikami EU obecně a o součinnosti, které již existují nebo které budou mezi agenturami a útvary Komise teprve rozvíjeny, a o to, jak se vyvarovat jejich překrývání;

                              b)

                              vyhodnotit v širším evropském kontextu přínos agentur v jejich příslušných oblastech a také to, jak významně, efektivně a účelně provádějí agentury politiky EU nebo k nim přispívají;

                              c)

                              zjistit, jaký význam má činnost agentur pro přiblížení a zpřístupnění EU občanům a pro její zviditelnění, a zvyšovat tento význam;

                  12.

                  očekává, že taková celková analýza bude k dispozici do konce roku 2005, aby tak bylo pokryto tříleté období od data zavedení nového finančního nařízení a z toho plynoucího nového rámce systému agentur;

                  13.

                  vyzývá agentury, aby se na tomto procesu aktivně podílely a aby spolupracovaly s Komisí a poskytovaly nezbytné údaje o otázkách, které považují za podstatné pro své fungování, poslání, působnost a potřeby, jakož i o jakékoli záležitosti, která by mohla pomoci zlepšit celý postup udělování absolutoria, s cílem přispět k úspěchu tohoto procesu a zvýšit kontrolovatelnost a průhlednost těchto agentur; vyzývá agentury, aby předkládaly tyto údaje rovněž jeho příslušným výborům;

                  14.

                  vyzývá Komisi, aby souběžně s tímto úkolem předložila nejpozději do konce roku 2005 návrhy změn v aktech, kterými se zřizují současné agentury, mimo jiné s cílem optimalizovat její vztahy s agenturami; cílem těchto návrhů by měl být:

                              a)

                              rozvoj komunikace mezi Komisí a agenturami;

                              b)

                              navázání nebo rozšíření spolupráce při určování, jaké potřeby mají agentury pokrývat, jaké mají mít cíle, co má být výsledkem jejich činnosti a jakým způsobem mají svých cílů dosahovat, a při stanovování standardů monitoringu a kritérií pro hodnocení;

                              c)

                              rozšiřování doplňujících aktivit, zdokonalování organizace nezbytných zdrojů a jejich účinné přidělování, aby přinesly výsledky, a dále formulování komunikační strategie k šíření těchto výsledků;

                  15.

                  zdůrazňuje, že před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o návrhu na zřízení nové agentury musí Komise přísně zhodnotit, zda je agentura potřebná a jaký bude mít přínos, přičemž musí přihlédnout ke stávajícím strukturám, zásadám subsidiarity a rozpočtové zdrženlivosti a zjednodušení postupů;

                  16.

                  očekává, že Komise urychleně předloží obecné směry personální politiky agentur, u nichž Parlament požadoval, aby je Komise předložila do konce rozpočtového procesu pro rok 2005;

            Obecné poznámky adresované agenturám

                  17.

                  očekává, že od nynějška mu bude každá z agentur předkládat souhrnnou zprávu o auditech vykonaných interním auditorem, o jeho doporučeních a opatřeních, která byla na základě těchto doporučení přijata v souladu s čl. 72 odst. 5 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002;

                  18.

                  vyzývá agentury, aby dále usilovaly o správné uplatňování služebního řádu a pravidel platných pro ostatní zaměstnance, pokud jde o jejich vlastní personál (náborová řízení a příslušná přijatá rozhodnutí, osobní složky, výpočet odměn a dalších nároků, politika kariérního postupu, procento volných míst, kvóty pro dodržování rovnosti pohlaví atd.);

                  19.

                  bere na vědomí, že příslušné procentuální zastoupení mužů a žen v celkové skladbě pracovníků agentur obecně naznačuje, že v zastoupení mužů a žen existuje nerovnováha; vyjadřuje politování nad tím, že muži tvoří zhruba jednu třetinu pracovníků a že jsou zastoupeni v nadměrném počtu na vysokých pozicích, zatímco ženy jsou obecně zastoupeny v nadměrném počtu na nízkých pozicích; očekává, že agentury přijmou okamžitá a účinná opatření k nápravě této situace;

                  20.

                  vybízí agentury, aby zajistily, že všechna příslušná ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání, a o pracovní podmínky (11), budou zakotvena do jejich příslušných personálních politik;

                  21.

                  očekává, že agentury v reakci na příslušná zjištění Evropského účetního dvora budou plně dodržovat zásady stanovené ve finančním nařízení, a to zejména zásady jednotnosti a rozpočtové přesnosti; vyzývá agentury, které tak dosud nečinily, aby plnily požadavky finančního nařízení na účetní záležitosti a aby dále zdokonalovaly své postupy, pokud se jedná o vnitřní řízení a kontrolu s cílem zvýšit svou zodpovědnost, průhlednost a evropskou přidanou hodnotu;

                  22.

                  vybízí agentury, zvláště ty, jejichž aktivity mají styčné body s činností nebo posláním jiných agentur, aby posilovaly vzájemnou spolupráci a tím vytvářely možnosti pro rozvoj součinností; vyzývá je k tomu, aby ve vhodných případech tuto spolupráci formalizovaly zvláštními dohodami (společná prohlášení, dohody o spolupráci, rozhodnutí o společném plánování a opatření/programy, které se vzájemně doplňují), aby se jejich činnost nepřekrývala, aby výsledky činnosti jednotlivých agentur byly jednoznačně identifikovatelné a aby společná činnost maximálně zvyšovala přidané hodnoty a význam činnosti agentur; očekává, že o této problematice bude pravidelně informován;

                  23.

                  obrací se na agentury, aby věnovaly zvláštní pozornost postupům udělování a řízení zakázek, vyzývá je k přijetí přiměřených opatření v oblasti jejich administrativní struktury, s cílem posilovat vnitřní kontrolní postupy, komunikační kanály a řízení; zastává stanovisko, že těmito opatřeními mohou být, bude-li to vhodné a proveditelné, také zřízeny specializované útvary pověřené úkolem poskytovat na základě analýzy rizik poradenství v oblasti optimální přípravy postupů udělování zakázek, dohledu a eventuelně návazných opatření; vyzývá Komisi a EÚD, aby v tomto ohledu posilovaly spolupráci s agenturami;

                  24.

                  bere na vědomí obtíže, o nichž se zmiňovali někteří ředitelé, zejména ředitelé „nově vytvořených“ agentur, pokud se jedná o jejich dodržování časového rozvrhu a lhůt pro předkládání výkazů, které stanoví finanční nařízení; vzhledem k chystané revizi finančního nařízení, k níž má dojít v roce 2005, vyzývá ředitele těchto agentur, aby o obtížích, s nimiž se dosud setkali, informovali Rozpočtový výbor a Výbor pro rozpočtovou kontrolu, aby mohly být vzaty v úvahu v rámci této revize; očekává, že ředitelé předloží konkrétní návrhy alternativních úprav termínů, které budou nejlépe vyhovovat jejich provozním požadavkům, přičemž budou dodrženy závazky agentur předkládat výkazy stanovené ve finančním nařízení;

                  25.

                  bere na vědomí pozitivní reakci ředitelů agentur na výzvu parlamentního výboru odpovědného za přípravu absolutoria k zavedení přesnějšího systému komunikace, zejména pokud jde o předávání dokumentů v rámci povinností agentur předkládat výkazy tomuto výboru; domnívá se, že lepší organizace této komunikace posílí jeho spolupráci s agenturami a prohloubí demokratickou kontrolu;

                  26.

                  vyzývá ředitele agentur, aby od nynějška připojovali k výroční zprávě o činnosti, předkládané spolu s finančními a manažerskými výkazy, rovněž prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o právnosti a řádnosti souvisejících operací podobné prohlášení, jež podepisuje generální ředitel Komise;

                  27.

                  vyzývá agentury, aby vypracovaly komplexní strategii komunikace, která se bude zabývat potřebou zpřístupnit vhodnou formou výsledky jejich práce široké veřejnosti nad rámec prezentace těchto výsledků orgánům EU, příslušným službám členských států, odborníkům, partnerům nebo konkrétním příjemcům; pokud se jedná o vypracování této strategie; vybízí agentury, aby posílily vzájemnou spolupráci a aby si vyměňovaly informace o nejlepší praxi zaměřené na dosažení tohoto cíle; očekává, že agentury budou před nejbližším rozhodováním o udělení absolutoria řádně informovat jeho příslušné výbory o pokroku, který nastal při formulování této strategie, aby zajistily efektivní a včasné sledování jejich činností;

            Obecné poznámky adresované EÚD a agenturám

                  28.

                  vítá iniciativu EÚD, který bude připojovat ke svým specifickým zprávám o agenturách tabulku se souhrnem údajů o působnosti, řízení, dostupných zdrojích a produktech/výstupu příslušné agentury; zastává stanovisko, že se tím zvyšuje přehlednost a průhlednost činnosti těchto subjektů Společenství a zároveň je tak ve vhodných případech zabezpečována užitečná srovnávací základna, která napomůže vytvořit harmonizovaný rámec pro agentury, který Parlament požadoval;

                  29.

                  vyzývá EÚD a agentury k prohlubování vzájemné spolupráce s cílem rozvíjet postupy a technické nástroje ke zdokonalení řádného řízení veškerých rozpočtových a finančních záležitostí, a zavést metodiku, která připraví základnu pro pozitivní absolutorium za provedení rozpočtu od samého počátku procesu; očekává, že bude pravidelně informován o dosaženém pokroku a uplatňování správné praxe;

                  30.

                  obrací se na EÚD a agentury, aby posílily průhlednost kontradiktorního postupu před vydáním konečné zprávy EÚD, aby tím byly vyloučeny rozpory a nejednoznačnosti, které mohou ohrožovat důvěryhodnost celého úkolu; v tomto ohledu vyzývá EÚD a Komisi, aby navrhly reálný způsob aktualizace údajů o dosažených zlepšeních a také o odhalených problémech, a to od doby prvního projednávání přípravné zprávy EÚD do doby rozhodnutí o udělení či neudělení absolutoria, s cílem podat co nejpřesnější obraz situace v agenturách.

         (1)  Úř. věst. C 324, 30.12.2004, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 38.

         (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (5)  Úř. věst. L 330, 4.11.2004, s. 8.

         (6)  Calculation according to the principles of Article 15 of Council Regulation (EC, Euratom) No 1150/2000 of 22 May 2000 (OJ L 130, 31.5.2000. p. 8.

         (7)  In 2003 the Agency depreciated its fixed assets for the first time.

         (8)  The negative balance is due to the fact that carry-overs are still being treated as expenditure, without any economic adjustment. A rough estimate of the adjustment to be applied suggests that the actual balance for the financial year is of the order of a EUR 1 million.

         NB: Differences in totals are due to the effects of rounding.

         Source: The Agency's data, the tables present, in summary form, the data provided by the Agency in its own accounts.

         (9)  Jak je uvedeno v příloze 1 sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Budování naší společné budoucnosti, politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013“, (KOM(2004) 0101, s. 38).

         (10)  Viz příloha následné zprávy Komise o následných krocích po absolutoriích za rok 2002 (KOM(2004) 0648, s. 108).

         (11)  Úř. věst. L 269, 5.10.2002, s. 15.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 16. prosince 2002 o pokračování srovnávacích zkoušek a testů Společenství prováděných na rozmnožovacím materiálu a rostlinách slivoně Prunus domestica uvedených ve směrnici Rady 92/34/EHSText s významem pro EHP

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0983

Úřední věstník L 341 , 17/12/2002 S. 0069 - 0069

		Rozhodnutí Komiseze dne 16. prosince 2002o pokračování srovnávacích zkoušek a testů Společenství prováděných na rozmnožovacím materiálu a rostlinách slivoně Prunus domestica uvedených ve směrnici Rady 92/34/EHS(Text s významem pro EHP)(2002/983/ES)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 92/34/EHS ze dne 28. dubna 1992 o uvádění na trh rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin určených k produkci ovoce [1], naposledy pozměněnou rozhodnutím Komise 2002/112/ES [2],s ohledem na rozhodnutí Komise 2001/896/ES ze dne 12. prosince 2001, kterým se stanoví opatření pro srovnávací zkoušky a testy Společenství prováděné na rozmnožovacím materiálu a rostlinách ovocných rostlin uvedených ve směrnici Rady 92/34/EHS [3], a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutí 2001/896/ES stanoví opatření pro srovnávací zkoušky a testy prováděné podle směrnice 92/34/EHS, pokud jde o slivoň Prunus domestica, v době od roku 2002 do roku 2006.(2) Zkoušky a testy prováděné v roce 2002 by měly pokračovat v roce 2003,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Jediný článekSrovnávací zkoušky a testy Společenství prováděné na rozmnožovacím materiálu a rostlinách slivoně Prunus domestica zahájené v roce 2002 pokračují v souladu s rozhodnutím 2001/896/ES v roce 2003.V Bruselu dne 16. prosince 2002.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 157, 10.6.1992, s. 10.[2] Úř. věst. L 41, 13.2.2002, s. 44.[3] Úř. věst. L 331, 15.12.2001, s. 95.--------------------------------------------------


title: 2012/114/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 14. února 2012 o postoji, který má Evropská unie zaujmout v Generální radě Světové obchodní organizace k žádosti o výjimku WTO týkající se dodatečných autonomních obchodních preferencí udělených Evropskou unií Pákistánu

text:
               24.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 52/2

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 14. února 2012
   o postoji, který má Evropská unie zaujmout v Generální radě Světové obchodní organizace k žádosti o výjimku WTO týkající se dodatečných autonomních obchodních preferencí udělených Evropskou unií Pákistánu
   (2012/114/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Unie v současné době přijímá právní předpis pro udělení dodatečných autonomních obchodních preferencí Pákistánu. Vzhledem k neexistenci výjimky z povinností Unie podle čl. I odst. 1 a článku XIII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (dále jen „GATT 1994“) by bylo nutno, v nezbytném rozsahu, rozšířit zacházení poskytované dodatečnými autonomními obchodními preferencemi na všechny ostatní členy Světové obchodní organizace (WTO). Proto je vhodné požádat o výjimku z čl. I odst. 1 a článku XIII GATT 1994 v nezbytném rozsahu, v souladu s čl. IX odst. 3 Dohody o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše.

               (2)

               Unie takovou žádost o výjimku předložila dne 18. listopadu 2010, následně ji ve dnech 26. října 2011 a 19. ledna 2012 revidovala a má ji projednat Generální rada WTO.

               (3)

               Je proto vhodné stanovit postoj, který má k této žádosti Unie zaujmout v Generální radě WTO,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postojem, který má Evropská unie v Generální radě Světové obchodní organizace zaujmout, je schválit výjimku WTO týkající se dodatečných autonomních obchodních preferencí udělených Evropskou unií Pákistánu.
   Tento postoj vyjádří Komise.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 14. února 2012.

            Za Radu

            předseda

         M. LIDEGAARD


title: 2013/792/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 16. prosince 2013 o zahájení automatizované výměny daktyloskopických údajů s Finskem

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 349/103

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 16. prosince 2013
   o zahájení automatizované výměny daktyloskopických údajů s Finskem
   (2013/792/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (1), a zejména na článek 25 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (2), a zejména na článek 20 a kapitolu 4 přílohy uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle Protokolu o přechodných ustanoveních připojeného ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii jsou právní účinky aktů orgánů, institucí a jiných subjektů Unie přijatých před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost zachovány až do zrušení, zániku nebo změny těchto aktů v rámci provádění Smluv.

               (2)

               Použije se tedy článek 25 rozhodnutí 2008/615/SVV a Rada musí jednomyslně rozhodnout, zda členské státy provedly ustanovení kapitoly 6 uvedeného rozhodnutí.

               (3)

               Článek 20 rozhodnutí 2008/616/SVV stanoví, že rozhodnutí uvedená v čl. 25 odst. 2 rozhodnutí 2008/615/SVV se mají přijímat na základě hodnotící zprávy, která vychází z dotazníku. Pokud jde o automatizovanou výměnu údajů podle kapitoly 2 rozhodnutí 2008/615/SVV, má hodnotící zpráva vycházet z hodnotící návštěvy a zkušebního testu.

               (4)

               Podle kapitoly 4 bodu 1.1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV se dotazník vypracovaný příslušnou pracovní skupinou Rady týká každé automatizované výměny údajů a členský stát jej vyplní, jakmile se domnívá, že splňuje podmínky pro sdílení údajů v příslušné kategorii údajů.

               (5)

               Finsko vyplnilo dotazník o ochraně údajů a dotazník o výměně daktyloskopických údajů.

               (6)

               Finsko provedlo úspěšný zkušební test s Rakouskem.

               (7)

               Ve Finsku proběhla hodnotící návštěva a rakouský hodnotící tým vypracoval zprávu o této návštěvě a předal ji příslušné pracovní skupině Rady.

               (8)

               Radě byla předložena celková hodnotící zpráva, v níž jsou shrnuty výsledky dotazníku, hodnotící návštěvy a zkušebního testu týkajících se výměny daktyloskopických údajů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pro účely automatizovaného vyhledávání daktyloskopických údajů Finsko plně provedlo obecná ustanovení o ochraně údajů obsažená v kapitole 6 rozhodnutí 2008/615/SVV a ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost je oprávněno přijímat a poskytovat osobní údaje v souladu s článkem 9 uvedeného rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 16. prosince 2013.

            Za Radu

            předseda

         V. JUKNA

      (1)  Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12.


title: Rozhodnutí výkonného výboru ze dne 22. prosince 1994 o uvedení v platnost prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě ze dne 19. června 1990 (SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2)

text:
Důležité právní upozornění

|

41994D0029

Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0130 - 0132

		Rozhodnutí výkonného výboruze dne 22. prosince 1994o uvedení v platnost prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě ze dne 19. června 1990(SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2)VÝKONNÝ VÝBOR,s ohledem na článek 2 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě,s ohledem na článek 131 uvedené úmluvy,s ohledem na článek 132 uvedené úmluvy,s ohledem na čl. 139 odst. 2 a na odstavce 1 a 2 společného prohlášení č. 1 k článku 139 uvedeného v závěrečném aktu k uvedené úmluvě,ROZHODL TAKTO:Prováděcí úmluva k Schengenské dohodě (dále jen "úmluva") se uplatňuje nevratně:1. Uvedení v platnost právních předpisůÚmluva bude uvedena v platnost v úplném znění pro původní signatářské státy Belgii, Německo, Francii, Lucembursko a Nizozemsko a pro přistupující státy Španělsko a Portugalsko dne 26. března 1995.Od tohoto dne se ve vztazích mezi smluvními stranami Schengenské dohody uplatňují všechna ustanovení úmluvy v souladu s rozhodnutími výkonného výboru, zejména rozhodnutími, která se týkají:- zrušení kontrol osob na vnitřních hranicích, zejména odstranění překážek a omezení provozu na silničních přechodech na vnitřních hranicích(SCH/Com-ex (94) 1 rev. 2),- zavedení a používání schengenského režimu na letištích a na letištích, která nemají status mezinárodního letiště(SCH/Com-ex (94) 17 rev. 4),- provádění kontrol na vnějších hranicích a opatření pro další zlepšení bezpečnosti vnějších hranic(SCH/Com-ex (93) 4 rev. 2 corr [1] a (SCH/Com-ex (94) decl. 8 corr [2], SCH/Com-ex (94) 12 [3], SCH/Com-ex (94) 16 rev.; SCH/Com-ex (94) 23 rev. [4]),- společné vízové politiky(SCH/Com-ex (93) 6 [5]; SCH/Com-ex (93) 7 [6]; SCH/Com-ex (93) 19 [7]; SCH/Com-ex (93 24; SCH/Com-ex (93) 21; SCH/Com-ex (94) 15 rev.; SCH/Com-ex (94) 2; SCH/Com-ex (94) 5 [8]; SCH/Com-ex (94) 6 [9]; SCH/Com-ex (94) 7 [10]; SCH/Com-ex (94) 20 rev. [11]; SCH/Com-ex (94) 24 [12]),- boje proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami(SCH/Com-ex (93) 9; SCH/Com-ex (94) 28 rev.),- odpovědnosti při posuzování žádostí o azyl(SCH/Com-ex (93) 15 corr. [13]; SCH/Com-ex (94) 3 [14]; SCH/Com-ex (94) 11 [15]- mezinárodní vzájemné soudní pomoci(SCH/Com-ex (93) 14).Pro ostatní státy, které přistoupily k úmluvě — Itálii a Řecko — bude rozhodnutí přijato později, jakmile splní předběžné podmínky pro uvedení úmluvy v platnost.2. Prohlášení o provozuschopnosti Schengenského informačního systému (SIS)Ke dni 26. března 1995 bude SIS prohlášen za provozuschopný a přístupný pro orgány oprávněné přímo vyhledávat údaje v něm obsažené.Všechna ustanovení příručky SIRENE (SCH/Com-ex (93) 8 [16], která doplňují SIS, se použijí od tohoto dne.S ohledem na závěry zprávy řídícího výboru pro SIS předpokládá výkonný výbor, že SIS bude provozuschopný k tomuto dni a že stávající vnitrostátní údaje, které se považují za podstatné ve smyslu jeho prohlášení ze dne 18. října 1993 (SCH/Com-ex (93) decl. 1 [17]), budou vloženy v souladu s jeho prohlášením ze dne 27. června 1994 (SCH/Com-ex (94) decl. 4 rev.2).Od tohoto dne zahájí svou činnost společný kontrolní orgán zřízený podle článku 115 úmluvy.Ustanovení úmluvy o ochraně údajů se uplatňují jako celek. Výkonný výbor se odkazuje na sdělení prozatímního společného kontrolního orgánu pro ochranu údajů o tom, že smluvní strany, které úspěšně dokončily zkoušky, splňují podmínky pro ochranu údajů požadované pro uvedení SIS do provozu.3. Ustanovení týkající se přípravného období (od 22. prosince 1994 do 26. března 1995)Výkonný výbor žádá smluvní strany, které úspěšně dokončily zkoušky, aby do 26. března 1995 přijaly tato opatření:- posílit z organizačního hlediska a z hlediska lidských zdrojů opatření nezbytná pro plné uplatnění schengenské právní úpravy, zejména v oblasti konzulární, soudní a policejní spolupráce a v oblasti boje proti omamným látkám; nadále zajišťovat vzdělávání personálu v uplatňování této úpravy a- zcela dokončit technickou a organizační přípravu a přípravu lidských zdrojů pro uvedení N. SIS do provozu ve vztahu k C. SIS a dokončit přípravy pro přístup koncových uživatelů do tohoto systému.Výkonný výbor pověří řídící výbor pro SIS, aby včas před výše uvedeným dnem potvrdil, že SIS je z technického, organizačního a personálního hlediska připraven k provozu.Výkonný výbor vyzývá smluvní státy, aby potvrdily, že systém je přístupný pro příslušné orgány oprávněné přímo vyhledávat údaje obsažené v SIS, jejichž seznam byl výkonnému výboru již předán (SCH/OR. SIS (94) 18 rev. 3).Výkonný výbor vyzývá smluvní strany, aby v přípravném období vložily další údaje o osobách a o předmětech, které jsou nad rámec údajů považovaných za podstatné (SCH/Com-ex (94) decl. 4 rev. 2 [18]). Databáze SIS musí být neustále aktualizovány.Výkonný výbor pověřuje smluvní strany, aby zajistily, že letecké společnosti provedou změny nezbytné pro zajištění volného pohybu osob nejpozději ke změně letového řádu dne 26. března 1995 a že provozovatelé letišť dokončí k tomuto dni opatření stanovená za tímto účelem v rozhodnutí o zavedení a použití schengenského režimu na letištích a na letištích, která nemají status mezinárodního letiště, (SCH/Com-ex (94) 17 rev. 4) a vytvoří organizační a technické podmínky požadované pro volný pohyb osob.Smluvní strany jsou vyzvány, aby za tímto účelem co nejdříve informovaly letecké společnosti a provozovatele letišť.4. Organizace uplatňování úmluvy po jejím vstupu v platnost, zejména v počáteční fázi uplatňováníCílem uplatňování úmluvy je posílit bezpečnost občanů v Evropě při vytvoření podmínek nezbytných pro dosažení volného pohybu osob ve smyslu článku 7a Smlouvy o založení Evropského společenství.Výkonný výbor proto přikládá zvláštní význam počáteční fázi uplatňování všech částí úmluvy, konkrétně prvním třem měsícům po 26. březnu 1995.Každá smluvní strana odpovídá za uplatňování úmluvy, zejména za zrušení kontrol na vnitřních hranicích v počáteční fázi uplatňování. Smluvní strany se vzájemně informují, konzultují se, je-li to nezbytné, a pracují v těsné spolupráci.Za účelem vytvoření nástroje nezbytného pro spravování úmluvy rozhodl výkonný výbor o vytvoření stálé monitorovací struktury složené ze stávající ústřední skupiny a jejích pracovních skupin a podskupin.Výkonný výbor pověřuje stálou monitorovací strukturu, aby během počáteční fáze uplatňování věnovala zvláštní pozornost uplatňování schengenské právní úpravy, aby nacházela, analyzovala a rychle řešila technické obtíže a v případě potřeby přijímala opatření pro účinnější uplatňování úmluvy.Výkonný výbor pověřuje předsednictví, aby od 1. ledna 1995 připravovalo práci této struktury, a zejména zajistilo, aby pracovní skupiny nacházely vzniklé obtíže a rychle navrhovaly řešení.Během počátečního tříměsíčního období uplatňování se pracovní skupiny monitorovací struktury pravidelně scházejí tak často, jak je to nezbytné.Bude-li v konkrétních případech nezbytné přijmout naléhavá rozhodnutí, může se ústřední skupina v omezeném složení v krátké lhůtě sejít jako monitorovací výbor. Výbor se skládá z vedoucích delegací každé smluvní strany nebo z vyšších úředníků určených smluvní stranou, kterým jsou nápomocni zástupci pracovních skupin, s nimiž musí být konzultováno řešení vzniklých obtíží.Na žádost smluvní strany provádí ústřední skupina rovněž obecnou analýzu vzniklých obtíží a navrhuje řešení vypracovaná ve spolupráci s pracovními skupinami a podskupinami.Nedojde-li k dohodě v rámci ústřední skupiny, je věc předložena výkonnému výboru. Dotčené smluvní strany musí mít v tomto ohledu příležitost vyjádřit se k jeho závěrům.Každá smluvní strana může rovněž požádat ústřední skupinu, aby zhodnotila případy, které vznikly pouze na jejím vnitrostátním území.Tři měsíce po uvedení úmluvy v platnost předloží ústřední skupina výkonnému výboru první zprávu o fungování SIS, o účinnosti kontrol na vnějších hranicích, o účinnosti boje proti omamným látkám a o výsledcích policejní a soudní spolupráce.Ústřední skupina předloží výkonnému výboru celkovou zprávu do 31. března 1996.V Bonnu dne 22. prosince 1994.Bernd Schmidbauerpředseda[1] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[2] Tento dokument není zahrnut do acquis.[3] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[4] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[5] Tento dokument není zahrnut do acquis.[6] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[7] Tento dokument není zahrnut do acquis.[8] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[9] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[10] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[11] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[12] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[13] Ustanovení o azylu jsou zahrnuta do Bonnského protokolu (SCH/Com-ex (94) 3).[14] Ustanovení o azylu jsou zahrnuta do Bonnského protokolu (SCH/Com-ex (94) 3).[15] Ustanovení o azylu jsou zahrnuta do Bonnského protokolu (SCH/Com-ex (94) 3).[16] Viz SCH/Com-ex (99) 13.[17] Tento dokument není zahrnut do acquis.[18] Ustanovení o azylu jsou zahrnuta do Bonnského protokolu (SCH/Com-ex (94) 3).--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1112 ze dne 6. července 2016 o poskytnutí další makrofinanční pomoci Tunisku

text:
               9.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 186/1

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2016/1112
   ze dne 6. července 2016
   o poskytnutí další makrofinanční pomoci Tunisku
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   v souladu s řádným legislativním postupem (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Vztahy mezi Evropskou unií (dále jen „Unie“) a Tuniskou republikou (dále jen „Tunisko“) se rozvíjejí v rámci evropské politiky sousedství. Tunisko bylo první středomořskou zemí, která s Unií dne 17. července 1995 podepsala dohodu o přidružení (2), která vstoupila v platnost dne 1. března 1998. V rámci této dohody dokončilo Tunisko v roce 2008 odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první středomořskou zemí, která otevřela oblast volného obchodu s Unií. Dvoustranný politický dialog a hospodářská spolupráce se dále rozvíjejí v rámci akčních plánů evropské politiky sousedství, přičemž poslední z nich se vztahuje na období 2013–2017.

               (2)

               Po revoluci a svržení prezidenta Ben Aliho dne 14. ledna 2011 se v Tunisku dne 23. října 2011 konaly první svobodné a demokratické volby. V lednu 2014 byla přijata nová ústava a ve čtvrtém čtvrtletí roku 2014 se uskutečnily parlamentní a prezidentské volby, přičemž hlavní političtí činitelé usilují o pokračování v reformách k vytvoření plně rozvinutého demokratického systému.

               (3)

               Souběžně s tímto procesem politické transformace trpělo tuniské hospodářství přetrvávajícími domácími nepokoji, regionální nestabilitou (včetně dopadu konfliktů v Libyi) a oslabeným mezinárodním prostředím (zejména v Unii, která je hlavním obchodním partnerem Tuniska). Tento nepříznivý vývoj značně oslabil jeho růst, jakož i fiskální situaci a stav platební bilance.

               (4)

               Po politických změnách v Tunisku od roku 2011 Unie vyjádřila svůj jednoznačný závazek podpořit Tunisko v jeho procesu ekonomických a politických reforem. Zvýšila svoji finanční podporu pro Tunisko, posílila svoji spolupráci v mnoha oblastech, včetně občanské společnosti, volebního systému, bezpečnosti, regionálního rozvoje a sociálních a hospodářských reforem. Navíc nabídla možnost uzavřít prohloubenou a komplexní dohodu o volném obchodu, přičemž jednání o této dohodě byla zahájena v říjnu 2014.

               (5)

               V těchto obtížných ekonomických a finančních souvislostech tuniské orgány a Mezinárodní měnový fond (MMF) v dubnu 2013 ujednaly tříletou dohodu o pohotovostním úvěru, který nemá preventivní charakter, ve výši 1 146 milionů ZPČ (zvláštních práv čerpání) na podporu tuniského ekonomického ozdravného a reformního programu, který byl následně prodloužen do konce roku 2015. Po šesti dokončených přezkumech programu bylo v rámci programu MMF čerpáno celkem 1 500 milionů USD.

               (6)

               V srpnu 2013 požádalo Tunisko Unii o doplňující makrofinanční pomoc. Odpovědí na tuto žádost bylo rozhodnutí poskytující makrofinanční pomoc ve výši 300 milionů EUR ve formě úvěrů, které bylo přijato v květnu 2014 (dále jen „MFA-I“) (3). Memorandum o porozumění, v němž jsou stanoveny politické podmínky týkající se MFA-I, vstoupilo v platnost dne 4. března 2015. Po provedení dohodnutých politických opatření byla dne 7. května 2015 vyplacena první tranše MFA-I a dne 1. prosince 2015 druhá tranše.

               (7)

               Na období 2011–2015 poskytla Unie na základě programu pravidelné spolupráce částku ve výši 524 milionů EUR ve formě grantů s cílem podpořit tuniský program hospodářských a politických reforem. Dalších 155 milionů EUR bylo v období 2011–2013 Tunisku přiděleno v rámci programu „Podpora pro partnerství, reformy a růst podporující začlenění“ (dále jen „SPRING“) a 122 milionů EUR v období 2014–2015 v rámci zastřešujícího programu. Kromě toho Evropská investiční banka poskytla od roku 2011 úvěry ve výši 1 338 milionů EUR.

               (8)

               V roce 2015 bylo tuniské hospodářství významně zasaženo několika teroristickými útoky, které zasáhly klíčová hospodářská odvětví, jako je turistický ruch a doprava, a jejichž cílem bylo rovněž přerušit konsolidaci politické transformace. Tyto útoky měly nepříznivý dopad na hospodářské oživení, které Tunisko začalo zažívat. Spolu s přetrvávající regionální nestabilitou (včetně opětovné eskalace konfliktu v Libyi) a stále slabým evropským a světovým hospodářským prostředím tyto události zhoršily již tak oslabenou platební bilanci a fiskální situaci v Tunisku. To mělo za následek značné deficity vnějšího a rozpočtového financování.

               (9)

               V této složité situaci Unie znovu potvrdila svůj závazek podpořit Tunisko v jeho procesu ekonomických a politických reforem. Tento závazek byl zejména vyjádřen v závěrech zasedání Rady přidružení mezi Unií a Tuniskem v březnu 2015 a po teroristickém útoku v blízkosti města Sousse v červnu 2015 v závěrech Rady ze dne 20. července 2015. Politická a hospodářská podpora Unie pro proces reforem v Tunisku je v souladu s politikou Unie vůči regionu jižního Středomoří, jak je stanovena v rámci evropské politiky sousedství.

               (10)

               Po zhoršení hospodářské a finanční situace v Tunisku MMF a Tunisko zahájily diskuze o následné dohodě o poskytnutí vyšší částky, která by mohla mít podobu rozšířené finanční facility (dále jen „program MMF“) a pravděpodobně by byla zahájena na jaře 2016 a pokrývala by čtyřleté období. Cílem nového programu MMF by bylo zmírnit krátkodobé potíže Tuniska v oblasti platební bilance a podporovat provádění účinných opatření zaměřených na korekci.

               (11)

               Vzhledem ke zhoršující se hospodářské situaci a hospodářskému výhledu požádalo Tunisko v srpnu 2015 Unii o další makrofinanční pomoc.

               (12)

               Vzhledem k tomu, že Tunisko je země, na kterou se vztahuje evropská politika sousedství, je třeba je považovat za způsobilé pro získání makrofinanční pomoci Unie.

               (13)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla být výjimečným finančním nástrojem, který platební bilanci podpoří formou, jež není účelově vázaná a jejímž cílem je řešit potřeby příjemce, které má ohledně okamžité finanční pomoci ze zahraničí. Tato pomoc by měla podpořit provádění politického programu, jehož součástí jsou silná okamžitá korekční opatření a opatření strukturálních reforem, která mají v krátkodobém výhledu zlepšit situaci platební bilance.

               (14)

               Vzhledem k tomu, že v platební bilanci Tuniska přetrvává výrazný zbytkový deficit vnějšího financování přesahující výši prostředků poskytnutých MMF a jinými multilaterálními institucemi, je poskytnutí makrofinanční pomoci Tunisku ze strany Unie za stávajících výjimečných okolností považováno za vhodnou reakci na žádost Tuniska o podporu hospodářské stabilizace ve spojení s programem MMF. Makrofinanční pomoc Unie by podpořila hospodářskou stabilizaci Tuniska a tuniský program strukturálních reforem a doplnila by zdroje, které jsou k dispozici v rámci finančního ujednání s MMF.

               (15)

               Cílem makrofinanční pomoci Unie by mělo být podpořit obnovení udržitelného stavu vnějšího financování Tuniska, a tím přispět k jeho hospodářskému a sociálnímu rozvoji.

               (16)

               Stanovení výše makrofinanční pomoci Unie vychází z úplného kvantitativního posouzení zbývajících potřeb vnějšího financování Tuniska a zohledňuje jeho schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z mezinárodních rezerv, které má k dispozici. Makrofinanční pomoc Unie by měla doplňovat programy a zdroje poskytnuté MMF a Světovou bankou. Při určování výše pomoci byly rovněž zohledněny očekávané finanční příspěvky od multilaterálních dárců a nutnost zajistit spravedlivé rozložení zátěže mezi Unii a ostatní dárce, jakož i dosavadní použití jiných unijních nástrojů vnějšího financování v Tunisku a přidaná hodnota celkového zapojení Unie.

               (17)

               Komise by měla zajistit, aby makrofinanční pomoc Unie byla po právní i obsahové stránce v souladu s hlavními zásadami, cíli a opatřeními, které byly přijaty v rámci jednotlivých oblastí vnější činnosti, a dalšími příslušnými politikami Unie.

               (18)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla podporovat vnější politiku Unie vůči Tunisku. Útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost by v průběhu poskytování makrofinanční pomoci měly úzce spolupracovat v zájmu koordinace vnější politiky Unie a zajištění její ucelenosti.

               (19)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla posilovat oddanost Tuniska hodnotám sdíleným s Unií, včetně demokracie, právního státu, řádné správy věcí veřejných, dodržování lidských práv, udržitelného rozvoje a snižování chudoby, jakož i jeho oddanost zásadám otevřeného a spravedlivého obchodu založeného na pravidlech.

               (20)

               Poskytnutí makrofinanční pomoci Unie by mělo být podmíněno tím, že Tunisko bude respektovat účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému založeného na pluralitě politických stran, a zásady právního státu a že zaručí dodržování lidských práv. Specifické cíle makrofinanční pomoci Unie by měly v Tunisku posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů řízení veřejných financí a měly by prosazovat strukturální reformy zaměřené na podporu udržitelného růstu podporujícího začlenění, na vytváření pracovních příležitostí a fiskální konsolidaci. Komise a Evropská služba pro vnější činnost by měly plnění výše uvedených podmínek a dosahování těchto cílů pravidelně sledovat.

               (21)

               V zájmu zajištění účinné ochrany finančních zájmů Unie souvisejících s makrofinanční pomocí Unie by Tunisko mělo přijmout vhodná opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s pomocí. Kromě toho je třeba ustanovit, že Komise bude provádět kontroly a Účetní dvůr audity.

               (22)

               Uvolněním makrofinanční pomoci Unie nejsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady jako rozpočtového orgánu.

               (23)

               Částky složené pro účely záruky potřebné pro poskytnutí makrofinanční pomoci by měly být v souladu s rozpočtovými prostředky stanovenými ve víceletém finančním rámci.

               (24)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla být řízena Komisí. Komise by měla pravidelně informovat Evropský parlament a Radu o vývoji souvisejícím s makrofinanční pomocí a poskytovat jim příslušné dokumenty, aby mohly provádění tohoto rozhodnutí sledovat.

               (25)

               Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (4).

               (26)

               Na makrofinanční pomoc Unie by se měly vztahovat podmínky v oblasti hospodářské politiky, jež budou stanoveny v memorandu o porozumění. V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění a z důvodů účinnosti by Komise měla být zmocněna ke sjednání těchto podmínek s tuniskými orgány pod dohledem výboru složeného ze zástupců členských států v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Podle uvedeného nařízení by se měl poradní postup obecně použít ve všech případech, kromě případů stanovených v uvedeném nařízení. Vzhledem k potenciálně významnému dopadu pomoci ve výši více než 90 milionů EUR je vhodné použít na operace přesahující tuto prahovou hodnotu přezkumný postup. Vzhledem k výši makrofinanční pomoci, kterou Unie Tunisku poskytuje, by měl být pro přijetí memoranda o porozumění nebo pro jakékoliv snížení, pozastavení či zrušení pomoci použit přezkumný postup,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Unie poskytne Tunisku makrofinanční pomoc v maximální výši 500 milionů EUR (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) s cílem podpořit hospodářskou stabilizaci Tuniska a jeho obsáhlý program reforem. Pomoc přispěje k pokrytí potřeb Tuniska v oblasti platební bilance stanovených v programu MMF.
   2.   Celá částka makrofinanční pomoci Unie se Tunisku poskytne ve formě úvěrů. Komise je zmocněna vypůjčit si jménem Unie potřebné prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí a dále je půjčit Tunisku. Úvěry mají průměrnou dobu splatnosti nejvýše 15 let.
   3.   Uvolnění makrofinanční pomoci Unie řídí Komise způsobem, který je v souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi MMF a Tuniskem a s hlavními zásadami a cíli ekonomických reforem stanovených v dohodě o přidružení mezi Unií a Tuniskem. Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o vývoji v oblasti makrofinanční pomoci Unie, včetně jejího vyplácení, a předkládá těmto orgánům včas příslušné dokumenty.
   4.   Makrofinanční pomoc Unie je k dispozici po dobu dvou a půl let od prvního dne po vstupu memoranda o porozumění uvedeného v čl. 3 odst. 1 v platnost.
   5.   Pokud se během období vyplácení makrofinanční pomoci Unie potřeby financování Tuniska podstatně sníží oproti původním předpokladům, Komise poskytovanou pomoc omezí nebo její poskytování pozastaví či zruší v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2.
   Článek 2
   1.   Poskytnutí makrofinanční pomoci Unie je podmíněno tím, že Tunisko bude respektovat účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému založeného na pluralitě politických stran, a zásady právního státu a že zaručí dodržování lidských práv.
   2.   Komise a Evropská služba pro vnější činnost sledují plnění podmínky uvedené v odstavci 1 po celou dobu poskytování makrofinanční pomoci Unie.
   3.   Odstavce 1 a 2 se použijí v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU (5).
   Článek 3
   1.   Komise vyjedná v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 s tuniskými orgány jasně vymezené podmínky v oblasti hospodářské politiky, jakož i finanční podmínky, které se vztahují na makrofinanční pomoc Unie, přičemž se zaměří na strukturální reformy a zdravé veřejné finance; tyto podmínky budou stanoveny v memorandu o porozumění (dále jen „memorandum o porozumění“). Podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky stanovené v memorandu o porozumění musí být v souladu s dohodami nebo ujednáními uvedenými v čl. 1 odst. 3, včetně makroekonomických ozdravných programů a programů strukturálních reforem prováděných Tuniskem za podpory MMF.
   2.   Podmínky uvedené v odstavci 1 mají zejména posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů řízení veřejných financí v Tunisku, mimo jiné při využívání makrofinanční pomoci Unie. Při navrhování politických opatření musí být náležitě zohledněn také pokrok v oblasti vzájemného otevírání trhů, rozvoj spravedlivého obchodu založeného na pravidlech a další priority v rámci vnější politiky Unie. Komise pravidelně sleduje pokrok při plnění těchto cílů.
   3.   Podrobné finanční podmínky makrofinanční pomoci Unie se stanoví ve smlouvě o úvěru uzavřené mezi Komisí a tuniskými orgány.
   4.   Komise pravidelně ověřuje, zda jsou nadále splňovány podmínky, na něž odkazuje čl. 4 odst. 3, včetně toho, zda je hospodářská politika Tuniska v souladu s cíli makrofinanční pomoci Unie. Komise přitom postupuje v úzké koordinaci s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s Evropským parlamentem a Radou.
   Článek 4
   1.   S výhradou podmínek uvedených v odstavci 3 poskytne Komise makrofinanční pomoc Unie úvěrem ve třech splátkách. Výše každé splátky bude stanovena v memorandu o porozumění.
   2.   Na pokrytí makrofinanční pomoci Unie budou v případě potřeby poskytnuty prostředky v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (6).
   3.   Komise rozhodne o uvolnění splátek, pokud budou splněny všechny následující podmínky:

               a)

               podmínka stanovená v článku 2;

               b)

               průběžné uspokojivé výsledky při provádění politického programu, který zahrnuje důrazná opatření zaměřená na ozdravení a strukturální reformy a podporovaná úvěrovou dohodou s MMF, která nemá preventivní charakter; a

               c)

               uspokojivé splnění podmínek v oblasti hospodářské politiky a finančních podmínek dohodnutých v memorandu o porozumění.

         K uvolnění druhé splátky nedojde v zásadě dříve než po třech měsících od uvolnění první splátky. K uvolnění třetí splátky nedojde v zásadě dříve než po třech měsících od uvolnění druhé splátky.
   4.   Nejsou-li průběžně plněny podmínky podle odst. 3 prvního pododstavce, Komise vyplácení makrofinanční pomoci Unie dočasně pozastaví nebo zruší. V těchto případech Komise informuje o důvodech tohoto pozastavení či zrušení Evropský parlament a Radu.
   5.   Makrofinanční pomoc Unie je vyplácena Tuniské centrální bance. S výhradou ustanovení sjednaných v memorandu o porozumění, včetně potvrzení zbývajících rozpočtových finančních potřeb, mohou být finanční prostředky Unie převedeny tuniskému ministerstvu financí jako konečnému příjemci.
   Článek 5
   1.   Výpůjční a úvěrové operace související s makrofinanční pomocí Unie se provádějí v eurech se stejným dnem připsání a Unie se na jejich základě nesmí týkat změna splatnosti, ani nesmí být v jejich důsledku vystavena žádnému riziku směnných kurzů nebo úrokových sazeb nebo jinému obchodnímu riziku.
   2.   Umožní-li to okolnosti, může Komise na žádost Tuniska přijmout potřebná opatření s cílem zajistit, aby do podmínek úvěru byla zahrnuta doložka o předčasném splacení a aby byla spojena s odpovídající doložkou v podmínkách výpůjčních operací.
   3.   Umožní-li okolnosti zlepšení úrokové sazby úvěru, může se Komise na žádost Tuniska rozhodnout zcela nebo částečně refinancovat svůj původní úvěr nebo restrukturalizovat odpovídající finanční podmínky. Refinanční nebo restrukturalizační operace se uskuteční v souladu s odstavci 1 a 4 a nesmí vést k prodloužení splatnosti dotyčného úvěru nebo zvýšení částky nesplacené jistiny ke dni refinancování nebo restrukturalizace.
   4.   Veškeré náklady vzniklé Unii v souvislosti s výpůjčními a úvěrovými operacemi podle tohoto rozhodnutí hradí Tunisko.
   5.   Komise informuje Evropský parlament a Radu o vývoji operací uvedených v odstavcích 2 a 3.
   Článek 6
   1.   Makrofinanční pomoc Unie se provádí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (8).
   2.   Provádění makrofinanční pomoci Unie podléhá přímému řízení.
   3.   Smlouva o úvěru uvedená v čl. 3 odst. 3 musí zahrnovat ustanovení, jež:

               a)

               zajistí, aby Tunisko pravidelně kontrolovalo, že bylo financování z rozpočtu Unie použito řádně, přijímalo vhodná opatření pro předcházení nesrovnalostem a podvodům a v případě potřeby podniklo právní kroky s cílem vymoci veškeré finanční prostředky poskytnuté podle tohoto rozhodnutí, které byly získány neoprávněně;

               b)

               zajistí ochranu finančních zájmů Unie, a to zejména stanovením zvláštních opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí týkajících se makrofinanční pomoci Unie, v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (9), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (11);

               c)

               výslovně zmocňují Komisi i Evropský úřad pro boj proti podvodům nebo jejich zástupce k provádění kontrol, včetně kontrol a inspekcí na místě;

               d)

               výslovně povolí Komisi a Účetnímu dvoru provádět audity v průběhu období dostupnosti makrofinanční pomoci Unie a po jeho skončení, včetně auditů na základě dokladů a auditů na místě, například operačních hodnocení;

               e)

               zajistí, že Unie bude mít nárok na předčasné splacení úvěru, pokud se prokáže, že Tunisko se v souvislosti s řízením makrofinanční pomoci Unie dopustilo jakéhokoli podvodu, korupce nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání poškozujícího finanční zájmy Unie.

         4.   Před provedením makrofinanční pomoci Unie posoudí Komise prostřednictvím operačního hodnocení řádnost finančních opatření, správních postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly Tuniska, které mají pro tuto pomoc význam.
   Článek 7
   1.   Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
   Článek 8
   1.   Komise každý rok do 30. června předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce, včetně vyhodnocení tohoto provádění. Tato zpráva:

               a)

               vyhodnotí, jakého pokroku bylo při provádění makrofinanční pomoci Unie dosaženo;

               b)

               zhodnotí hospodářskou situaci a hospodářské vyhlídky Tuniska, jakož i pokrok dosažený při provádění politických opatření uvedených v čl. 3 odst. 1;

               c)

               uvede souvislost mezi podmínkami hospodářské politiky stanovenými v memorandu o porozumění, průběžnými výsledky Tuniska v hospodářské a rozpočtové oblasti a rozhodnutími Komise o uvolnění splátek makrofinanční pomoci Unie.

         2.   Do dvou let od uplynutí doby dostupnosti makrofinanční pomoci Unie podle čl. 1 odst. 4 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o hodnocení ex post, v níž vyhodnotí výsledky a účinnost dokončené makrofinanční pomoci Unie a míru, do jaké přispěla k dosažení cílů této pomoci.
   Článek 9
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 6.července 2016.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         I. KORČOK

      (1)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 8. června 2016 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 24. června 2016.

      (2)  Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 278, 21.10.2005, s. 9).

      (3)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 534/2014/EU ze dne 15. května 2014 o poskytnutí makrofinanční pomoci Tuniské republice (Úř. věst. L 151, 21.5.2014, s. 9).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (Úř. věst. L 201, 3.8.2010, s. 30).

      (6)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10).

      (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).

      (8)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).

      (9)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1).

      (10)  Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).

      (11)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).

      Společné prohlášení Evropského parlamentu a Rady
      Toto rozhodnutí se přijímá, aniž je dotčeno společné prohlášení přijaté spolu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 778/2013/EU o poskytnutí další makrofinanční pomoci Gruzii, které je nadále třeba chápat jako základ pro všechna rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o poskytnutí makrofinanční pomoci třetím zemím a územím.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/236 ze dne 12. února 2015 , kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu

text:
               14.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 39/18

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/236
   ze dne 12. února 2015,
   kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (1), a zejména na článek 23 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 26. července 2010 přijala rozhodnutí 2010/413/SZBP.

               (2)

               Rozhodnutí 2010/413/SZBP mimo jiné umožňuje plnění závazků, které vyplývají ze smluv uzavřených přede dnem 23. ledna 2012 nebo z doplňkových smluv nezbytných pro plnění takových závazků, kde jsou dodávky íránské ropy či ropných produktů nebo výnosy z takových dodávek náhradou nezaplacených pohledávek ze smluv uzavřených přede dnem 23. ledna 2012 osobám či subjektům nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím jejich pravomoci, pokud uvedené smlouvy takovou náhradu výslovně stanoví.

               (3)

               Rozhodnutí 2010/413/SZBP také stanoví, že opatření zmrazení majetku zavedené uvedeným rozhodnutím se nevztahují na jednání a transakce ve vztahu k subjektům uvedeným v příloze II uvedeného rozhodnutí, pokud jsou do 31. prosince 2014 nezbytné pro plnění příslušných závazků.

               (4)

               Rada se domnívá, že použitelnost této výjimky by měla být prodloužena do 30. června 2015.

               (5)

               K provedení opatření stanovených tímto rozhodnutím je nezbytná další činnost Unie.

               (6)

               Tribunál Evropské unie rozsudkem ze dne 12. prosince 2013 ve věci T-58/12 zrušil rozhodnutí Rady, kterým byli na seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření, uvedený v příloze II rozhodnutí 2010/413/SZBP zařazeni Gholam Golparvar, Ghasem Nabipour, Mansour Eslami, Mahamad Talai, Mohammad Fard, Alireza Ghezelayagh, Hassan Zadeh, Mohammad Pajand, Ahmad Sarkandi, Seyed Rasool a Ahmad Tafazoly.

               (7)

               Gholam Golparvar by měl být na seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření, znovu zařazen, a to na základě nového odůvodnění.

               (8)

               Tribunál Evropské unie rozsudkem ze dne 3. července 2014 ve věci T-565/12 zrušil rozhodnutí Rady, kterým byla na seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření, uvedený v příloze II rozhodnutí 2010/413/SZBP, zařazena společnost National Iranian Tanker Company.

               (9)

               Společnost National Iranian Tanker Company by měla být na seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření, znovu zařazena, a to na základě nového odůvodnění.

               (10)

               Rozhodnutí 2010/413/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 20 rozhodnutí 2010/413/SZBP se odstavec 14 nahrazuje tímto:

      „14.   Odstavce 1 a 2 se nevztahují jednání a transakce ve vztahu k subjektům uvedeným v příloze II, pokud jsou do 30. června 2015 nezbytné pro plnění závazků podle čl. 3c odst. 2, pokud tato jednání a transakce byly předem a případ od případu povoleny příslušným členským státem. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy a Komisi o svém záměru toto povolení udělit.“

   Článek 2
   Příloha II rozhodnutí 2010/413/SZBP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 12. února 2015.

            Za Radu

            předseda

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Úř. věst. L 195, 27.7.2010, s. 39.

      PŘÍLOHA

                  I.

                  Do seznamu uvedeného v části I přílohy II rozhodnutí 2010/413/SZBP se doplňuje níže uvedený subjekt:
                  I.   Osoby a subjekty zapojené do činností souvisejících s jadernými nebo balistickými raketami a osoby a subjekty poskytující podporu íránské vládě

                  B.   Subjekty

                              Název

                              Identifikační údaje

                              Odůvodnění

                              Datum zařazení na seznam

                              140.

                              National Iranian Tanker Company (NITC)

                                          35 East Shahid Atefi Street, Africa Ave., 19177 Tehran, P.O. Box: 19395-4833,

                                          Tel: +98 21 23801,

                                          e-mail: info@nitc-tankers.com; všechny pobočky na celém světě

                              Společnost National Iranian Tanker Company poskytuje finanční podporu vládě Íránu prostřednictvím svých akcionářů, jimiž jsou íránský státní důchodový fond (Iranian State Retirement Fund), íránský systém sociálního zabezpečení (Iranian Social Security Organization) a fond Oil Industry Employees Retirement and Savings Fund, což jsou státem ovládané subjekty. NITC je navíc jedním z největších provozovatelů ropných tankerů na světě a jednou z hlavních společností přepravujících íránskou ropu. NITC tudíž poskytuje íránské vládě logistickou podporu prostřednictvím přepravy íránské ropy.

                  II.

                  Do seznamu uvedeného v části III přílohy II rozhodnutí 2010/413/SZBP se doplňuje níže uvedená osoba:
                  III.   Společnost Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL)

                  A.   Osoba

                              Jméno

                              Identifikační údaje

                              Odůvodnění

                              Datum zařazení na seznam

                              8.

                              Gholam Hossein Golparvar

                              Datum narození: 23. ledna 1957, íránský státní příslušník. Identifikační průkaz č. 4207.

                              Gholam Hossein Golparvar jedná jménem společnosti IRISL a s ní spojených společností. Byl obchodním ředitelem společnosti IRISL, jakož i výkonným ředitelem a akcionářem společnosti SAPID Shipping Company, členem statutárního orgánu a akcionářem společnosti HDSL a akcionářem společnosti Rhabaran Omid Darya Ship Management Company, což jsou subjekty určené EU jako subjekty jednající jménem společnosti IRISL.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1386 ze dne 25. července 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny

text:
               26.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 194/63

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2017/1386
   ze dne 25. července 2017,
   kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/145/SZBP ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 tohoto rozhodnutí,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 17. března 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.

               (2)

               Dne 13. března 2017 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2017/445 (2), kterým byla platnost omezujících opatření prodloužena o dalších šest měsíců.

               (3)

               Rada přezkoumala označení jedné osoby uvedené v příloze rozhodnutí 2014/145/SZBP. Údaje týkající se této osoby by měly být pozměněny.

               (4)

               Příloha rozhodnutí 2014/145/SZBP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příloha rozhodnutí 2014/145/SZBP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 25. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         M. MAASIKAS

      (1)  Úř. věst. L 78, 17.3.2014, s. 16.

      (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/445 ze dne 13. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. L 67, 14.3.2017, s. 88).

      PŘÍLOHA
      V příloze rozhodnutí 2014/145/SZBP v části „Osoby“ se položka č. 92 nahrazuje tímto:

                     Jméno (angl. přepis)

                     Identifikační údaje

                     Odůvodnění

                     Datum zařazení na seznam

                     „92.

                     Arkady Romanovich ROTENBERG,
                     Arkadii Romanovich ROTENBERG
                     (Аркадий Романович РОТЕНБЕРГ)

                     Datum narození: 15.12.1951.
                     Místo narození: Leningrad (Petrohrad).

                     Arkady Rotenberg je přední ruský podnikatel, který má úzké osobní vazby na prezidenta Putina. Od března roku 2014 získal Rotenberg nebo jeho společnosti státní zakázky v celkové hodnotě více než 7 miliard USD. V roce 2015 byl Rotenberg uveden na prvním místě každoročního seznamu státních zakázek seřazených podle hodnoty, poté co mu byly ruskou vládou uděleny zakázky v hodnotě 555 miliardy rublů. Řada z těchto zakázek byla udělena bez formálních soutěžních řízení. Dne 30. ledna 2015 podepsal premiér Dmitrij Medveděv výnos, jímž byla Rotenbergově společnosti Stroygazmontazh udělena státní zakázka na výstavbu mostu přes Kerčský průliv vedoucího z Ruska do nezákonně anektované Autonomní republiky Krym. Prostřednictvím těchto zakázek má finanční prospěch z vazeb na ruské činitele s rozhodovací pravomocí odpovědné za anexi Krymu nebo za destabilizaci východní Ukrajiny.
                     Je majitelem společnosti Stroygazmontazh, jíž byla udělena státní zakázka na výstavbu mostu přes Kerčský průliv vedoucího z Ruska do nezákonně anektované Autonomní republiky Krym, aby se tak upevnila její integrace do Ruské federace, což dále vede k narušování územní celistvosti Ukrajiny. Podobně získala společnost Stroygazmontazh v lednu roku 2017 státní zakázku v hodnotě 17 miliard rublů na výstavbu železniční tratě na mostě přes Kerčský průliv, což opět dále narušuje územní celistvost Ukrajiny.
                     Rotenberg je předsedou představenstva nakladatelství Prosvěščenije, které zejména realizovalo projekt „Dětem Ruska: Adresa – Krym“, tj. veřejnou propagační kampaň, která měla přesvědčit krymské děti, že jsou nyní ruskými občany žijícími v Rusku, čímž podporoval politiku ruské vlády za účelem integrace Krymu do Ruska.

                     30.7.2014“


title: 2009/167/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 26. února 2009 , kterým se mění rozhodnutí ze dne 27. března 2000 , kterým se zmocňuje ředitel Europolu k zahájení jednání o dohodách s třetími státy a subjekty mimo rámec EU

text:
               28.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 56/15

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 26. února 2009,
   kterým se mění rozhodnutí ze dne 27. března 2000, kterým se zmocňuje ředitel Europolu k zahájení jednání o dohodách s třetími státy a subjekty mimo rámec EU
   (2009/167/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na čl. 42 odst. 2, čl. 10 odst. 4 a článek 18 Úmluvy o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluva o Europolu) (1),
   s ohledem na akt Rady ze dne 3. listopadu 1998, kterým se stanoví pravidla pro vnější vztahy Europolu s třetími státy a subjekty mimo rámec EU (2), a zejména na článek 2 uvedeného aktu,
   s ohledem na akt Rady ze dne 3. listopadu 1998, kterým se stanoví pravidla pro přijímání informací Europolem od třetích stran (3), a zejména na článek 2 uvedeného aktu,
   s ohledem na akt Rady ze dne 12. března 1999, kterým se přijímají pravidla pro předávání osobních údajů Europolem třetím státům a třetím subjektům (4), a zejména na články 2 a 3 uvedeného aktu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada přijala dne 27. března 2000 rozhodnutí, kterým se zmocňuje ředitel Europolu k zahájení jednání o dohodách s třetími státy a subjekty mimo rámec EU (5).

               (2)

               Operativní zájmy vyžadují, aby na seznam třetích států, s nimiž je ředitel Europolu zmocněn zahájit jednání, byla doplněna Indie.

               (3)

               Rozhodnutí ze dne 27. března 2000 by proto měl být odpovídajícím způsobem změněno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Rozhodnutí ze dne 27. března 2000 se mění takto:
   V čl. 2 odst. 1 se pod nadpis „Třetí státy“ doplňuje do abecedního seznamu tento stát:

               „—

               Indie“.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.

      V Bruselu dne 26. února 2009.

            Za Radu

            předseda

         I. LANGER

      (1)  Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 2.

      (2)  Úř. věst. C 26, 30.1.1999, s. 19.

      (3)  Úř. věst. C 26, 30.1.1999, s. 17.

      (4)  Úř. věst. C 88, 30.3.1999, s. 1.

      (5)  Úř. věst. C 106, 13.4.2000, s. 1.


title: 2014/693/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 29. září 2014 o jmenování jednoho polského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               3.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 289/21

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 29. září 2014
   o jmenování jednoho polského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

      (2014/693/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
   s ohledem na návrh polské vlády,
   s ohledem na stanovisko Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 13. září 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/570/EU, Euratom o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2010 do 20. září 2015 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu paní Marzeny MENDZA-DROZDOVÉ se uvolnilo jedno místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Michal Grzegorz MODRZEJEWSKI je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2015.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 29. září 2014.

            Za Radu

            předseda

         S. GOZI

      (1)  Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 8.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 16. listopadu 1999 o přistoupení Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) k Úmluvě o jaderné bezpečnosti z roku 1994 (oznámeno pod číslem K(1999) 3223)

text:
Důležité právní upozornění

|

31999D0819

Úřední věstník L 318 , 11/12/1999 S. 0020 - 0020

		Rozhodnutí Komiseze dne 16. listopadu 1999o přistoupení Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) k Úmluvě o jaderné bezpečnosti z roku 1994(oznámeno pod číslem K(1999) 3223)(1999/819/Euratom)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 7. prosince 1998, kterým se schvaluje přistoupení Evropského společenství pro atomovou energii k Úmluvě o jaderné bezpečnosti,vzhledem k tomu, že všechny členské státy jsou smluvními stranami Úmluvy o jaderné bezpečnosti;vzhledem k tomu, že Evropské společenství pro atomovou energii by mělo přistoupit k Úmluvě o jaderné bezpečnosti,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Přistoupení k Úmluvě o jaderné bezpečnosti se schvaluje jménem Evropského společenství pro atomovou energii.Znění této úmluvy a prohlášení Evropského společenství pro atomovou energii podle čl. 30 odst. 4 bodu iii) se připojují k tomuto rozhodnutí.Článek 2Přístupová listina bude uložena u generálního ředitele Mezinárodní agentury pro atomovou energii v den následující po přijetí tohoto rozhodnutí.V Bruselu dne 16. listopadu 1999.Za KomisiMargot Wallströmčlenka Komise--------------------------------------------------


title: 2011/775/EU: Rozhodnutí Evropské rady ze dne 23. října 2011 o jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky

text:
               30.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 317/33

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY
   ze dne 23. října 2011
   o jmenování člena Výkonné rady Evropské centrální banky
   (2011/775/EU)
   EVROPSKÁ RADA,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 283 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 11.2 tohoto protokolu,
   s ohledem na doporučení Rady Evropské unie (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
   s ohledem na stanovisko Rady guvernérů Evropské centrální banky (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dopisem ze dne 27. září 2011 oznámil prezident Evropské centrální banky, pan Jean-Claude TRICHET, rozhodnutí pana Jürgena STARKA odstoupit z funkce ve Výkonné radě před koncem svého funkčního období, tedy před 31. květnem 2014, a jeho ochotu setrvat ve funkci až do okamžiku, kdy se jí ujme jeho nástupce. Proto je třeba jmenovat nového člena Výkonné rady Evropské centrální banky.

               (2)

               Evropská rada si přeje jmenovat pana Jörga ASMUSSENA, neboť podle jejího názoru splňuje všechny požadavky uvedené v čl. 283 odst. 2 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Jörg ASMUSSEN je jmenován členem Výkonné rady Evropské centrální banky na funkční období osmi let ode dne 1. ledna 2012.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 23. října 2011.

            Za Evropskou radu

            předseda

         H. VAN ROMPUY

      (1)  Úř. věst. L 265, 11.10.2011, s. 29.

      (2)  Stanovisko ze dne 13. října 2011.

      (3)  Stanovisko ze dne 6. října 2011 (Úř. věst. C 301, 12.10.2011, s. 2).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 20. dubna 2015 o jmenování dvou náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Slovensko

text:
               22.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/4

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 20. dubna 2015
   o jmenování dvou náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Slovensko
   (2015/C 130/04)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 22. července 2003, kterým se zřizuje Poradní výbor pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na seznam kandidátů navržených Radě vládami členských států,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutími ze dne 22. dubna 2013 (2), 2. prosince 2013 (3), 14. dubna 2014 (4) a 12. června 2014 (5) Rada jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období od 22. dubna 2013 do 28. února 2016.

               (2)

               Vláda Slovenska předložila další návrhy na jmenování pro dvě místa, která je třeba obsadit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci jsou na období končící dnem 28. února 2016 jmenováni:
   I.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Slovensko

               Silvia SUROVÁ
               Štefan PETKANIČ

         Článek 2
   Dosud nenavržené členy a náhradníky jmenuje Rada později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 20. dubna 2015.

            Za Radu

            předseda

         Jānis DŪKLAVS

      (1)  Rozhodnutí rady ze dne 22. července 2003, kterým se zřizuje Poradní výbor pro bezpečnost a zdraví při práci (Úř. věst. C 218, 13.9.2003, s. 1).

      (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 22. dubna 2013 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 7).

      (3)  Rozhodnutí Rady ze dne 2. prosince 2013 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Chorvatsko, Maďarsko, Portugalsko a Spojené království (Úř. věst. C 358, 7.12.2013, s. 3).

      (4)  Rozhodnutí Rady ze dne 14. dubna 2014, o jmenování člena a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Chorvatsko (Úř. věst. C 118, 17.4.2014, s. 3) a Rozhodnutí Rady ze dne 14. dubna 2014, o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Řecko a Rumunsko (Úř. věst. C 118, 17.4.2014, s. 4).

      (5)  Rozhodnutí Rady ze dne 12. června 2014 o jmenování jednoho náhradníka Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Litvu (Úř. věst. C 182, 14.6.2014, s. 16).