title: Rozhodnutí Rady ze dne 8. června 2015 o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání

text:
               9.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/4

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 8. června 2015
   o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání
   (2015/C 191/03)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, a zejména na článek 4 uvedeného nařízení (1),
   s ohledem na kandidaturu předloženou řeckou vládou,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 16. července 2012 (2) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2012 do 17. září 2015.

               (2)

               Poté, co odstoupil pan Dimitrios SKIADAS, se v řídící radě střediska uvolnilo místo řeckého člena v kategorii zástupců vlád.

               (3)

               Členové řídící rady výše uvedeného střediska by měli být jmenováni na zbývající část funkčního období, které končí dnem 17. září 2015,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Na zbývající část funkčního období, tedy do 17. září 2015, je členem řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jmenován:
   ZÁSTUPCI VLÁD:

               ŘECKO

               pan Dimitrios CHASAPIS

      V Lucemburku dne 8. června 2015.

            Za Radu

            předseda

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 228, 31.7.2012, s. 3.


title: Jmenování viceprezidenta Evropské centrální banky Usnesení Evropského parlamentu ze dne 25. března 2010 o doporučení Rady týkajícím se jmenování viceprezidenta Evropské centrální banky (C7-0044/2010 – 2010/0813(NLE))

text:
               7.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 4/64

         Čtvrtek, 25. března 2010Jmenování viceprezidenta Evropské centrální banky
   P7_TA(2010)0073
   Usnesení Evropského parlamentu ze dne 25. března 2010 o doporučení Rady týkajícím se jmenování viceprezidenta Evropské centrální banky (C7-0044/2010 – 2010/0813(NLE))
   2011/C 4 E/12
   (Konzultace)

      Evropský parlament,
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 16. února 2010 (1),
   s ohledem na čl. 283 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, podle kterého Rada konzultovala s Parlamentem (C7-0044/2010),
   s ohledem na článek 109 jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru (A7-0059/2010),

               A.

               vzhledem k tomu, že dopisem ze dne 24. února 2010 Rada konzultovala s Parlamentem jmenování Vítora Constância víceprezidentem Evropské centrální banky na funkční období osmi let,

               B.

               vzhledem k tomu, že Hospodářský a měnový výbor Parlamentu přistoupil k ověřování pověřovacích listin jmenovaného, zejména s ohledem na požadavky stanovené v čl. 283 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a s ohledem na to, že ECB musí být zcela nezávislá v souladu s článkem 130 a vzhledem k tomu, že při tomto posuzování obdržel výbor životopis uchazeče i jeho odpovědi na písemný dotazník, který mu byl zaslán,

               C.

               vzhledem k tomu, že výbor poté dne 23. března 2010 uspořádal s uchazečem dvouhodinové slyšení, na němž uchazeč pronesl úvodní prohlášení a poté odpovídal na otázky členů výboru,

               1.

               vydává kladné stanovisko Evropské radě k doporučení Rady na jmenování Vítora Constância víceprezidentem Evropské centrální banky;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Evropské radě a Radě.

      (1)  Dosud nezveřejněno v Úředním věstníku.


title: 2004/911/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 2. června 2004 o podpisu a uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a àvýcarskou konfederací, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, a doprovodného memoranda o porozumění

text:
               29.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 385/28

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 2. června 2004
   o podpisu a uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, a doprovodného memoranda o porozumění
   (2004/911/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 94 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem, odst. 3 prvním pododstavcem a odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. října 2001 zmocnila Rada Komisi k vyjednání vhodné dohody se Švýcarskou konfederací, která by zajistila, že Švýcarská konfederace přijme opatření rovnocenná opatřením uplatňovaným v rámci Společenství pro zajištění účinného zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru.

               (2)

               Ustanovení směrnice 2003/48/ES (2) se použijí za předpokladu, že Švýcarská konfederace bude používat opatření rovnocenná opatřením obsaženým v dané směrnici, a to v souladu s dohodou, kterou Švýcarská konfederace uzavře se Společenstvím.

               (3)

               Společenství se rozhodlo vyhovět žádosti Švýcarské konfederace, aby byla do této dohody zahrnuta opatření rovnocenná režimům stanoveným směrnicí Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (3) a směrnicí Rady 2003/49/ES ze dne 3. června 2003 o společném systému zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států (4) v jejich původním znění.

               (4)

               Dohoda a memorandum o porozumění by měly být jménem Společenství podepsány a schváleny.

               (5)

               Je nezbytné stanovit jednoduchý a rychlý postup pro možné změny příloh I a II dohody,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, a doprovodné memorandum o porozumění se schvalují jménem Společenství.
   Znění dohody a doprovodného memoranda o porozumění se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Komise je zmocněna schválit jménem Společenství změny příloh k dohodě, které zajistí soulad těchto příloh s údaji týkajícími se příslušných orgánů a vyplývajícími z oznámení podle čl. 5 písm. a) směrnice 2003/48/ES a s údaji uvedenými v příloze k této směrnici.
   Článek 3
   Předseda Rady je zmocněn určit osoby oprávněné k podpisu dohody, doprovodného memoranda o porozumění a výměny dopisů uvedené v čl. 22 odst. 2 dohody jménem Společenství.
   Článek 4
   Předseda Rady provede oznámení podle čl. 17 odst. 1 dohody jménem Společenství (5).
   Článek 5
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 2. června 2004.

            Za Radu

         C. McCREEVY

            předseda

      (1)  Stanovisko ze dne 30. března 2004 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 157, 26.6.2003, s. 38.

      (3)  Úř. věst. L 225, 20.8.1990, s. 6.

      (4)  Úř. věst. L 157, 26.6.2003, s. 49.

      (5)  Datum vstupu dohody v platnost zveřejní Generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
   DOHODA
   mezi evropským společenstvím a švýcarskou konfederací, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, dále jen „Společenství“,
   a
   ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE, dále jen „Švýcarsko“,
   nebo dále jen „smluvní strany“,
   SE DOHODLY NA UZAVŘENÍ TÉTO DOHODY:
   Článek 1
   Zadržení švýcarskými platebními zprostředkovateli
   1.   Výplaty úroků, jež jsou ve smyslu článek 4 prováděny platebním zprostředkovatelem usazeným na území Švýcarska skutečným vlastníkům ve smyslu článku 4, kteří jsou rezidenty některého členského státu Evropské unie, dále jen „členský stát“, podléhají s výhradou odstavce 2 a článku 2 zadržení z částky výplaty úroků. Sazba tohoto zadržení činí 15 % během prvních tří let ode dne použitelnosti této dohody, 20 % v následujících třech letech a v dalších letech pak 35 %.
   2.   Výplaty úroků z pohledávek vystavených dlužníky, kteří jsou švýcarskými rezidenty nebo patří ke stálým provozovnám nerezidentů nacházejícím se ve Švýcarsku, jsou ze zadržení vyloučeny. Pro účely této dohody má výraz „stálá provozovna“ stejný význam, jaký má podle příslušné smlouvy o zamezení dvojího zdanění mezi Švýcarskem a státem, jehož je dlužník rezidentem. Pokud taková smlouva neexistuje, rozumí se „stálou provozovnou“ pevné místo podnikání, prostřednictvím něhož je podnikatelská činnost dlužníka v plném rozsahu nebo částečně uskutečňována.
   3.   Pokud však Švýcarsko sníží sazbu své předpokládané daně (anticipatory tax) z výplat úroků plynoucích ze švýcarských zdrojů fyzickým osobám, které jsou rezidenty členských států, pod úroveň 35 %, vybere z těchto výplat úroků zadržení. Sazba tohoto zadržení odpovídá rozdílu mezi sazbou zadržení stanovenou v odstavci 1 a novou sazbou předpokládané daně. Nesmí však překročit sazbu stanovenou v odstavci 1.
   Omezí-li Švýcarsko oblast působnosti svého zákona o předpokládané dani na výplaty úroků fyzickým osobám, které jsou rezidenty členských států, podléhají jakékoli výplaty úroků, jež budou tímto z předpokládané daně vyloučeny, zadržení podle sazeb stanovených v odstavci 1.
   4.   Odstavec 2 se nevztahuje na úroky vyplácené švýcarskými investičními fondy, které jsou v okamžiku vstupu této dohody v platnost nebo později osvobozeny od švýcarské předpokládané daně ze svých výplat fyzickým osobám, které jsou rezidenty členského státu.
   5.   Švýcarsko přijme opatření nezbytná pro zajištění toho, aby platební zprostředkovatelé usazení na území Švýcarska splnili úkoly nezbytné k provádění této dohody, a zejména stanoví předpisy o postupech a sankcích.
   Článek 2
   Dobrovolné poskytnutí informací
   1.   Švýcarsko stanoví postup, který skutečnému vlastníkovi ve smyslu článku 4 umožní vyhnout se zadržení uvedenému v článku 1 tím, že svého platebního zprostředkovatele ve Švýcarsku výslovně zmocní k předkládání informací o výplatách úroků příslušnému orgánu tohoto státu. Takové zmocnění se vztahuje na všechny výplaty úroků prováděné tímto platebním zprostředkovatelem skutečnému vlastníkovi.
   2.   Platební zprostředkovatel předloží v případě svého výslovného zmocnění skutečným vlastníkem alespoň tyto informace:

               a)

               totožnost a bydliště skutečného vlastníka zjištěné podle článku 5;

               b)

               jméno a adresu platebního zprostředkovatele;

               c)

               číslo účtu skutečného vlastníka nebo, pokud není číslo účtu k dispozici, označení pohledávky, z níž úrok plyne, a

               d)

               částku výplaty úroků vypočítanou podle článku 3.

         3.   Příslušný švýcarský orgán předá informace uvedené v odstavci 2 příslušnému orgánu členského státu, jehož je skutečný vlastník rezidentem. Takové předání informací proběhne automaticky a uskuteční se nejméně jednou ročně, během 6 měsíců následujících po skončení švýcarského daňového roku, a to pro všechny výplaty úroků uskutečněné v průběhu daného roku.
   4.   Jestliže se skutečný vlastník rozhodne využít tento postup dobrovolného poskytování informací nebo oznámí jiným způsobem daňovým orgánům členského státu, jehož je rezidentem, své příjmy úrokového charakteru získané od švýcarského platebního zprostředkovatele, zdaní se dotčené příjmy úrokového charakteru v daném členském státě při použití stejných sazeb, jaké jsou uplatňovány na podobné příjmy plynoucí z daného státu.
   Článek 3
   Vyměřovací základ pro zadržení daně
   1.   Platební zprostředkovatel sráží zadržení podle čl. 1 odst. 1 takto:

               a)

               v případě výplaty úroků ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. a): z hrubé částky vyplacených nebo připsaných úroků;

               b)

               v případě výplaty úroků ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nebo d): z částky úroků nebo příjmů uvedených v těchto písmenech;

               c)

               v případě výplaty úroků ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c): z částky úroků podle uvedeného písmene.

         2.   Pro účely odstavce 1 se zadržení sráží v poměrné výši podle délky období, během něhož skutečný vlastník držel svou pohledávku. Není-li platební zprostředkovatel schopen toto období určit na základě informací, které mu byly sděleny, má platební zprostředkovatel za to, že skutečný vlastník držel pohledávku po celou dobu její existence, pokud tento nepředloží doklad o dni nabytí této pohledávky.
   3.   Jiné daně a zadržení, než je zadržení stanovené touto dohodou, ze stejné výplaty úroků budou započteny proti částce zadržení vypočtené v souladu s tímto článkem.
   4.   Odstavce 1, 2 a 3 se nedotýkají čl. 1 odst. 2.
   Článek 4
   Definice skutečného vlastníka
   1.   Pro účely této dohody se „skutečným vlastníkem“ rozumí fyzická osoba, která přijme výplatu úroků, nebo fyzická osoba, které je výplata úroků zajišťována, pokud tato osoba neprokáže, že výplata úroků nebyla provedena či zajištěna v její vlastní prospěch. Fyzická osoba se nepovažuje za skutečného vlastníka, pokud:

               a)

               jedná jako platební zprostředkovatel ve smyslu článku 6 nebo

               b)

               jedná jménem právnické osoby, investičního fondu nebo srovnatelného či rovnocenného subjektu kolektivního investování do cenných papírů nebo

               c)

               jedná jménem jiné fyzické osoby, která je skutečným vlastníkem a která platebního zprostředkovatele informuje o své totožnosti a o státu, jehož je rezidentem.

         2.   Pokud má platební zprostředkovatel informace naznačující, že fyzická osoba, které je úrok vyplácen nebo zajišťován, zřejmě není skutečným vlastníkem, učiní platební zprostředkovatel náležitá opatření pro zjištění totožnosti skutečného vlastníka. Není-li platební zprostředkovatel schopen určit totožnost skutečného vlastníka, považuje tento zprostředkovatel za skutečného vlastníka danou osobu.
   Článek 5
   Totožnost a bydliště skutečných vlastníků
   Pro účely určení totožnosti a bydliště skutečného vlastníka ve smyslu článku 4 vede platební zprostředkovatel záznamy s údaji o příjmení, jménu, adrese a bydlišti v souladu se švýcarskými právními předpisy proti praní špinavých peněz. Pro smluvní vztahy uzavřené k 1. lednu 2004 a později nebo pro transakce provedené v tomto období bez existujících smluvních vztahů se u fyzických osob, které předloží svůj cestovní pas nebo úřední průkaz totožnosti vydaný některým z členských států a které jsou dle svého prohlášení rezidenty jiné země než členského státu nebo Švýcarska, zjistí bydliště prostřednictvím potvrzení o daňovém domicilu, které vydal příslušný orgán státu, jehož je daná osoba dle vlastního prohlášení rezidentem. Pokud takové potvrzení není předloženo, má se za to, že je daná osoba rezidentem toho členského státu, který vydal cestovní pas nebo jiný úřední doklad totožnosti.
   Článek 6
   Definice platebního zprostředkovatele
   Pro účely této dohody se „ platebním zprostředkovatelem“ ve Švýcarsku rozumí banky ve smyslu švýcarského bankovního práva, obchodníci s cennými papíry ve smyslu federálního zákona o burzách cenných papírů a obchodování s cennými papíry, fyzické a právnické osoby, které jsou ve Švýcarsku usazeny nebo jsou jeho rezidenty, osobní společnosti bez právní subjektivity a stálé provozovny zahraničních společností, které v rámci své podnikatelské činnosti – byť jen příležitostně – přijímají, drží, investují nebo převádějí majetek třetích osob nebo pouze vyplácejí úrok či zajišťují výplatu úroků.
   Článek 7
   Definice výplaty úroků
   1.   Pro účely této dohody se „výplatou úroků“ rozumí:

               a)

               vyplacené nebo na účet připsané úroky, které souvisejí s pohledávkami jakéhokoliv druhu, včetně úroků vyplacených švýcarskými platebními zprostředkovateli ze svěřeneckých vkladů ve prospěch skutečných vlastníků ve smyslu článku 4, bez ohledu na to, zda jsou tyto pohledávky zajištěny zástavním právem k nemovitosti či nikoliv a zda jsou spojeny právem účasti na zisku dlužníka či nikoliv, a zejména příjmy z vládních cenných papírů a příjmy z obligací nebo dluhopisů, včetně prémií a výher, které se vážou k těmto cenným papírům, obligacím nebo dluhopisům, avšak s vyloučením úroků z půjček mezi fyzickými osobami, které tak nečiní v rámci své podnikatelské činnosti. Penále uložené za pozdní platbu se za výplatu úroků nepovažuje;

               b)

               úroky vzniklé nebo kapitalizované při prodeji, splacení nebo zpětném odkupu pohledávek uvedených v písmeni a);

               c)

               příjmy plynoucí z výplaty úroků přímo či prostřednictvím subjektu uvedeného v čl. 4 odst. 2 směrnice Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, dále jen „směrnice“, a rozdělované:

                           i)

                           subjekty kolektivního investování usazenými v členském státě;

                           ii)

                           subjekty usazenými v členském státě, které využijí možnosti stanovené v čl. 4 odst. 3 směrnice a informují o této skutečnosti platebního zprostředkovatele;

                           iii)

                           subjekty kolektivního investování usazenými mimo území smluvních stran;

                           iv)

                           švýcarskými investičními fondy, které byly v okamžiku vstupu této dohody v platnost nebo později osvobozeny od švýcarské předpokládané daně ze svých výplat fyzickým osobám, které jsou rezidenty členského státu;

               d)

               příjmy z prodeje, splacení nebo zpětného odkupu akcií či podílů v následujících podnicích a subjektech, pokud tyto podniky a subjekty investují přímo či nepřímo, prostřednictvím jiných subjektů kolektivního investování nebo subjektů uvedených níže, více než 40 % svých aktiv do pohledávek uvedených v písmeni a):

                           i)

                           subjekty kolektivního investování usazené v členském státě;

                           ii)

                           subjekty usazené v členském státě, které využijí možnosti stanovené v čl. 4 odst. 3 směrnice a informují o této skutečnosti platebního zprostředkovatele;

                           iii)

                           subjekty kolektivního investování usazené mimo území smluvních stran;

                           iv)

                           švýcarské investiční fondy, které byly v okamžiku vstupu této dohody v platnost nebo později osvobozeny od švýcarské předpokládané daně ze svých výplat fyzickým osobám, které jsou rezidenty členského státu.

         2.   Pokud jde o odst. 1 písm. c), nemá-li platební zprostředkovatel žádné informace o podílu příjmů, který plyne z výplat úroků, je za výplatu úroků považována celková výše příjmů.
   3.   Pokud jde o odst. 1 písm. d), nemá-li platební zprostředkovatel žádné informace o podílu aktiv investovaných do pohledávek nebo do akcií či podílů vymezených v uvedeném písmeni, je tento podíl považován za vyšší než 40 %. Pokud daný platební zprostředkovatel nemůže určit výši příjmů realizovaných skutečným vlastníkem, má se za to, že příjmy odpovídají výnosům z prodeje, splacení nebo zpětného odkupu akcií nebo podílů.
   4.   Za výplatu úroků podle odst. 1 písm. c) a d) se nepovažují příjmy související s podniky nebo subjekty, jejichž investice do pohledávek ve smyslu odst. 1 písm. a) nepřekročily 15 % jejich aktiv.
   5.   Podíl uvedený v odst. 1 písm. d) a v odstavci 3 činí od 1. ledna 2011 25 %.
   6.   Podíl uvedený v odst. 1 písm. d) a v odstavci 4 se stanoví na základě investiční politiky vymezené ve statutu fondu či v zakládacích dokumentech těchto podniků či subjektů; v případě neexistence těchto údajů se tento podíl stanoví na základě skutečného složení aktiv těchto podniků či subjektů.
   Článek 8
   Sdílení výnosů
   1.   Švýcarsko si ponechá 25 % výnosů plynoucích ze zadržení podle této dohody a 75 % těchto výnosů převede členskému státu, jehož je skutečný vlastník rezidentem.
   2.   Tyto převody se uskuteční v jedné splátce za každý rok a každý členský stát, a to nejpozději do 6 měsíců po skončení švýcarského daňového roku.
   Článek 9
   Zamezení dvojího zdanění
   1.   Pokud bylo na úroky přijaté skutečným vlastníkem uplatněno zadržení ze strany platebního zprostředkovatele ve Švýcarsku, členský stát, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, započte daň ve výši částky zadržení. Přesáhne-li tato částka výši daně splatné v souladu s vnitrostátními právními předpisy členského státu, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, z celkové výše úroků, které podléhají zadržení, vyplatí tento členský stát skutečnému vlastníkovi rozdíl mezi částkou zadržení a splatné daně.
   2.   Pokud byly na úroky přijaté skutečným vlastníkem uplatněny jiné daně nebo zadržení, než jsou stanovené v této dohodě, a členský stát, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, započte tyto daně a zadržení v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nebo smlouvou o zamezení dvojího zdanění, započtou se tyto jiné daně a zadržení před použitím postupu uvedeného v odstavci 1. Členský stát, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, přijme potvrzení vystavená švýcarskými platebními zprostředkovateli jako řádný důkaz o dani nebo zadržení za předpokladu, že si příslušný orgán členského státu, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, může informace obsažené v těchto potvrzeních vystavených švýcarskými platebními zprostředkovateli ověřit u příslušného švýcarského orgánu.
   3.   Členský stát, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, může nahradit postup daňového zápočtu podle odstavců 1 a 2 vrácením zadržení podle článku 1.
   Článek 10
   Výměna informací
   1.   Příslušné švýcarské orgány a příslušné orgány kteréhokoliv členského státu si vyměňují informace o jednání, které je pro příjmy, na které se vztahuje tato dohoda, podle právních předpisů dožádaného státu daňovým podvodem nebo podobný protiprávním činem. „Podobným protiprávním činem“ se rozumí pouze činy se stejnou úrovní protiprávnosti, jakou má podle právních předpisů dožádaného státu případ daňového podvodu. Na řádně odůvodněnou žádost poskytne dožádaný stát informace týkající se záležitostí, které v rámci správního, občanského nebo trestního řízení žádající stát vyšetřuje nebo může vyšetřovat. Aniž je dotčen rozsah výměny informací vymezený v tomto odstavci, předávají se tyto informace v souladu s postupy stanovenými ve smlouvách o zamezení dvojího zdanění mezi Švýcarskem a členskými státy a zachází se s nimi jako s důvěrnými informacemi způsobem v těchto úmluvách stanoveným.
   2.   Při rozhodování o tom, zda určité informace mohou být v odpovědi na žádost poskytnuty, uplatní dožádaný stát promlčecí lhůty použitelné podle právních předpisů žádajícího státu namísto promlčecích lhůt dožádaného státu.
   3.   Má-li žádající stát důvodné podezření, že jednání je daňovým podvodem nebo podobným protiprávním činem, poskytne dožádaný stát informace. Podezření žádajícího státu na daňový podvod nebo podobný protiprávní čin může vycházet z:

               a)

               dokumentů, ať ověřených či neověřených, mimo jiné včetně obchodních záznamů, účetních knih nebo údajů z bankovních účtů;

               b)

               svědeckých informací od daňového poplatníka;

               c)

               informací získaných od informátora nebo jiné třetí osoby, které byly nezávisle potvrzeny nebo je lze jinak považovat za důvěryhodné, nebo

               d)

               důkazů vyplývajících z okolností.

         4.   Švýcarsko zahájí s každým členským státem dvoustranná jednání, jejichž cílem je vymezit jednotlivé kategorie případů spadajících pod „podobné protiprávní činy“ podle postupu zdanění používaného v těchto členských státech.
   Článek 11
   Příslušné orgány
   Pro účely této dohody se příslušnými orgány rozumí orgány uvedené v příloze I.
   Článek 12
   Konzultace
   Dojde-li mezi švýcarským příslušným orgánem a jedním nebo více jinými příslušnými orgány uvedenými v článku 11 k jakékoliv neshodě týkající se výkladu nebo provádění této dohody, snaží se tyto orgány svůj spor vyřešit vzájemnou dohodou. O výsledcích svých konzultací neprodleně informují Komisi Evropských společenství a příslušné orgány ostatních členských států. Pokud jde o otázky výkladu, může se Komise na žádost kteréhokoliv příslušného orgánu těchto konzultací zúčastnit.
   Článek 13
   Přezkum
   1.   Alespoň každé tři roky nebo na žádost kterékoliv smluvní strany se uskuteční vzájemná konzultace smluvních stran za účelem přezkoumání a – považují-li to smluvní strany za nutné – zlepšení technického fungování této dohody a zhodnocení mezinárodního vývoje. Konzultace proběhnou do jednoho měsíce od předání žádosti nebo – v naléhavých případech – co nejdříve.
   2.   Na základě tohoto zhodnocení mohou smluvní strany uskutečnit konzultace za účelem přezkoumání toho, zda je nutné provést změny v této dohodě s ohledem na mezinárodní vývoj.
   3.   Jakmile budou k dispozici dostatečné poznatky a zkušenosti z plného provádění čl. 1 odst. 1, proběhne vzájemná konzultace smluvních stran za účelem přezkoumání, zda je nutné provést změny v této dohodě s ohledem na mezinárodní vývoj.
   4.   Pro účely konzultací uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 informuje každá smluvní strana druhou smluvní stranu o možném vývoji, který by mohl ovlivnit řádné působení této dohody. To zahrnuje i jakoukoliv příslušnou dohodu mezi jednou smluvní stranou a třetím státem.
   Článek 14
   Vztah k dvoustranným smlouvám o zamezení dvojího zdanění
   Ustanovení smluv o zamezení dvojího zdanění mezi Švýcarskem a členskými státy nebrání výběru zadržení podle této dohody.
   Článek 15
   Dividendy, úroky a licenční poplatky mezi společnostmi
   1.   Aniž je dotčeno použití vnitrostátních předpisů nebo předpisů vycházejících ze smluv, které platí ve Švýcarsku a v členských státech a jejichž cílem je předcházet podvodům či zneužívání, dividendy vyplácené mateřským společnostem jejich dceřinými společnostmi nepodléhají zdanění ve státu zdroje, jestliže:

               —

               mateřská společnost má v přímém držení nejméně 25 % kapitálu dané dceřiné společnosti po dobu alespoň dvou let a

               —

               jedna společnost je pro daňové účely rezidentem členského státu a druhá společnost je pro daňové účely švýcarským rezidentem a

               —

               podle žádné smlouvy o zamezení dvojího zdanění s jakýmkoliv třetím státem není ani jedna ze společností pro daňové účely rezidentem tohoto třetího státu a

               —

               obě společnosti podléhají dani z příjmu právnických osob bez osvobození a obě mají formu kapitálové společnosti (1).

         Estonsko však může – za předpokladu, že vybírá daň z příjmů z rozdělených zisků bez zdanění nerozdělených zisků, a nejpozději do 31. prosince 2008 – pokračovat v uplatňování této daně na zisky rozdělované estonskými dceřinými společnostmi jejich mateřským společnostem usazeným ve Švýcarsku.
   2.   Aniž je dotčeno použití vnitrostátních předpisů nebo předpisů vycházejících ze smluv, které platí ve Švýcarsku a v členských státech a jejichž cílem je předcházet podvodům či zneužívání, úroky a licenční poplatky mezi přidruženými společnostmi nebo jejich stálými provozovnami nepodléhají zdanění ve státu zdroje, jestliže:

               —

               tyto společnosti jsou přidruženy prostřednictvím přímé držby nejméně 25 % kapitálu po dobu alespoň dvou let nebo jsou obě drženy třetí společností, která má v přímém držení nejméně 25 % kapitálu první i druhé společnosti po dobu nejméně dvou let, a

               —

               jedna společnost je pro daňové účely rezidentem členského státu nebo se jedna stálá provozovna nachází na území členského státu a druhá společnost je pro daňové účely švýcarským rezidentem nebo se druhá stálá provozovna nachází ve Švýcarsku a

               —

               podle žádné smlouvy o zamezení dvojího zdanění s jakýmkoliv třetím státem není žádná ze společností pro daňové účely rezidentem tohoto třetího státu a žádná ze stálých provozoven se nenachází v tomto třetím státě a

               —

               všechny společnosti podléhají dani z příjmu právnických osob bez osvobození, zejména úroků a licenčních poplatků, a všechny mají formu kapitálové společnosti (1).

         Pokud však směrnice Rady 2003/49/ES ze dne 3. června 2003 o společném systému zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států stanoví přechodné období, pokud jde o určitý členský stát, použije tento stát uvedenou úpravu týkající se plateb úroků a licenčních poplatků až po uplynutí uvedeného období.
   3.   Stávající smlouvy o zamezení dvojího zdanění mezi Švýcarskem a členskými státy, které v okamžiku přijetí této dohody stanoví výhodnější daňové zacházení pro dividendy, úroky a licenční poplatky, zůstávají nedotčeny.
   Článek 16
   Přechodná ustanovení pro obchodovatelné dluhové cenné papíry (2)

   1.   Ode dne použitelnosti této dohody a pokud alespoň jeden členský stát rovněž uplatňuje obdobná ustanovení, avšak nejpozději do 31. prosince 2010, nebudou domácí ani mezinárodní dluhopisy ani jiné obchodovatelné dluhové cenné papíry, které byly poprvé emitovány před 1. březnem 2001 nebo u kterých byl původní prospekt schválen před tímto datem příslušnými orgány emitujícího státu, považovány za pohledávky ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. a), pokud k 1. březnu 2002 nebo později nedošlo k žádné další emisi těchto obchodovatelných dluhových cenných papírů.
   Pokud však alespoň jeden členský stát rovněž uplatňuje obdobná ustanovení, použije se ustanovení tohoto článku i po 31. prosinci 2010 ve vztahu k obchodovatelným dluhovým cenným papírům:

               —

               které obsahují doložku „gross-up“ nebo doložku předčasného splacení a

               —

               u kterých je platební zprostředkovatel ve smyslu článku 6 usazen ve Švýcarsku a

               —

               u kterých tento platební zprostředkovatel vyplácí úrok nebo zajišťuje výplatu úroku přímo ve prospěch skutečného vlastníka, který je rezidentem členského státu.

         Přestanou-li všechny členské státy uplatňovat obdobná ustanovení, použijí se nadále ustanovení tohoto článku pouze ve vztahu k obchodovatelným dluhovým cenným papírům:

               —

               které obsahují doložku „gross-up“ nebo doložku předčasného splacení a

               —

               u kterých je platební zprostředkovatel emitenta usazen ve Švýcarsku a

               —

               u kterých tento platební zprostředkovatel vyplácí úrok nebo zajišťuje výplatu úroku přímo ve prospěch skutečného vlastníka, který je rezidentem členského státu.

         Pokud došlo k 1. březnu 2002 nebo později k další emisi některého z výše uvedených obchodovatelných dluhových cenných papírů vydaných vládou či obdobným subjektem jednajícím jako orgán veřejné moci nebo subjektem, jehož úloha je uznána mezinárodní smlouvou (tyto subjekty jsou uvedeny v příloze II k této dohodě), je celá emise takového cenného papíru skládající se z původní emise a ze všech pozdějších emisí považována za pohledávku ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. a).
   Pokud došlo k 1. březnu 2002 nebo později k další emisi některého z výše uvedených obchodovatelných dluhových cenných papírů vydaných jiným emitentem neuvedeným ve čtvrtém pododstavci, považuje se tato další emise za pohledávku ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. a).
   2.   Tento článek nebrání Švýcarsku a členským státům ve zdanění příjmů z obchodovatelných dluhových cenných papírů uvedených v odstavci 1 v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy.
   Článek 17
   Podpis, vstup v platnost a doba platnosti
   1.   Tato dohoda vyžaduje ratifikaci nebo schválení smluvními stranami v souladu s jejich vlastními postupy. Dokončení těchto postupů si smluvní strany vzájemně oznámí. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po posledním oznámení.
   2.   S výhradou splnění ústavních požadavků Švýcarska a požadavků práva Společenství ohledně uzavírání mezinárodních dohod a aniž je dotčen článek 18, začnou Švýcarsko a případně Společenství tuto dohodu účinně provádět a uplatňovat od 1. ledna 2005, což si strany vzájemně oznámí.
   3.   Tato dohoda zůstane v platnosti do vypovězení některou ze smluvních stran.
   4.   Kterákoliv smluvní strana může tuto dohodu vypovědět prostřednictvím oznámení druhé smluvní straně. V takovém případě pozbude dohoda platnosti dvanáct měsíců od doručení oznámení.
   Článek 18
   Provádění a pozastavení provádění
   1.   Provádění této dohody je podmíněno přijetím a prováděním opatření, která odpovídají opatřením směrnice nebo této dohody nebo jsou s nimi rovnocenná, s výjimkou článku 15 této dohody, a která stanoví stejné dny provedení, závislými nebo přidruženými územími členských států uvedenými ve zprávě Rady (Hospodářské a finanční záležitosti) pro zasedání Evropské rady v Santa Maria da Feira ve dnech 19. a 20. června 2000, stejně jako Spojenými státy americkými, Andorrou, Lichtenštejnskem, Monakem a San Marinem.
   2.   Nejméně šest měsíců před dnem uvedeným v čl. 17 odst. 2 přijmou smluvní strany vzájemnou dohodou rozhodnutí o tom, zda bude splněna podmínka stanovená v odstavci 1, s ohledem na to, kdy v dotčených třetích zemích a závislých nebo přidružených územích vstoupí příslušná opatření v platnost. Pokud smluvní strany nerozhodnou o tom, že tato podmínka bude splněna, stanoví vzájemnou dohodou pro účely čl. 17 odst. 2 nové datum.
   3.   Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, použije se článek 15 ve vztahu ke Španělsku s účinkem od vstupu v platnost dvoustranné dohody mezi Španělskem a Švýcarskem o výměně informací na žádost ve správních, občanských a trestních případech daňového podvodu, jak jej vymezují právní předpisy dožádaného státu, nebo podobných protiprávních činů, a to ve vztahu k příjmovým položkám, které nejsou předmětem této dohody, ale vztahuje se na ně smlouva o zamezení dvojího zdanění příjmů a kapitálu mezi Španělskem a Švýcarskem.
   4.   Pokud v souladu s právem Společenství pozbude směrnice nebo její část dočasně nebo trvale použitelnosti nebo pokud členský stát pozastaví uplatňování svých prováděcích předpisů, může kterákoliv smluvní strana s okamžitou platností pozastavit provádění této dohody nebo jejích částí, a to oznámením druhé smluvní straně.
   5.   Pokud některý ze třetích států nebo území uvedených v odstavci 1 následně přestane uplatňovat opatření podle uvedeného odstavce, může kterákoliv smluvní strana pozastavit provádění této dohody, a to oznámením druhé smluvní straně. K pozastavení provádění dojde nejdříve po dvou měsících od oznámení. Provádění této dohody se obnoví co nejdříve po opětovném zavedení opatření.
   Článek 19
   Práva a konečné vyrovnání
   1.   V případě vypovězení nebo pozastavení provádění této dohody, ať v plném rozsahu či částečně, zůstávají práva fyzických osob podle článku 9 nedotčeny.
   2.   V takovém případě vystaví Švýcarsko do konce období použitelnosti této dohody konečné vyúčtování a provede konečnou platbu členským státům.
   Článek 20
   Územní působnost
   Tato dohoda se vztahuje na území, v nichž je uplatňována Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených, na jedné straně a na území Švýcarska na straně druhé.
   Článek 21
   Přílohy
   1.   Přílohy tvoří nedílnou součást této dohody.
   2.   Seznam příslušných orgánů v příloze I může být změněn pouhým oznámením zaslaným druhé smluvní straně Švýcarskem, pokud jde o orgán uvedený v písmeni a) této přílohy, a Společenstvím, pokud jde o ostatní orgány.
   Seznam obdobných subjektů uvedený v příloze 2 lze změnit vzájemnou dohodou.
   Článek 22
   Jazyky
   1.   Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
   2.   Maltské znění ověří smluvní stany na základě výměny dopisů. Toto znění má stejnou platnost jako znění uvedená v odstavci 1.

      EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.
      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.
      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.
      SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.
      ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.
      IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.
      EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.
      IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.
      TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.
      TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.
      FENTIEK HITELÉÜL e megállapodást az alulírott meghatalmazottak alább kézjegyükkel látták el.
      B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.
      TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.
      W DOWÓD CZEGO, niżej podpisani pełnomocnicy złożyli swoje podpisy.
      EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.
      NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.
      V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.
      TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.
      TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.
      Hecho en Luxemburgo, el veintiseis de octubre del dos mil cuatro.
      V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Luxembourg den seksogtyvende oktober to tusind og fire.
      Geschehen zu Luxemburg am sechsundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümme kuuendal päeval Luxembourgis.
      Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι έξι Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Luxembourg on the twenty-sixth day of October in the year two thousand and four.
      Fait à Luxembourg, le vingt-six octobre deux mille quatre.
      Fatto a Lussembourgo, addì ventisei ottobre duemilaquattro.
      Luksemburgā, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit sestajā oktobrī.
      Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų spalio dvidešimt šeštą dieną Liuksemburge.
      Kelt Luxembourgban, a kettőezer negyedik év október huszonhatodik napján.
      Magħmula fil-Lussemburgu fis-sitta u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Luxemburg, de zesentwintigste oktober tweeduizendvier.
      Sporządzono w Luksemburgu w dniu dwudziestym szóstym października roku dwutysięcznego czwartego.
      Feito em Luxemburgo, em vinte e seis de Outubro de dois mil e quatro.
      V Luxemburgu dvadsiateho šiesteho októbra dvetisícštyri.
      V Luxembourgu, dne šestindvajsetega oktobra leta dva tisoč štiri.
      Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Luxemburg den tjugosjätte oktober tjugohundrafyra.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera

      (1)  Pokud jde o Švýcarsko, výraz „kapitálová společnost “ zahrnuje:

               —

               société anonyme/Aktiengesellschaft/società anonima;

               —

               société à responsabilité limitée/Gesellschaft mit beschränkter Haftung/società a responsabilità limitata;

               —

               société en commandite par actions/Kommanditaktiengesellschaft/società in accomandita per azioni.

      (2)  Stejně jako ve směrnici se tato přechodná ustanovení vztahují rovněž na obchodovatelné dluhové cenné papíry držené prostřednictvím investičních fondů.
   PŘÍLOHA I
   SEZNAM PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
   Pro účely této dohody jsou „příslušnými orgány“:

               a)

               ve Švýcarsku: Le Directeur de l'Administration fédérale des contributions/Der Direktor der Eidgenössischen Steuerverwaltung/il direttore dell'Amministrazione federale delle contribuzioni nebo jeho zmocněnec či zástupce;

               b)

               v Belgickém království: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances nebo pověřený zástupce;

               c)

               v České republice: ministr financí nebo pověřený zástupce;

               d)

               v Dánském království: Skatteministeren nebo pověřený zástupce;

               e)

               ve Spolkové republice Německo: Der Bundesminister der Finanzen nebo pověřený zástupce;

               f)

               v Estonské republice: Rahandusminister nebo pověřený zástupce;

               g)

               v Řecké republice: Ο Υπουργός των Οικονομικών nebo pověřený zástupce;

               h)

               ve Španělském království: El Ministro de Hacienda nebo pověřený zástupce;

               i)

               ve Francouzské republice: Le Ministre chargé du budget nebo pověřený zástupce;

               j)

               v Irsku: The Revenue Commissioners nebo jejich pověřený zástupce;

               k)

               v Italské republice: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali nebo pověřený zástupce;

               l)

               v Kyperské republice: Υπουργός Οικονομικών nebo pověřený zástupce;

               m)

               v Lotyšské republice: Finanšu ministrs nebo pověřený zástupce;

               n)

               v Litevské republice: Finansų ministras nebo pověřený zástupce;

               o)

               v Lucemburském velkovévodství: Le Ministre des Finances nebo pověřený zástupce, pro účely článku 10 je však příslušným orgánem „le Procureur Général d'État luxemburgeois“;

               p)

               v Maďarské republice: A pénzügyminiszter nebo pověřený zástupce;

               q)

               v Republice Malta: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi nebo pověřený zástupce;

               r)

               v Nizozemském království: De Minister van Financiën nebo pověřený zástupce;

               s)

               v Rakouské republice: Der Bundesminister für Finanzen nebo pověřený zástupce;

               t)

               v Polské republice: Minister Finansów nebo pověřený zástupce;

               u)

               v Portugalské republice: O Ministro das Finanças nebo pověřený zástupce;

               v)

               v Republice Slovinsko: Minister za finance nebo pověřený zástupce;

               w)

               ve Slovenské republice: minister financií nebo pověřený zástupce;

               x)

               ve Finské republice: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet nebo pověřený zástupce;

               y)

               ve Švédském království: Finansdepartementet nebo pověřený zástupce;

               z)

               ve Spojeném království Velké Británie a Severního Irska a na evropských územích, za jejichž vnější vztahy nese Spojené království odpovědnost: the Commissioners of Inland Revenue nebo jejich pověřený zástupce a příslušný orgán na Gibraltaru, který Spojené království určí v souladu s dohodnutými opatřeními o orgánech Gibraltaru v souvislosti s EU a s nástroji EU a se souvisejícími smlouvami, které byly členským státům a orgánům Evropské unie oznámeny dne 19. dubna 2000, jejichž kopii předá generální tajemník Rady Evropské unie Švýcarsku a které se vztahují na tuto dohodu.

         PŘÍLOHA II
   SEZNAM OBDOBNÝCH SUBJEKTŮ
   Pro účely článku 16 této dohody se za „obdobný subjekt jednající jako orgán veřejné moci nebo subjekt, jehož úloha je uznána mezinárodní smlouvou“ považují tyto subjekty:
   SUBJEKTY V RÁMCI EVROPSKÉ UNIE:

                  Belgie

               Vlaams Gewest (Vlámský region)
               Région wallonne (Valonský region)
               Région bruxelloise/Brussels Gewest (Region města Bruselu)
               Communauté française (Francouzské společenství)
               Vlaamse Gemeenschap (Vlámské společenství)
               Deutschsprachige Gemeinschaft (Německy mluvící společenství)

                  Španělsko

               Xunta de Galicia (správa autonomní oblasti Galicie)
               Junta de Andalucía (správa autonomní oblasti Andalusie)
               Junta de Extremadura (správa autonomní oblasti Extremadury)
               Junta de Castilla-La Mancha (správa autonomní oblasti Kastilie-La Mancha)
               Junta de Castilla-León (správa autonomní oblasti Kastilie a León)
               Gobierno Foral de Navarra (správa autonomní oblasti Navarry)
               Govern de les Illes Balears (správa autonomní oblasti Baleárských ostrovů)
               Generalitat de Catalunya (správa autonomní oblasti Katalánska)
               Generalitat de Valencia (správa autonomní oblasti Valencie)
               Diputación General de Aragón (správa autonomní oblasti Aragonie)
               Gobierno de las Islas Canarias (správa autonomní oblasti Kanárských ostrovů)
               Gobierno de Murcia (správa autonomní oblasti Murcie)
               Gobierno de Murcia (správa autonomní oblasti Madridu)
               Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (správa autonomní oblasti Baskicka)
               Diputación Foral de Guipúzcoa (rada provincie Guipúzcoa)
               Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (rada provincie Vizcaye)
               Diputación Foral de Alava (rada provincie Alava)
               Ayuntamiento de Madrid (město Madrid)
               Ayuntamiento de Barcelona (město Barcelona)
               Cabildo Insular de Gran Canaria (rada ostrova Gran Canaria)
               Cabildo Insular de Tenerife (rada ostrova Tenerife)
               Instituto de Crédito Oficial (Státní úvěrová instituce)
               Instituto Catalán de Finanzas (Finanční instituce Katalánska)
               Instituto Valenciano de Finanzas (Finanční instituce Valencie)

                  Řecko

               Оργανισμός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος (Řecký telekomunikační úřad)
               Оργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (Řecké železniční dráhy)
               Δημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (Státní elektrárenská společnost)

                  Francie

               La Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES) (Fond pro umořování sociálního dluhu)
               L'Agence française de développement (AFD) (Francouzská rozvojová agentura)
               Réseau Ferré de France (RFF) (Francouzská železniční síť)
               Caisse Nationale des Autoroutes (CNA) (Státní dálniční fond)
               Assistance publique Hôpitaux de Paris (APHP) (Veřejná asistence pařížských nemocnic)
               Charbonnages de France (CDF) (Francouzský výbor pro uhlí)
               Entreprise miniere et chimique (EMC) (Těžařská a chemická společnost)

                  Itálie

               Regiony
               Provincie
               Města a obce
               Cassa Depositi e Prestiti (Fond vkladů a úvěrů)

                  Lotyšsko

               Pašvaldības (místní samosprávy)

                  Polsko

               gminy (obce)
               powiaty (okresy)
               województwa (kraje)
               związki gmin (sdružení obcí)
               związki powiatów (sdružení okresů)
               związki województw (sdružení krajů)
               miasto stołeczne Warszawa (hlavní město Varšava)
               Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (Agentura pro obnovu a rozvoj zemědělství)
               Agencja Nieruchomości Rolnych (Agentura pro zemědělský majetek)

                  Portugalsko

               Região Autónoma da Madeira (autonomní region Madeira)
               Região Autónoma dos Açores (autonomní region Azory)
               Města a obce

                  Slovensko

               mestá a obce (města a obce)
               Železnice Slovenskej republiky (Železnice Slovenské republiky)
               Štátny fond cestného hospodárstva (Státní fond silničního hospodářství)
               Slovenské elektrárne (Slovenské elektrárny)
               Vodohospodárska výstavba (Vodohospodářské stavby)

         MEZINÁRODNÍ SUBJEKTY:

               Evropská banka pro obnovu a rozvoj

               Evropská investiční banka

               Asijská rozvojová banka

               Africká rozvojová banka

               Světová banka/Mezinárodní banka pro obnovu a rozvoj (IBRD)/Mezinárodní měnový fond (IMF)

               Mezinárodní finanční korporace

               Meziamerická rozvojová banka

               Fond sociálního rozvoje Rady Evropy

               EURATOM

               Evropské společenství

               Corporación Andina de Fomento (CAF) (Andská rozvojová korporace)

               Eurofima

               Evropské společenství uhlí a oceli

               Severská investiční banka

               Karibská rozvojová banka

         Ustanoveními článku 16 nejsou dotčeny žádné mezinárodní závazky členských států vůči uvedeným mezinárodním subjektům.
   SUBJEKTY VE TŘETÍCH ZEMÍCH:
   Subjekty, které splňují tato kritéria:

               1.

               Subjekt je podle vnitrostátních kritérií jasně považován za veřejnoprávní subjekt.

               2.

               Tento veřejnoprávní subjekt je netržním výrobcem, který spravuje a financuje soubor činností, zejména poskytování netržního zboží a služeb ve prospěch veřejnosti, přičemž uvedený soubor činností je fakticky řízen orgány veřejné správy.

               3.

               3.Tento veřejnoprávní subjekt pravidelně emituje značný objem dluhových cenných papírů.

               4.

               Dotčený stát je schopen zaručit, že tento veřejnoprávní subjekt neuplatní v případě doložky „gross-up“ možnost předčasného splacení.

         MEMORANDUM O POROZUMĚNÍ
   mezi Evropským společenstvím, Belgickým královstvím, Českou republikou, Dánským královstvím, Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Řeckou republikou, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Irskem, Italskou republikou, Kyperskou republikou, Lotyšskou republikou, Litevskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Maďarskou republikou, Republikou Malta, Nizozemským královstvím, Rakouskou republikou, Polskou republikou, Portugalskou republikou, Republikou Slovinsko, Slovenskou republikou, Finskou republikou, Švédským královstvím, Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska a Švýcarskou konfederací
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
   BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   ČESKÁ REPUBLIKA,
   DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   ESTONSKÁ REPUBLIKA,
   ŘECKÁ REPUBLIKA,
   ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   IRSKO,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   KYPERSKÁ REPUBLIKA,
   LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
   LITEVSKÁ REPUBLIKA,
   LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
   MAĎARSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA MALTA,
   NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   POLSKÁ REPUBLIKA,
   PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA SLOVINSKO,
   SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
   FINSKÁ REPUBLIKA,
   ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA
   a
   ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE (dále jen „Švýcarsko“)
   SE DOHODLY TAKTO:
   1.   ÚVOD
   Švýcarsko a Společenství uzavírají dohodu, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru (dále jen „směrnice“). Toto memorandum o porozumění doplňuje uvedenou dohodu.
   2.   ÚŘEDNÍ POMOC V PŘÍPADECH DAŇOVÉHO PODVODU NEBO PODOBNÉHO PROTIPRÁVNÍHO ČINU
   Jakmile bude uvedená dohoda podepsána, zahájí Švýcarsko a každý členský stát Evropské unie dvoustranná jednání za tímto účelem:

               —

               zahrnout do svých příslušných smluv o zamezení dvojího zdanění příjmů a kapitálu ustanovení o úřední pomoci ve formě výměny informací na dožádání pro všechny správní, občanské nebo trestní případy daňového podvodu podle právních předpisů dožádaného státu nebo podobného protiprávního činu, a to ve vztahu k příjmovým položkám, které nejsou předmětem dohody, ale jsou upraveny v jejich příslušných smlouvách,

               —

               vymezit jednotlivé kategorie případů spadajících pod „podobný protiprávní čin“ podle postupu zdanění používaného v těchto státech.

         3.   JEDNÁNÍ PRO ZAJIŠTĚNÍ ROVNOCENNÝCH OPATŘENÍ S JINÝMI TŘETÍMI STÁTY
   V průběhu přechodného období stanoveného ve směrnici zahájí Společenství jednání s dalšími významnými finančními centry zaměřená na to, aby tyto subjekty přijaly opatření rovnocenná opatřením uplatňovaným Společenstvím.
   4.   PROHLÁŠENÍ O ZÁMĚRU
   Signatáři tohoto memoranda o porozumění prohlašují, že považují dohodu uvedenou v bodě 1 a toto memorandum za přijatelnou a vyvážené ujednání, které chrání zájmy smluvních stran. Proto budou dohodnutá opatření provádět v dobré víře a bez řádného důvodu nepodniknou jednostranné kroky, které by narušily toto ujednání.
   Pokud bude zjištěn jakýkoliv významný rozdíl mezi oblastí působnosti směrnice přijaté dne 3. června 2003 a této dohody, zejména pokud jde o čl. 1 odst. 2 a článek 6 dohody, zahájí smluvní strany neprodleně konzultace v souladu s čl. 13 odst. 1 této dohody s cílem zajištění toho, že rovnocenný charakter opatření stanovených touto dohodou zůstane zachován.

      Podepsáno v Lucemburku dne 26. října 2004 ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
      Maltské znění ověří signatáři na základě výměny dopisů. Toto znění má stejnou platnost jako znění uvedená v předchozím odstavci.

         Pour le Royaume de Belgique
         Voor het Koninkrijk België
         Für das Königreich Belgien

         Za Českou republiku

         På Kongeriget Danmarks vegne

         Für die Bundesrepublik Deutschland

         Eesti Vabariigi nimel

         Για την Ελληνική Δημοκρατία

         Por el Reino de España

         Pour la République française

         Thar cheann Na hÉireann
         For Ireland

         Per la Repubblica italiana

         Για την Κυπριακή Δημοκρατία

         Latvijas Republikas vārdā

         Lietuvos Respublikos vardu

         Pour le Grand-Duché de Luxembourg

         A Magyar Köztársaság részéről

         Għar-Republikka ta' Malta

         Voor het Koninkrijk der Nederlanden

         Für die Republik Österreich

         W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

         Pela República Portuguesa

         Za Republiko Slovenijo

         Za Slovenskú republiku

         Suomen tasavallan puolesta
         För Republiken Finland

         För Konungariket Sverige

         For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera


title: Rozhodnutí Rady 2009/1004/SZBP ze dne 22. prosince 2009 , kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu

text:
               23.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 346/58

      ROZHODNUTÍ RADY 2009/1004/SZBP
   ze dne 22. prosince 2009,
   kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 27. prosince 2001 přijala Rada společný postoj 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (1).

               (2)

               Dne 15. června 2009 přijala Rada společný postoj 2009/468/SZBP, kterým se aktualizuje společný postoj 2001/931/SZBP (2).

               (3)

               V souladu s čl. 1 odst. 6 společného postoje 2001/931/SZBP je nutné provést úplný přezkum seznamu osob, skupin a subjektů, na něž se vztahuje společný postoj 2009/468/SZBP.

               (4)

               V tomto rozhodnutí jsou uvedeny výsledky přezkumu, který Rada provedla, pokud jde o osoby, skupiny a subjekty, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP.

               (5)

               V návaznosti na rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 ve věci T-341/07 jedna osoba nebyla zařazena na seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP.

               (6)

               Rada rovněž dospěla k závěru, že by měly být u jedné skupiny údaje v seznamu pozměněny.

               (7)

               Rada dospěla k závěru, že s výjimkou osoby uvedené v 5. bodu odůvodnění ostatní osoby, skupiny a subjekty, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP byly zapojeny do teroristických činů ve smyslu čl. 1 odst. 2 a 3 společného postoje 2001/931/SZBP, že příslušné orgány ve vztahu k nim přijaly rozhodnutí ve smyslu čl. 1 odst. 4 uvedeného společného postoje a že by i nadále měly být předmětem zvláštních omezujících opatřeních stanovených v uvedeném společném postoji.

               (8)

               Seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP, by měl být odpovídajícím způsobem aktualizován,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP, je obsažen v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Společný postoj 2009/468/SZBP se zrušuje, pokud jde o osoby, skupiny a subjekty, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 22. prosince 2009.

            Za Radu

            předseda

         A. CARLGREN

      (1)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 93.

      (2)  Úř. věst. L 151, 16.6.2009, s. 45.

      PŘÍLOHA

         SEZNAM OSOB, SKUPIN A SUBJEKTŮ PODLE ČLÁNKU 1

      1.   OSOBY

                  1.

                  ABOU, Rabah Naami (také znám jako Naami Hamza; Mihoubi Faycal; Fellah Ahmed; Dafri Rèmi Lahdi), narozen dne 1. 2. 1966 v Alžíru (Alžírsko) člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  2.

                  ABOUD, Maisi (také znám jako „švýcarský Abderrahmán“), narozen dne 17. 10. 1964 v Alžíru (Alžírsko) člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  3.

                  AL-MUGHASSIL, Ahmad Ibrahim (také znám jako ABU OMRAN; AL-MUGHASSIL, Ahmed Ibrahim), narozen dne 26. 6. 1967 v Qatif-Bab al Shamal v Saúdské Arábii; státní příslušník Saudské Arábie

                  4.

                  AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, narozen v Al Ihsa v Saúdské Arábii; státní příslušník Saudské Arábie

                  5.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, narozen dne 16. 10. 1966 v Tarutu v Saúdské Arábii; státní příslušník Saudské Arábie

                  6.

                  ARIOUA, Kamel (také znám jako Lamine Kamel), narozen dne 18. 8. 1969 v Constantine (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  7.

                  ASLI, Mohamed (také znám jako Dahmane Mohamed), narozen dne 13. 5. 1975 v Ain Taya (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  8.

                  ASLI, Rabah, narozen dne 13. 5. 1975 v Ain Taya (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  9.

                  ATWA, Ali (také znám jako BOUSLIM, Ammar Mansour; SALIM, Hassan Rostom), Libanon, narozen v roce 1960 v Libanonu; státní příslušník Libanonu

                  10.

                  BOUYERI, Mohammed (také znám jako Abu ZUBAIR; SOBIAR; Abu ZOUBAIR), narozen dne 8. 3. 1978 v Amsterdamu (Nizozemsko) – člen skupiny „Hofstadgroep“

                  11.

                  DARIB, Noureddine (také znám jako Carreto; Zitoun Mourad), narozen dne 1. 2. 1972 v Alžírsku – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  12.

                  DJABALI, Abderrahmane (také znám jako Touil), narozen dne 1. 6. 1970 v Alžírsku – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  13.

                  EL FATMI, Nouredine (také znám jako Nouriddin EL FATMI; Nouriddine EL FATMI; Noureddine EL FATMI; Abu AL KA'E KA'E; Abu QAE QAE; FOUAD; FZAD; Nabil EL FATMI; Ben MOHAMMED; Ben Mohand BEN LARBI; Ben Driss Muhand IBN LARBI; Abu TAHAR; EGGIE), narozen dne 15. 8. 1982 v Midaru (Maroko), (marocký) pas č. N829139 -člen skupiny „Hofstadgroep“

                  14.

                  EL-HOORIE, Ali Saed Bin Ali (také znám jako AL-HOURI, Ali Saed Bin Ali; EL-HOURI, Ali Saed Bin Ali), narozen dne 10. 7. 1965 nebo 11. 7.1965 v El Dibabiye v Saúdské Arábii; státní příslušník Saudské Arábie

                  15.

                  FAHAS, Sofiane Yacine, narozen dne 10. 9. 1971 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  16.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (také znám jako GARBAYA, AHMED; SA-ID; SALWWAN, Samir), Libanon, narozen v roce 1963 v Libanonu, státní příslušník Libanonu

                  17.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (také znám jako ALI, Salem; BIN KHALID, Fahd bin Adballah; HENIN, Ashraf Refaat Nabith; WADOOD, Khalid Adbul), narozen dne 14. 4. 1965 nebo 1. 3.1964 v Pákistánu; cestovní pas č. 488555

                  18.

                  MOKTARI, Fateh (také znám jako Ferdi Omar), narozen dne 26. 12. 1974 v Hussein Dey (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  19.

                  NOUARA, Farid, narozen dne 25. 11. 1973 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  20.

                  RESSOUS, Hoari (také znám jako Hallasa Farid), narozen dne 11. 9. 1968 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  21.

                  SEDKAOUI, Noureddine (také znám jako Nounou), narozen dne 23. 6. 1963 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  22.

                  SELMANI, Abdelghani (také znám jako Gano), narozen dne 14. 6. 1974 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  23.

                  SENOUCI, Sofiane, narozen dne 15. 4. 1971 v Hussein Dey (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  24.

                  TINGUALI, Mohammed (také znám jako Mouh di Kouba), narozen dne 21. 4. 1964 v Blidě (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  25.

                  WALTERS, Jason Theodore James (také znám jako Abdullah; David), narozen dne 6. 3. 1985 v Amersfoortu (Nizozemsko), (nizozemský) pas č. NE8146378 – člen skupiny „Hofstadgroep“

            2.   SKUPINY A SUBJEKTY

                  1.

                  „Abú Nidal Organisation“ – „ANO“ (také známa jako „Revoluční rada Fatáhu“, „Arabské revoluční brigády“, „Černé září“ a „Revoluční organizace socialistických muslimů“)

                  2.

                  „Brigáda mučedníků al-Aksá“

                  3.

                  „Al-Aksá e.V.“

                  4.

                  „Al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  5.

                  „Óm Šinrikjó/Aum Shinrikyo“ (také známa jako „AUM“, „Aum nejvyšší pravda“, „Aleph“)

                  6.

                  „Babbar Khalsa“

                  7.

                  „Komunistická strana Filipín“ včetně „New Peoples Army“ – „NPA“ („Nové lidové armády“), Filipíny

                  8.

                  „Gama'a al-Islamiyya“ (také známa jako „Al-Gama'a al-Islamiyya“) („Islámská skupina“ – „IG“)

                  9.

                  „İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi“ - „IBDA-C“ („Fronta islámských bojovníků Velkého východu“)

                  10.

                  „Hamás“ (včetně „Hamás-Izz al-Din al-Qassem“)

                  11.

                  „Hizb al-Mudžáhidín“ – „HM“

                  12.

                  „Hofstadgroep“

                  13.

                  „Nadace Svaté země pro obnovu a rozvoj“

                  14.

                  „International Sikh Youth Federation“ – „ISYF“ („Mezinárodní federace sikhské mládeže“)

                  15.

                  „Kahane Chai“ (také známa jako „Kach“)

                  16.

                  „Khalisan Zindabad Force“ – „KZF“

                  17.

                  „Kurdská strana pracujících“ – „PKK“ (také známa jako „KADEK“; „KONGRA-GEL“)

                  18.

                  „Tygři osvobození tamilského Ílamu“ – „LTTE“

                  19.

                  „Ejército de Liberación Nacional“ („Národně osvobozenecká armáda“)

                  20.

                  „Palestine Liberation Front“ – „PLF“ („Palestinská fronta osvobození“)

                  21.

                  „Palestinský islámský džihád“ – „PIJ“

                  22.

                  „Popular Front for the Liberation of Palestine“ – „PFLP“ („Lidová fronta za osvobození Palestiny“)

                  23.

                  „Popular Front for the Liberation of Palestine – General Command“ („Vrchní velitelství Lidové fronty za osvobození Palestiny“) (také známo jako „PFLP-General Command“ – „PFLP-GC“)

                  24.

                  „Fuerzas armadas revolucionarias de Columbia“ – „FARC“ („Revoluční ozbrojené síly Kolumbie“)

                  25.

                  „Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi“ – „DHKP/C“ („Revoluční lidově osvobozenecká armáda/fronta/strana“) (také známa jako „Devrimci Sol“ („Revoluční levice“), „Dev Sol“)

                  26.

                  „Sendero Luminoso“ – „SL“ („Světlá stezka“)

                  27.

                  „Stichting Al Aqsa“ (Nadace al-Aksá) (také známa jako „Stichting Al-Aqsa Nederland“; „Al Aqsa Nederland“)

                  28.

                  „Teyrbazen Azadiya Kurdistan“ – „TAK“ (také známa jako „Kurdistan Freedom Falcons“ („Sokoli za osvobození Kurdistánu“) nebo jako „Kurdistan Freedom Hawks“ („Jestřábi za osvobození Kurdistánu“)

                  29.

                  „Autodefensas Unidas de Colombia“ – „AUC“ („Spojené síly/skupiny pro sebeobranu Kolumbie“)


title: 2008/324/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 25. března 2008 , kterým se ustavuje skupina odborníků s názvem Platforma pro elektronické uchovávání dat za účelem vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů

text:
               23.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 111/11

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 25. března 2008,
   kterým se ustavuje skupina odborníků s názvem „Platforma pro elektronické uchovávání dat za účelem vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů“
   (2008/324/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Cílem směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (1) („směrnice o uchovávání údajů“) je harmonizovat právní předpisy členských států, které se týkají povinností poskytovatelů veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí při uchovávání údajů jimi vytvářených nebo zpracovávaných, a to za účelem zajištění dostupnosti těchto údajů při vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů.

               (2)

               Preambule směrnice o uchovávání údajů uvádí, že technologie elektronických komunikací se rychle mění a vývoji podléhají i oprávněné požadavky příslušných orgánů. Pro účely poradenství a podpory sdílení zkušeností ohledně osvědčených postupů v těchto otázkách zamýšlí Komise vytvořit skupinu složenou z donucovacích orgánů členských států, sdružení z odvětví elektronických komunikací, zástupců Evropského parlamentu a orgánů na ochranu údajů včetně evropského inspektora ochrany údajů.

               (3)

               Článek 14 směrnice o uchovávání údajů stanoví, že Komise do dne 15. září 2010 předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnocení používání této směrnice a jejího dopadu na hospodářské subjekty a spotřebitele, přičemž zohled další vývoj elektronických komunikačních technologií a statistik o uchovávání údajů poskytnutých Komisi. Toto vyhodnocení by mělo pomoci při určení, zda je nezbytné změnit směrnici o uchovávání údajů, a to zejména s ohledem na kategorie údajů v článku 5 a dobu jejich uchovávání stanovenou v článku 6 směrnice.

               (4)

               Rada a Komise vydaly dne 10. února 2006 společné prohlášení týkající se hodnocení směrnice o uchovávání údajů. V prohlášení se uvádí, že Komise bude pravidelně vyzývat příslušné zúčastněné strany k jednáním o hodnocení s cílem umožnit výměnu informací o technologickém vývoji, nákladech a účinnosti používání směrnice. Ve společném prohlášení se uvádí, že během tohoto procesu budou členské státy vyzvány, aby sdělily svým partnerům zkušenosti, které získaly při provádění směrnice, a aby sdílely osvědčené postupy. Ve společném provádění se dále uvádí, že na základě těchto diskusí „Komise zváží, zda je třeba předložit návrhy, a to zejména co se týče jakýchkoli potíží, s nimiž by se mohly členské státy setkat na úrovni technického a praktického provádění směrnice, především v souvislosti s jejím použitím v případě elektronické pošty a údajů internetové telefonie“.

               (5)

               Z výše uvedených důvodů je třeba ustavit skupinu odborníků v oblasti uchovávání dat složenou ze zúčastněných stran zmiňovaných ve 14. bodě odůvodnění směrnice o uchovávání údajů.

               (6)

               Skupina odborníků bude pracovat jako poradní skupina. Skupina odborníků bude napomáhat sdílení osvědčených postupů a přispívat ke Komisí provedenému posouzení nákladů spojených se směrnicí a její účinnosti, stejně jako k vývoji příslušných technologií, jež mohou směrnici ovlivnit.

               (7)

               Členové skupiny odborníků budou vybráni ze skupin zúčastněných stran uvedených ve 14. bodě odůvodnění směrnice 2006/24/ES.

               (8)

               Skupinu tvoří nejvýše 25 členů zajišťujících patřičnou rovnováhu zmíněných skupin zúčastněných stran.

               (9)

               Skupina odborníků by měla mít možnost ustavit podskupiny, které by její práci díky zaměření se na konkrétní problematiku usnadnily a urychlily. Mandát těchto podskupin by měl být odsouhlasen celou skupinou odborníků a měl by být jasně definován.

               (10)

               Měla by být stanovena pravidla týkající se zveřejňování informací ze strany členů skupiny odborníků, aniž přitom budou dotčena bezpečnostní pravidla Komise stanovená v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (2).

               (11)

               Osobní údaje týkající se členů skupiny by se měly zpracovávat podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (3).

               (12)

               Funkční období členů by mělo být pětileté a členové mohou být opakovaně jmenováni.

               (13)

               Je vhodné stanovit období používání tohoto rozhodnutí. Komise včas zváží účelnost jeho prodloužení,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   „Platforma pro elektronické uchovávání dat za účelem vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů“
   Tímto se ustavuje „Platforma pro elektronické uchovávání dat za účelem vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů“, jež je skupinou odborníků pro záležitosti související s uchováváním osobních dat pro účely vymáhání práva v odvětví elektronických komunikací, dále jen „skupina odborníků“.
   Článek 2
   Konzultace a úkoly
   1.   Komise může konzultovat s touto skupinou všechny záležitosti související s elektronickým uchováváním údajů důležitých pro vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů. Každý člen skupiny odborníků může upozornit Komisi na to, že je v určité otázce vhodné skupinu konzultovat. Komise svolává pravidelná jednání skupiny a předem pro ně vyhotoví podrobný program jednání týkající se záležitostí v působnosti tohoto článku.
   2.   Úkolem skupiny odborníků je:

               a)

               poskytovat prostor pro dialog, sdílení zkušeností a osvědčených postupů pro odborníky vybrané ze subjektů vymezených v článku 3 tohoto rozhodnutí a zejména pro příslušné orgány členských států a pro zástupce odvětví elektronických komunikací v oblasti otázek spojených s uchováváním osobních údajů poskytovateli veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí za účelem zajištění přístupnosti dat pro vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů;

               b)

               podporovat a usnadňovat běžnou orientaci při používání směrnice;

               c)

               vyměňovat informace o technologickém vývoji, nákladech a účinnosti používání směrnice;

               d)

               pomáhat Komisi při určování a vymezování potíží, s nimiž se členské státy setkaly na úrovni technického a praktického provádění směrnice, především v souvislosti s jejím použitím v případě internetové elektronické pošty a údajů internetové telefonie;

               e)

               pomáhat Komisi při jejím hodnocení používání směrnice o uchovávání údajů a jejího dopadu na hospodářské subjekty a spotřebitele.

         Článek 3
   Složení – jmenování
   1.   Skupinu odborníků tvoří nejvýše 25 členů vybraných takto:

               a)

               donucovací orgány členských států (nejvýše 10 členů);

               b)

               poslanci Evropského parlamentu (nejvýše 2 členové);

               c)

               sdružení z odvětví elektronických komunikací (nejvýše 8 členů);

               d)

               zástupci orgánů pro ochranu údajů (nejvýše 4 členové);

               e)

               evropský inspektor ochrany údajů (1 člen).

         2.   Členové uvedení v odst. 1 písm. a) a b) jsou na návrh dožádaných členských států a Evropského parlamentu určeni a jmenováni generálním ředitelstvím pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost. Členové budou jmenováni za svou osobu a mohou jmenovat odborníka, který je bude zastupovat na jednáních skupiny odborníků. Členové uvedení v odst. 1 písm. c), d) a e) jsou jmenováni generálním ředitelstvím pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost na základě jeho pozvání, aby se stali členy skupiny odborníků. Příslušná sdružení a orgány uvedené v odst. 1 písm. c), d) a e) mají nárok na jmenování odborníků, kteří je budou zastupovat na jednáních skupiny odborníků.
   3.   Členové skupiny odborníků jmenovaní za svou osobu zůstávají ve funkci, dokud nejsou nahrazeni, nebo do konce svého funkčního období. Jejich funkční období je pětileté. Mohou být jmenováni opakovaně.
   4.   Členové skupiny odborníků jmenovaní za svou osobu, kteří již nejsou schopni účinně přispívat k práci této skupiny, kteří odstoupí nebo nedodrží podmínky uvedené v článku 287 Smlouvy, mohou být na zbývající část svého funkčního období nahrazeni.
   5.   Členové skupiny odborníků jmenovaní za svou osobu učiní každý rok písemné prohlášení, že se zavazují jednat ve veřejném zájmu, a také prohlášení, v němž uvedou, zda existuje či neexistuje zájem, který by mohl ohrozit jejich nezávislost.
   6.   Jména členů jmenovaných za svou osobu budou zveřejněna na internetové stránce generálního ředitelství pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost Komise, v řadě C Úředního věstníku Evropské unie, a v Rejstříku skupin odborníků zřízeném Komisí. Jména členů se shromažďují, zpracovávají a zveřejňují v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
   Článek 4
   Fungování skupiny
   1.   Skupině odborníků předsedá Komise.
   2.   Po dohodě s Komisí mohou být zřízeny podskupiny pro přezkoumání konkrétních otázek s mandátem stanoveným skupinou. Tyto podskupiny budou rozpuštěny, jakmile splní své pověření.
   3.   Je-li to přínosné a/nebo nezbytné, může zástupce Komise požádat odborníky nebo pozorovatele se zvláštní odbornou způsobilostí v souvislosti s určitým tématem na programu jednání, aby se zúčastnili práce skupiny nebo podskupiny.
   4.   Informace získané v rámci účasti na práci skupiny nebo podskupiny se nevyzrazují, pokud Komise má za to, že se týkají důvěrných skutečností.
   5.   Skupina a její podskupiny obvykle zasedají v prostorách Komise, a to v souladu s postupy a rozvrhem stanovenými Komisí. Komise zabezpečuje sekretářské služby. Jednání skupin a podskupin se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají zájem na projednávaných otázkách.
   6.   Skupina přijme svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu přijatého Komisí.
   7.   Komise může zveřejnit jakékoli shrnutí, závěr, dílčí závěr nebo pracovní dokument skupiny, a to v původním jazyce příslušného dokumentu.
   Článek 5
   Další odborníci
   1.   Komise může k práci ve skupině přizvat odborníky nebo pozorovatele se zvláštní odborností týkající se určitého bodu pořadu jednání, kteří běžně ve skupině nepracují.
   2.   Komise může k účasti na těchto jednáních přizvat oficiální zástupce členských států, kandidátských zemí nebo třetích zemí a mezinárodních, mezivládních a nevládních organizací.
   Článek 6
   Výdaje na jednání
   1.   V souladu s pravidly Komise pro poskytování náhrad externím odborníkům uhradí Komise členům, odborníkům a pozorovatelům cestovní výdaje a případně též diety související s činností skupiny.
   2.   Členům, odborníkům a pozorovatelům nepřísluší za poskytované služby odměna.
   3.   Výdaje na jednání se proplácejí v mezích ročního rozpočtu, který je skupině přidělen příslušnými útvary Komise.
   Článek 7
   Použitelnost
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se do dne 31. prosince 2012. Před tímto dnem může Komise rozhodnout o jeho případném prodloužení.

      V Bruselu dne 25. března 2008.

            Za Komisi

         Franco FRATTINI

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 54.

      (2)  Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2006/548/ES, Euratom (Úř. věst. L 215, 5.8.2006, s. 38).

      (3)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.


title: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUMM/1/2008 ze dne 16. září 2008 o jmenování vedoucího Pozorovatelské mise Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia)

text:
               29.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 319/79

      ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUMM/1/2008
   ze dne 16. září 2008
   o jmenování vedoucího Pozorovatelské mise Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia)
   (2008/894/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 25 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2008/736/SZBP ze dne 15. září 2008 o Pozorovatelské misi Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia) (1), a zejména na čl. 10 odst. 1 této společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 10 odst. 1 společné akce 2008/736/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor v souladu s článkem 25 Smlouvy zmocněn k přijímání příslušných rozhodnutí za účelem výkonu politické kontroly a strategického řízení EUMM Georgia, včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Generální tajemník, vysoký představitel navrhl jmenovat vedoucím mise EUMM Georgia pana Hansjörga HABERA,

         ROZHODL TAKTO:
   Článek 1
   Pan Hansjörg HABER je jmenován vedoucím Pozorovatelské mise Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia).
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Použije se do 15. září 2009.

      V Bruselu dne 16. září 2008.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předsedkyně

         C. ROGER

      (1)  Úř. věst. L 248, 17.9.2008, s. 26.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 6. listopadu 2002 o zřízení Úřadu pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0524

Úřední věstník L 183 , 22/07/2003 S. 0040 - 0044

		Rozhodnutí Komiseze dne 6. listopadu 2002o zřízení Úřadu pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku(2003/524/ES)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na článek 20 jednacího řádu Komise [1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [2] (dále jen "finanční nařízení") stanoví rámec pro zřízení nového typu správních úřadů.(2) Obecné zásady Komise pro politiku externalizace ze dne 13. prosince 1999 [3] a bílá kniha o správní reformě [4] nastínily novou politiku externalizace založenou na pojetí správy, která se znovu zaměřuje na své hlavní úkoly a činnosti.(3) Výsledky analýzy provedené plánovací a koordinační skupinou pro externalizaci po zhodnocení situace v Komisi a na interinstitucionální úrovni v několika oblastech dokládají hlavní výhody, které by vytvoření úřadů Komise mohlo přinést, a oblasti, kterým je třeba věnovat zvláštní pozornost, jako například potřeba zajistit, aby činnosti na různých místech byly provázané a potřeba definovat minimální kritickou velikost každého úřadu.(4) Zvolený typ úřadu se skládá ze správních jednotek zaměřených na poskytování podpory pro činnosti jiných oddělení Komise nebo případně jiných orgánů Společenství.(5) Zvláštní analýzy provedené v oblasti infrastruktury a logistiky ukázaly, že je výhodné zajistit jednotnou strukturu v provádění rozhodnutí týkajících se správní podpory. Tato struktura je zvlášť vhodná pro účinné a hospodárné využití zdrojů, přičemž zároveň zlepší viditelnost poskytovaných služeb, umožní přeorientovat účinné provozní pravomoci a usnadní přizpůsobení potřebám a požadavkům uživatelů.(6) Tento typ úřadu představuje vhodný nástroj k dosažení žádoucího přechodu na interinstitucionální úroveň v této oblasti, o nějž již některé jiné orgány Společenství vyjádřily zájem.(7) Zvláštní místní faktory vztahující se k řízení některých aspektů infrastruktury a logistiky v Lucemburku jsou důležité. V důsledku toho je nezbytné v Lucemburku zřídit správní úřad pro infrastrukturu a logistiku, který bude oddělený od úřadu zřízeného v Bruselu.(8) Jako správní úřad pro Komisi je nezbytné, aby úřad zůstal jasně přičleněn k některému generálnímu ředitelství v souladu s obecnými zásadami přijatými Komisí dne 28. května 2002 [5]. Konkrétně bude přičleněn ke generálnímu ředitelství pro personál a administrativu.(9) Je třeba vymezit úkoly a činnost úřadu.(10) V souladu s obecnými zásadami Komise by měl být zřízen řídící výbor, jehož hlavní úlohou pod dohledem sboru členů Komise by bylo dohlížet na činnosti úřadu, vymezit jeho pravomoci a zajistit, aby byly řádně prováděny. Proto je nezbytné určit přesné složení řídícího výboru v souladu s obecnými zásadami, jeho hlavní úkoly a vnitřní organizaci.(11) Je nezbytné stanovit pravidla pro jmenování zaměstnanců úřadu a zajistit, aby se na úřad vztahovala stejná pravidla a praxe, jaká se vztahují na Komisi.(12) Komise by s ohledem na úřad měla vymezit pravomoci svěřené služebním řádem orgánu oprávněnému ke jmenování a pracovním řádem ostatních zaměstnanců orgánu zmocněnému uzavírat pracovní smlouvy.(13) Měly by být stanoveny zásady, kterými se řídí odpovědnost ředitele úřadu s ohledem jak na zaměstnance úřadu, tak na jeho činnost.(14) Po řediteli úřadu by se mělo požadovat, aby předkládal řídícímu výboru své cíle a pravidelné zprávy o fungování a roční zprávu o činnosti.(15) S ohledem na finanční otázky je třeba stanovit, že pro úřad se použije hlava V druhá část finančního nařízení v souladu s obecnou zásadou, že osobou odpovědnou za vyjednání žádostí o rozpočtové položky s generálním ředitelstvím pro rozpočet by měla být pověřená schvalující osoba.(16) Generální ředitelství, ke kterému je úřad přičleněn, je nápomocno řídícímu výboru, odpovídá za udržování pravidelného styku se všemi úřady a zajistí, aby činnost různých úřadů byla provázaná. Tato úloha je zvláště důležitá při zajišťování řádného průběhu přechodné etapy.(17) Rozhodnutí Komise ze dne 18. září 2002 představuje návrh na opravu a dodatek k předběžnému návrhu rozpočtu pro rok 2003 a vytváří rozpočtový rámec pro zřízení úřadu,ROZHODLA TAKTO:KAPITOLA IZŘÍZENÍ, ÚČEL, ÚKOLY A UMÍSTĚNÍČlánek 1Zřízení úřaduZřizuje se Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku (dále jen "úřad").Generálním ředitelstvím, ke kterému je úřad přičleněn, je generální ředitelství pro personál a administrativu.Úřad zahájí činnost dne 1. ledna 2003.Článek 2Účel1. Úřad vykonává všechny činnosti související s ubytováním pracovníků, řízením sociální infrastruktury a logistikou orgánu ve smyslu článku 3.2. Úřad plní své úkoly v souladu se správními pravidly platnými pro Komisi.3. Komise přijme z podnětu generálního ředitelství pro personál a administrativu nebo na návrh úřadu po dohodě s generálním ředitelstvím nová pravidla nebo případně nezbytné změny.Řídící výbor úřadu navrhne podrobnosti tohoto postupu spolu s generálním ředitelstvím pro personál a administrativu.4. Úřad může se souhlasem řídícího výboru jednat na žádost a jménem jiného subjektu nebo úřadu zřízeného Smlouvami nebo na jejich základě.Článek 3Úkoly1. Úřad mimo jiné, pokud jde o lucemburské sídlo,a) spravuje záležitosti týkající se pořizování, pronájmu a údržby movitého a nemovitého majetku Komise a jeho příslušenství, jakož i související otázky týkající se DPH;b) organizuje stěhování a správu využívání prostor;c) spravujei) dopravní služby pro zaměstnance a zboží pro vnitřní účely;ii) došlou a odesílanou poštu a vnitřní oběh dokumentů generálních ředitelství Komise;iii) reprodukční služby;iv) dodávky pro kanceláře;d) provádí předpisy týkající se fyzické bezpečnosti budov na základě pokynů ředitelství pro bezpečnost generálního ředitelství pro personál a administrativu, a zejména řídí ostrahu ("contrat gardiennage");e) spravuje zařízení sociální péče poskytovaná pracovníkům orgánů Společenství, například restaurace, jídelní a nápojové automaty, obchody pro pracovníky a sportovní střediska;f) poskytuje orgánům služby zabezpečující některá zařízení sociální péče, například jesle a služby hlídání dětí po vyučování;g) přijímá nezbytná opatření k zajištění dodržování hygienických a bezpečnostních požadavků v budovách Komise.2. Úřad může postupem podle čl. 7 odst. 8 poskytovat další placené služby.Článek 4UmístěníSídlem úřadu je Lucemburk.KAPITOLA IIŘÍDÍCÍ VÝBORČlánek 5PravomociŘídící výbor jedná z pověření Komise pod dohledem člena odpovídajícího za personál a administrativu, kterým je v rámci svých pravomocí odpovědný.Článek 6Složení1. Řídící výbor se skládá za) generálního tajemníka Komise;b) generálního ředitele pro personál a administrativu;c) generálního ředitele pro rozpočet;d) generálního ředitele pro vnější vztahy;e) generálního ředitele pro zaměstnanost a sociální věci;f) dvou zástupců zaměstnanců;g) zástupce ostatních orgánů Společenství.2. Řídícímu výboru předsedá generální ředitel pro personál a administrativu.3. Generální tajemník a každý generální ředitel mohou za sebe jmenovat zástupce, pokud je ve třídě úředníků A 1 stejného útvaru.4. Dva zástupce zaměstnanců jmenuje výbor zaměstnanců. Nepodílejí se na rozhodnutích týkajících se řízení, organizace nebo činnosti úřadu a jsou oprávněni hlasovat o věcech, které se týkají infrastruktury sociální péče. Tímto ustanovením nejsou dotčeny stávající postupy pro sociální dialog.5. Zástupce ostatních orgánů Společenství jmenuje sbor ředitelů pro administrativu. Tento zástupce může hlasovat pouze v záležitostech řízených interinstitucionálně.6. Řídící výbor může přizvat odborníky, aby mu byli nápomocni při plnění jeho úkolů.Článek 7Úkoly1. Řídící výbor na návrh ředitele úřadu (dále jen "ředitel") schvaluje v souladu s postupy platnými pro Komisi organizační strukturu úřadu.2. Řídící výbor na návrh ředitele schvaluje pravidla pro činnost a organizaci úřadu a v případě potřeby může navrhnout změny těchto pravidel, zejména za účelem zajištění provázanosti činnosti mezi správními úřady přičleněnými ke generálnímu ředitelství pro personál a administrativu.3. Řídící výbor na návrh ředitele stanoví obecné zásady pro činnost úřadu.4. Řídící výbor před 31. lednem každého roku přijme pracovní program ředitele. Pracovní program zejména obsahuje finanční rámec, obsah pravidelných zpráv a očekávané výsledky (založené na provozních cílech a ukazatelích výkonnosti). Řídící výbor může provést změny jednotlivých bodů pracovního programu.5. Řídící výbor schválí odhad příjmů a výdajů úřadu a veškeré nezbytné změny plánu pracovních míst.6. V prvním čtvrtletí každého roku řídící výbor vypracuje a předá sboru členů Komise stanovisko ke všem činnostem a k řízení úřadu na základě zpráv předložených ředitelem v souladu s článkem 13.7. V rámci postupů pro jmenování vyšších a středních vedoucích pracovníků jedná řídící výbor v souladu s článkem 14.8. Řídící výbor schválí každý druh dalších placených služeb, které může úřad provádět podle čl. 2 odst. 4 a článku 3, a podmínky, za kterých je může provádět. Řídící výbor na návrh ředitele určí druh a sazbu poplatků za služby, které může úřad provádět pro orgány, a přidělení příjmů takto získaných v rámci rozpočtu úřadu.9. Řídící výbor rozhoduje o veškerých zásadních otázkách, které se týkají fungování úřadu a které nejsou v tomto rozhodnutí výslovně upraveny.Článek 8Vnitřní organizaceŘídící výbor přijme svůj jednací řád. Jednací řád obsahuje zejména tyto body:a) schůze: četnost a postupy pro svolávání a pořádání schůzí;b) sekretariát: jeho úloha a organizační propojení;c) pravidla pro předávání dokumentů.Článek 9HlasováníPři rozhodování řídícího výboru má každý člen, který je oprávněn hlasovat, jeden hlas. Pokud je hlasování nerozhodné, rozhoduje hlas předsedy.Všechna rozhodnutí se přijímají prostou většinou hlasů.KAPITOLA IIIŘEDITELČlánek 10Jmenování1. Úřad řídí ředitel (třída A1 nebo A2) jmenovaný Komisí po obdržení příznivého stanoviska Poradního výbor pro jmenování podle čl. 14 odst. 1.2. Ředitel je jmenován na dobu tří let, která může být prodloužena nejvýše o dva roky.3. Sbor členů Komise může po obdržení stanoviska řídícího výboru rozhodnout o odvolání ředitele a jmenování prozatímního ředitele.Článek 11PravomociV rámci pravomocí, které mu jsou svěřeny Komisí, je ředitel orgánem oprávněným ke jmenování a orgánem zmocněným uzavírat pracovní smlouvy v souladu s pravidly platnými pro Komisi.Článek 12Úkoly1. Ředitel před 31. prosincem každého roku předloží řídícímu výboru svůj pracovní program pro následující rok, jehož obsah musí být schválen výborem.2. Ředitel odpovídá za řádné fungování úřadu. V rámci pravomocí stanovených sborem členů Komise jedná pod jeho dohledem. Ředitel také zajišťuje provázanost mezi různými činnostmi úřadu. Ředitel informuje řídící výbor o plnění svých úkolů a předkládá mu veškeré návrhy pro zajištění řádného fungování úřadu.3. Ředitel předkládá své návrhy řídícímu výboru v souladu s čl. 7 odst. 1, 2, 3 a 8.4. Ředitel informuje řídící výbor o jmenováních podle čl. 14 odst. 3.Článek 13ZprávyŘeditel předkládá řídícímu výboru:1. pravidelnou zprávu o fungování úřadu, jejíž strukturu a četnost určí řídící výbor;2. v prvním čtvrtletí každého roku následujícího po rozpočtovém roce, za který se podává zpráva, roční zprávu o činnosti, jejíž strukturu určí řídící výbor.KAPITOLA IVPERSONÁL ÚŘADUČlánek 14Vyšší a střední vedoucí pracovníci1. Komise na návrh řídícího výboru vypracuje oznámení o volném místě ředitele úřadu. Řídící výbor vydá Komisi stanovisko k uchazečům vybraných Poradním výborem pro jmenování.2. Před konečným rozhodnutím Komise vydá řídící výbor v souladu s postupy platnými pro Komisi stanovisko k uchazečům vybraným Poradním výborem pro jmenování na vyšší (třída A2) a střední (třída A3) vedoucí místa.3. Ředitel uvědomí řídící výbor o jmenováních na ostatní místa středního vedení (třídy A4 až A5), která musí být provedena v souladu s pravidly a praxí platnými pro Komisi.Článek 15Postupy1. Všechny správní postupy a praxe vztahující se k personálnímu řízení se provádějí za stejných podmínek jako pro úředníky a ostatní zaměstnance Komise.2. V souladu s článkem 4 služebního řádu se zaměstnancům orgánů oznámí uvolněná místa na úřadu, jakmile orgán oprávněný ke jmenování rozhodne, že je obsadí.3. V souladu s článkem 90 služebního řádu se žádosti a stížnosti týkající se výkonu pravomocí svěřených řediteli podle článku 11 tohoto rozhodnutí podávají generálnímu ředitelství pro personál a administrativu. Opravené prostředky v této souvislosti se podávají proti Komisi.KAPITOLA VFINANČNÍ USTANOVENÍČlánek 16Finanční záležitosti1. Použije se hlava V části druhé finančního nařízení.2. Na návrh řídícího výboru přenese Komise na ředitele úřadu pravomoci schvalující osoby, pokud jde o rozpočtové položky plněné úřadem v rámci výkonu jeho úkolů a činností, a stanoví meze a podmínky tohoto pověření.KAPITOLA VIKOORDINACE A PŘEZKUMČlánek 17Koordinace1. Koordinační jednotka zřízená v rámci generálního ředitelství pro personál a administrativu má tyto úkoly:a) je nápomocna řídícímu výboru při přípravě jeho schůzí a následné činnosti a pomáhá předsedovi výboru v pravidelném sledování vztahů s ředitelem;b) pomáhá řediteli v plnění jeho úkolů, přičemž respektuje jeho pravomoci a výsady, zejména vůči generálnímu ředitelství pro personál a administrativu;c) zajišťuje funkční propojení mezi činností úřadu a dalších správních úřadů generálního ředitelství pro personál a administrativu, jakož i ostatních útvarů Komise, zejména s ohledem na organizaci a personální politiku;d) zajišťuje, aby se pravidla a praxe platné pro Komisi v oblasti personální politiky používaly v rámci úřadu shodně a jednotně.2. V rámci svých úkolů podává koordinační jednotka řídícímu výboru zprávy na jeho žádost.Článek 18PřezkumNejpozději šest měsíců po skončení třetího celého rozpočtového roku činnosti úřadu předloží předseda řídícího výboru sboru členů Komise pod dohledem člena Komise odpovídajícího za personál a administrativu souhrnný rozbor činnosti úřadu během uvedeného období. Tento rozbor může případně obsahovat návrhy na změny tohoto rozhodnutí.V Bruselu dne 6. listopadu 2002.Za KomisiNeil Kinnockmístopředseda[1] Úř. věst. L 308, 8.12.2000, s. 26.[2] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.[3] SEC(1999) 2051, s. 7.[4] KOM(2000) 200 v konečném znění.[5] SEC(2002) 618 v konečném znění.--------------------------------------------------