title: 2009/223/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. dubna 2008 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost letectví na rozpočtový rok 2006

text:
               31.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/201

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 22. dubna 2008
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost letectví na rozpočtový rok 2006
   (2009/223/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro bezpečnost letectví za rozpočtový rok 2006 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro bezpečnost letectví za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi agentury (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví (4), a zejména na článek 60 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro dopravu a cestovní ruch (A6-0118/2008),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli Evropské agentury pro bezpečnost letectví absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2006;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Evropské agentury pro bezpečnost letectví, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generální tajemník

         Harald RØMER

      (1)  Úř. věst. C 261, 31.10.2007, s. 16.

      (2)  Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 47.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 79, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/202

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 22. dubna 2008
   obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost letectví na rozpočtový rok 2006
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro bezpečnost letectví za rozpočtový rok 2006 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro bezpečnost letectví za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi agentury (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví (4), a zejména na článek 60 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro dopravu a cestovní ruch (A6-0118/2008),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr uvedl, že nabyl dostatečné jistoty o věrohodnosti roční účetní závěrky za rozpočtový rok 2006 a o legalitě a řádnosti podkladových operací;

               B.

               vzhledem k tomu, že Parlament udělil výkonnému řediteli Evropské agentury pro bezpečnost letectví dne 24. dubna 2007 absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2005 (6) a ve svém usnesení provázejícím rozhodnutí o udělení absolutoria mimo jiné

                           —

                           konstatoval nízkou míru plnění závazků a plateb (69 % resp. 32 %) na provozní výdaje a vysokou míru zrušení prostředků přenesených z předchozího roku,

                           —

                           konstatoval, že ačkoli to finanční nařízení agentury předpokládá, nebylo zavedeno řízení podle činností v souladu s postupem použitým u souhrnného rozpočtu, jehož cílem bylo zlepšit sledování výkonnosti,

                           —

                           vyslovil politování nad skutečností, že správní rada nepřijala minimální vnitřní kontrolní předpisy do konce roku 2005 a že na konci roku 2005 agentura stále neměla systém k zajištění toho, aby poplatky, které platí její zákazníci za služby jí poskytované byly dostatečné k pokrytí nákladů těchto služeb,

   Obecné připomínky, které se týkají horizontálních záležitostí agentur EU, a které tudíž mají význam také pro postup udělování absolutoria každé jednotlivé agentury

               1.

               konstatuje, že rozpočty 24 agentur a jiných vedlejších subjektů kontrolovaných Účetním dvorem činily v roce 2006 1 080,5 milionů EUR (největším byl rozpočet Evropské agentury pro rekonstrukci ve výši 271 milionů EUR a nejmenším rozpočet Evropské policejní akademie (EPA) ve výši 5 milionů EUR);

               2.

               zdůrazňuje, že okruh externích subjektů EU, které jsou předmětem auditu a udělování absolutoria, nyní nezahrnuje pouze tradiční regulační agentury, ale také výkonné agentury zřízené za účelem provádění konkrétních programů, a v blízké budoucnosti bude rozšířen také na společné podniky zřízené v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru (společné technologické iniciativy);

               3.

               připomíná, že počet agentur, které jsou předmětem postupu udělování absolutoria Parlamentu, se vyvíjel takto: v rozpočtovém roce 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 regulačních agentur a 2 výkonné agentury (vyjma 2 agentur, které Účetní dvůr kontroloval, ale jsou předmětem vnitřního postupu udělování absolutoria);

               4.

               usuzuje proto, že postup auditu a udělování absolutoria se stal těžkopádným a nepřiměřeným ve srovnání s relativní velikostí rozpočtů agentur / vedlejších subjektů; pověřuje proto příslušný výbor, aby provedl rozsáhlý přezkum postupu udělování absolutoria agenturám a vedlejším subjektům, jehož cílem bude navrhnout jednodušší a racionálnější přístup vzhledem ke stále vzrůstajícímu počtu subjektů, z nichž každý bude v příštích letech vyžadovat zvláštní zprávu o udělení absolutoria;

         Zásadní úvahy

               5.

               žádá Komisi, aby podala jasná vysvětlení, pokud jde o následující body, dříve než vytvoří novou agenturu nebo reformuje stávající agenturu: druh agentury, cíle agentury, vnitřní struktura řízení, produkty, služby, klíčové postupy, cílová skupina, klienti agentury a zúčastněné strany, formální vztah s vnějšími aktéry, odpovědnost za rozpočet, finanční plánování, personální a zaměstnanecká politika;

               6.

               žádá, aby každá agentura byla řízena každoroční dohodou o výkonu, kterou formuluje agentura a odpovědné generální ředitelství, a která by měla obsahovat hlavní cíle pro následující rok, finanční rámec a jasné ukazatele pro měření výkonu;

               7.

               žádá, aby Účetní dvůr nebo jiný nezávislý auditor pravidelně (a ad hoc) kontroloval výkon agentur; domnívá se, že by tato kontrola neměla být omezena na tradiční prvky finančního řízení a řádné používání veřejných finančních prostředků, ale měla by zahrnovat také efektivitu a účinnost správy včetně posouzení finančního řízení každé agentury;

               8.

               domnívá se, že v případě agentur, které neustále nadhodnocují své příslušné rozpočtové potřeby, by mělo být provedeno odpovídající snížení na základě neobsazených míst; je toho názoru, že tento krok povede u agentur v dlouhodobém výhledu k nižším účelově vázaným příjmům, a tím ke snížení správních nákladů;

               9.

               konstatuje, že skutečnost, že mnoho agentur je kritizováno za nedodržování pravidel zadávání veřejných zakázek, ustanovení finančního nařízení, služebního řádu atd., představuje vážný problém; domnívá se, že hlavním důvodem této skutečnosti je, že většina pravidel a finanční nařízení jsou určena pro větší orgány a většina malých agentur nemá nezbytné předpoklady k tomu, aby byla schopna vyrovnat se s těmito požadavky; žádá proto Komisi, aby hledala rychlé řešení, které povede k posílení účinnosti sloučením správních funkcí různých agentur, a zajistila tak dosažení nezbytných předpokladů pro plnění požadavků (přitom zohlední nezbytné změny v základních pravidlech pro fungování agentur a jejich rozpočtovou nezávislost), nebo aby neprodleně navrhla zvláštní pravidla pro agentury (zejména prováděcí pravidla pro agentury), které jim umožní plné dodržování požadavků;

               10.

               trvá na tom, aby Komise při sestavování předběžného návrhu rozpočtu brala v úvahu výsledky plnění rozpočtu jednotlivých agentur v předchozích letech, zejména v roce n – 1, a aby rozpočet požadovaný příslušnou agenturou odpovídajícím způsobem upravila; žádá příslušný výbor, aby tuto revizi vzal v potaz a v případě, že tak neučiní Komise, upravil sám příslušný rozpočet tak, aby odpovídal realitě a schopnosti dané agentury využít přidělené finanční prostředky a provádět plnění rozpočtu;

               11.

               připomíná své rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2005, ve kterém vyzval Komisi, aby každých pět let předložila studii přínosu každé existující agentury; vyzývá všechny příslušné orgány, aby v případě negativního hodnocení přidané hodnoty agentury přijaly nutné kroky v podobě nové definice mandátu dané agentury nebo jejího uzavření; konstatuje, že v roce 2007 Komise neprovedla jediné hodnocení; trvá na tom, že by Komise měla před přijetím rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2007 předložit nejméně 5 takových hodnocení a začít by měla u nejdéle existujících agentur;

               12.

               je toho názoru, že doporučení Účetního dvora by měla být neprodleně uplatněna a výše příspěvků proplácených agenturám by měla být upravena v souladu s jejich skutečnými finančními potřebami; domnívá se také, že změny v obecném finančním nařízení by měly být začleněny do rámcového finančního nařízení pro agentury a do jejich různých specifických finančních nařízení;

         Uvádění údajů ve zprávách

               13.

               konstatuje, že mezi agenturami neexistuje standardní přístup ani k vykazování činností v příslušném rozpočtovém roce a k závěrkám, zprávám o rozpočtovém a finančním řízení, ani k otázce, zda by měl ředitel agentury zhotovit prohlášení o věrohodnosti; všímá si, že ne všechny agentury jasně rozlišují mezi a) prezentováním práce agentury veřejnosti a b) technickou zprávou o rozpočtovém a finančním řízení;

               14.

               konstatuje, že přestože stávající pokyny Komise ohledně přípravy zpráv o činnosti výslovně nevyžadují, aby agentura zhotovila prohlášení o věrohodnosti, mnoho ředitelů tak před rokem 2006 učinilo, v jednom případě včetně významné výhrady;

               15.

               připomíná odstavec 26 svého usnesení ze dne 12. dubna 2005 (7), který vyzývá ředitele agentur, aby od nynějška připojovali k výroční zprávě o činnosti, předkládané spolu s finančními a manažerskými výkazy, rovněž prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o právnosti a řádnosti souvisejících operací podobné prohlášení, jež podepisují generální ředitelé Komise;

               16.

               vyzývá Komisi, aby odpovídajícím způsobem změnila své stávající pokyny pro agentury;

               17.

               dále navrhuje, aby Komise pracovala s agenturami na vytvoření harmonizovaného modelu, který lze uplatnit na všechny agentury a vedlejší subjekty a který jasně rozlišuje mezi

                           —

                           výroční zprávou o operacích, práci a úspěších subjektu určenou široké veřejnosti,

                           —

                           finančním prohlášením a zprávou o plnění rozpočtu,

                           —

                           zprávou o činnosti v souladu se zprávami o činnosti generálních ředitelů Komise,

                           —

                           prohlášením o věrohodnosti učiněným ředitelem subjektu spolu s jakýmikoli výhradami nebo připomínkami, na které chce upozornit orgán udělující absolutorium;

         Obecná zjištění Účetního dvora

               18.

               bere na vědomí zjištění Účetního dvora (výroční zpráva, odstavec 10.29 (8)), že Komise nevyplácí dotace z rozpočtu Společenství na základě dostatečně odůvodněných odhadů potřeby hotovosti jednotlivých agentur, což spolu s rozsahem přenesených prostředků vede k tomu, že agentury mají značné pokladní zůstatky; bere dále na vědomí doporučení Účetního dvora, aby objem dotací vyplácených agenturám byl v souladu s jejich skutečnou potřebou hotovosti;

               19.

               konstatuje, že na konci roku 2006 ještě nezavedlo účetní systém ABAC 14 agentur (výroční zpráva, poznámka pod čarou k odstavci 10.31);

               20.

               bere na vědomí poznámku Účetního dvora (výroční zpráva, odstavec 1.25) týkající se výdajů příštích období na nevyčerpanou dovolenou, o kterých účtují některé agentury; zdůrazňuje, že Účetní dvůr podmínil své prohlášení o věrohodnosti v případě tří agentur (Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání – Cedefop, EPA a Evropská železniční agentura) za rozpočtový rok 2006 (2005: Cedefop, Evropský úřad pro bezpečnost potravin, Evropská agentura pro obnovu);

         Interní audit

               21.

               připomíná, že v souladu s čl. 185 odst. 3 finančního nařízení je interní auditor Komise také interním auditorem regulačních agentur, které dostávají granty z rozpočtu EU; zdůrazňuje, že interní auditor je odpovědný vůči představenstvu a řediteli každé agentury;

               22.

               upozorňuje na následující výhradu ve výroční zprávě o činnosti interního auditora za rok 2006:
               „Interní auditor Komise není s to řádně plnit svou povinnost přidělenou podle článku 185 finančního nařízení, kterou má jakožto interní auditor subjektů Společenství, a to z důvodu nedostatku personálních zdrojů.“;

               23.

               bere však na vědomí poznámku interního auditora ve zprávě o jeho činnosti za rok 2006, že od roku 2007 budou všechny funkční regulační agentury každoročně podrobeny internímu auditu s pomocí dalších personálních zdrojů, které Komise poskytne Službě interního auditu (IAS);

               24.

               konstatuje, že každoročně narůstající počet regulačních a výkonných agentur a společných podniků je nutno kontrolovat službou IAS podle článku 185 finančního nařízení; žádá Komisi, aby informovala příslušný výbor Parlamentu o tom, zda personální zdroje, které dostane IAS k dispozici, budou stačit na provádění výročního auditu všech těchto subjektů v příštích letech;

               25.

               připomíná, že čl. 72 odst. 5 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 vyžaduje, aby každá agentura zaslala každoročně orgánu, který je příslušný pro udělení absolutoria, a Komisi zprávu vypracovanou jejím ředitelem a uvádějící počet a druh provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá na základě těchto doporučení; žádá agentury, aby uvedly, zda tak učinily, a pokud ano, jak;

               26.

               bere na vědomí, pokud jde o schopnost provést interní audit, zejména v případě menších agentur, návrh interního auditora příslušnému výboru Parlamentu ze dne 14. září 2006, aby byly menší agentury oprávněny nakupovat služby interního auditu ze soukromého sektoru;

         Hodnocení agentur

               27.

               připomíná společné prohlášení Parlamentu, Rady a Komise (9) vyjednané při dohodovacím řízení Rady ve složení pro hospodářství a finance dne 13. července 2007, které vyžaduje i) seznam agentur, které Komise zamýšlí posoudit, a ii) seznam již posouzených agentur společně se souhrnem hlavních zjištění;

         Disciplinární řízení

               28.

               konstatuje, že jednotlivé agentury mají vzhledem k velikosti obtíže při sestavování disciplinárního orgánu ad hoc složeného ze zaměstnanců v přiměřené platové třídě a že Úřad Komise pro vyšetřování a disciplinární opatření (IDOC) není příslušný pro agentury; vyzývá agentury, aby uvážily zřízení meziagenturního disciplinárního orgánu;

         Návrh interinstitucionální dohody

               29.

               připomíná návrh Komise na interinstitucionální dohodu o vytvoření rámce pro evropské regulační agentury (KOM(2005) 59), který zamýšlel vytvořit horizontální rámec pro vytváření, strukturu, provoz, hodnocení a kontrolu evropských regulačních agentur; konstatuje, že tento návrh je užitečnou iniciativou v rámci úsilí o racionalizaci vytváření a chodu agentur; bere na vědomí prohlášení učiněné ve shrnutí výsledků práce Komise za rok 2006 (KOM(2007) 274, odst. 3.1), že ačkoli se pokrok ve vyjednáváních později velmi zpomalil, diskuse o této materii byly obnoveny v Radě koncem roku 2006; lituje, že nebylo možné učinit další kroky směřující k přijetí návrhu;

               30.

               vítá proto závazek Komise předložit v průběhu roku 2008 sdělení o budoucnosti regulačních agentur;

         Samofinancované agentury

               31.

               připomíná, že v případě dvou samofinancovaných agentur udělila správní rada řediteli absolutorium; konstatuje, že obě agentury měly značné kumulované přebytky pocházející z příjmů z poplatků převedených z předcházejících let:

                           —

                           Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu: peněžní prostředky a jejich ekvivalenty: 281 milionů EUR (10);

                           —

                           Odrůdový úřad Společenství: peněžní prostředky a jejich ekvivalenty: 18 milionů EUR (11);

         Konkrétní připomínky

               32.

               konstatuje, že ze zprávy Účetního dvora za rok 2006 vyplývá, že na konci roku 2006 činily přenesené prostředky hlavy II (správní výdaje) 40 % závazků a hlavy III (nerozlišené provozní výdaje) asi 50 % a více než 15 % těchto prostředků bylo zrušeno;

               33.

               bere na vědomí odpověď agentury, že míra přenesených prostředků byla v roce 2006 vysoká, protože agentura musela stále zadávat více než polovinu práce národním leteckým orgánům členských států a značná část účtů nebyla do konce roku obdržena;

               34.

               vyjadřuje znepokojení nad dalším zjištěním Účetního dvora, že systém analýzy nákladů agentury uvádí u činností souvisejících s vydáním osvědčení za rok 2006 náklady v přibližné výši 48 milionů EUR oproti příjmům kolem 35 milionů EUR;

               35.

               konstatuje, že agentuře bylo ze souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2006 přiděleno 31,9 milionů EUR v prostředcích na závazky a platby;

               36.

               konstatuje, že Účetní dvůr trvá na tom, že agentura musí ve spolupráci s Komisí přezkoumat stávající systémy poplatků s cílem zajistit, aby náklady agentury na činnosti související s vydáním osvědčení byly oprávněné a pokryté poplatky;

               37.

               vyzývá agenturu a Komisi, aby přezkoumaly strukturu poplatků vybíraných agenturou, aby mohly být výdaje a příjmy z činnosti související s vydáním osvědčení vyváženy;

               38.

               bere na vědomí odpověď agentury, že nařízením o poplatcích a platbách (nařízení Komise (ES) č. 593/2007 (12), které vstoupilo v platnost dne 1. června 2007, by se měly získat prostředky dostatečné k pokrytí nákladů na činnost související s vydáním osvědčení;

               39.

               zdůrazňuje, že v rozvaze agentury jsou vykázány krátkodobé pohledávky v přibližné výši 14 milionů EUR, přičemž 20 % těchto pohledávek bylo starší tří měsíců; vyzývá agenturu, aby zavedla účelný systém řízení pohledávek, který by případně zahrnoval úrok za pozdní platby;

               40.

               konstatuje, že podle účtů bylo 5,05 milionů EUR, odpovídajících zůstatku z plnění rozpočtu na rok 2006, ohlášeno jako dluh, který by měla uhradit Komise;

               41.

               bere na vědomí sdělení schvalujícího úředníka v prohlášení o věrohodnosti, že po auditu IAS v červenci 2006 byla podniknuta příslušná opatření ke splnění hlavních doporučení;

               42.

               bere na vědomí sdělení ve výroční zprávě o činnosti agentury, že trvá nejistota ovlivňující provozní rozpočet agentury zejména v důsledku nízkých příjmů z poplatků; deficit byl pokryt příspěvkem Komise, ale to mělo následky na činnosti agentury financované tímto příspěvkem;

               43.

               konstatuje však, že v roce 2006 měla agentura velký počet volných míst na úrovni AD 6 a AD 7.

      (1)  Úř. věst. C 261, 31.10.2007, s. 16.

      (2)  Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 47.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 79, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 187, 15.7.2008, s. 156.

      (7)  Usnesení Evropského parlamentu o připomínkách připojených k rozhodnutí o udělení absolutoria výkonnému řediteli Evropské agentury pro bezpečnost letectví za provedení rozpočtu v rozpočtovém roce 2003 (Úř. věst. L 196, 27.7.2005, s. 145).

      (8)  Úř. věst. C 273, 15.11.2007, s. 1.

      (9)  Dokument Rady DS 605/1/07 Rev1.

      (10)  Zdroj: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 141).

      (11)  Zdroj: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Odrůdového úřadu Společenství za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 135).

      (12)  Úř. věst. L 140, 1.6.2007, s. 3.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 13. ledna 2017 o jmenování některých členů vědecké rady Evropské rady pro výzkum

text:
               14.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/2

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 13. ledna 2017
   o jmenování některých členů vědecké rady Evropské rady pro výzkum
   (2017/C 13/02)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2013/743/EU ze dne 3. prosince 2013 o zavedení zvláštního programu, kterým se provádí Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020), a o zrušení rozhodnutí 2006/971/ES, 2006/972/ES, 2006/973/ES, 2006/974/ES a 2006/975/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise rozhodnutím C(2013) 8915 (2) (následně změněným rozhodnutím C(2015) 58 (3)) zřídila na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 Evropskou radu pro výzkum (dále jen „ERV“) jako prostředek k provádění akcí v rámci části I „Vynikající věda“, jež souvisejí se specifickým cílem „Evropská rada pro výzkum“ uvedeným v čl. 3 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2013/743/EU.

               (2)

               ERV tvoří nezávislá vědecká rada zřízená článkem 7 rozhodnutí 2013/743/EU a specializovaná prováděcí struktura stanovená článkem 8 uvedeného rozhodnutí.

               (3)

               Podle čl. 2 odst. 1 rozhodnutí C(2013) 8915 tvoří vědeckou radu předseda ERV a 21 dalších členů.

               (4)

               V souladu s čl. 7 odst. 1 třetím pododstavcem rozhodnutí 2013/743/EU jsou členové vědecké rady jmenováni na dobu nejvýše čtyř let, která může být jednou prodloužena. Měli by být jmenováni způsobem, který zajistí kontinuitu práce vědecké rady.

               (5)

               Skončí druhé funkční období jednoho člena vědecké rady.

               (6)

               Sedmi členům vědecké rady skončí první funkční období a tři členové již nebudou opětovně jmenováni.

               (7)

               Ustanovení čl. 7 odst. 1 druhého pododstavce rozhodnutí 2013/743/EU stanoví, že členy vědecké rady jmenuje Komise na základě nezávislého a transparentního postupu pro jejich určení, na němž se dohodne s vědeckou radou, po konzultaci s vědeckou obcí a předložení zprávy Evropskému parlamentu a Radě. Za tímto účelem byl zřízen stálý výbor pro výběr členů vědecké rady Evropské rady pro výzkum. Tento výbor doporučil Komisi jmenovat čtyři nové členy vědecké rady a čtyřem členům vědecké rady obnovit první funkční období. Tato doporučení byla přijata,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Profesorka Paola BOVOLENTA je jmenována členkou vědecké rady ERV na první funkční období do 31. prosince 2020.
   Profesorka Eveline CRONE je jmenována členkou vědecké rady ERV na první funkční období od 1. dubna 2017 do 31. prosince 2020.
   Profesor Andrzej JAJSZCZYK je jmenován členem vědecké rady ERV na první funkční období do 31. prosince 2020.
   Profesor Giulio SUPERTI-FURGA je jmenován členem vědecké rady ERV na první funkční období do 31. prosince 2020.
   Profesor Klaus BOCK je jmenován členem vědecké rady ERV na druhé funkční období do 31. prosince 2018.
   Profesorka Athene DONALD je jmenována členkou vědecké rady ERV na druhé funkční období do 31. prosince 2018.
   Profesorka Eva KONDOROSI je jmenována členkou vědecké rady ERV na druhé funkční období do 31. prosince 2018.
   Profesorka Reinhilde VEUGELERS je jmenována členkou vědecké rady ERV na druhé funkční období do 31. prosince 2018.
   Článek 2
   Tito členové vědecké rady ERV jsou uvedeni v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2017.

      V Bruselu dne 13. ledna 2017.

            Za Komisi

         Carlos MOEDAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 965.

      (2)  Rozhodnutí Komise C(2013) 8915 ze dne 12. prosince 2013, kterým se zřizuje Evropská rada pro výzkum (Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 23).

      (3)  Rozhodnutí Komise C(2015) 58 ze dne 17. února 2015, kterým se mění rozhodnutí C(2013) 8915, kterým se zřizuje Evropská rada pro výzkum (Úř. věst. C 58, 18.2.2015, s. 3).

      PŘÍLOHA
      Členové vědecké rady ERV

                  Jméno a institut

                  Konec funkčního období

                  Klaus BOCK, dánská národní výzkumná nadace

                  31. prosince 2018

                  Paola BOVOLENTA, Universidad Autónoma de Madrid

                  31. prosince 2020

                  Margaret BUCKINGHAM, institut Pasteur, Paříž

                  30. června 2019

                  Christopher CLARK, univerzita Cambridge

                  31. prosince 2019

                  Eveline CRONE, univerzita Leiden

                  31. prosince 2020

                  Athene DONALD, univerzita Cambridge

                  31. prosince 2018

                  Andrzej JAJSZCZYK, Vědecká a technologická univerzita AGH, Krakov

                  31. prosince 2020

                  Tomáš JUNGWIRTH, Akademie věd České republiky

                  31. prosince 2018

                  Eva KONDOROSI, maďarská akademie věd

                  31. prosince 2018

                  Michael KRAMER, institut Max Planck pro radioastronomii, Bonn

                  30. června 2019

                  Kurt MEHLHORN, institut Max-Planck pro informatiku, Saarbrücken

                  30. června 2020

                  Barbara ROMANOWICZ, seismologická laboratoř Berkeley

                  31. prosince 2019

                  Nils Christian STENSETH, univerzita Oslo

                  31. prosince 2017

                  Martin STOKHOF, univerzita Amsterdam

                  31. prosince 2017

                  Giulio SUPERTI-FURGA, výzkumné centrum molekulární medicíny rakouské akademie věd

                  31. prosince 2020

                  Nektarios TAVERNARAKIS, institut molekulární biologie a biotechnologie, nadace pro výzkum a technologii – Hellas

                  30. června 2020

                  Janet THORNTON, Evropský institut bioinformatiky (EMBL-EBI) při Evropské laboratoři pro molekulární biologii

                  31. prosince 2018

                  Isabelle VERNOS, Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats, Barcelona

                  30. června 2019

                  Reinhilde VEUGELERS, katolická univerzita, Lovaň

                  31. prosince 2018

                  Michel WIEVIORKA, středisko pro sociologickou analýzu a intervenci, Paříž

                  31. prosince 2017

                  Fabio ZWIRNER, univerzita v Padově

                  31. prosince 2018


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2017/102 ze dne 11. ledna 2017, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/5 o provádění programu nákupu cenných papírů krytých aktivy (ECB/2017/3)

text:
               20.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 16/55

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2017/102
   ze dne 11. ledna 2017,
   kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/5 o provádění programu nákupu cenných papírů krytých aktivy (ECB/2017/3)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na druhý pododstavec článku 12.1 ve spojení s čl. 3.1 první odrážkou a článkem 18.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím Evropské centrální banky ECB/2015/5 (ECB/2014/45) (1) byl zaveden program nákupu cenných papírů krytých aktivy (asset-backed securities purchase programme – ABSPP). ABSPP je spolu se třetím programem nákupu krytých dluhopisů, programem nákupu aktiv veřejného sektoru na sekundárních trzích a programem nákupu cenných papírů podnikového sektoru součástí rozšířeného programu nákupu aktiv (asset purchase programme – APP). Cílem APP je dále zlepšit transmisi měnové politiky, usnadnit poskytování úvěrů hospodářství eurozóny, uvolnit úvěrové podmínky pro domácnosti a podniky a přispět k návratu míry inflace ve střednědobém horizontu pod 2 %, ale blízko této úrovně, což je v souladu s prvořadým cílem Evropské centrální banky (ECB) udržovat cenovou stabilitu.

               (2)

               Nákup aktiv v rámci APP je přiměřeným opatřením ke zmírnění rizika výhledu cenového vývoje, neboť dále uvolní měnové a finanční podmínky, včetně těch, které jsou rozhodné pro podmínky poskytování úvěrů nefinančním podnikům a domácnostem eurozóny, čímž podpoří celkovou spotřebu a investiční výdaje v eurozóně, a v konečném důsledku tak přispěje k návratu míry inflace ve střednědobém horizontu pod 2 %, ale blízko této úrovně. APP je zcela v souladu s povinnostmi centrálních bank Eurosystému na základě Smluv, včetně zákazu měnového financování, a nenarušuje fungování Eurosystému v souladu se zásadou otevřeného tržního hospodářství s volnou soutěží.

               (3)

               Dne 8. prosince 2016 Rada guvernérů v souladu se svým mandátem k zajišťování cenové stability rozhodla, že některé parametry APP je třeba upravit, aby bylo dosaženo jeho cílů. Tyto úpravy jsou v souladu s mandátem Rady guvernérů v oblasti měnové politiky, v plném rozsahu respektují povinnosti centrálních bank Eurosystému na základě Smluv a náležitě zohledňují otázky spojené s řízením rizik.

               (4)

               Zamýšlený časový horizont nákupů v rámci APP by konkrétně měl být prodloužen do konce prosince 2017 nebo podle potřeby i déle a v každém případě, dokud Rada guvernérů nezaznamená udržitelnou korekci vývoje inflace, která je v souladu s jejím cílem dosáhnout míru inflace ve střednědobém horizontu pod 2 %, ale blízko této úrovně.

               (5)

               Objem likvidity dodávané trhu prostřednictvím kombinovaných měsíčních nákupů v rámci APP by měl až do konce března 2017 nadále činit 80 miliard EUR. Od dubna 2017 by kombinované měsíční nákupy v rámci APP měly pokračovat v objemu 60 miliard EUR do konce prosince 2017 nebo podle potřeby i delší dobu a v každém případě, dokud Rada guvernérů nezaznamená udržitelnou korekci vývoje inflace, která je v souladu s jejím inflačním cílem. Pokud se mezitím výhled stane méně příznivým nebo pokud finanční podmínky přestanou být v souladu s dalším pokrokem směrem k udržitelné korekci vývoje inflace, hodlá Rada guvernérů rozšířit program co do objemu anebo délky trvání.

               (6)

               S cílem zajistit pokračující hladkou realizaci nákupů v rámci APP v zamýšleném časovém horizontu by měly být v rámci APP v nezbytném rozsahu povoleny nákupy cenných papírů, jejichž výnos do doby splatnosti je nižší než úroková sazba vkladové facility ECB.

               (7)

               Rozhodnutí (EU) 2015/5 (ECB/2014/45) je proto třeba příslušným způsobem změnit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Změna
   V článku 2 rozhodnutí ECB/2015/5 (ECB/2014/45) se doplňuje nový bod 10, který zní:

                  „(10)

                  Povoleny jsou nákupy nominálních cenných papírů krytých aktivy se záporným výnosem do splatnosti (nebo nejnižším možným výnosem („yield to worst“)), který se rovná sazbě vkladové facility nebo tuto sazbu převyšuje. Nákupy nominálních cenných papírů krytých aktivy se záporným výnosem do splatnosti (nebo nejnižším možným výnosem) pod sazbou vkladové facility jsou povoleny v nezbytném rozsahu.“

   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. ledna 2017.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 11. ledna 2017.

            Za Radu guvernérů ECB

            prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/5 ze dne 19. listopadu 2014 o provádění programu nákupu cenných papírů krytých aktivy (ECB/2014/45) (Úř. věst. L 1, 6.1.2015, s. 4).


title: 2004/929/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 22. prosince 2004, kterým se upravují opravné faktory použitelné od 1. února, 1. března, 1. dubna, 1. května a 1. června 2004 na odměny úředníků, smluvních a dočasných pracovníků Evropských společenství působících ve třetích zemích, a také na odměny části úředníků působících v deseti nových členských státech po dobu maximálně patnácti měsíců od vstupu těchto zemí do Evropské unie

text:
               31.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 396/49

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 22. prosince 2004,
   kterým se upravují opravné faktory použitelné od 1. února, 1. března, 1. dubna, 1. května a 1. června 2004 na odměny úředníků, smluvních a dočasných pracovníků Evropských společenství působících ve třetích zemích, a také na odměny části úředníků působících v deseti nových členských státech po dobu maximálně patnácti měsíců od vstupu těchto zemí do Evropské unie
   (2004/929/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na služební řád úředníků Evropských společenství a režim použitelný na ostatní zaměstnance těchto Společenství, stanovené nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (1), a zejména na článek 13 druhý pododstavec přílohy X uvedeného nařízení,
   s ohledem na Smlouvu o přistoupení deseti nových členských států, a zejména na čl. 33 odst. 4 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením (ES, Euratom) č. 1785/2004 (2) Rada stanovila, naposledy a v souladu s předchozím služebním řádem, postupem podle čl. 13 prvního pododstavce přílohy X tohoto služebního řádu, opravné faktory, které se od 1. ledna 2004 použijí na odměny vyplácené úředníkům Evropských společenství působícím ve třetích zemích v měnách těchto zemí.

               (2)

               Od 1. února, 1. března, 1. dubna, 1. května a 1. června 2004 by některé z těchto opravných faktorů měly být upraveny v souladu s čl. 13 druhým pododstavcem přílohy X služebního řádu, jelikož ze statistických údajů, které má Komise k dispozici, vyplývá, že změna životních nákladů, měřená prostřednictvím opravného faktoru a příslušného směnného kurzu, je pro některé třetí země vyšší než 5 % od jejich posledního stanovení nebo úpravy,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   S účinností od 1. února, 1. března, 1. dubna, 1. května a 1. června 2004 se upravují opravné faktory použitelné na odměny úředníků, smluvních a dočasných pracovníků Evropských společenství působících ve třetích zemích, a také na odměny části úředníků působících v deseti nových členských státech po dobu maximálně patnácti měsíců od vstupu těchto zemí do Evropské unie, vyplácené v měnách těchto zemí tak, jak je stanoveno v příloze.
   Směnné kurzy používané pro výpočet těchto odměn se stanoví v souladu s prováděcími pravidly k finančnímu nařízení a odpovídají datu uvedenému v prvním pododstavci.

      V Bruselu dne 22. prosince 2004.

            Za Komisi

         Benita FERRERO-WALDNER

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 857/2004 (Úř. věst. L 161, 30.4.2004, s. 11).

      (2)  Úř. věst. L 317, 16.10.2004, s. 1.

      PŘÍLOHA

                  Místo působení

                  Opravné faktory
                  únor 2004

                  Dominikánská republika

                  33,1

                  Surinam

                  49,3

                  Zimbabwe

                  31,9

                  Místo působení

                  Opravné faktory
                  březen 2004

                  Dominikánská republika

                  38,9

                  Zimbabwe

                  33,5

                  Místo působení

                  Opravné faktory
                  duben 2004

                  Dominikánská republika

                  43,8

                  Sierra Leone

                  65,6

                  Zimbabwe

                  38,7

                  Místo působení

                  Opravné faktory
                  květen 2004

                  Gruzie

                  87,4

                  Malawi

                  71,6

                  Dominikánská republika

                  48,6

                  Zimbabwe

                  42,9

                  Místo působení

                  Opravné faktory
                  červen 2004

                  Kazachstán

                  94,0

                  Dominikánská republika

                  46,4

                  Sierra Leone

                  71,0

                  Zimbabwe

                  44,7


title: 2011/256/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 11. dubna 2011 o podpisu Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Argentinskou republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listinách Bulharské republiky a Rumunska v průběhu jejich přistoupení k Evropské unii jménem Evropské Unie

text:
               29.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 110/13

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 11. dubna 2011
   o podpisu Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Argentinskou republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listinách Bulharské republiky a Rumunska v průběhu jejich přistoupení k Evropské unii jménem Evropské Unie
   (2011/256/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 29. ledna 2007 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s některými dalšími členy Světové obchodní organizace podle článku XXIV:6 Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 v průběhu přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii.

               (2)

               Komise vedla jednání podle směrnic pro jednání přijatých Radou.

               (3)

               Tato jednání byla dokončena a Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Argentinskou republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listinách Bulharské republiky a Rumunska v průběhu jejich přistoupení k Evropské unii (dále jen „dohoda“) byla parafována dne 22. září 2010.

               (4)

               Dohoda by měla být podepsána,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Argentinskou republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listinách Bulharské republiky a Rumunska v průběhu jejich přistoupení k Evropské unii (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie s výhradou uzavření dohody (1).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 11. dubna 2011.

            Za Radu

            předseda

         PINTÉR S.

      (1)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jejím uzavření.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. června 2012 o jmenování poloviny členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin a o změně rozhodnutí ze dne 24. června 2010

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 192/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 18. června 2012
   o jmenování poloviny členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin a o změně rozhodnutí ze dne 24. června 2010
   2012/C 192/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (1), a zejména na čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení,
   s ohledem na seznam kandidátů předložený Radě Evropskou komisí,
   s ohledem na názory vyjádřené Evropským parlamentem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Je nezbytně nutné zajistit nezávislost, vysokou vědeckou úroveň, transparentnost a efektivnost Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“). Nepostradatelná je rovněž spolupráce se členskými státy.

               (2)

               Polovině členů správní rady EFSA mají funkční období skončit dne 30. června 2012. Tři z těchto členů mají zkušenosti s působením v organizacích zastupujících spotřebitele a v jiných zájmových skupinách v rámci potravinového řetězce.

               (3)

               Seznam předložený Komisí byl přezkoumán s cílem jmenovat sedm nových členů správní rady EFSA na základě dokumentace předložené Komisí a s ohledem na názory vyjádřené Evropským parlamentem. Účelem přezkoumání je zajistit nejvyšší úroveň schopností, široký okruh relevantních odborných znalostí, například v oblasti řízení a veřejné správy, jakož i co nejširší geografické zastoupení v rámci Unie.

               (4)

               Při přezkumu seznamu předloženého Komisí Rada zohlednila skutečnost, že Komise má neprodleně nahradit člena správní rady EFSS, jenž nedávno odstoupil, na základě samostatného řízení a předložit za tímto účelem seznam kandidátů v souladu s požadavky stanovenými v čl. 25 odst. 1 nařízení (ES) č. 178/2002.

               (5)

               Rada rovněž vzala na vědomí, že jeden stávající člen správní rady EFSA, jehož funkční období má skončit dne 30. června 2014, může být vzhledem ke změně svých profesních aktivit považován za člena majícího zkušenost s působením v organizacích zastupujících jiné zájmy v rámci potravinového řetězce.

               (6)

               Rozhodnutí Rady ze dne 24. června 2010 o jmenování poloviny členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (2) by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Níže uvedené osoby jsou jmenovány členy správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin na dobu od 1. července 2012 do 30. června 2016:

               Valérie BADUELOVÁ

               Sue DAVIESOVÁ (3)
                   (4)

               Piergiuseppe FACELLI (4)

               Jaana HUSU-KALLIOOVÁ

               Radu ROATIȘ CHEȚAN

               Jiří RUPRICH (4)

               Tadeusz WIJASZKA

         Článek 2
   V článku 1 rozhodnutí ze dne 24. června 2010 se ke jménu „Jan MOUSING“ připojuje značka „(**)“
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 18. června 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. GJERSKOV

      (1)  Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 171, 30.6.2010, s. 3.

      (3)  Člen mající zkušenosti s působením v organizacích zastupujících spotřebitele.

      (4)  Současný člen správní rady EFSA.


title: Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2017/122 ze dne 23. ledna 2017 o použitelnosti článku 34 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU na zakázky zadávané na činnosti související s produkcí rašeliny ve Finsku (oznámeno pod číslem C(2017) 237) (Text s významem pro EHP. )

text:
               25.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 19/33

         PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2017/122
   ze dne 23. ledna 2017
   o použitelnosti článku 34 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU na zakázky zadávané na činnosti související s produkcí rašeliny ve Finsku

         (oznámeno pod číslem C(2017) 237)

   (Pouze finské a švédské znění je závazné)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 5 uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb a o zrušení směrnice 2004/17/ES (2), a zejména na čl. 35 odst. 3 uvedené směrnice,
   s ohledem na žádost podanou společností Vapo Oy,
   po konzultaci s Poradním výborem pro veřejné zakázky,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   SKUTEČNOSTI

   1.1.   Žádost

               (1)

               Dne 2. února 2016 obdržela Komise žádost podle článku 30 směrnice 2004/17/ES (dále jen „žádost“) od společnosti Vapo Oy (dále jen „Vapo“ nebo „žadatel“).

               (2)

               Vapo je veřejný podnik, v němž finský stát drží 50,1 % akcií a 49,9 % akcií drží Suomen Energiavarat Oy, společnost vlastněná komunálními energetickými společnostmi a elektrárenskými družstvy.

               (3)

               Žádost se týká činností souvisejících s produkcí rašeliny ve Finsku.

               (4)

               K žádosti bylo přiloženo prohlášení finského úřadu pro ochranu hospodářské soutěže a spotřebitelů (dále jen „vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž“) ze dne 2. listopadu 2015. Komise se domnívá, že tento dokument není odůvodněným a podloženým stanoviskem ve smyslu čl. 35 odst. 2 směrnice 2014/25/EU, neboť se jedná o pouhé tvrzení, že uvedené podmínky jsou splněny, aniž by byly poskytnuty jakékoli argumenty na podporu tohoto tvrzení (3).

               (5)

               Komise si od žadatele vyžádala doplňující informace e-maily ze dne 10. března 2016, 2. června 2016, 6. července 2016, 8. července 2016 a 23. září 2016. Odpovědi na žádosti o informace žadatel zaslal e-maily ze dne 6. dubna 2016, 16. června 2016, 26. srpna 2016 a 30. září 2016.

               (6)

               Komise si zároveň dne 7. června 2016 vyžádala doplňující informace od finských orgánů. Finské orgány zaslaly odpověď e-mailem ze dne 26. září 2016. Závěry obsažené v této odpovědi se zakládaly na průzkumu, který finský vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž provedl u 24 zákazníků společnosti Vapo a 8 jejích konkurentů, a na informacích obdržených od sdružení producentů rašeliny. Respondenti byli dotazováni ohledně těchto témat: využívání paliv, schopnost přejít na jiná paliva, dopad možné změny ceny paliv, hospodářsky životaschopné přepravní vzdálenosti, ceny paliv, překážky vstupu na trh, zadávání zakázek u rašelinišť a vývoj trhů s rašelinovým a dřevním palivem v několika nadcházejících letech.

         1.2.   Produkce rašeliny ve Finsku

               (7)

               Rašelina je vysoce organický materiál, který se nachází v oblastech mokřin a skládá se z částečně rozložené rostlinné hmoty: pro použití jako palivo se nařeže a usuší. Ve Finsku se rašelina používá především k výrobě elektrické energie a pro dálkové vytápění. V roce 2014 představovala rašelina ve Finsku 4 % celkové skladby zdrojů paliv pro výrobu elektrické energie (4).

               (8)

               Finsko má celkem 9 milionů hektarů rašelinišť, z nichž je 1,2 milionu hektarů vhodných k produkci rašeliny (5). V současnosti se však k její produkci využívá pouze necelých 10 % vhodné plochy (6). Umístění aktivní produkce určuje situace v oblasti hospodářské soutěže, a to kvůli poměrně krátké hospodářsky životaschopné přepravní vzdálenosti, která u rašeliny činí pouhých 150 km (7).

               (9)

               Finsko má přibližně 23 milionů hektarů lesů a je na světových trzích významným dodavatelem produktů lesního hospodářství (8).

               (10)

               Rašelinová a dřevní paliva se využívají zhruba ve 400 elektrárnách a teplárnách na celém území Finska.

               (11)

               Vapo je jediným producentem rašeliny, který působí na území celého státu. Ve Finsku existuje také několik regionálních producentů a zhruba 300 místních producentů a některé větší elektrárny těží rašelinu na svých vlastních rašeliništích.

               (12)

               Dřevní paliva dodává 5 národních producentů, 79 sdružení správ lesů a stovky místních producentů (9).

         2.   PRÁVNÍ RÁMEC

               (13)

               Směrnice 2014/25/EU se vztahuje na zadávání zakázek na vykonávání činnosti související s využíváním zeměpisné oblasti pro účely těžby uhlí nebo jiných pevných paliv, pokud není tato činnost předmětem výjimky podle článku 34 uvedené směrnice.

               (14)

               Podle článku 34 směrnice 2014/25/EU zakázky, jejichž účelem je umožnit výkon činnosti, na niž se uvedená směrnice vztahuje, se neřídí uvedenou směrnicí, pokud v členském státě, ve kterém má být činnost vykonávána, je tato činnost přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup.

               (15)

               Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií, která zohlední zvláštní vlastnosti dotčeného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy Unie k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze III směrnice 2014/25/EU. Pro těžbu uhlí a jiných pevných paliv však v této příloze nejsou uvedeny žádné příslušné právní předpisy, které by toto odvětví liberalizovaly. Z toho vyplývá, že volný přístup na dotyčný trh nelze předpokládat, a je tedy nutno jej prokázat fakticky i právně.

               (16)

               Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže a jiných oblastí práva Unie. Zejména kritéria a metody používané k posouzení přímého vystavení hospodářské soutěži podle článku 34 směrnice 2014/25/EU nejsou nutně totožné s těmi, které jsou používány k provedení posouzení podle článku 101 nebo 102 Smlouvy nebo nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (10). Tento bod potvrdil v nedávném rozsudku také Tribunál (11).

         3.   POSOUZENÍ

   3.1.   Volný přístup na trh

               (17)

               Vzhledem k tomu, že volný přístup na dotyčný trh nelze předpokládat, je nutno jej prokázat fakticky i právně.

               (18)

               Žadatel tvrdí, že neexistují žádná právní omezení přístupu na trh s rašelinou. Produkce rašeliny vyžaduje environmentální povolení, to však nelze považovat za omezení přístupu na trh. Na produkci rašeliny se navíc nevztahují žádná zvláštní nebo výhradní práva.

               (19)

               Přezkum právních ustanovení týkajících se vydávání povolení k produkci rašeliny ve Finsku ukazuje, že tato povolení jsou v současnosti vydávána na nediskriminačním základě. K zahájení produkce rašeliny je zapotřebí získat environmentální povolení. Ačkoli proces získání tohoto povolení může být velmi zdlouhavý (jeden až čtyři roky), postup a kritéria pro jeho udělení jsou stejné pro všechny účastníky trhu, a nelze tudíž mít za to, že z hlediska zadávání veřejných zakázek omezuje přístup na trh. Pro účely tohoto rozhodnutí lze z hlediska získání povolení k produkci rašeliny právně považovat přístup na trh za volný.

               (20)

               Významná část rašelinišť vhodných k produkci rašeliny dosud není využívána (12). Žadatel také uvádí, že počet producentů rašeliny se v nedávných letech zvýšil (13), což by potvrzovalo argument, že přístup na trh je volný i fakticky.

               (21)

               Volný přístup pro tuto činnost potvrdily i finské orgány (14).

               (22)

               Vzhledem k výše uvedenému lze pro účely hodnocení podmínek stanovených v článku 34 směrnice 2014/25/EU přístup na trh pro využívání zeměpisné oblasti pro účely těžby rašeliny považovat za fakticky i právně volný, aniž jsou tím dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže nebo použití právních předpisů EU v kterékoli jiné oblasti.

         3.2.   Přímé vystavení hospodářské soutěži

               (23)

               Přímé vystavení hospodářské soutěži by mělo být hodnoceno na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním kritériem, které by mělo být vzato v úvahu, je podíl hlavních účastníků na daném trhu. Vzhledem k charakteristice daných trhů by mohla být vzata v úvahu i další kritéria.

               (24)

               Definice uvedená výše navíc v žádném případě nezpochybňuje použití článků 101 a/nebo 102 Smlouvy a pravidel kontroly spojování podniků podle nařízení (ES) č. 139/2004 ani všech použitelných nařízení a oznámení a pokynů Komise týkajících se prosazování pravidel Unie v oblasti hospodářské soutěže, včetně příslušných ustanovení týkajících se definice trhu a výpočtu podílu na trhu.

               (25)

               Cílem tohoto rozhodnutí je stanovit, zda jsou služby, na něž se žádost vztahuje, vystaveny pro účely zadávání veřejných zakázek takové míře hospodářské soutěže (na trzích, na které není omezen přístup ve smyslu článku 34 směrnice 2014/25/EU), která zajistí, že i v případě neuplatňování podrobných pravidel pro zadávání veřejných zakázek stanovených ve směrnici 2014/25/EU bude zadávání veřejných zakázek za účelem výkonu dotčených činností probíhat transparentním a nediskriminačním způsobem založeným na kritériích, která kupujícím umožňují určit řešení, jež je z celkového hlediska ekonomicky nejvýhodnější.

               (26)

               Vapo je na trhu s rašelinou ve Finsku jediným aktivním zadavatelem, a je tudíž jediným subjektem, který podléhá pravidlům Unie pro zadávání veřejných zakázek. V této souvislosti je důležité mít na paměti, že společnosti, které nepodléhají postupům pro zadávání veřejných zakázek, mohou při svém působení na dotčených trzích vyvíjet na žadatele konkurenční tlak.

         3.2.1   Relevantní trh produktu

               (27)

               Žádost se týká produkce a velkoobchodního prodeje rašeliny. Producenti těží a zpracovávají rašelinu a prodávají ji přímo bez zprostředkovatelů jednotlivým zařízením. Při posuzování hospodářské soutěže na trhu pro produkci rašeliny je třeba vzít v potaz propojení mezi produkcí a prvním prodejem/velkoobchodní distribucí vytěžené rašeliny. Pro účely tohoto rozhodnutí, a aniž je tím dotčeno použití práva EU v jiných oblastech, se bude produkce a velkoobchodní prodej rašeliny posuzovat společně na stejném trhu produktu.

               (28)

               Žadatel tvrdí, že rašelina patří na stejný relevantní trh jako přinejmenším dřevní paliva (tj. dřevěné štěpky a vedlejší produkty lesního hospodářství). Vapo působí na obou trzích s rašelinou a dřevem, prodává však především rašelinu.

               (29)

               V předchozích případech (15) měl finský vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž za to, že rašelina a dřevo patří k odlišným trhům produktů, ale ponechal definici otevřenou. Rozlišení definice trhu s rašelinou a dřevem se zakládalo na těchto argumentech: vysoké investiční náklady při přechodu mezi technologiemi či při jejich změnách, odlišné technické vlastnosti rašeliny a dřeva, nedostatečné dodávky dřeva, neexistence zvláštní tržní ceny dřevních paliv a dlouhodobé dohody. Komise posoudila stávající situaci na trhu tím, že zhodnotila relevantnost výše uvedených argumentů.

      Technologické změny

               (30)

               Žadatel tvrdí, že jedna z nejvýznamnějších změn ve srovnání s dobou, kdy finský vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž vydal předchozí rozhodnutí, se týká změn v technologiích spalování v elektrárnách a teplárnách, které vedly ke zvýšení spotřeby dřevních paliv a snížení spotřeby rašeliny. Žadatel především tvrdí, že dnes je v podstatě ve všech teplárnách ve Finsku možné spalovat rašelinu i dřevo. To vedlo v uplynulých 15 letech ke zvýšení spotřeby dřevních paliv (16).

               (31)

               Finský vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž potvrdil, že v posledních letech čelí rašelina sílícímu konkurenčnímu tlaku ze strany dřeva (17). Finský vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž poznamenal, že výrobci energií uskutečnili investice do zařízení na více druhů paliva, která mohou spalovat rašelinu, dřevo, a dokonce uhlí, aby měli co největší flexibilitu ve vztahu k různým podmínkám trhu i environmentálním a daňovým politikám.

               (32)

               Všech 20 největších uživatelů rašeliny (18) ve Finsku v současnosti používá rašelinu spolu se dřevem a také s uhlím (v zařízeních na pobřeží) (19).

               (33)

               Ze 400 elektráren a tepláren, které využívají rašelinu a dřevo, pouze necelých 20 malých tepláren využívá výhradně rašelinu (20). Spotřeba těchto zařízení je však nepatrná (21).

      Technické vlastnosti rašeliny a dřeva

               (34)

               Pokud jde o technické rozdíly, Komise poznamenává, že v současnosti lze technicky účinného spalování dosáhnout přidáním chemických látek ke dřevu.

               (35)

               Konstatuje se, že používání výhradně dřeva zvyšuje korozi kotle a při spalování se za účelem prevence koroze obvykle přidává minimální procento rašeliny (jež přirozeně obsahuje síru), uhlí nebo chemických látek, jako jsou sloučeniny síry a vápno. Optimální podíl potřebné palivové rašeliny se výrazně liší podle technologie zařízení a plánovaných emisí a pohybuje se v rozmezí od 0 do 60 % (22).

               (36)

               Komise se žadatele dotazovala (23) na sezónní rozložení skladby dodávek rašeliny a dřeva v průběhu roku, konkrétně na to, zda zákazníci museli fakticky používat pouze rašelinu nebo pouze dřevo. Žadatel vysvětlil (24), že spotřeba rašeliny je nejvyšší od ledna do března, zatímco v létě je spotřeba nízká, protože palivo není zapotřebí k topení. Žadatel uvedl jako příklad situaci z roku 2015, kdy byly velmi nízké teploty (25) a zařízení dálkového vytápění použila místo dřeva více rašeliny a topných olejů. Nahrazená množství však byla v celkové spotřebě nepatrná.

      Dostupnost dřevního paliva

               (37)

               Pokud jde o nedostatek dřeva, žadatel tvrdí, že se současná situace naprosto liší od situace v době předchozích rozhodnutí vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž, neboť provozovatelé investovali do strojů na těžbu dřeva, což vedlo k výraznému růstu trhu se dřevem (26).

               (38)

               Podle žadatele (27) je dostupnost paliv, která jsou alternativou rašeliny, dobrá. Na severu a východě Finska jsou dřevní paliva snadno dostupná, zatímco v jižních a západních oblastech může dostupnost domácích dřevních paliv do budoucna omezit nárůst používání dřevěných štěpků (28). Alternativními palivy jsou uhlí (v pobřežních oblastech), dřevo dovážené z Ruska a zemní plyn (v oblastech s plynovodem). Přestože může u dřeva poptávka převýšit nabídku, dochází k tomu pouze dočasně (29).

               (39)

               Finský vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž uvedl: „Trhy s dřevěnými štěpky i vedlejšími produkty lesního hospodářství dnes získaly komerčnější charakter a ve srovnání s rašelinou posílily své postavení.“ (30)

               (40)

               Podle veřejně dostupných údajů (31) vykazují časové řady zdrojů energie pro výrobu elektřiny stabilní nárůst spotřeby dřevního paliva a pokles spotřeby rašeliny, především od roku 2010.

      Tvorba cen paliv

               (41)

               Finsko těží z režimů provozní podpory (32) pro elektrárny spalující dřevěné štěpky, jejichž cílem je zvýšit podíl elektrické energie vyrobené z obnovitelných zdrojů tím, že se podpoří přechod z palivové rašeliny na biomasu.

               (42)

               Cíl strategie Evropa 2020 pro energie z obnovitelných zdrojů, jehož má Finsko dosáhnout, činí 38 %. Podíl energie z obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie ve Finsku se zvýšil z 28,5 % v roce 2005 na 36,8 % v roce 2013 (33).

               (43)

               Žadatel potvrzuje (34), že všichni jeho hlavní zákazníci jsou způsobilí pro výše uvedenou podporu.

               (44)

               Úprava úrovně podpory vládou (35) vstoupila v platnost dne 1. března 2016. Tímto předpisem byla maximální úroveň podpory pro elektrickou energii vyrobenou z dřevěných štěpků zvýšena z 15,90 EUR za MWh na 18 EUR za MWh.

               (45)

               Ve Finsku jsou energetické daně uvaleny na elektrickou energii, uhlí, zemní plyn, palivovou rašelinu, tálový olej a kapalná paliva. Podle nejnovějších právních předpisů (36) činí nová daň z rašeliny 1,90 EUR na MWh, což je pokles z původních 3,40 EUR na MWh. Tato nová daň také vstoupila v platnost dne 1. března 2016.

               (46)

               Použití rašeliny a jiných fosilních paliv v odvětví energetiky na rozdíl od použití dřeva podléhá dani z emisí CO2. V době předchozího rozhodnutí vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž (37) daň z emisí dosud nebyla v platnosti. Zavedení této daně vedlo k rozsáhlým investicím do nových zařízení na více druhů paliva a do přeměny starých zařízení tak, aby mohla spalovat jak dřevo, tak jiná fosilní paliva.

               (47)

               Žadatel tvrdí (38), že při zohlednění všech daní uvalených na rašelinu a podpory poskytnuté na dřevo ukazuje srovnání nákladů pro spotřebitele, že rašelinové palivo (včetně daně z rašeliny a nákladů na emisní práva pro CO2) a dřevní palivo představují pro zákazníky srovnatelné náklady, přičemž dřevo je stále levnější než rašelina.

               (48)

               Finské orgány potvrdily (39), že při průzkumu prováděném mezi zákazníky a konkurenty společnosti Vapo „mnozí dotazovaní uvedli, že v praxi jsou v současnosti konečné náklady na rašelinu a na dřevo pro zákazníky stejné, a to kvůli platným úrovním podpory, daní a emisních povolenek“.

      Dlouhodobé smlouvy

               (49)

               V době předchozích rozhodnutí vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž byly dodávky rašeliny nedostatečné a dřevní palivo nebylo alternativou v takové míře jako dnes. Zákazníci byli ochotni uzavírat dlouhodobé smlouvy, aby si zajistili dostatečné dodávky.

               (50)

               Vapo v současné době působí na základě rámcových dohod se zákazníky. Tyto rámcové dohody obvykle platí déle než rok, ale ceny a množství dodávek se domlouvají na rok nebo na kratší období na základě situace na trhu. Společnost Vapo nemá žádné smlouvy o výhradní distribuci a všichni její zákazníci mohou rašelinu nakupovat i od jiných producentů. Zákazníci tak ani přes stávající rámcové dohody nejsou vázáni dlouhodobým závazkem nakupovat od společnosti Vapo.

               (51)

               Po řádném zohlednění současné situace na trhu s rašelinou a dřevem, jak je popsána ve 27. až 50. bodu odůvodnění, a také vzhledem ke stávajícímu režimu státní podpory pro dřevo se zdá, že rašelinové palivo čelí značnému konkurenčnímu tlaku, mimo jiné ze strany dřevního paliva.

               (52)

               Pro účely hodnocení podmínek stanovených v článku 34 směrnice 2014/25/EU, a aniž jsou tím dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže nebo použití jakýchkoli jiných právních předpisů EU, se Komise vzhledem k výše uvedenému domnívá, že si v současné době rašelinové palivo a dřevní palivo (dřevěné štěpky a vedlejší produkty lesního hospodářství) vzájemně konkurují.

         3.2.2   Relevantní zeměpisný trh

               (53)

               Podle žadatele je relevantním zeměpisným trhem celé území Finska. Žadatel stejně jako další producenti rašeliny a dřeva působí ve Finsku.

               (54)

               V předchozím rozhodnutí (40) vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž dospěl k závěru, že zeměpisným trhem pro rašelinu je celostátní trh. Stejný závěr potvrdily i finské orgány v dopisu ze dne 26. září 2016 (41).

               (55)

               Rašelinové palivo se obvykle vyrábí co nejblíže zákazníkovi. Obvykle se dodávky jednomu zákazníkovi dopravují z desítek různých míst v rašeliništích (42). Hospodářsky životaschopnou přepravní vzdálenost odhadl žadatel zhruba na 150 km u rašelinového paliva, 50 km u dřevěných štěpků a 150 km u vedlejších produktů lesního hospodářství.

               (56)

               Po průzkumu trhu, který provedl vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž v roce 2016, byla hospodářsky životaschopná přepravní vzdálenost odhadnuta na 160 km u rašeliny, 110 km u dřevěných štěpků a 155 km u vedlejších produktů lesního hospodářství (43).

               (57)

               Žadatel tvrdí, že v hospodářsky životaschopné oblasti dodávek zařízení, které využívá rašelinu nebo dřevní palivo, se nachází několik rašelinišť nebo zdrojů dřeva a opačně, že prodejci rašeliny a dřeva prodávají své palivo různým zařízením. Stejný argument použil vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž v předchozím rozhodnutí (44), když definoval zeměpisný trh jako celostátní trh.

               (58)

               Komise konstatuje, že všech 20 největších uživatelů rašeliny ve Finsku používá rašelinové palivo spolu se dřevem a také s uhlím a že každý z nich má více než jednoho dodavatele rašeliny a dřeva a má v dosahu hospodářsky životaschopné přepravní vzdálenosti vysoký počet potenciálních dodavatelů.

               (59)

               Finský vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž zastává názor (45), že se zdá, že se ve srovnání s předchozím rozhodnutím vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž v roce 2001 situace zeměpisného trhu nezměnila, a že lze tudíž zeměpisný trh definovat jako celostátní.

               (60)

               Vzhledem k výše uvedenému pro účely hodnocení podmínek stanovených v článku 34 směrnice 2014/25/EU, a aniž jsou tím dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže nebo použití jakýchkoli jiných právních předpisů Unie, nemusí Komise rozhodovat o přesném rozsahu zeměpisného trhu, protože by v každém případě výsledek posouzení situace v oblasti hospodářské soutěže byl stejný.

         3.2.3   Posouzení hospodářské soutěže

               (61)

               Vychází se z úvahy, že pokud jde o trh s rašelinou a dřevem, jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích je celkový podíl tří největších producentů na trhu. Toto je v souladu s precedenty Komise (46).

               (62)

               Podíl na trhu činil u tří největších producentů, pokud jde o hodnotu prodeje, […] (47) % v roce 2012, […] % v roce 2013 a […] % v roce 2014 (48). Podnik Vapo Oy je největším účastníkem na tomto trhu, ale jeho podíl na trhu v posledních letech klesá ([…] v roce 2012; […] v roce 2013 a […] v roce 2014).

               (63)

               Analýza situace v oblasti hospodářské soutěže na úrovni každého z 20 největších spotřebitelů ukazuje, že podíl Vapo na trhu se pohybuje od […] do […] (49), se dvěma výjimkami (50); na Vapo přitom celkově připadá […] (51) všech dodávek těmto 20 největším zákazníkům.

               (64)

               Skutečnost, že podíl společnosti Vapo na trhu s dodávkami největším klientům je vyšší než celkový podíl na trhu vypočtený na celostátní úrovni, může naznačovat, že Vapo možná není schopna využít své postavení na trhu ve vztahu k maloodběratelům.

               (65)

               I když se hypoteticky zváží alternativní scénář, v němž je Finsko rozděleno na 4 regionální oblasti dodávek (sever, východ, západ a jih), zůstávají výsledky posouzení v zásadě stejné a podíl Vapo na trhu se pohybuje od […] (52) do […] (53).

               (66)

               Jak je vysvětleno v 50. bodu odůvodnění, žadatel prodává rašelinu a dřevo na základě rámcových dohod se svými klienty, s nimiž si domlouvá dodávané množství a ceny jednou ročně nebo častěji. Všech 20 největších uživatelů rašeliny ve Finsku (54), kteří se nacházejí po celé zemi, používá rašelinu spolu se dřevem a někdy také s uhlím. Všechna zařízení mají více než jednoho dodavatele rašeliny a dřeva a žadatel nemá žádné výhradní smlouvy.

               (67)

               Pokud jde o přecházení mezi zdroji, lze vysledovat, že změny v technologiích zařízení, daně uvalené na rašelinu a subvence na dřevo vedly ke snížení spotřeby rašeliny. Žadatel přišel o několik odběratelů rašeliny, kteří přešli na paliva dodávaná jinými dodavateli, a zároveň jiní zákazníci snížili svou poptávku po rašelině od žadatele.

               (68)

               V nedávných letech vstoupilo na trh s rašelinou několik subjektů (55); kvůli klesající poptávce po rašelině je však jejich počet omezený.

               (69)

               Finská vláda podporuje spotřebu dřevního paliva na výrobu energie. Úroveň zdanění palivové rašeliny byla snížena, zároveň však byla zvýšena subvence na dřevní paliva, což dokazuje záměr vlády udržet domácí palivovou rašelinu a dřevní palivo ve vzájemném konkurenčním tlaku. Dřevo již je nejpoužívanějším zdrojem energie; jeho použití od roku 2000 vytrvale stoupá, zatímco příslušný podíl rašeliny klesá.

               (70)

               Jak je vysvětleno ve 41. až 48. bodu odůvodnění, konečné náklady pro zákazníka, které zahrnují daň z paliva, emisní povolenky (u rašeliny) a subvence (u dřeva), jsou srovnatelné, přičemž dřevo je v průměru levnější než rašelina.

               (71)

               Komise poznamenává, že stávající konkurenční tlak na rašelinu je v zásadě způsoben platným regulačním rámcem (daň z rašelinového paliva, daň z emisí CO2 a subvence u dřevěných štěpků) a že změna těchto politik může vést ke změně tržní dynamiky mezi rašelinou a dřevem, jejich schopnosti spolu soutěžit a celkového konkurenčního tlaku na Vapo.

         4.   ZÁVĚR

               (72)

               Pokud jde o produkci a velkoobchodní prodej rašeliny, lze situaci shrnout takto: celkový podíl tří největších soutěžitelů na trhu je nízký, zákazníci mají možnost přejít z rašeliny na dřevo a na jiná paliva.

               (73)

               Vzhledem k faktorům posuzovaným ve 23. až 71. bodu odůvodnění by se měla podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 34 odst. 1 směrnice 2014/25/EU považovat u produkce a velkoobchodního prodeje rašeliny ve Finsku za splněnou.

               (74)

               Dále vzhledem k tomu, že se podmínka neomezeného přístupu na trh považuje za splněnou, neměla by se směrnice 2014/25/EU uplatňovat v případě, že zadavatelé zadávají zakázky, které mají umožnit produkci a velkoobchodní prodej rašeliny, které se mají vykonávat ve Finsku, ani v případě, kdy organizují soutěže o návrh za účelem výkonu této činnosti v této zeměpisné oblasti.

               (75)

               Toto rozhodnutí je založeno na právním a skutkovém stavu z února 2016 až října 2016, jak se jeví na základě informací předložených žadatelem a finskými orgány. Rozhodnutí lze revidovat, pokud by v případě zásadních změn právního či skutkového stavu došlo k tomu, že by již nebyly splněny podmínky pro použitelnost článku 34 směrnice 2014/25/EU.

               (76)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Směrnice 2014/25/EU se nevztahuje na zakázky zadávané zadavateli, které mají umožnit produkci a velkoobchodní prodej rašeliny, které se mají vykonávat ve Finsku.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno Finské republice.

      V Bruselu dne 23. ledna 2017.

            Za Komisi

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 243.

      (3)  Podle tohoto stanoviska vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž „nevidí žádný konkrétní důvod, proč by neměla být udělena výjimka z pravidel pro zadávání veřejných zakázek“. Stanovisko vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž však neodůvodňuje závěry v něm uvedené. Především neobsahuje žádný odkaz na první podmínku pro udělení výjimky, kterou je volný přístup na trh, a nečiní závěry na základě stávající přesné definice relevantního trhu produktu nebo zeměpisného trhu.

      (4)  Národní zpráva za rok 2016 Agentuře pro spolupráci energetických regulačních orgánů a Evropské komisi, s. 35.

      (5)  Dopis žadatele ze dne 26. srpna 2016, s. 6.

      (6)  Dopis žadatele ze dne 26. srpna 2016, s. 6 a 7.

      (7)  Žádost, oddíl 3.2, s. 12.

      (8)  „Forest Finland in brief“ (Finské lesy stručně) http://www.metla.fi/metinfo/tilasto/julkaisut/muut/Forest-Finland_2013.pdf

      (9)  Žádost, oddíl 5.1, s. 13.

      (10)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1).

      (11)  Österreichische Post AG v. Evropská komise, T-463/14, EU:T:2016:243, bod 28.

      (12)  Viz poznámka pod čarou 6.

      (13)  Dopis žadatele ze dne 16. června 2016, poslední odstavec na s. 3 a první tři odstavce na s. 4.

      (14)  Dopis finských orgánů ze dne 26. září 2016, s. 3.

      (15)  Rozhodnutí č. 267/61/94 ze dne 5. září 2000, rozhodnutí č. 021/81/2000 ze dne 8. března 2001, s. 5, 7, 8.

      (16)  Podle podání žadatele ze dne 22. ledna 2016, s. 2 odstavec 2, a dopisu žadatele ze dne 16. června 2016, s. 5 předposlední a poslední odstavec.

      (17)  Dopis finských orgánů ze dne 26. září 2016, s. 2.

      (18)  V roce 2014 představovali 56 % celkové spotřeby rašeliny.

      (19)  Žádost, oddíl 3.1, s. 9.

      (20)  Dopis žadatele ze dne 6. dubna 2016, s. 14.

      (21)  Méně než 1 % celkové spotřeby rašeliny.

      (22)  Dopis finských orgánů ze dne 26. září 2016, s. 2. Dopis žadatele ze dne 30. září 2016, s. 2.

      (23)  Dopis Komise ze dne 2. června 2016, s. 3.

      (24)  Dopis žadatele ze dne 16. června 2016, s. 10.

      (25)  Teploty nižší než –20 stupňů, které přetrvávaly po dobu tří týdnů.

      (26)  Dopis žadatele ze dne 16. června 2016, s. 1.

      (27)  Žádost, oddíl 3.2, s. 13.

      (28)  Dopis žadatele ze dne 16. června 2016, s. 7.

      (29)  Viz poznámka pod čarou 28.

      (30)  Dopis finských orgánů ze dne 26. září 2016, s. 2.

      (31)  Statistics Finland (Finský statistický úřad) http://pxweb2.stat.fi/sahkoiset_julkaisut/energia2015/html/engl0002.htm

      (32)  Státní podpora SA.42218(2015/N) Finsko – Operating aid for forest chips fired power plants (Provozní podpora pro elektrárny spalující dřevěné štěpky); C(2016) 976; Státní podpora SA.31204(2011/N) Finsko – Operating aid for small wood fired CHP-plants and forest chips power plants (Provozní podpora pro malá zařízení kombinované výroby elektřiny a tepla spalující dřevo a pro elektrárny spalující dřevěné štěpky); C(2011) 1950 (Úř. věst. C 153, 24.5.2011 s. 2).

      (33)  http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:4f8722ce-1347-11e5-8817-01aa75ed71a1.0001.02/DOC_2&format=PDF, s. 2.

      (34)  Dopis žadatele ze dne 26. srpna 2016, s. 5.

      (35)  Nařízení vlády o výrobní podpoře pro elektrickou energii vyráběnou z obnovitelných zdrojů energie.

      (36)  Zákon, kterým se mění příloha zákona o spotřební dani z elektrické energie a některých paliv (1724/2015).

      (37)  Rozhodnutí vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž č. 021/81/00, 8. března 2001.

      (38)  Dopis žadatele ze dne 16. června 2016, s. 13.

      (39)  Dopis finských orgánů ze dne 26. září 2016, s. 2.

      (40)  Rozhodnutí č. 021/81/2000 ze dne 8. března 2001, s. 9.

      (41)  Dopis finských orgánů ze dne 26. září 2016, s. 3.

      (42)  Dopis žadatele ze dne 16. června 2016, s. 12.

      (43)  Viz poznámka pod čarou 41.

      (44)  Viz poznámka pod čarou 40.

      (45)  Dopis finských orgánů ze dne 26. září 2016, s. 3, a stanovisko vnitrostátního orgánu pro hospodářskou soutěž ze dne 2. listopadu 2011, s. 3.

      (46)  Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/306/EU ze dne 20. května 2011, kterým se stanoví, že čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb není použitelný na těžbu černého uhlí v České republice (Úř. věst. L 137, 25. 5.2011, s. 55).

      (47)  […] důvěrné údaje.

      (48)  Žádost s. 15 a 17.

      (49)  Dopis žadatele ze dne 16. června 2016, s. 6.

      (50)  Tyto dvě výjimky nepředstavují problém, neboť v jednom případě se zařízení nachází ve stejné oblasti jako ostatní zařízení, v nichž má Vapo nízký podíl na trhu, a ve druhém případě jde o jedno z nejmenších zařízení.

      (51)  Podíly na trhu podle údajů z roku 2014.

      (52)  Podíly na trhu podle údajů z roku 2013.

      (53)  Dopis žadatele ze dne 6. dubna 2016, s. 13.

      (54)  Dvacet největších odběratelů rašeliny tvoří 56 % celkové spotřeby rašeliny.

      (55)  Dopis žadatele ze dne 16. června 2016, s. 3.


title: 2006/41/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  24. ledna 2006  o poskytnutí makrofinanční pomoci Gruzii

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 25/28

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 24. ledna 2006
   o poskytnutí makrofinanční pomoci Gruzii
   (2006/41/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím 97/787/ES (2) poskytla mimořádnou finanční pomoc pro Arménii a Gruzii ve formě dlouhodobých půjček a grantů.

               (2)

               Rada rozhodnutím 2000/244/ES poskytla mimořádnou finanční pomoc Tádžikistánu a prodloužila prováděcí období pomoci pro Arménii a Gruzii až do roku 2004.

               (3)

               V případě Gruzie nebyly cíle pomoci zcela splněny kvůli neuspokojivému hospodářskému prostředí v zemi během větší části prováděcího období.

               (4)

               Proto bylo v rámci mimořádné finanční pomoci Gruzii přiděleno a vyplaceno pouze 31,5 milionu EUR z celkové částky grantu ve výši 65 milionů EUR.

               (5)

               Současné gruzínské orgány jsou odhodlány dosáhnout ekonomické stabilizace a provádět strukturální reformy podporované Mezinárodním měnovým fondem (MMF) pomocí tříleté dohody, která je součástí Facility pro snížení chudoby a růst schválené dne 4. června 2004 v celkové hodnotě 98 milionů zvláštních práv čerpání. Pařížský klub věřitelů poté dne 21. července 2004 schválil restrukturalizaci bilaterálního oficiálního dluhu Gruzie podle podmínek z Houstonu.

               (6)

               Nová gruzínská vláda také získala silnou podporu mezinárodního společenství na konferenci dárců v Bruselu dne 16. června 2004.

               (7)

               Světová banka schválila v červnu 2004 úvěr na podporu reforem ve výši 24 milionů USD a bude Gruzii dále podporovat prostřednictvím nové strategie pro partnerství, která bude mít podobu operací zaměřených na snižování chudoby.

               (8)

               Gruzínské orgány informovaly o svém záměru pokračovat v předčasném splácení dluhu vůči Společenství s cílem zlepšit udržitelnost zadlužení.

               (9)

               Jelikož se vztahy mezi EU a Gruzií rozvíjejí v rámci Evropské sousedské politiky, která by měla vést k hlubší ekonomické integraci, považuje se podpora vládního programu ekonomických reforem ze strany Společenství za vhodnou.

               (10)

               Poskytnutí částky, která by se rovnala nepřidělené částce grantu z mimořádné finanční pomoci a která by podpořila ekonomické reformy v zemi a pomohla snížit vnější zadluženost, je vhodným příspěvkem Společenství k provádění strategií pro snížení chudoby a zvýšení růstu v Gruzii.

               (11)

               Za účelem zajištění dostatečné ochrany finančních zájmů Společenství souvisejících s touto makrofinanční pomocí je nutné stanovit vhodná opatření, která Gruzie přijme v oblasti předcházení a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s touto pomocí, a rovněž je nutné stanovit kontroly Komise a audity Účetního dvora.

               (12)

               V říjnu 2004 provedly útvary Komise za podpory řádně pověřených externích odborníků přímo v Gruzii operativní hodnocení finančních okruhů a správních postupů na ministerstvu financí Gruzie a v Gruzínské národní bance, aby ověřily existenci rámce pro řádné finanční řízení.

               (13)

               Uvolněním této grantové pomoci nejsou dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu.

               (14)

               Komise před předložením svého návrhu konzultovala Hospodářský a finanční výbor.

               (15)

               Smlouva nestanoví pro přijetí tohoto rozhodnutí jiné pravomoci než pravomoci uvedené v článku 308,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Společenství poskytne Gruzii makrofinanční pomoc ve formě přímých grantů až do maximální výše 33,5 milionu EUR s cílem podpořit ekonomické reformy v zemi a přispět ke zlepšení udržitelnosti jejího zadlužení.
   2.   Tuto makrofinanční pomoc Společenství řídí Komise, přičemž konzultuje Hospodářský a finanční výbor a jedná plně v souladu s dohodami uzavřenými mezi MMF a Gruzií.
   3.   Makrofinanční pomoc Společenství je k dispozici po dobu dvou let od prvního dne po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Vyžadují-li to okolnosti, může Komise po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem rozhodnout o prodloužení období dostupnosti nejvýše o jeden rok.
   Článek 2
   1.   Komise je oprávněna po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem vyjednat s gruzínskými orgány podmínky v oblasti hospodářské politiky a financí, na něž bude tato pomoc vázána, a vymezit je v memorandu o porozumění. Podmínky musí být slučitelné s dohodami uzavřenými mezi MMF a Gruzií.
   2.   Během provádění pomoci Společenství sleduje Komise řádný stav gruzínských finančních okruhů, správních postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly, které mají význam pro tuto makrofinanční pomoc Společenství.
   3.   Komise pravidelně ověřuje, zda je vládní hospodářská politika v souladu s cíli této pomoci a zda jsou plněny dohodnuté podmínky v oblasti hospodářské politiky a financí.
   Článek 3
   1.   Grant se Gruzii poskytne nejméně ve dvou splátkách, vyplacených zpravidla jakmile se sníží její čistý dluh vůči Společenství nejméně o obdobnou částku.
   2.   První splátka grantu se uvolní na základě uspokojivého provádění ekonomického programu podporovaného MMF v rámci Facility pro snížení chudoby a růst.
   Druhá a jakákoli další splátka se uvolní na základě uspokojivého provádění ekonomického programu podporovaného MMF a jakýchkoli dalších opatření stanovených v memorandu o porozumění uvedeném v čl. 2 odst. 1, a to nejdříve po uplynutí tří měsíců od uvolnění předchozí splátky.
   3.   Finanční prostředky se vyplácí Gruzínské národní bance. Konečným příjemcem prostředků je ministerstvo financí Gruzie.
   Článek 4
   Pomoc se provádí v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3) a s jeho prováděcími pravidly. Memorandum o porozumění uvedené v čl. 2 odst. 1 stanoví zejména příslušná opatření, která Gruzie přijme za účelem předcházení a potírání podvodů, korupce a jiných nesrovnalostí souvisejících s touto pomocí. Toto memorandum také stanoví kontroly ze strany Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), s právem provádět kontroly a inspekce na místě, a případné audity ze strany Účetního dvora, které se provádějí na místě.
   Článek 5
   Alespoň jednou ročně, a to do konce měsíce srpna, předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu zahrnující hodnocení provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 24. ledna 2006.

            Za Radu

            předseda

         K.-H. GRASSER

      (1)  Stanovisko ze dne 15. prosince 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 322, 25.11.1997, s. 37. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2000/244/ES (Úř. věst. L 77, 28.3.2000, s. 11).

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 12. července 2011 o podpisu a uzavření měnové dohody mezi Evropskou unií a Francouzskou republikou týkající se zachování eura na Svatém Bartoloměji v důsledku změny jeho statusu vůči Evropské unii

text:
               20.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 189/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   o podpisu a uzavření měnové dohody mezi Evropskou unií a Francouzskou republikou týkající se zachování eura na Svatém Bartoloměji v důsledku změny jeho statusu vůči Evropské unii
   (2011/433/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména na čl. 219 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 13. dubna 2011 o podmínkách pro sjednání měnové dohody s Francouzskou republikou jednající ve prospěch francouzského zámořského společenství Svatý Bartoloměj, a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí Evropské rady 2010/718/EU ze dne 29. října 2010, kterým se mění status ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii (1), stanoví, že dnem 1. ledna 2012 ostrov Svatý Bartoloměj pozbývá statusu nejvzdálenějšího regionu Unie a od téhož dne nabývá statusu zámořské země a území podle části čtvrté Smlouvy. Francouzská republika se zavázala uzavřít dohody nezbytné k ochraně zájmů Unie v době, kdy k této změně dojde.

               (2)

               Francouzská republika informovala orgány Unie o svém úmyslu zachovat euro jako jedinou měnu Svatého Bartoloměje. Proto by měla být uzavřena měnová dohoda.

               (3)

               Rada dne 13. dubna 2011 zmocnila Komisi, aby s cílem uzavření měnové dohody vedla jednání s Francouzskou republikou jednající ve prospěch francouzského zámořského společenství Svatý Bartoloměj a aby během jednání plně spolupracovala s Evropskou centrální bankou a jednala s jejím souhlasem v oblastech spadajících do její pravomoci. Měnová dohoda mezi Evropskou unií a Francouzskou republikou týkající se zachování eura na Svatém Bartoloměji v důsledku změny jeho statusu vůči Evropské unii (dále jen „dohoda“) byla parafována dne 30. května 2011.

               (4)

               Dohoda by měla být podepsána a uzavřena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Měnová dohoda mezi Evropskou unií a Francouzskou republikou týkající se zachování eura na Svatém Bartoloměji v důsledku změny jeho statusu vůči Evropské unii (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie.
   2.   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu zavazující Unii.
   Článek 3
   Předseda Rady je oprávněn učiní jménem Unie oznámení stanovené v článku 11 dohody.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 325, 9.12.2010, s. 4.

      PŘEKLAD
      MĚNOVÁ DOHODA
      mezi Evropskou unií a Francouzskou republikou týkající se zachování eura na Svatém Bartoloměji v důsledku změny jeho statusu vůči Evropské unii
      EVROPSKÁ UNIE zastoupená Evropskou komisí
      a
      FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA jednající ve prospěch ostrova Svatý Bartoloměj,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Svatý Bartoloměj je nedílnou součástí Francouzské republiky, avšak od 1. ledna 2012 v souladu s rozhodnutím Evropské rady 2010/718/EU ze dne 29. října 2010, kterým se mění status ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii (1), již nebude součástí Evropské unie.

                  (2)

                  Francouzská republika vyjadřuje přání, aby si Svatý Bartoloměj ponechal tutéž měnu jako metropolitní Francie, a za tímto účelem hodlá i nadále na jeho území přiznávat status zákonného platidla výhradně eurobankovkám a euromincím vydaným Eurosystémem a členskými státy, které přijaly euro.

                  (3)

                  Na Svatém Bartoloměji je třeba zajistit kontinuitu používání stávajících i budoucích právních předpisů Evropské unie, jež jsou nezbytné pro fungování hospodářské a měnové unie, aby byla zajištěna zejména jednotnost měnové politiky Eurosystému, vyrovnány podmínky hospodářské soutěže mezi finančními institucemi usazenými v eurozóně a aby se předcházelo podvodům a padělání hotovostních i bezhotovostních platebních prostředků a praní peněz.

                  (4)

                  Tato dohoda se uzavírá s členským státem jednajícím ve prospěch subjektu bez suverenity a z toho důvodu nestanoví právo razit mince. Měna, bankovní a finanční právo spadají do pravomoci francouzského státu. V oblastech nezbytných pro řádné fungování hospodářské a měnové unie se na Svatém Bartoloměji na základě jeho statusu plně použijí francouzské právní a správní předpisy,

            SE DOHODLY TAKTO:
      Článek 1
      Euro nadále zůstává měnou Svatého Bartoloměje.
      Článek 2
      Francouzská republika bude na Svatém Bartoloměji nadále přiznávat status zákonného platidla eurobankovkám a euromincím.
      Článek 3
      1.   Francouzská republika bude na Svatém Bartoloměji nadále uplatňovat právní akty a pravidla Evropské unie nezbytné pro fungování hospodářské a měnové unie v těchto oblastech:

                  a)

                  eurobankovky a euromince;

                  b)

                  předcházení podvodům a padělání hotovostních i bezhotovostních platebních prostředků;

                  c)

                  medaile a žetony;

                  d)

                  opatření nezbytná pro používání eura jako jednotné měny, jež jsou přijata na základě článku 133 Smlouvy o fungování Evropské unie;

                  e)

                  bankovní a finanční právní předpisy, včetně právních aktů přijatých Evropskou centrální bankou;

                  f)

                  předcházení praní peněz;

                  g)

                  povinnost sdělovat statistické údaje stanovená Eurosystémem.

            2.   Francouzská republika se zavazuje na území Svatého Bartoloměje plně spolupracovat s Europolem v oblasti předcházení podvodům a padělání platebních prostředků a dále pak v oblasti předcházení praní peněz a boji proti němu.
      Článek 4
      Opatření, která přijaly příslušné francouzské orgány s cílem provést akty přijaté Evropskou unií – včetně aktů Evropské centrální banky – v oblastech uvedených v čl. 3 odst. 1, se automaticky a za týchž podmínek uplatňují na Svatém Bartoloměji.
      Článek 5
      Akty Evropské unie přijaté v oblastech uvedených v čl. 3 odst. 1, včetně aktů Evropské centrální banky, které se přímo uplatňují v členských státech, se automaticky a za týchž podmínek uplatňují na Svatém Bartoloměji.
      Článek 6
      Úvěrové instituce a případně jiné finanční instituce, které jsou oprávněné provozovat činnost na Svatém Bartoloměji, mají přístup k mezibankovním vypořádacím a platebním systémům a k systémům vypořádání obchodů s cennými papíry v eurozóně za týchž podmínek, jaké mají instituce usazené v metropolitní Francii.
      Článek 7
      Francouzská republika každé dva roky předloží Komisi a Evropské centrální bance zprávu o tom, jak se na Svatém Bartoloměji uplatňují právní akty a pravidla Evropské unie spadající do působnosti této dohody. Zpráva obsahuje zejména seznam přímo uplatňovaných aktů Evropské unie, včetně aktů Evropské centrální banky, které se na základě článku 5 automaticky uplatňují na Svatém Bartoloměji. První zpráva se předloží před koncem roku 2012.
      Článek 8
      1.   Smíšený výbor se svolává podle potřeby. Předsedá mu Komise a je složen ze zástupců Evropské unie a Francouzské republiky.
      2.   Komise předsedá rovněž delegaci Evropské unie, která zahrnuje zástupce Evropské centrální banky.
      3.   Smíšený výbor se schází na žádost jednoho z členů delegace Evropské unie nebo Francouzské republiky za účelem přezkumu všech případných problémů, ke kterým by mohlo dojít při uplatňování této dohody.
      Článek 9
      Pro urovnání jakéhokoli sporu, jenž by mohl pro smluvní strany vyplynout z uplatňování této dohody a který nemohl být vyřešen v rámci smíšeného výboru, je příslušný výhradně Soudní dvůr Evropské unie.
      Článek 10
      Evropská unie a Francouzská republika mohou tuto dohodu s roční výpovědní lhůtou vypovědět.
      Článek 11
      Tato dohoda vstupuje v platnost dne 1. ledna 2012 poté, co si smluvní strany navzájem sdělily, že ukončily své ratifikační postupy.
      Článek 12
      Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v anglickém a francouzském jazyce, přičemž obě znění mají stejnou platnost.

         V Bruselu dne dvanáctého července roku dva tisíce jedenáct.

               Za Evropskou unii,

               Za Francouzskou republiku,

         (1)  Úř. věst. L 325, 9.12.2010, s. 4.