title: 2009/50/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady a Komise ze dne 18. prosince 2008 o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Uzbekistán na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 21/41

      ROZHODNUTÍ RADY A KOMISE

   ze dne 18. prosince 2008
   o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Uzbekistán na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii
   (2009/50/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 44 odst. 2, čl. 47 odst. 2 poslední větu, článek 55, čl. 57 odst. 2, článek 71, čl. 80 odst. 2, články 93, 94, 133 a 181a ve spojení s čl. 300 odst. 2 druhou větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska, a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedeného aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na schválení Rady podle článku 101 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Uzbekistán na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii byl jménem Společenství a členských států podepsán dne 20. května 2008 v souladu s rozhodnutím Rady 2008/792/ES (2).

               (2)

               Až do svého vstupu v platnost je protokol ode dne 1. ledna 2007 uplatňován prozatímně.

               (3)

               Protokol by měl být uzavřen,

         ROZHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Uzbekistán na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii se schvaluje jménem Společenství, Evropského společenství pro atomovou energii a členských států.
   Článek 2
   Předseda Rady provede oznámení podle článku 3 protokolu jménem Společenství a jeho členských států. Předseda Komise současně provede takové oznámení jménem Evropského společenství pro atomovou energii.

      V Bruselu dne 18. prosince 2008.

            Za Radu

            předseda

         M. BARNIER

            Za Komisi

            předseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Stanovisko ze dne 2. září 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 272, 14.10.2008, s. 5.


title: Rozhodnutí Rady 2011/235/SZBP ze dne 12. dubna 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu

text:
               14.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 100/51

         ROZHODNUTÍ RADY 2011/235/SZBP
   ze dne 12. dubna 2011
   o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 21. března 2011 Rada opětovně vyjádřila hluboké obavy nad zhoršováním situace v oblasti lidských práv v Íránu.

               (2)

               Rada poukázala zejména na dramatický nárůst poprav v nedávných měsících a systematické represe iránských občanů, kteří čelí pronásledování a zatýkání proto, že uplatňují své legitimní právo na svobodu projevu a pokojného shromažďování. Unie také zopakovala, že důrazně odsuzuje používání mučení a jiného krutého, nelidského a ponižujícího zacházení.

               (3)

               V této souvislosti Rada potvrdila, že bude i nadále reagovat na porušování lidských práv v Íránu, a prohlásila, že je připravena zavést omezující opatření namířená proti osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu.

               (4)

               Omezující opatření by měla být zaměřena na osoby, které se podílejí na závažných porušeních lidských práv nebo jsou odpovědné za příkazy k takovým závažným porušením či za jejich provádění během represí vůči pokojným demonstrantům, novinářům, obráncům lidských práv, studentům nebo jiným osobám, jež veřejně vystupují na obranu svých legitimních práv, včetně svobody projevu, a dále na osoby, které se podílejí na závažných porušeních práva na spravedlivý proces, podílejí se na mučení a jiném krutém, nelidském a ponižujícím zacházení nebo na nepřiměřeném, nadměrném a stále častějším udělování trestu smrti, včetně veřejných poprav, kamenování, poprav oběšením nebo poprav mladistvých pachatelů v rozporu se závazky Íránu vyplývajícími z mezinárodních lidských práv, nebo na osoby odpovědné za příkazy k takovým závažným porušením či za jejich provádění.

               (5)

               K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu a osobám s nimi spojenými, jak jsou uvedeny v příloze, zabránily ve vstupu na svá území nebo průjezdu přes ně.
   2.   Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
   3.   Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy členský stát plní závazky mezinárodního práva, zejména:

               a)

               jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;

               b)

               jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;

               c)

               podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách, nebo

               d)

               podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.

         4.   Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
   5.   Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
   6.   Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými humanitární potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií nebo zasedání, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
   7.   Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky přesto rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
   8.   Pokud členský stát na základě odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí pro své území vstup nebo průjezd osobám uvedeným v příloze, je povolení omezeno na účel, pro který je vydáno, a na osoby, kterých se týká.
   Článek 2
   1.   Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu nebo které tyto osoby vlastní, držení či ovládají, a veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží osobám a subjektům spojeným s uvedenými osobami nebo které tyto osoby a subjekty vlastní, drží či ovládají, jak jsou uvedeny v příloze.
   2.   Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být poskytnuty osobám a subjektům uvedeným v příloze, a to přímo, ani nepřímo, ani v jejich prospěch.
   3.   Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud zjistí, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:

               a)

               nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;

               b)

               určené výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;

               c)

               určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, nebo

               d)

               nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.

         Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
   4.   Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:

               a)

               finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byla osoba uvedená v odstavci 1 zařazena na seznam v příloze, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo rozhodčí rozhodnutí vydané před tímto dnem,

               b)

               finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek, které takové zástavní právo zajišťuje nebo které takové rozhodnutí uznává za platné, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky,

               c)

               zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedeného v příloze a

               d)

               uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.

         Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
   5.   Odstavec 1 nebrání osobě nebo subjektu uvedeným na seznamu provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena před zápisem této osoby nebo subjektu na seznam obsažený v příloze, za předpokladu, že dotčený členský stát určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavci 1.
   6.   Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:

               a)

               úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo

               b)

               plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují opatření podle odstavců 1 a 2,

         pokud se na veškeré takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahují opatření stanovená podle odstavce 1.
   Článek 3
   1.   Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku sestavuje a mění seznam obsažený v příloze.
   2.   Rada své rozhodnutí, včetně důvodů zařazení na seznam, sdělí dotčené osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
   3.   Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu či subjekt o této skutečnosti informuje.
   Článek 4
   1.   V příloze jsou uvedeny důvody pro zařazení dotčených osob a subjektů na seznam.
   2.   V příloze jsou rovněž uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
   Článek 5
   Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí vybízí Unie třetí státy, aby přijaly obdobná omezující opatření.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Toto rozhodnutí se použije do 13. dubna 2012. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, odpovídajícím způsobem prodlouží jeho použitelnost nebo je změní.

      V Lucemburku dne 12. dubna 2011.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      PŘÍLOHA

         Seznam osob a subjektů podle článků 1 a 2

         Osoby

                  Jméno

                  Identifikační údaje

                  Odůvodnění

                  Datum zařazení na seznam

                  1.

                  AHMADI-MOQADDAM Esmail

                  P.O.BOX: Teherán, Írán - datum narození 1961

                  Velitel íránské národní policie. Síly pod jeho velením podnikaly brutální útoky na pokojné protesty a dne 15. června 2009 podnikly násilní noční útok na koleje teheránské univerzity.

                  2.

                  ALLAHKARAM Hossein

                  Velitel Ansár Hizballáhu a plukovník Islámské revoluční gardy. Spoluzakladatel Ansár Hizballáhu. Tato polovojenská jednotka stála za extrémním násilím během zákroků proti studentům a univerzitám v letech 1999, 2002 a 2009.

                  3.

                  ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

                  Zástupce velitele pozemních sil Islámské revoluční gardy.
                  Nese přímou a osobní odpovědnost za potlačení protestů během celého léta roku 2009.

                  4.

                  FAZLI Ali

                  Zástupce velitele milicí Basídž, bývalý velitel jednotek Seyyed al-Shohada Islámské revoluční gardy (do února 2010) Jednotky Seyyed al-Shohada mají na starosti bezpečnost v provincii Teherán a sehrály klíčovou úlohu při brutálním potlačení protestujících v roce 2009.

                  5.

                  HAMEDANI Hossein

                  Od listopadu 2009 velitel jednotek Rassoulollah Islámské revoluční gardy, která má na starost aglomeraci Teheránu. Jednotky Rassoulollah mají na starosti bezpečnost v aglomeraci Teheránu a sehrály klíčovou úlohu při násilném potlačení protestujících v roce 2009. Odpovědný za zákrok proti protestům během událostí svátku Ašúrá v prosinci roku 2009 až doposud.

                  6.

                  JAFARI Mohammad-Ali
                  též znám jako Aziz Jafari)

                  P.O.BOX Jazd (Írán) – datum narození 1.9.1957

                  Velící generál Islámské revoluční gardy. Islámská revoluční garda a základna Sarollah pod velením tohoto generála sehrály klíčovou roli v nezákonném zasahování do prezidentských voleb v roce 2009, kdy docházelo k zatýkání a zadržování politických aktivistů a pouličním střetům s protestujícími.

                  7.

                  KHALILI Ali

                  Generál Islámské revoluční gardy, vedoucí lékařské jednotky na základně Sarollah. Podepsal dopis zaslaný dne 26. června 2009 ministerstvu zdravotnictví, v němž se zakazuje vydávat dokumenty či lékařské záznamy zraněným nebo hospitalizovaným během událostí povolebních událostí.

                  8.

                  MOTLAGH Bahram Hosseini

                  Velitel jednotek Seyyed al-Shohada Islámské revoluční gardy, provincie Teherán. Jednotky Seyyed al-Shohada sehrály klíčovou úlohu při organizování potlačení protestů.

                  9.

                  NAQDI Mohammad-Reza

                  P.O.BOX: Nadžaf (Irák) – datum narození přibližně 1952

                  Velitel milicí Basídž. Jako velitel jednotek Basídž Islámské revoluční gardy byl odpovědný nebo spoluodpovědný za násilí ze strany jednotek Basídž, k němuž docházelo koncem roku 2009, včetně násilné reakce na protesty během svátku Ašúrá v prosinci roku 2009, při nichž bylo 15 osob usmrceno a stovky protestujících zatčeny.
                  Před svým jmenováním velitelem milicí Basídž v říjnu roku 2009 působil jako velitel zpravodajské jednotky Basídž a odpovídal za výslechy zadržených během povolebních zákroků.

                  10.

                  RADAN Ahmad-Reza

                  P.O.BOX: Isfahan (Írán) – datum narození 1963

                  Zástupce velitele íránské národní policie. Jako zástupce velitele národní policie od roku 2008 je odpovědný za bití, vraždu a svévolné zatýkání a zadržování protestujících, které spáchaly policejní jednotky.

                  11.

                  RAJABZADEH Azizollah

                  Bývalý velitel teheránské policie (do ledna roku 2010). Jako velitel donucovacích orgánů v aglomeraci Teheránu je nejvýše postaveným obviněným v případě násilností v nápravném zařízení v Kahrízaku.

                  12.

                  SAJEDI-NIA Hossein

                  Velitel teheránské policie, bývalý zástupce velitele íránské národní policie, odpovědný za policejní operace. Má na starosti koordinovat za ministerstvo vnitra represivní opatření v íránském hlavním městě.

                  13.

                  TAEB Hossein

                  P.O.BOX: Teherán – datum narození: 1963

                  Bývalý velitel jednotek Basídž (do října roku 2009). V současnosti zástupce velitele pro zpravodajskou činnost Islámské revoluční gardy Jednotky pod jeho velením se účastnily hromadného bití, vražd, zatýkání a mučení pokojných protestujících.

                  14.

                  SHARIATI Seyeed Hassan

                  Předseda soudu v Mašhadu. Procesy byly pod jeho dohledem vedeny exemplárně, na uzavřených zasedáních, bez dodržování základních práv obviněných, s použitím přiznání získaných pod nátlakem a mučením. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány masově, byly rozsudky o trestu smrti vydávány, aniž by byla dodržena pravidla spravedlivého procesu.

                  15.

                  DORRI-NADJAFABADI Ghorban-Ali

                  P.O.BOX: Nadžafabád (Írán) – datum narození: 1945

                  Bývalý íránský generální prokurátor, do prosince roku 2009 (za prezidenta Chatámího působil jako ministr zpravodajských služeb). Jako íránský generální prokurátor nařídil demonstrativní procesy, které se odehrály po prvních povolebních protestech, při nichž byly obviněným odpírány jejich práva, obhájce a na tyto procesy, zároveň dohlížel. Nese odpovědnost i za násilnosti v Kahrízaku.

                  16.

                  HADDAD Hassan
                  (alias Hassan ZAREH DEHNAVI)

                  Soudce teheránského revolučního soudu, oddělení 26. Měl na starosti případy zadržených v souvislosti s povolebními krizemi a pravidelně vyhrožoval rodinám zadržených, aby je umlčel. Podílel se na vydávání příkazů k zadržení vedoucích k umístění v nápravném zařízení v Kahrízaku.

                  17.

                  Hodjatoleslam Seyed Mohammad SOLTANI

                  Soudce revolučního soudu v Mašhadu. Procesy v jeho pravomoci byly vedeny exemplárně, na uzavřených zasedáních, aniž by byla dodržována základní práva obviněných. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány masově, byly rozsudky o trestu smrti vydávány, aniž by byla dodržena pravidla spravedlivého procesu.

                  18.

                  HEYDARIFAR Ali-Akbar

                  Soudce teheránského revolučního soudu. Účastnil se procesů s protestujícími. Byl justicí vyslýchán ohledně násilností v Kahrízaku. Podílel se na vydávání příkazů k zadržení a umísťování zadržených do nápravného zařízení v Kahrízaku.

                  19.

                  JAFARI-DOLATABADI Abbas

                  Teheránský generální prokurátor od srpna roku 2009. Jeho úřad obžaloval velký počet protestujících, včetně jedinců, kteří se účastnili protestů během svátku Ašúrá v prosinci roku 2009. Nařídil uzavření kanceláře Mehdího Karrúbího v září roku 2009 a zatčení několika reformních politiků, v červnu roku 2010 zakázal dvě reformní politické strany. Jeho úřad obžalovával protestující z trestného činu muharebeh (nepřátelství vůči bohu), za nějž hrozí trest smrti, a obžalovaným z tohoto činu upíral řádný proces. Jeho úřad se dále v rámci rozsáhlých zákroků vůči politické opozici zaměřoval na reformisty, aktivisty v oblasti lidských práv a příslušníků médií, které zatýkal.

                  20.

                  MOGHISSEH Mohammad
                  též znám jako NASSERIAN)

                  Soudce, předseda teheránského revolučního soudu, oddělení 28. Má na starosti povolební případy. V nespravedlivých procesech vynesl tresty dlouhodobého odnětí svobody společenským a politickým aktivistům a novinářům a několik trestů smrti pro protestující a společenské a politické aktivisty.

                  21.

                  MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

                  P.O.BOX: Edžijeh – datum narození přibližně 1956

                  Íránský generální prokurátor od září roku 2009 a mluvčí justice (během voleb v roce 2009 působil jako ministr zpravodajských služeb) Během jeho působení na postu ministra zpravodajských služeb v období uvedených voleb byli příslušníci rozvědky pod jeho velením odpovědní za zadržování, mučení a vymáhání falešných přiznání pod nátlakem od stovek aktivistů, novinářů, disidentů a reformních politiků. Kromě toho byli političtí činitelé nuceni k falešným přiznáním při nesnesitelných výsleších, které zahrnovaly mučení, násilí, vydírání a výhrůžky členům rodiny.

                  22.

                  MORTAZAVI Said

                  P.O.BOX: Mejbod, Jazd (Írán) – datum narození 1967

                  Vedoucí íránské jednotky pro boj s pašováním, bývalý teheránský generální prokurátor do srpna roku 2009. Jako teheránský generální prokurátor vydal paušální příkaz, na jehož základě byly zatčeny stovky aktivistů, novinářů a studentů. V srpnu roku 2010 byl dočasně postaven mimo službu poté, co íránská justice vyšetřovala jeho úlohu při smrti tří mužů zadržených po uvedených volbách na jeho příkaz.

                  23.

                  PIR-ABASSI Abbas

                  Teheránský revoluční soud, oddělení 26 a 28. Má na starosti povolební případy, vydal několik trestů dlouhodobého odnětí svobody v rámci nespravedlivých procesů s aktivisty v oblasti lidských práv a rovněž několik trestů smrti pro protestující.

                  24.

                  MORTAZAVI Amir

                  Zástupce prokurátora v Mašhadu. Procesy, kde působil jako prokurátor, byly vedeny exemplárně, na uzavřených zasedáních, aniž by byla dodržována základní práva obviněných. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány masově, byly rozsudky o trestu smrti vydávány, aniž by byla dodržena pravidla spravedlivého procesu.

                  25.

                  SALAVATI Abdolghassem

                  Soudce, předseda teheránského revolučního soudu, oddělení 15. Jako soudce předsedal v létě roku 2009 povolebním demonstrativním procesům, odsoudil k smrti dva monarchisty, s nimiž byly procesy vedeny. Více než sto politických vězňů, aktivistů v oblasti lidských práv a demonstrantů odsoudil k trestům dlouhodobého odnětí svobody.

                  26.

                  SHARIFI Malek Adjar

                  Předseda východoázerbajdžádnské soudní oblasti. Je odpovědný za proces se Sakíne Muhammadí Aštíanovou.

                  27.

                  ZARGAR Ahmad

                  Soudce teheránského odvolacího soudu, oddělení 36. Potvrdil rozsudky, kterými byly uloženy tresty dlouhodobého odnětí svobody a smrti pro protestující.

                  28.

                  YASAGHI Ali-Akbar

                  Soudce revolučního soudu v Mašhadu. Procesy v jeho pravomoci byly vedeny exemplárně, na uzavřených zasedáních, aniž by byla dodržována základní práva obviněných. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány masově, byly rozsudky o trestu smrti vydávány, aniž by byla dodržena pravidla spravedlivého procesu.

                  29.

                  BOZORGNIA Mostafa

                  Velitel oddělení 350 ve věznici Evín. V řadě příležitostí se dopustil vůči vězňům nepřiměřeného násilí.

                  30.

                  ESMAILI Gholam-Hossein

                  Velitel Íránské vězeňské služby. Z titulu své funkce se podílel na hromadných zadržování politických protestujících a zastírání násilností páchaných v nápravných zařízeních.

                  31.

                  SEDAQAT Farajollah

                  Pomocný tajemník Generální správy věznic v Teheránu, bývalý velitel věznice Evín v Teheránu do října roku 2010, v období, během něhož docházelo k mučení. Působil jako člen vězeňské služby a v řadě případů vězňům vyhrožoval a vyvíjel na ně nátlak,

                  32.

                  ZANJIREI Mohammad-Ali

                  Jako zástupce velitele Íránské vězeňské služby je odpovědný za násilnosti a odpírání práv v nápravných zařízeních. Nařídil umístění mnoha zadržených na samovazbu.


title: 2013/194/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 22. dubna 2013 o jmenování jedné španělské členky a jedné španělské náhradnice Výboru regionů

text:
               25.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 113/17

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 22. dubna 2013
   o jmenování jedné španělské členky a jedné španělské náhradnice Výboru regionů
   (2013/194/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Juana Ignacia DIEGA PALACIOSE se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů. Po skončení mandátu paní Cristiny MAZASOVÉ PÉREZ-OLEAGOVÉ se uvolnilo jedno místo náhradníka,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou jmenovány na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015:

               a)

               jako členka:

                           —

                           paní Cristina MAZASOVÁ PÉREZ-OLEAGOVÁ, Consejera de Economía, Hacienda y Empleo

                     a

               b)

               jako náhradnice:

                           —

                           paní Inmaculada VALENCIA BAYÓNOVÁ, Directora General de Economía y Asuntos Europeos.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 22. dubna 2013.

            Za Radu

            předseda

         E. GILMORE

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1754 ze dne 29. září 2016, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/1601, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka

text:
               1.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 268/82

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/1754
   ze dne 29. září 2016,
   kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/1601, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka
   RADA EVROPSKÉ UNIE
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Na základě čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské Unie přijala Rada dvě rozhodnutí, která stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 (2) má být z Itálie a Řecka přemístěno do jiných členských států 40 000 žadatelů o mezinárodní ochranu. Podle rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 (3) má být z Itálie a Řecka přemístěno do jiných členských států 120 000 žadatelů o mezinárodní ochranu.

               (2)

               V souladu s 4 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2015/1601 by od 26. září 2016 mělo být přemístěno z Itálie a Řecka na území jiných členských států 54 000 žadatelů, pokud podle čl. 4 odst. 3 uvedeného rozhodnutí Komise do zmíněného data nenavrhne přidělit je určitým členským státům, které jsou příjemci pomoci a které čelí nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem osob.

               (3)

               V čl. 1 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2015/1601 se stanoví, že Komise má situaci související s masivním přílivem státních příslušníků třetích zemí do členských států neustále sledovat. Komise má podle potřeby předložit návrhy na změnu uvedeného rozhodnutí s cílem zohlednit vývoj situace na místě a jeho dopad na relokační mechanismus, jakož i měnící se tlak na členské státy, zejména ty, jež jsou vystaveny největšímu náporu.

               (4)

               S cílem ukončit nelegální migraci z Turecka do EU se dne 18. března 2016 (4) EU a Turecko dohodly na řadě opatření, například na tom, že za každého Syřana, kterého Turecko zpětně převezme z řeckých ostrovů, bude z Turecka přesídlen jiný Syřan do členských států, a to v rámci stávajících závazků. Přesídlování v rámci tohoto mechanismu bude probíhat v prvé řadě naplňováním závazků, které členské státy přijaly v závěrech zástupců vlád členských států zasedajících v Radě dne 20. července 2015. Veškeré další potřeby přesídlování mají být zajišťovány prostřednictvím obdobného dobrovolného ujednání, a to až do limitu dalších 54 000 osob, přičemž bude možné, aby byl jakýkoli závazek k přesídlení učiněný v rámci uvedeného ujednání kompenzován z nepřidělených míst v rámci rozhodnutí (EU) 2015/1601.

               (5)

               Lze očekávat, že přesídlování, přijímání z humanitárních důvodů nebo jiné formy legálního přijímání osob z Turecka podle národních nebo mezinárodních režimů zmírní migrační tlak na členské státy, které jsou příjemci relokace podle rozhodnutí (EU) 2015/1601, protože vytvoří legální a bezpečnou cestu pro vstup do Unie a budou odrazovat od nelegálních vstupů. Solidární úsilí členských států, které na své území dobrovolně přijmou syrské státní příslušníky, kteří pobývají v Turecku a jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, by proto mělo být zohledněno ve vztahu k 54 000 žadatelům o mezinárodní ochranu zmíněným výše. Počet osob, které určitý členský stát takto přijme z Turecka, by měl být odečten od počtu osob, které mají být do daného členského státu přemístěny podle rozhodnutí (EU) 2015/1601, pokud jde o uvedených 54 000 žadatelů.

               (6)

               Mechanismy pro přijímání mohou zahrnovat přesídlení, přijímání z humanitárních důvodů nebo jiné legální cesty pro přijímání syrských státních příslušníků, kteří pobývají v Turecku a jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, například programy humanitárních víz, humanitární přesuny, programy pro sloučení rodin, projekty soukromých sponzorů, stipendijní programy, programy pracovní mobility a jiné.

               (7)

               Závazky, které členské státy přijaly jako součást programu přesídlení dohodnutého v závěrech zástupců vlád členských států přijatých v Radě dne 20. července 2015, by neměly být tímto rozhodnutím dotčeny a neměly by se započítávat jako splnění povinností podle rozhodnutí (EU) 2015/1601. Členský stát, který se rozhodne splnit své povinnosti podle rozhodnutí (EU) 2015/1601 tím, že přijme Syřany pobývající v Turecku prostřednictvím přesídlení, by tedy neměl mít možnost tento počin započítat jako součást svého závazku podle programu znovuusídlování ze dne 20. července 2015.

               (8)

               Aby se zajistila řádná kontrola situace, měl by členský stát poté, co se rozhodne využít této možnosti, podávat Komisi každý měsíc zprávy o Syřanech pobývajících v Turecku, které přijal na své území podle možnosti stanovené touto změnou, a upřesnit, podle kterého režimu, to jest národního nebo mezinárodního, byla daná osoba přijata a o jakou formu legálního přijetí se jedná.

               (9)

               Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále je „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (10)

               Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie.

               (11)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (12)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž jsou dotčeny články 4 a 4a uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (13)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (14)

               S ohledem na naléhavost situace by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 4 rozhodnutí (EU) 2015/1601 se vkládá nový odstavec, který zní:

      „3a.   Pokud jde o relokaci žadatelů podle odst. 1 písm. c), členské státy se mohou rozhodnout, že svou povinnost splní tím, že přijmou na své území syrské státní příslušníky pobývající v Turecku v rámci národních nebo mezinárodních režimů legálního přijímání osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, jiných, než je program znovuusídlování, jenž byl předmětem závěrů zástupců vlád členských států přijatých v Radě dne 20. července 2015. Počet osob, který členský stát takto přijme, povede k odpovídajícímu snížení závazku daného členského státu.
      Na každý případ takového legálního přijetí, které vede ke snížení závazku ohledně relokace, se obdobně použije článek 10.
      Členské státy, které se rozhodnou využít možnosti stanovené v tomto odstavci, každý měsíc informují Komisi o počtu osob legálně přijatých pro účely tohoto odstavce a uvedou, podle kterého režimu k přijetí došlo a o jakou formu legálního přijetí se jedná.“

   Článek 2
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   2.   Toto rozhodnutí se použije do 26. září 2017.
   3.   Toto rozhodnutí se použije na osoby, které byly pro účely čl. 4 odst. 3a rozhodnutí (EU) 2015/1601 přijaty členskými státy po 30. dubnu 2016 z území Turecka.

      V Bruselu dne 29. září 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. ŽIGA

      (1)  Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 ze dne 14. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 239, 15.9.2015, s. 146).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1601 ze dne 22. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 80).

      (4)  Prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016.


title: 2014/344/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 19. května 2014 o uzavření Ujednání mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o pravidlech pro účast Lichtenštejnského knížectví na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu

text:
               11.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 170/49

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 19. května 2014
   o uzavření Ujednání mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o pravidlech pro účast Lichtenštejnského knížectví na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu

      (2014/344/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s rozhodnutím Rady 2014/186/EU (1) podepsala Komise dne 3. března 2014 Ujednání mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o pravidlech pro účast Lichtenštejnského knížectví na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (dále jen „ujednání“), s výhradou jeho uzavření.

               (2)

               Ujednání by mělo být schváleno.

               (3)

               Jak je uvedeno ve 21. bodě odůvodnění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 (2), Spojené království a Irsko se uvedeného nařízení účastní a jsou jím vázány. Proto by měly čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 439/2010 naplnit účastí na tomto rozhodnutí. Spojené království a Irsko se proto účastní tohoto rozhodnutí.

               (4)

               Jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 439/2010, Dánsko se uvedeného nařízení neúčastní a není jím vázáno. Dánsko se proto tohoto rozhodnutí neúčastní,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Ujednání mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o pravidlech pro účast Lichtenštejnského knížectví na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu se schvaluje jménem Unie.
   Znění ujednání se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení podle čl. 13 odst. 1 ujednání (3).
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 19. května 2014.

            Za Radu

            předseda

         A. TSAFTARIS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2014/186/EU ze dne 11. února 2014 o podpisu, jménem Evropské unie, Ujednání mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o pravidlech pro účast Lichtenštejnského knížectví na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (Úř. věst. L 102, 5.4.2014, s. 3).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11).

      (3)  Den vstupu ujednání v platnost zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální sekretariát Rady.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 10. listopadu 2015 o jmenování jedné členky a jednoho náhradníka řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Maďarsko

text:
               14.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 380/2

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 10. listopadu 2015
   o jmenování jedné členky a jednoho náhradníka řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Maďarsko
   (2015/C 380/02)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2062/94 ze dne 18. července 1994 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (1), a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
   s ohledem na seznam kandidátů předložený Radě vládami členských států a organizacemi zaměstnanců a zaměstnavatelů,
   s ohledem na seznamy členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutími ze dne 2. prosince 2013 (2) a ze dne 12. června 2014 (3) jmenovala členy a náhradníky řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období končící dnem 7. listopadu 2016, až na některé členy a náhradníky.

               (2)

               Maďarská vláda předložila kandidaturu na dvě volná místa,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Na období do 7. listopadu 2016 jsou jmenováni členkou a náhradníkem řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci:
   I.   ZÁSTUPCI VLÁD

               Země

               Členka

               Náhradník

               Maďarsko

               Katalin BALOGHOVÁ

               Gyula MADARÁSZ

         Článek 2
   Dosud nenavržené členy a náhradníky jmenuje Rada později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Úř. věst. L 216, 20.8.1994, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 2. prosince 2013 o jmenování členů a náhradníků řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (Úř. věst. C 360, 10.12.2013, s. 8).

      (3)  Rozhodnutí Rady ze dne 12. června 2014 o jmenování členů a náhradníků řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Litvu a Maltu (Úř. věst. C 182, 14.6.2014, s. 14); rozhodnutí Rady ze dne 12. června 2014 o jmenování členů a náhradníků řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Francii (Úř. věst. C 186, 18.6.2014, s. 5).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 12. července 2011 o jmenování maďarského člena řídící rady Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek

text:
               14.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 208/3

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 12. července 2011
   o jmenování maďarského člena řídící rady Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
   2011/C 208/02
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (1), a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
   s ohledem na seznamy kandidátů předložené Radě vládami členských států a organizacemi zaměstnanců a zaměstnavatelů,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutími ze dne 22. listopadu 2010 (2) a 7. března 2011 (3) jmenovala členy a náhradníky řídící rady Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek na období od 1. prosince 2010 do 30. listopadu 2013, a to s výjimkou některých členů a náhradníků.

               (2)

               Maďarská vláda předložila kandidaturu na jedno volné místo,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Na období do 30. listopadu 2013 je jmenován tento člen řídící rady Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek:
   ZÁSTUPCI VLÁD

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Maďarsko

               pan Péter CSÁNYI

         Článek 2
   Dosud nenavržené členy a náhradníky jmenuje Rada později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 12. července 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Úř. věst. L 139, 30.5.1975, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 322, 27.11.2010, s. 8.

      (3)  Úř. věst. C 83, 17.3.2011, s. 4.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1835 ze dne 12. října 2015, kterým se vymezuje statut, sídlo a způsob fungování Evropské obranné agentury

text:
               13.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 266/55

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/1835
   ze dne 12. října 2015,
   kterým se vymezuje statut, sídlo a způsob fungování Evropské obranné agentury
   (přepracované znění)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na články 42 a 45 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská obranná agentura (dále jen „agentura“) byla zřízena společnou akcí Rady 2004/551/SZBP (1) s cílem podporovat Radu a členské státy v jejich úsilí o zlepšení obranných schopností Unie v oblasti řešení krizí a podporovat evropskou bezpečnostní a obrannou politiku.

               (2)

               Evropská bezpečnostní strategie schválená Evropskou radou dne 12. prosince 2003 označila zřízení obranné agentury za důležitý prvek na cestě k dosažení pružnějších a účinnějších evropských vojenských zdrojů.

               (3)

               Zpráva o provádění evropské bezpečnostní strategie ze dne 11. prosince 2008 potvrzuje vedoucí úlohu agentury v procesu rozvíjení klíčových obranných schopností v zájmu společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP).

               (4)

               V článku 45 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva EU“) se stanoví, že Rada přijme rozhodnutí vymezující statut, sídlo a způsob fungování agentury, které by mělo přihlížet ke stupni skutečného podílu členských států na činnostech agentury.

               (5)

               Agentura by měla přispívat k provádění společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP), zejména SBOP.

               (6)

               Agentura by měla mít takovou strukturu, aby mohla reagovat na operativní potřeby Unie a jejích členských států v zájmu SBOP, a je-li to nutné pro plnění jejích funkcí, spolupracovat se třetími zeměmi, organizacemi a subjekty.

               (7)

               Agentura by měla navázat úzké pracovní vztahy se stávajícími strukturami, seskupeními a organizacemi, jako jsou ty, které byly zřízeny podle rámcové dohody o záměru (dále jen „rámcová dohoda LoI“), jakož i s Organizací pro vzájemnou spolupráci v oblasti vyzbrojování (OCCAR) a Evropskou kosmickou agenturou (ESA).

               (8)

               Pro účely plnění svého poslání by agentura měla mít možnost spolupracovat a uzavírat odpovídající ujednání s orgány, institucemi a jinými subjekty Unie.

               (9)

               V souladu s čl. 18 odst. 2 Smlouvy o EU by měl mít vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku vedoucí úlohu v rámci struktury agentury a zajišťovat nezbytné propojení mezi agenturou a Radou.

               (10)

               Rada by měla při plnění své úlohy politického dohledu a vymezování politik vydávat agentuře pokyny.

               (11)

               Uzavírání správních ujednání mezi agenturou a třetími zeměmi, organizacemi a subjekty by mělo být vzhledem k jejich povaze schvalováno Radou jednomyslně.

               (12)

               Rada by se při přijímání pokynů a rozhodnutí týkajících se činnosti agentury měla scházet na úrovni ministrů obrany. Veškeré pokyny nebo rozhodnutí přijaté Radou ve vztahu k činnosti agentury by měly být připravovány v souladu s článkem 240 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).

               (13)

               Pravomoci přípravných a poradních orgánů Rady, zejména pravomoci Výboru stálých zástupců podle článku 240 Smlouvy o fungování EU, Politického a bezpečnostního výboru podle článku 38 Smlouvy o EU a Vojenského výboru Evropské unie (dále jen „Vojenský výbor EU“), by měly zůstat nedotčeny.

               (14)

               Ředitelé národních úřadů pro vyzbrojování, ředitelé pro oblast schopností, pro oblast výzkumu a technologií a ředitelé pro oblast obranné politiky by měli při přípravě rozhodnutí Rady týkajících se agentury přijímat zprávy a poskytovat příspěvky k otázkám spadajícím do jejich pravomoci.

               (15)

               Agentura by měla mít právní subjektivitu potřebnou pro výkon svých funkcí a dosažení svých cílů, přičemž by měla udržovat úzké styky s Radou a plně respektovat pravomoci Unie a jejích orgánů.

               (16)

               Mělo by být stanoveno, že rozpočty spravované agenturou mohou v jednotlivých případech obdržet příspěvky ze souhrnného rozpočtu Unie při plném respektování pravidel, postupů a rozhodovacích procesů, kterými se souhrnný rozpočet Unie řídí, včetně čl. 41 odst. 2 Smlouvy o EU.

               (17)

               Kromě toho, že bude otevřena k účasti všem členským státům, by agentura měla rovněž umožnit konkrétním skupinám členských států vytvářet ad hoc projekty a programy.

               (18)

               Skutečnost, že tyto ad hoc projekty a programy náleží mezi funkce a úkoly, jimiž je agentura pověřena, vychází z úsilí o vyjasnění statusu těchto činností jako nedílného prvku rozpočtu agentury. Mělo by tak být zajištěno, aby osvobození od daně podle článku 3 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „Protokol č. 7“), připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, a čl. 151 odst. 1 písm. aa) směrnice Rady 2006/112/ES (2) bylo možné vztahovat pouze na činnosti, u nichž úloha agentury při řízení projektů nebo programů na podporu členských států přináší přidanou hodnotu. Aby bylo možné takové osvobození od daně uplatňovat, musí z úlohy agentury vyplývat přidaná hodnota. Toto osvobození by se tedy nevztahovalo na případy, kdy její úloha spočívá v pouhém zajišťování zboží nebo služeb pro členské státy.

               (19)

               Na základě rozhodnutí Rady o zřízení stálé strukturované spolupráce, v souladu s čl. 42 odst. 6 a článkem 46 Smlouvy o EU a s Protokolem č. 10 o stálé strukturované spolupráci stanovené článkem 42 Smlouvy o EU (dále jen „Protokol č. 10“), připojeným ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, by agentura měla uskutečňování této spolupráce podporovat.

               (20)

               Agentura by měla mít rozhodovací postupy, které jí umožní účinně plnit její úkoly při respektování bezpečnostních a obranných politik zúčastněných členských států.

               (21)

               Agentura by měla plnit své poslání při plném respektování článku 40 Smlouvy o EU.

               (22)

               Agentura by měla jednat zcela v souladu s bezpečnostními normami a pravidly Rady. Měla by uplatňovat příslušné právní předpisy Unie týkající se přístupu veřejnosti k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (3) a ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4).

               (23)

               V souladu s článkem 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko proto nebude tímto rozhodnutím vázáno.

               (24)

               V rozhodnutí Rady 2011/411/SZBP (5), je třeba provést řadu změn. V zájmu přehlednosti by uvedené rozhodnutí mělo být přepracováno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   KAPITOLA I

      ZŘÍZENÍ, POSLÁNÍ A ÚKOLY AGENTURY

   Článek 1
   Zřízení
   1.   Agentura pro oblast rozvoje obranných schopností, výzkumu, pořizování a vyzbrojování (dále jen „Evropská obranná agentura“ nebo „agentura“) byla zřízena společnou akcí 2004/551/SZBP a její činnost pokračuje v souladu s následujícími ustanoveními.
   2.   Ve své činnosti je agentura podřízena Radě a jedná v rámci jednotného institucionálního rámce Unie na podporu společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky, aniž jsou dotčeny pravomoci orgánů Unie a Rady. Posláním agentury nejsou dotčeny jiné pravomoci Unie při plném respektování článku 40 Smlouvy o EU.
   3.   Agentura je otevřena účasti všech členských států, které si přejí podílet se na její činnosti. Členské státy, které se v době přijetí tohoto rozhodnutí činnosti agentury již účastní, se nadále považují za zúčastněné členské státy.
   4.   Každý členský stát, který si bude po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost přát účastnit se činnosti agentury nebo tuto účast ukončit, oznámí svůj úmysl Radě a vyrozumí vysokého představitele. Veškerá technická a finanční opatření nezbytná pro účast nebo ukončení účasti určí řídící výbor uvedený v článku 8.
   5.   Agentura má sídlo v Bruselu.
   Článek 2
   Poslání
   1.   Posláním agentury je podporovat Radu a členské státy v jejich úsilí o zlepšení obranných schopností Unie v oblasti řešení krizí a podporovat SBOP v současném stavu a v rámci jejího budoucího vývoje.
   2.   Agentura určuje operativní potřeby, podporuje opatření k jejich uspokojování, přispívá k určení a případně k provádění všech účelných opatření pro posílení výrobní a technologické základny v oblasti obrany, podílí se na vymezení evropské politiky v oblasti schopností a vyzbrojování a napomáhá Radě při hodnocení zlepšování vojenských schopností.
   3.   Posláním agentury nejsou dotčeny pravomoci členských států v záležitostech obrany.
   Článek 3
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí Rady se rozumí:

               a)

               „zúčastněným členským státem“ členský stát, který se účastní činnosti agentury;

               b)

               „přispívajícími členskými státy“ zúčastněné členské státy, které přispívají na konkrétní projekt nebo program agentury.

         Článek 4
   Politický dohled a podávání zpráv Radě
   1.   Agentura je podřízena Radě a působí pod jejím politickým dohledem, podává jí zprávy a dostává od ní pokyny k činnosti agentury, zejména k jejímu tříletému plánovacímu rámci.
   2.   Agentura podává pravidelně zprávy o své činnosti Radě, a zejména:

               a)

               v listopadu každého roku předkládá Radě zprávu o činnosti agentury během daného roku;

               b)

               na základě rozhodnutí Rady o zřízení stálé strukturované spolupráce předkládá Radě nejméně jednou ročně informace o příspěvku agentury k hodnocení v rámci stálé strukturované spolupráce podle čl. 5 odst. 3 písm. f) bodu ii).

         Agentura poskytuje Radě včas informace o důležitých záležitostech, které mají být předloženy k rozhodnutí řídícímu výboru.
   3.   Rada po konzultaci s Politickým a bezpečnostním výborem nebo případně s jinými příslušnými orgány Rady jednomyslným rozhodnutím každoročně vydává pokyny k činnosti agentury, zejména k jejímu tříletému plánovacímu rámci.
   4.   Agentura může vydávat doporučení určená Radě a Komisi, je-li to nezbytné pro plnění jejího poslání.
   Článek 5
   Funkce a úkoly
   1.   Agentura při výkonu svých funkcí a plnění svých úkolů respektuje jiné pravomoci Unie a orgánů Unie.
   2.   Výkonem funkcí a plněním úkolů agentury nejsou dotčeny pravomoci členských států v záležitostech obrany.
   3.   Agentura pod vedením Rady

               a)

               přispívá k určení cílů vojenských schopností členských států a hodnotí dodržování závazků týkajících se schopností, které přijaly členské státy, a to zejména:

                           i)

                           určováním budoucích potřeb obranných schopností Unie ve spolupráci s příslušnými orgány Rady, včetně Vojenského výboru EU, a s využitím mimo jiné mechanismu rozvoje schopností a případného následného mechanismu,

                           ii)

                           koordinací provádění plánu rozvoje schopností a případných následných plánů,

                           iii)

                           hodnocením závazků týkajících se schopností, jež členské státy přijaly mimo jiné v rámci procesu plánu rozvoje schopností a v rámci mechanismu rozvoje schopností a případného následného mechanismu, podle kritérií dohodnutých členskými státy;

               b)

               podporuje harmonizaci operativních potřeb a přijímání účinných a slučitelných akvizičních metod, a to zejména:

                           i)

                           podporou a koordinací harmonizace v oblasti vojenských potřeb,

                           ii)

                           podporou nákladově efektivních a účinných výběrových řízení určováním a šířením osvědčených postupů,

                           iii)

                           poskytováním odhadů finančních priorit pro rozvoj schopností a pořizování;

               c)

               navrhuje mnohostranné projekty pro plnění cílů z hlediska vojenských schopností a zajišťuje koordinaci programů prováděných členskými státy a řízení zvláštních programů spolupráce, a to zejména:

                           i)

                           podporou a navrhováním nových projektů mnohostranné spolupráce,

                           ii)

                           určováním a navrhováním činností pro spolupráci v operativní oblasti,

                           iii)

                           činnostmi v zájmu koordinace stávajících programů prováděných členskými státy,

                           iv)

                           přebíráním odpovědnosti za řízení konkrétních programů na žádost členských států,

                           v)

                           přípravou programů, které mají být řízeny organizací OCCAR nebo případně prostřednictvím jiných ujednání, na žádost členských států;

               d)

               podporuje výzkum v oblasti obranných technologií, koordinuje a plánuje společnou výzkumnou činnost a studie technických řešení odpovídajících budoucím operativním potřebám, a to zejména:

                           i)

                           podporou výzkumu zaměřeného na plnění budoucích potřeb bezpečnostních a obranných schopností, případně ve vazbě na výzkumné činnosti Unie, čímž se posílí evropský průmyslový a technologický potenciál v této oblasti,

                           ii)

                           podporou efektivněji zaměřených společných činností v oblasti obranného výzkumu a technologií,

                           iii)

                           stimulací činností v oblasti obranného výzkumu a technologií prostřednictvím studií a projektů,

                           iv)

                           řízením smluv v oblasti obranného výzkumu a technologií,

                           v)

                           spoluprací s Komisí za účelem dosažení maximální doplňkovosti a součinnosti mezi výzkumnými programy v oblasti obrany a civilní bezpečnosti;

               e)

               přispívá k určování a případně k provádění všech účelných opatření pro posílení průmyslové a technologické základny v oblasti obrany a pro zlepšení účinnosti vojenských výdajů, a to zejména:

                           i)

                           přispíváním k vytvoření mezinárodně konkurenceschopného evropského trhu s obranným vybavením, aniž jsou dotčeny pravidla vnitřního trhu a pravomoci Komise v této oblasti,

                           ii)

                           rozvojem příslušných politik a strategií ve spolupráci s Komisí a případně s výrobním odvětvím,

                           iii)

                           usilováním o vytváření a harmonizaci příslušných postupů na úrovni Unie, a to v rámci úkolů agentury a ve spolupráci s Komisí;

               f)

               na základě rozhodnutí Rady o zřízení stálé strukturované spolupráce podporuje tuto spolupráci zejména:

                           i)

                           usnadňováním hlavních společných nebo evropských iniciativ v oblasti rozvoje schopností,

                           ii)

                           přispíváním k pravidelnému hodnocení příspěvků zúčastněných členských států v oblasti schopností, zejména příspěvků učiněných v souladu s kritérii, která mají být stanovena mimo jiné na základě článku 2 Protokolu č. 10 a prostřednictvím příslušných zpráv podávaných alespoň jednou ročně;

               g)

               usiluje o soudržnost s jinými politikami Unie, pokud mají dopad na obranné schopnosti;

               h)

               podporuje hlubší spolupráci v oblasti obrany mezi zúčastněnými členskými státy v souladu s politickým rámcem pro systematickou a dlouhodobou spolupráci v oblasti obrany;

               i)

               poskytuje podporu operacím SBOP při zohlednění postupů EU pro řízení krizí.

         Článek 6
   Právní subjektivita
   Agentura má právní subjektivitu nezbytnou pro výkon svých funkcí a dosažení svých cílů. Členské státy zajistí, aby agentura měla nejširší právní způsobilost, jakou jejich právo poskytuje právnickým osobám. Agentura může zejména nabývat movitý i nemovitý majetek nebo s ním nakládat a vystupovat před soudem. Agentura může uzavírat smlouvy se soukromými nebo veřejnými subjekty nebo organizacemi.
   KAPITOLA II

      ORGÁNY A ZAMĚSTNANCI AGENTURY

   Článek 7
   Vedoucí agentury
   1.   Vedoucím agentury je vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
   2.   Vedoucí agentury odpovídá za celkovou organizaci a fungování agentury a zajišťuje, aby ředitel, který je mu podřízen, prováděl pokyny vydané Radou a rozhodnutí řídícího výboru a aby mu o tom podával zprávu.
   3.   Vedoucí agentury předkládá Radě zprávy agentury podle čl. 4 odst. 2.
   4.   Vedoucí agentury je odpovědný za sjednávání správních ujednání se třetími zeměmi a jinými organizacemi, seskupeními nebo subjekty v souladu s pokyny řídícího výboru. V rámci těchto ujednání schválených řídícím výborem odpovídá za to, aby s nimi byly navázány patřičné pracovní vztahy.
   Článek 8
   Řídící výbor
   1.   Rozhodovacím orgánem agentury je řídící výbor, který se skládá z jednoho zástupce každého zúčastněného členského státu, zmocněného přijímat závazky za svou vládu, a ze zástupce Komise. Řídící výbor jedná v rámci pokynů vydaných Radou.
   2.   Řídící výbor se schází na úrovni ministrů obrany zúčastněných členských států nebo jejich zástupců. Řídící výbor zpravidla zasedá každý rok nejméně dvakrát na úrovni ministrů obrany.
   3.   Vedoucí agentury svolává zasedání řídícího výboru a předsedá jim. Pokud o to některý zúčastněný členský stát požádá, svolá vedoucí agentury zasedání do jednoho měsíce.
   4.   Vedoucí agentury může pověřit jinou osobu, aby předsedala zasedáním řídícího výboru na úrovni zástupců ministrů obrany.
   5.   Řídící výbor může zasedat ve zvláštním složení (například ve složení ředitelů národních úřadů pro vyzbrojování, ředitelů pro oblast schopností, pro oblast výzkumu a vývoje a ředitelů pro oblasti obranné politiky).
   6.   Zasedání řídícího výboru se účastní:

               a)

               ředitel agentury uvedený v článku 10 nebo jeho zástupce;

               b)

               předseda Vojenského výboru EU nebo jeho zástupce;

               c)

               zástupce Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ).

         7.   V otázkách společného zájmu může řídící výbor rozhodnout, že přizve:

               a)

               generálního tajemníka NATO nebo jím jmenovaného zástupce;

               b)

               vedoucí nebo předsedy jiných struktur, seskupení nebo organizací, jejichž činnost souvisí s činností agentury (například struktury vytvořené podle rámcové dohody LoI, OCCAR a ESA);

               c)

               popřípadě zástupce dalších třetích stran.

         Článek 9
   Úkoly a pravomoci řídícího výboru
   1.   V mezích pokynů Rady uvedených v čl. 4 odst. 1 řídící výbor:

               a)

               schvaluje zprávy, které mají být předloženy Radě;

               b)

               přijímá nejpozději do 31. prosince každého roku jednomyslně obecný rozpočet agentury;

               c)

               schvaluje tříletý plánovací rámec agentury, ve kterém jsou v mezích obecného rozpočtu stanoveny její priority, přičemž finanční částky pro druhý a třetí rok rámce plánování jsou stanoveny pouze pro účely plánování a nepředstavují právně závazné stropy;

               d)

               schvaluje v souladu s článkem 19 zřizování ad hoc projektů nebo programů v rámci agentury;

               e)

               jmenuje ředitele a jeho náměstka;

               f)

               v případě potřeby rozhoduje o tom, že jeden nebo více členských států mohou v souladu s článkem 17 agentuře svěřit správní a finanční řízení určitých činností v oblasti její působnosti;

               g)

               schvaluje veškerá doporučení určená Radě nebo Komisi;

               h)

               přijímá jednací řád řídícího výboru;

               i)

               může měnit finanční předpisy o provádění obecného rozpočtu agentury;

               j)

               může měnit pravidla a předpisy týkající se dočasných zaměstnanců, smluvních zaměstnanců a přidělených odborníků členských států;

               k)

               stanoví technická a finanční ujednání týkající se účasti členských států nebo jejího ukončení podle čl. 1 odst. 4;

               l)

               přijímá pokyny pro sjednávání správních ujednání vedoucím agentury;

               m)

               schvaluje ad hoc ujednání podle čl. 23 odst. 1;

               n)

               uzavírá správní ujednání mezi agenturou a třetími stranami podle čl. 26 odst. 1;

               o)

               schvaluje roční účetní závěrku a rozvahu;

               p)

               schvaluje rozhodnutí týkající se organizační struktury agentury;

               q)

               schvaluje dohody o úrovni služeb nebo pracovní ujednání uvedené v článku 25 s výjimkou dohod administrativní povahy;

               r)

               přijímá veškerá další příslušná rozhodnutí týkající se plnění poslání agentury.

         2.   Není-li v tomto rozhodnutí stanoveno jinak, rozhoduje řídící výbor kvalifikovanou většinou. Hlasům zúčastněných členských států je přidělena váha podle čl. 16 odst. 4 a 5 Smlouvy o EU. Hlasování se účastní pouze zástupci zúčastněných členských států.
   3.   Prohlásí-li zástupce zúčastněného členského státu v řídícím výboru, že z důležitých důvodů vnitrostátní politiky, které musí uvést, má v úmyslu postavit se proti přijetí některého rozhodnutí kvalifikovanou většinou, hlasování se nekoná. Tento zástupce může postoupit záležitost prostřednictvím vedoucího agentury Radě, aby případně vydala pokyny řídícímu výboru. Řídící výbor může rovněž kvalifikovanou většinou rozhodnout o postoupení záležitosti Radě k rozhodnutí. Rada se usnáší jednomyslně.
   4.   Řídící výbor může na návrh ředitele nebo zúčastněného členského státu rozhodnout, že zřídí:

               a)

               výbory pro přípravu správních a rozpočtových rozhodnutí řídícího výboru, složené z delegátů zúčastněných členských států a zástupce Komise;

               b)

               výbory specializované na zvláštní otázky v oblasti působnosti agentury. Tyto výbory jsou složeny z delegátů zúčastněných členských států, a pokud řídící výbor nerozhodne jinak, zástupce Komise.

         V rozhodnutí o zřízení výborů se upřesní jejich mandát a doba, na kterou jsou zřízeny.
   Článek 10
   Ředitel
   1.   Ředitele a jeho náměstka vybírá a jmenuje řídící výbor na doporučení vedoucího agentury na dobu tří let. Řídící výbor může jejich funkční období prodloužit o dva roky. Ředitel a náměstek jsou podřízeni vedoucímu agentury a jednají v souladu s rozhodnutími řídícího výboru.
   2.   Zúčastněné členské státy předkládají kandidatury vedoucímu agentury, který o nich informuje řídící výbor. Předběžný výběr je prováděn pod vedením vedoucího agentury.
   Se schválením řídícího výboru se zřídí poradní výbor, při jehož sestavení se zajistí náležitá rovnováha, pokud jde o zastoupení ESVČ, agentury a zúčastněných členských států.
   Na základě předběžného výběru předloží vedoucí agentury řídícímu výboru návrh alespoň dvou uchazečů a uvede, kterého z uchazečů doporučuje.
   3.   Ředitel, kterému je nápomocen náměstek, přijímá veškerá nezbytná opatření pro zajištění účinnosti a účelnosti práce agentury. Ředitel odpovídá za kontrolu a koordinaci organizačních jednotek, aby byla zajištěna celková soudržnost jejich činnosti.
   4.   Ředitel odpovídá za:

               a)

               zajištění provádění tříletého plánovacího rámce agentury;

               b)

               přípravu podkladů pro činnost řídícího výboru;

               c)

               přípravu návrhu ročního obecného rozpočtu, který se předkládá řídícímu výboru;

               d)

               přípravu tříletého plánovacího rámce, který se předkládá řídícímu výboru;

               e)

               zajištění úzké spolupráce s přípravnými orgány Rady, zejména s Politickým a bezpečnostním výborem a Vojenským výborem EU, a poskytování informací těmto orgánům;

               f)

               přípravu zpráv podle čl. 4 odst. 2;

               g)

               přípravu výkazu příjmů a výdajů a plnění obecného rozpočtu agentury a rozpočtů ad hoc projektů nebo programů svěřených agentuře;

               h)

               běžnou správu agentury;

               i)

               veškerá bezpečnostní hlediska;

               j)

               veškeré personální záležitosti.

         5.   V mezích obecného rozpočtu agentury a s přihlédnutím ke schválenému tříletému plánovacímu rámci je ředitel oprávněn uzavírat smlouvy a přijímat zaměstnance. Ředitel vykonává stejnou pravomoc, pokud jde o ostatní rozpočty stanovené v článku 12, zejména rozpočty související s činnostmi podle kapitoly IV a veškeré rozpočty vyplývající z dodatečných příjmů podle článku 15.
   6.   Ředitel je odpovědný řídícímu výboru.
   7.   Ředitel je statutárním zástupcem agentury.
   Článek 11
   Zaměstnanci agentury
   1.   Zaměstnance agentury, včetně ředitele, tvoří dočasní a smluvní zaměstnanci vybraní z uchazečů ze všech zúčastněných členských států na co nejširším zeměpisném základě a z orgánů Unie. Zaměstnance agentury vybírá ředitel na základě příslušných schopností a odbornosti pomocí spravedlivých a transparentních výběrových řízení. Ředitel zveřejní předem podrobné informace o všech volných místech a kritéria výběrového řízení. Ve všech případech je nábor řízen tak, aby byli pro agenturu vybráni zaměstnanci, kteří vyhovují nejvyšším nárokům na schopnosti a výkonnost.
   2.   Vedoucí agentury na návrh ředitele a po konzultaci s řídícím výborem jmenuje zaměstnance agentury na úrovni vyšších vedoucích pracovníků a obnovuje smlouvy s nimi.
   3.   Zaměstnance agentury tvoří:

               a)

               pracovníci zaměstnaní přímo agenturou se smlouvami na dobu určitou a vybraní ze státních příslušníků zúčastněných členských států. Rada jednomyslným rozhodnutím přijala předpisy týkající se těchto zaměstnanců (6). Řídící výbor tyto předpisy přezkoumá a podle potřeby je změní, je-li k tomu zmocněn;

               b)

               odborníci členských států přidělení zúčastněnými členskými státy buď na místa v rámci organizační struktury agentury, nebo pro plnění konkrétních úkolů a projektů. Rada jednomyslným rozhodnutím přijala předpisy týkající se těchto zaměstnanců (7). Řídící výbor tyto předpisy přezkoumá a podle potřeby je změní, je-li k tomu zmocněn;

               c)

               úředníci Unie přidělení agentuře na dobu určitou nebo pro konkrétní úkoly nebo projekty podle potřeby.

         4.   Agentura může rovněž využívat:

               a)

               zaměstnance z třetích zemí, organizací a subjektů, kteří jsou jimi placeni a s nimiž agentura uzavřela správní ujednání podle čl. 26 odst. 1, kteří byli k agentuře vysláni nebo přiděleni se souhlasem řídícího výboru v souladu s podmínkami, jež byly stanoveny v daných správních ujednáních;

               b)

               smluvní zaměstnance a vyslané odborníky proto, aby přispěli k provedení jednoho nebo více ad hoc projektů nebo programů agentury podle kapitoly IV. V takových případech mohou být z rozpočtů daných ad hoc projektů nebo programů hrazeny základní platy dotyčných smluvních zaměstnanců a příspěvky a náhrady vyslaných odborníků.

         5.   Celková doba, po kterou může zaměstnanec působit v agentuře, musí být při zohlednění veškerých funkcí kratší než deset let.
   6.   Soudní dvůr Evropské unie je příslušný k rozhodování veškerých sporů mezi agenturou a jakoukoli osobou, na niž se vztahují předpisy pro zaměstnance agentury.
   KAPITOLA III

      ROZPOČET A FINANČNÍ PRAVIDLA

   Článek 12
   Rozpočet agentury
   Rozpočet agentury zahrnuje obecný rozpočet, rozpočty související s činnostmi podle kapitoly IV a veškeré rozpočty vyplývající z dodatečných příjmů podle článku 15.
   Rozpočet agentury se sestavuje v souladu s rozpočtovými zásadami Evropské unie (8).
   Článek 13
   Obecný rozpočet
   1.   Do 31. března každého roku předloží vedoucí agentury řídícímu výboru předběžný odhad pro návrh obecného rozpočtu na následující rok.
   2.   Do 30. června každého roku předloží vedoucí agentury řídícímu výboru revidovaný předběžný odhad pro návrh obecného rozpočtu na následující rok spolu s návrhem tříletého plánovacího rámce.
   3.   Do 30. září každého roku předloží vedoucí agentury řídícímu výboru návrh obecného rozpočtu spolu s návrhem tříletého plánovacího rámce. Tento návrh obsahuje:

               a)

               prostředky považované za nezbytné:

                           i)

                           pro pokrytí nákladů na chod agentury, zaměstnance a zasedání,

                           ii)

                           pro obstarání externího poradenství, zejména operačních analýz, které jsou nezbytné pro plnění jejích úkolů, a pro konkrétní činnosti prováděné ke společnému prospěchu všech zúčastněných členských států, jak jsou uvedeny v článku 5;

               b)

               odhad příjmů potřebných k pokrytí výdajů.

         4.   Cílem řídícího výboru je zajistit, aby prostředky uvedené v odst. 2 písm. a) bodě ii) představovaly významný podíl celkových prostředků uvedených v odstavci 2. Tyto prostředky musí odrážet skutečné potřeby a umožňovat agentuře plnit operační úlohu.
   5.   Návrh obecného rozpočtu je doplněn podrobným odůvodněním a plánem pracovních míst.
   6.   Řídící výbor může jednomyslně rozhodnout, že návrh obecného rozpočtu pokryje navíc další konkrétní projekt nebo program, je-li to zjevně ke společnému prospěchu všech zúčastněných členských států.
   7.   Prostředky jsou rozděleny do hlav a kapitol, které seskupují výdaje podle typu nebo účelu, a jsou dále rozčleněny podle potřeby do článků.
   8.   Každá hlava může zahrnovat kapitolu nazvanou „předběžné prostředky“. Tyto prostředky jsou zaneseny, pokud na základě závažných důvodů existuje nejistota ohledně výše potřebných prostředků nebo rozsahu provádění zanesených rozpočtových prostředků.
   9.   Příjmy se skládají:

               a)

               z příspěvků hrazených zúčastněnými členskými státy, které jsou založeny na výši hrubého národního důchodu (HND);

               b)

               z ostatních příjmů.

         Návrh obecného rozpočtu obsahuje linie pro začlenění účelově vázaných příjmů, a je-li to možné, uvádí předpokládanou částku.
   10.   Řídící výbor jednomyslně přijme návrh obecného rozpočtu do 31. prosince každého roku. Řídícímu výboru v této souvislosti předsedá vedoucí agentury nebo jím jmenovaný zástupce nebo člen řídícího výboru, kterého vedoucí agentury vyzve. Ředitel vydá prohlášení, že rozpočet byl přijat, a vyrozumí zúčastněné členské státy.
   11.   Pokud návrh obecného rozpočtu není na začátku rozpočtového roku ještě přijat, mohou být výdaje prováděny měsíčně podle kapitol nebo jiných jednotek členění rozpočtu, a to maximálně do výše jedné dvanáctiny rozpočtových prostředků na předešlý rozpočtový rok. Důsledkem tohoto ujednání však nesmí být to, aby agentura dostala k dispozici částku vyšší než jednu dvanáctinu prostředků stanovených v návrhu připravovaného obecného rozpočtu. Řídící výbor může kvalifikovanou většinou na návrh ředitele povolit výdaje překračující jednu dvanáctinu prostředků, pokud celkové rozpočtové prostředky pro daný rozpočtový rok nepřekračují rozpočtové prostředky schválené pro předcházející rozpočtový rok. Ředitel může požádat o příspěvky nezbytné k pokrytí prostředků schválených podle tohoto ustanovení, které jsou splatné do 30 dnů od odeslání žádosti o příspěvky.
   Článek 14
   Opravný rozpočet
   1.   V případě nevyhnutelných, výjimečných nebo nepředvídatelných okolností může ředitel řídícímu výboru předložit návrh opravného rozpočtu.
   2.   Návrh opravného rozpočtu se vypracovává, předkládá, přijímá a oznamuje stejným postupem jako obecný rozpočet. Řídící výbor rozhoduje s náležitým ohledem na naléhavost věci.
   Článek 15
   Dodatečné příjmy
   1.   V rámci plnění svého poslání v souladu s článkem 2 může agentura obdržet dodatečné příjmy ke konkrétnímu účelu:

               a)

               ze souhrnného rozpočtu Unie v jednotlivých případech při plném respektování pravidel, postupů a rozhodovacích procesů, kterými se souhrnný rozpočet Unie řídí;

               b)

               od členských států, třetích zemí nebo jiných třetích stran, nerozhodne-li řídící výbor jinak do jednoho měsíce od obdržení příslušné informace od agentury.

         2.   Příjmy uvedené v odstavci 1 mohou být použity pouze k tomu konkrétnímu účelu, k němuž byly určeny.
   Článek 16
   Příspěvky a náhrady
   1.   Stanovení příspěvků, použije-li se výše HND:

               a)

               Použije-li se výše HND, určuje se rozdělení příspěvků mezi členské státy, od kterých se příspěvek vyžaduje, podle výše hrubého národního produktu, jak stanoví čl. 41 odst. 2 Smlouvy o EU, a v souladu s rozhodnutím Rady 2007/436/ES, Euratom (9) nebo jakýmkoli jiným rozhodnutím, jež je případně nahradí.

               b)

               Údaje pro výpočet jednotlivých příspěvků jsou údaje uvedené ve „vlastních zdrojích HND“ ve sloupci označeném„Přehled financování souhrnného rozpočtu podle typu vlastního zdroje a podle členského státu“ v tabulce připojené k poslednímu rozpočtu Unie. Příspěvek každého členského státu, od kterého se příspěvek vyžaduje, je úměrný podílu HND tohoto členského státu na souhrnném HND členských států, od kterých se příspěvek požaduje.

         2.   Rozvrh platby příspěvků:

               a)

               Zúčastněné členské státy platí příspěvky určené k financování obecného rozpočtu agentury ve třech stejných splátkách: k 15. březnu, 15. červnu a 15. říjnu dotyčného rozpočtového roku.

               b)

               Je-li přijat opravný rozpočet, zaplatí dotyčné členské státy nezbytné příspěvky do 60 dnů ode dne odeslání žádosti o příspěvky.

               c)

               Každý členský stát hradí bankovní poplatky spojené s platbami jeho vlastních příspěvků.

               d)

               Pokud není roční rozpočet schválen do 30. listopadu, může agentura na žádost členského státu zveřejnit individuální předběžnou žádost o příspěvky tohoto státu

         Článek 17
   Řízení rozpočtů souvisejících s ad hoc činnostmi agenturou
   1.   Řídící výbor může na návrh ředitele nebo členského státu rozhodnout, že členské státy mohou agenturu pověřit správním a finančním řízením určitých činností v oblasti její působnosti v souladu s články 19 a 20.
   2.   Řídící výbor může v souvislosti s ad hoc projekty a programy agentury agenturu pověřit za podmínek stanovených v příslušných ujednáních uzavírat smlouvy a grantové dohody a předem shromažďovat nezbytné příspěvky od těchto členských států, aby mohla tyto smlouvy a grantové dohody dodržet.
   Článek 18
   Plnění rozpočtu
   1.   Finanční předpisy, kterými se řídí obecný rozpočet agentury, jsou stanoveny rozhodnutím Rada 2007/643/SZBP (10). Řídící výbor tyto předpisy přezkoumá a podle potřeby je změní jednomyslným rozhodnutím.
   2.   Řídící výbor na návrh ředitele případně přijme prováděcí pravidla týkající se plnění a kontroly obecného rozpočtu, zejména pokud jde o zadávání veřejných zakázek, aniž jsou dotčena příslušná pravidla Unie. Řídící výbor zejména zajistí, aby se náležitě přihlédlo k požadavkům na bezpečnost nabídky a ochranu jak obranného utajení, tak práv k duševnímu vlastnictví.
   3.   Účetnictví všech příjmů a výdajů agentury přezkoumává sbor auditorů.
   KAPITOLA IV

      ŘÍZENÍ AD HOC PROJEKTŮ NEBO PROGRAMŮ AGENTUROU A SOUVISEJÍCÍ ROZPOČTY

   Článek 19

      Ad hoc projekty nebo programy kategorie A (s možností neúčastnit se) a související ad hoc rozpočty
   1.   Jeden nebo více zúčastněných členských států nebo ředitel mohou předložit řídícímu výboru ad hoc projekt nebo program v oblasti působnosti agentury, který předpokládá všeobecnou účast zúčastněných členských států, s uvedením očekávané přidané hodnoty ze strany agentury. Řídící výbor je informován o případném ad hoc rozpočtu souvisejícím s navrženým projektem nebo programem a o možných příspěvcích třetích stran.
   2.   Přispívají v zásadě všechny zúčastněné členské státy. Informují ředitele o svých záměrech v tomto ohledu.
   3.   Zavedení ad hoc programu nebo projektu schvaluje řídící výbor.
   4.   Řídící výbor se může na návrh ředitele nebo zúčastněného členského státu rozhodnout zřídit výbor pro dozor nad řízením a prováděním ad hoc projektu nebo programu. Výbor je složen z delegátů každého z přispívajících členských států, a pokud na projekt nebo program přispívá Unie, i ze zástupce Komise. Rozhodnutí řídícího výboru upřesní mandát a trvání výboru.
   5.   Přispívající členské státy zasedající v řídícím výboru schválí pro ad hoc projekt nebo program:

               a)

               pravidla pro řízení projektu nebo programu;

               b)

               přichází-li to v úvahu, ad hoc rozpočet související s projektem nebo programem, klíč pro výpočet výše příspěvků a nezbytná prováděcí pravidla;

               c)

               účast třetích stran ve výboru podle odstavce 4. Jejich účastí není dotčena rozhodovací samostatnost Unie.

         6.   Přispívá-li Unie na ad hoc projekt nebo program, účastní se rozhodování uvedených v odstavci 5 Komise při plném respektování rozhodovacích postupů pro souhrnný rozpočet Unie.
   Článek 20

      Ad hoc projekty nebo programy kategorie B (s možností zapojit se) a související rozpočty
   1.   Jeden nebo více zúčastněných členských států mohou řídící výbor informovat, že mají v úmyslu zavést ad hoc projekt nebo program v oblasti působnosti agentury a případně přijmout související ad hoc rozpočet, a uvedou očekávanou přidanou hodnotu ze strany agentury. Řídící výbor je informován o případném ad hoc rozpočtu, který souvisí s navrženým projektem nebo programem, o případných významných údajích týkajících se lidských zdrojů pro tento projekt nebo program a o možných příspěvcích třetích stran.
   2.   V zájmu maximalizace možností spolupráce jsou všechny zúčastněné členské státy o ad hoc projektu nebo programu, včetně základu, na němž lze účast rozšířit, včas informovány tak, aby každý zúčastněný členský stát, který se chce připojit, měl možnost vyjádřit o toto připojení zájem. Iniciátor nebo iniciátoři projektu nebo programu se navíc snaží do nich zapojit co nejvíce členských států. Účast určí v jednotlivých případech iniciátoři.
   3.   Ad hoc projekt nebo program je poté považován za projekt nebo program agentury, pokud řídící výbor do jednoho měsíce od obdržení informací uvedených v odstavci 1 nerozhodne jinak.
   4.   Každý zúčastněný členský stát, který se později rozhodne účastnit se ad hoc projektu nebo programu, oznámí svůj úmysl přispívajícím členským státům. Do dvou měsíců od obdržení tohoto oznámení přispívající členské státy společně rozhodnou o účasti dotyčného členského státu, přičemž náležitě zohlední základ stanovený v době, kdy byly zúčastněné členské státy o projektu nebo programu informovány.
   5.   Přispívající členské státy přijmou mezi sebou rozhodnutí nezbytná pro zavedení a plnění ad hoc projektu nebo programu a případně souvisejícího rozpočtu. Pokud na tento projekt nebo program přispívá Unie, účastní se Komise rozhodnutí uvedených v tomto odstavci při plném respektování rozhodovacích postupů pro souhrnný rozpočet Unie. Přispívající členské státy průběžně podle potřeby řídící výbor informují o vývoji týkajícím se tohoto projektu nebo programu.
   Článek 21
   Rozsah ad hoc projektů a programů agentury a souvisejících ad hoc rozpočtů
   1.   V rámci poslání agentury vymezeného v článku 2 a funkcí a úkolů vymezených v článku 5 a s výhradou schválení ad hoc projektů a programů v souladu s články 19 a 20 mohou činnosti agentury zahrnovat mimo jiné:

               a)

               pořizování prostřednictvím veřejných zakázek v souladu s příslušnými pravidly Unie upravujícími veřejné zakázky;

               b)

               granty udělené v souladu s finančními ustanoveními a pravidly uvedenými v článku 18.

         2.   Ad hoc rozpočty, které souvisejí s projekty a programy agentury a jsou řízeny podle článku 17, v případě potřeby zahrnují prostředky určené k pokrytí:

               a)

               nákladů souvisejících s právními závazky uvedenými v odstavci 1;

               b)

               nákladů uvedených v čl. 13 odst. 3 písm. a) bodu i), jestliže takové náklady vznikly přímo v souvislosti s řízením dotčených ad hoc projektů a programů.

         Článek 22
   Příspěvky ze souhrnného rozpočtu Unie na ad hoc rozpočty
   Na ad hoc rozpočty pro ad hoc projekty a programy uvedené v článcích 19 a 20 lze poskytovat příspěvky ze souhrnného rozpočtu Unie.
   Článek 23
   Účast třetích stran
   1.   Třetí strany mohou jakožto přispívající členové přispět ke konkrétnímu ad hoc projektu nebo programu zavedenému v souladu s článkem 19 nebo 20 a k souvisejícímu rozpočtu. Řídící výbor schválí podle potřeby kvalifikovanou většinou ad hoc ujednání mezi agenturou a třetími stranami ke každému konkrétnímu projektu nebo programu.
   2.   U ad hoc projektů nebo programů podle článku 19 schválí přispívající členské státy zasedající v řídícím výboru s příslušnými třetími stranami veškeré nezbytné podmínky týkající se jejich příspěvku.
   3.   U ad hoc projektů nebo programů podle článku 20 přispívající členské státy rozhodnou spolu s příslušnými třetími stranami o veškerých nezbytných ujednáních týkajících se jejich příspěvku.
   KAPITOLA V

      VZTAHY S ORGÁNY, INSTITUCEMI A JINÝMI SUBJEKTY UNIE

   Článek 24
   Vztahy s Komisí
   1.   Komise je členem řídícího výboru bez hlasovacích práv a je plně zapojena do činnosti agentury v duchu spolupráce a vzájemného prospěchu.
   2.   Agentura rozvíjí s Komisí pracovní vztahy, zejména s cílem vyměňovat si odborné znalosti a poradenství v oblastech, kde činnosti Unie souvisejí s posláním agentury a kde činnosti agentury mají vztah k činnostem Unie.
   3.   Nezbytná ujednání týkající se jednotlivých příspěvků ze souhrnného rozpočtu Unie podle článku 15 a 22 jsou přijímána vzájemnou dohodou mezi agenturou a Komisí nebo vzájemnou dohodou mezi přispívajícími členskými státy a Komisí.
   4.   Komise se může účastnit projektů a programů agentury. V takovém případě se účastní rozhodování podle čl. 23 odst. 2 a 3, aniž jsou dotčeny pravomoci členských států týkající se rozvoje obranných schopností.
   Článek 25
   Vztahy s orgány, institucemi a jinými subjekty Unie
   1.   V případě, že je to relevantní pro plnění jejích úkolů, může agentura navázat a udržovat spolupráci s orgány, institucemi a jinými subjekty zřízenými Smlouvou o EU nebo Smlouvou o fungování EU, nebo na základě těchto smluv.
   V případě potřeby agentura uzavře s uvedenými subjekty dohody o úrovni služeb nebo pracovní ujednání. Tato pracovní ujednání se mohou týkat výměny operativních, strategických nebo technických informací, včetně osobních údajů a utajovaných informací, a být v souladu s příslušnými bezpečnostními pravidly.
   2.   Subjekty uvedené v odstavci 1 se mohou účastnit projektů a programů agentury a přispívat do souvisejících rozpočtů.
   KAPITOLA VI

      VZTAHY SE TŘETÍMI ZEMĚMI, ORGANIZACEMI A SUBJEKTY

   Článek 26
   Správní ujednání a jiné záležitosti
   1.   Agentura může za účelem plnění svého poslání uzavírat správní ujednání se třetími zeměmi, organizacemi a subjekty. Tato ujednání upravují zejména:

               a)

               zásady vztahu mezi agenturou a třetí stranou;

               b)

               konzultace k otázkám souvisejícím s činností agentury;

               c)

               bezpečnostní záležitosti.

         Přitom agentura respektuje jednotný institucionální rámec a rozhodovací samostatnost Unie. Každé takové ujednání sjednává řídící výbor na základě jednomyslného schválení Radou.
   2.   Agentura udržuje úzké pracovní vztahy s příslušnými složkami OCCAR a strukturami zřízenými podle rámcové dohody LoI s cílem postupně tyto složky začlenit nebo převzít jejich zásady a praxi, podle potřeby a po vzájemné dohodě.
   3.   Vzájemná transparentnost a souvislý vývoj v oblasti schopností jsou zajištěny použitím postupů mechanismu rozvoje schopností. Další pracovní vztahy mezi agenturou a příslušnými orgány NATO jsou vymezeny správním ujednáním uvedeným v odstavci 1 v souladu s vytvořeným rámcem spolupráce a konzultací mezi Unií a NATO.
   4.   K usnadnění případné účasti jiných organizací a subjektů, než jsou organizace a subjekty uvedené v odstavcích 2 a 3 na projektech a programech, je agentura v rámci ujednání uvedených v odstavci 1 oprávněna navazovat s nimi pracovní vztahy.
   5.   K usnadnění případné účasti třetích zemí na konkrétních projektech a programech je agentura v rámci ujednání uvedených v odstavci 1 oprávněna s nimi navazovat pracovní vztahy.
   6.   Pokud má agentura v úmyslu navázat nové pracovní vztahy s organizacemi, subjekty nebo třetími zeměmi podle odstavců 4 a 5 tohoto článku a v souladu s čl. 7 odst. 4, požádá řídící výbor o předchozí souhlas.
   Agentura informuje řídící výbor také o vývoji navázaných vztahů.
   Na žádost zúčastněných členských států svolá agentura ad hoc zasedání zúčastněných členských států a organizace, subjektu nebo třetí země, s níž agentura uzavřela správní ujednání, za účelem konzultací a výměny informací v souladu s příslušnými bezpečnostními pravidly o případné účasti dané organizace, subjektu nebo třetí země na konkrétních projektech a programech.
   KAPITOLA VII

      RŮZNÁ USTANOVENÍ

   Článek 27
   Výsady a imunity
   1.   Výsady a imunity ředitele a zaměstnanců agentury jsou stanoveny v rozhodnutí zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 10. listopadu 2004 o výsadách a imunitách udělených Evropské obranné agentuře a jejím zaměstnancům.
   Do vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost může příslušné výsady a imunity udělit řediteli a zaměstnancům agentury hostitelský stát.
   2.   Výsady a imunity agentury jsou stanoveny v Protokolu č. 7.
   3.   Ustanovení čl. 3 druhého pododstavce Protokolu č. 7 se vztahuje zejména na činnosti, u nichž úloha agentury při řízení projektů nebo programů na podporu členských států přináší přidanou hodnotu, a nikoli na případy, kdy její úloha spočívá v pouhém zajišťování zboží nebo služeb pro členské státy.
   Článek 28
   Ustanovení o přezkumu
   Do pěti let od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost předloží vedoucí agentury řídícímu výboru zprávu o provádění tohoto rozhodnutí za účelem jeho případného přezkumu Radou.
   Článek 29
   Právní odpovědnost
   1.   Smluvní odpovědnost agentury se řídí právem rozhodným pro danou smlouvu.
   2.   Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě jakékoli rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené agenturou.
   3.   Osobní odpovědnost zaměstnanců vůči agentuře se řídí příslušnými předpisy, které se použijí na agenturu.
   Článek 30
   Přístup k dokumentům
   Na dokumenty, jež má agentura v držení, se použijí ustanovení nařízení (ES) č. 1049/2001.
   Článek 31
   Ochrana údajů
   Na zpracovávání osobních údajů agenturou se vztahují pravidla stanovená v nařízení (ES) č. 45/2001.
   Na návrh vedoucího agentury přijme řídící výbor podle okolností příslušná prováděcí pravidla.
   Článek 32
   Bezpečnost
   1.   Agentura uplatňuje bezpečnostní předpisy Rady stanovené v rozhodnutí Rady 2013/488/EU (11).
   2.   Agentura zajistí příslušné zabezpečení vnější komunikace.
   Článek 33
   Jazykový režim
   O jazykovém režimu v agentuře rozhoduje jednomyslně Rada.
   Článek 34
   Zrušení
   Rozhodnutí 2011/411/SZBP se zrušuje.
   Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 35
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 12. října 2015.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Společná akce Rady 2004/551/SZBP ze dne 12. července 2004 o zřízení Evropské obranné agentury (Úř. věst. L 245, 17.7.2004, s. 17).

      (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2011/411/SZBP ze dne 12. července 2011, kterým se vymezuje statut, sídlo a způsob fungování Evropské obranné agentury a kterým se zrušuje společná akce 2004/551/SZBP (Úř. věst. L 183, 13.7.2011, s. 16).

      (6)  Rozhodnutí Rady 2004/676/ES ze dne 24. září 2004 o služebním řádu Evropské obranné agentury (Úř. věst. L 310, 7.10.2004, s. 9).

      (7)  Rozhodnutí Rady 2004/677/ES ze dne 24. září 2004 o pravidlech pro národní odborníky a vojenský personál přidělený do Evropské obranné agentury (Úř. věst. L 310, 7.10.2004, s. 64).

      (8)  Zásady jednotnosti, správnosti rozpočtu, ročního rozpočtu, vyrovnanosti, zúčtovací jednotky, univerzálnosti, specifikace, řádného finančního řízení podle článku 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).

      (9)  Rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom ze dne 7. června 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 163, 23.6.2007, s. 17).

      (10)  Rozhodnutí Rady 2007/643/SZBP ze dne 18. září 2007 o finančních pravidlech Evropské obranné agentury, pravidlech pro zadávání veřejných zakázek a pravidlech pro finanční příspěvky z operativního rozpočtu Evropské obranné agentury (Úř. věst. L 269, 12.10.2007, s. 1).

      (11)  Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 274, 15.10.2013, s. 1).

      PŘÍLOHA I

         ZRUŠENÉ AKTY A NÁSLEDNÉ ZMĚNY

                  Společná akce Rady 2004/551/SZBP

                     Úř. věst. L 245, 17.7.2004, s. 17.

                  Společná akce Rady 2008/299/SZBP

                     Úř. věst. L 102, 12.4.2008, s. 34.

                  Rozhodnutí Rady 2011/411/SZBP

                     Úř. věst. L 183, 13.7.2011, s. 16.

      PŘÍLOHA II

         SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Rozhodnutí 2011/411/SZBP

                  Toto rozhodnutí

                  Článek 1

                  Článek 1

                  Článek 2

                  Článek 2

                  Článek 3

                  Článek 3

                  —

                  Čl. 3 písm. c)

                  Čl. 4 odst. 3 a 4

                  —

                  Čl. 4 odst. 5

                  Čl. 4 odst. 3

                  Článek 5

                  Článek 5

                  —

                  Čl. 5 odst. 3 písm. g)

                  Článek 6

                  Článek 6

                  Článek 7

                  Článek 7

                  Článek 8

                  Článek 8

                  Článek 9

                  Článek 9

                  Čl. 9 odst. 1 písm. b)

                  —

                  Čl. 9 odst. 1 písm. c)

                  Čl. 9 odst. 1 písm. b)

                  —

                  Čl. 9 odst. 1 písm. c)

                  Článek 10

                  Článek 10

                  Článek 11

                  Článek 11

                  Čl. 11 odst. 1 první věta

                  Čl. 11 odst. 3

                  —

                  Čl. 11 odst. 1

                  —

                  Čl. 11 odst. 2

                  Čl. 11 odst. 2

                  Čl. 11 odst. 5

                  Čl. 11 odst. 3 písm. a)

                  —

                  Čl. 11 odst. 3 písm. b) a c)

                  Čl. 11 odst. 4

                  Čl. 11 odst. 1 druhá, třetí a čtvrtá věta

                  Čl. 11 odst. 6

                  —

                  Čl. 11 odst. 8

                  Čl. 11 odst. 4

                  Čl. 11 odst. 9

                  Článek 12

                  —

                  —

                  Článek 12

                  Článek 13

                  Článek 13

                  Čl. 13 odst. 2 písm. a) bod ii)

                  —

                  —

                  Čl. 13 odst. 2 písm. a) bod ii)

                  Článek 14

                  Článek 14

                  Čl. 14 odst. 3

                  —

                  Článek 15

                  Článek 15

                  Článek 16

                  Článek 16

                  Článek 17

                  Článek 17

                  Článek 18

                  Článek 18

                  Článek 19

                  Článek 19

                  Článek 20

                  Článek 20

                  —

                  Článek 21

                  Článek 21

                  Článek 22

                  Článek 22

                  Článek 23

                  Čl. 22 odst. 4

                  Čl. 24 odst. 4 druhá věta

                  Článek 23

                  Článek 24

                  Čl. 23 odst. 2

                  Čl. 24 odst. 4 první věta

                  —

                  Článek 25

                  Článek 24

                  Článek 26

                  Čl. 24 odst. 6 až 8

                  —

                  —

                  Čl. 24 odst. 6

                  Článek 25

                  Článek 27

                  Čl. 25 první pododstavec

                  —

                  Článek 26

                  Článek 28

                  Článek 27

                  Článek 29

                  Článek 28

                  Článek 30

                  —

                  Článek 31

                  Článek 29

                  Článek 32

                  Článek 30

                  Článek 33

                  Článek 31

                  Článek 34

                  Článek 32

                  Článek 35