title: Rozhodnutí Komise (EU) 2015/767 ze dne 12. května 2015, kterým se mění příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem

text:
               13.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 120/58

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/767
   ze dne 12. května 2015,
   kterým se mění příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Měnovou dohodu ze dne 17. prosince 2009 mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 této dohody,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 8 odst. 1 Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem (dále jen „Měnová dohoda“) se Vatikánskému městskému státu ukládá provést právní akty a pravidla Unie v oblasti eurobankovek a euromincí, předcházení praní peněz, předcházení podvodům a padělání hotovostních i bezhotovostních platebních prostředků, medailí a žetonů a v oblasti požadavků na výkaznictví pro statistické účely. Tyto akty a pravidla jsou uvedeny v příloze Měnové dohody.

               (2)

               Za účelem zohlednění nových relevantních právních aktů a pravidel Unie a změn stávajících právních aktů a pravidel musí Komise každý rok změnit přílohu Měnové dohody.

               (3)

               Změna přílohy Měnové dohody by rovněž měla zohlednit právní akty a pravidla, které byly zrušeny.

               (4)

               Příloha Měnové dohody by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem se nahrazuje zněním přílohy tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 12. května 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. C 28, 4.2.2010, s. 13.

      PŘÍLOHA

            „PŘÍLOHA

                        Právní předpisy, jež mají být provedeny

                        Lhůta pro provedení

                        Předcházení praní peněz

                        1

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15)
                        Ve znění:

                        31. prosince 2010

                        2

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/20/ES ze dne 11. března 2008, kterou se mění směrnice 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi (Úř. věst. L 76, 19.3.2008, s. 46)
                        Doplněná těmito předpisy:

                        3

                        Rámcovým rozhodnutím Rady 2001/500/SVV ze dne 26. června 2001 o praní peněz, identifikaci, vysledování, zmrazení, zajištění a propadnutí nástrojů trestné činnosti a výnosů z ní (Úř. věst. L 182, 5.7.2001, s. 1)

                        4

                        Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 9)

                        5

                        Směrnicí Komise 2006/70/ES ze dne 1. srpna 2006, kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokud se jedná o definici politicky exponovaných osob a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře (Úř. věst. L 214, 4.8.2006, s. 29)

                        6

                        Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1781/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o informacích o plátci doprovázejících převody peněžních prostředků (Úř. věst. L 345, 8.12.2006, s. 1)

                        7

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU ze dne 3. dubna 2014 o zajišťování a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti v Evropské unii (Úř. věst. L 127, 29.4.2014, s. 39)

                        31. prosince 2016 (2)

                        Předcházení podvodům a padělání

                        8

                           Rámcové rozhodnutí Rady 2001/413/SVV ze dne 28. května 2001 o potírání podvodů a padělání bezhotovostních platebních prostředků (Úř. věst. L 149, 2.6.2001, s. 1)

                        31. prosince 2010

                        9

                           Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 6).
                        Ve znění:

                        31. prosince 2010

                        10

                        Nařízení Rady (ES) č. 44/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 1338/2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 1)

                        11

                           Nařízení Rady (ES) č. 2182/2004 ze dne 6. prosince 2004 o medailích a žetonech podobných euromincím (Úř. věst. L 373, 21.12.2004, s. 1)
                        Ve znění:

                        31. prosince 2010

                        12

                        Nařízení Rady (ES) č. 46/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 2182/2004 o medailích a žetonech podobných euromincím (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 5)

                        13

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/62/EU ze dne 15. května 2014 o trestněprávní ochraně eura a jiných měn proti padělání, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2000/383/SVV (Úř. věst. L 151, 21.5.2014, s. 1)

                        31. prosince 2016 (2)

                        Pravidla týkající se eurobankovek a euromincí

                        14

                           Závěry Rady ze dne 23. listopadu 1998 a ze dne 5. listopadu 2002 o sběratelských mincích

                        31. prosince 2010

                        15

                           Závěry Rady ze dne 10. května 1999 o systému řízení kvality euromincí

                        31. prosince 2010

                        16

                           Sdělení Komise 2001/C 318/03 ze dne 22. října 2001 o ochraně autorského práva ke vzoru společné strany euromincí (K(2001) 600 v konečném znění) (Úř. věst. C 318, 13.11.2001, s. 3)

                        31. prosince 2010

                        17

                           Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2003/5 ze dne 20. března 2003 o prosazování opatření proti nepřípustným reprodukcím eurobankovek a o výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 78, 25.3.2003, s. 20)
                        Ve znění:

                        31. prosince 2010

                        18

                        Obecných zásad Evropské centrální banky ECB/2013/11 ze dne 19. dubna 2013, kterými se mění obecné zásady ECB/2003/5 o prosazování opatření proti nepřípustným reprodukcím eurobankovek a o výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 43)

                        31. prosince 2014 (1)

                        19

                           Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2010/14 ze dne 16. září 2010 o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu (Úř. věst. L 267, 9.10.2010, s. 1)
                        Ve znění:

                        31. prosince 2012

                        20

                           Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2012/19 ze dne 7. září 2012, kterým se mění rozhodnutí ECB/2010/14 o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu (Úř. věst. L 253, 20.9.2012, s. 19)

                        31. prosince 2013 (1)

                        21

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (Úř. věst. L 339, 22.12.2010, s. 1)

                        31. prosince 2012

                        22

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 651/2012 ze dne 4. července 2012 o vydávání euromincí (Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 135)

                        31. prosince 2013 (1)

                        23

                           Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2013/10 ze dne 19. dubna 2013 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 37)

                        31. prosince 2014 (1)

                        24

                           Nařízení Rady (EU) č. 729/2014 ze dne 24. června 2014 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (Úř. věst. L 194, 2.7.2014, s. 1)

                        31. prosince 2013 (2)

               Oddíl přílohy Měnové dohody v souladu s ad hoc ujednáním smíšeného výboru týkajícím se žádosti Svatého stolce a Vatikánského městského státu o začlenění příslušných pravidel pro subjekty, které vykonávají finanční činnosti na profesionálním základě

                        Příslušné části níže uvedených právních nástrojů

                        Lhůta pro provedení

                        25

                           Směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (Úř. věst. L 372, 31.12.1986, s. 1) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/65/ES ze dne 27. září 2001, kterou se mění směrnice 78/660/EHS, 83/349/EHS a 86/635/EHS, pokud se jedná o pravidla oceňování pro roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky některých forem společností, bank a ostatních finančních institucí (Úř. věst. L 283, 27.10.2001, s. 28), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/51/ES ze dne 18. června 2003, kterou se mění směrnice 78/660/EHS, 83/349/EHS, 86/635/EHS a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách některých forem společností, bank a jiných finančních institucí a pojišťoven (Úř. věst. L 178, 17.7.2003, s. 16) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, 83/349/EHS o konsolidovaných účetních závěrkách, 86/635/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven (Úř. věst. L 224, 16.8.2006, s. 1)

                        31. prosince 2016 (2)

                        26

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338)

                        31. prosince 2017 (2)

                        27

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1)

                        31. prosince 2017 (2)

                        Právní předpisy týkající se sběru statistických dat

                        28

                           Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2013/24 ze dne 25. července 2013 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů (Úř. věst. L 2, 7.1.2014, s. 34)

                        31. prosince 2016 (2)

                        29

                           Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 ze dne 24. září 2013 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2013/33) (Úř. věst. L 297, 7.11.2013, s. 1)

                        31. prosince 2016 (2)

                        30

                           Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1072/2013 ze dne 24. září 2013 o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi (ECB/2013/34) (Úř. věst. L 297, 7.11.2013, s. 51)

                        31. prosince 2016 (2)

                        31

                           Obecné zásady Evropské centrální banky (ECB/2014/15) ze dne 4. dubna 2014 o měnové a finanční statistice (Úř. věst. L 340, 26.11.2014, s. 1)

                        31. prosince 2016 (2)

         (1)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2013.

         (2)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2014.“


title: 2008/871/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 20. října 2008 o schválení Protokolu o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí k Úmluvě EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států, podepsané v Espoo roku 1991, jménem Evropského společenství

text:
               19.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 308/33

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 20. října 2008
   o schválení Protokolu o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí k Úmluvě EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států, podepsané v Espoo roku 1991, jménem Evropského společenství
   (2008/871/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 21. května 2003 podepsala Komise při příležitosti 5. ministerské konference „Životní prostředí pro Evropu“, konané v Kyjevě od 21. do 23. května 2003, jménem Společenství Protokol o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí k Úmluvě EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států, podepsané v Espoo roku 1991 (dále jen „protokol“).

               (2)

               Protokol přispívá k ochraně životního prostředí tím, že zajišťuje posouzení plánů a programů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí, včetně vlivu na zdraví, a tím, že se snaží zajistit, aby zájmy životního prostředí, včetně zájmů ochrany zdraví, byly náležitě zohledňovány a začleňovány při přípravě návrhů politik a právních předpisů.

               (3)

               Společenství a členské státy by měly učinit nezbytné kroky k pokud možno současnému uložení ratifikačních listin nebo listin o schválení či přijetí.

               (4)

               Protokol by měl být schválen Společenstvím,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Protokol o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí k Úmluvě o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států, podepsané v Espoo, se schvaluje jménem Evropského společenství.
   2.   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   1.   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit listinu o schválení protokolu u generálního tajemníka Organizace spojených národů jako depozitáře v souladu s článkem 22 protokolu.
   2.   Určená osoba nebo osoby současně uloží prohlášení o pravomoci obsažené v příloze tohoto rozhodnutí, jak vyžaduje čl. 23 odst. 5 protokolu.

      V Lucemburku dne 20. října 2008.

            Za Radu

            předseda

         J.-L. BORLOO

      (1)  Stanovisko ze dne 8. července 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).
   PŘÍLOHA
   Prohlášení Evropského společenství podle čl. 23 odst. 5 Protokolu o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí k Úmluvě EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států, podepsané v Espoo roku 1991
   Evropské společenství prohlašuje, že má v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství, a zejména s jejím čl. 175 odst. 1, pravomoc uzavírat mezinárodní dohody a plnit závazky z nich vyplývající, které přispívají ke sledování těchto cílů:

               —

               zachování, ochrana a zlepšování kvality životního prostředí,

               —

               ochrana lidského zdraví,

               —

               uvážlivé a racionální využívání přírodních zdrojů,

               —

               podpora opatření na mezinárodní úrovni, určených k řešení regionálních a celosvětových problémů životního prostředí.

         Evropské společenství dále prohlašuje, že již přijalo právní nástroje, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí, které jsou pro jeho členské státy závazné a které řeší otázky spadající do působnosti tohoto protokolu, a že v souladu s čl. 23 odst. 5 protokolu předloží seznam těchto právních nástrojů depozitáři a bude jej odpovídajícím způsobem aktualizovat.
   Evropské společenství odpovídá za plnění těch závazků plynoucích z protokolu, které jsou pokryty právním řádem Společenství.
   Výkon pravomoci Společenství prochází vzhledem ke své povaze neustálým vývojem.
    ---documentbreak---

               19.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 308/35

         PROTOKOL
   o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí k Úmluvě o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států
   STRANY TOHOTO PROTOKOLU,
   UZNÁVAJÍCE význam integrace hledisek životního prostředí, včetně hledisek zdraví, do přípravy a přijímání plánů a programů a v odpovídající míře i politik a právních předpisů,
   ZAVAZUJÍCE SE podporovat udržitelný rozvoj, a opírajíce se proto o závěry Konference OSN o životním prostředí a rozvoji v Rio de Janeiru v Brazílii v roce 1992, především o zásady 4 a 10 Deklarace o životním prostředí a rozvoji z Rio de Janeira a o Agendu 21 a rovněž o výsledky 3. ministerské konference o životním prostředí a zdraví (Londýn, 1999) a Světového summitu o udržitelném rozvoji (Johannesburg, Jižní Afrika, 2002),
   MAJÍCE NA PAMĚTI Úmluvu o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států, přijatou ve finském Espoo dne 25. února 1991, a rozhodnutí II/9 jejích stran v Sofii ze dne 26. a 27. února 2001, v němž se rozhodly připravit právně závazný protokol o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí,
   UVĚDOMUJÍCE SI, že strategické posuzování vlivů na životní prostředí by mělo hrát důležitou roli v přípravě a přijímání plánů, programů a v odpovídající míře také politik a právních předpisů a že širší uplatňování těchto zásad posuzování vlivů plánů, programů, politik a právních předpisů na životní prostředí bude dále posilovat soustavnou analýzu jejich významných vlivů na životní prostředí,
   UZNÁVAJÍCE Úmluvu o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, přijatou v dánském Aarhusu dne 25. června 1998, a berouce v úvahu odpovídající odstavce v Deklaraci z Luccy, přijaté na 1. zasedání stran této úmluvy,
   UVĚDOMUJÍCE SI proto důležitost zajištění účasti veřejnosti na strategickém posuzování vlivů na životní prostředí,
   UZNÁVAJÍCE přínosy pro zdraví a blahobyt současných i budoucích generací, které nastanou za předpokladu, že potřeba chránit a zlepšovat lidské zdraví bude chápána jako nedílná část strategického posuzování vlivů na životní prostředí, a uznávajíce práci, kterou v tomto ohledu vykonává Světová zdravotnická organizace,
   PAMĚTLIVY potřeby a významu zlepšování mezinárodní spolupráce při posuzování navrhovaných plánů a programů a v přiměřené míře i politik a právních předpisů, pokud jde o jejich vlivy na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, přesahující hranice států,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Cíl
   Cílem tohoto protokolu je zabezpečit vysokou úroveň ochrany životního prostředí, včetně ochrany zdraví:

               a)

               zajištěním, že hlediska životního prostředí, včetně hledisek zdraví, jsou při přípravě plánů a programů plně brána v úvahu;

               b)

               přispíváním k tomu, že k zájmům životního prostředí, včetně zájmů zdraví, se přihlíží při vypracovávání politik a právních předpisů;

               c)

               zavedením jasných, průhledných a účinných postupů pro strategické posuzování vlivů na životní prostředí;

               d)

               zajištěním účasti veřejnosti při strategickém posuzování vlivů na životní prostředí;

               e)

               a tím začleněním zájmů životního prostředí, včetně zájmů zdraví, do opatření a nástrojů určených k podpoře udržitelného rozvoje.

         Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto protokolu:

               1)

               „úmluva“ znamená Úmluvu o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států;

               2)

               „strana“ znamená, pokud není určeno jinak, smluvní stranu tohoto protokolu;

               3)

               „strana původu“ znamená stranu nebo strany tohoto protokolu, do jejichž pravomoci bude spadat příprava plánu nebo programu;

               4)

               „dotčená strana“ znamená stranu nebo strany tohoto protokolu, které mohou být dotčeny vlivem plánu nebo programu na životní prostředí, včetně vlivu na zdraví, přesahujícím hranice států;

               5)

               „plány a programy“ znamenají plány a programy a jejich případné změny, které jsou:

                           a)

                           vyžadovány právními, řídícími nebo správními opatřeními a

                           b)

                           zpracovávány, popřípadě schvalovány orgánem nebo jsou připravovány orgánem ke schválení po oficiálním projednání v parlamentu nebo ve vládě;

               6)

               „strategické posouzení vlivů na životní prostředí“ znamená zhodnocení pravděpodobných vlivů na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, které zahrnuje vymezení rozsahu zprávy o vlivech na životní prostředí a její vypracování, zajištění účasti veřejnosti a konzultací, a zohlednění zprávy o vlivech na životní prostředí a výsledků účasti veřejnosti a konzultací v plánu nebo programu;

               7)

               „vliv na životní prostředí, včetně vlivu na zdraví“ znamená každý vliv na životní prostředí, včetně vlivu na lidské zdraví, na flóru, faunu, biodiverzitu, půdu, klima, ovzduší, vodu, krajinu, přírodní památky, hmotný majetek, kulturní dědictví a vzájemné působení těchto faktorů;

               8)

               „veřejnost“ znamená jednu nebo více fyzických či právnických osob a v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo praxí také jejich sdružení, organizace nebo skupiny.

         Článek 3
   Všeobecná ustanovení
   1.   Každá strana přijme nezbytná právní, řídící a jiná vhodná opatření, jimiž provede ustanovení tohoto protokolu v rámci jasného, průhledného systému.
   2.   Každá strana se bude snažit zajistit, aby úředníci a orgány napomáhali veřejnosti a poskytovali jí rady v záležitostech upravovaných tímto protokolem.
   3.   Každá strana zajistí patřičné uznání a pomoc sdružením, organizacím nebo skupinám podporujícím ochranu životního prostředí, včetně ochrany zdraví, v souvislosti s tímto protokolem.
   4.   Ustanovení tohoto protokolu nesmějí ovlivnit právo každé strany ponechat si nebo zavést další opatření vztahující se k záležitostem upravovaným tímto protokolem.
   5.   Každá strana bude podporovat cíle tohoto protokolu v příslušných mezinárodních rozhodovacích procesech a v rámci příslušných mezinárodních organizací.
   6.   Každá strana zajistí, aby osoby vykonávající svá práva v souladu s ustanoveními tohoto protokolu nebyly žádným způsobem postihovány, stíhány nebo šikanovány kvůli své angažovanosti. Tímto ustanovením nejsou ovlivněna práva vnitrostátních soudů uložit úhradu odůvodněných nákladů soudních řízení.
   7.   V rámci příslušných ustanovení tohoto protokolu musí mít veřejnost možnost vykonávat svá práva bez diskriminace z důvodu občanství, národnosti nebo trvalého pobytu a v případě právnické osoby bez diskriminace z důvodu místa registrace sídla nebo místa výkonu svých činností.
   Článek 4
   Působnost ve vztahu k plánům a programům
   1.   Každá strana zajistí, že se strategické posuzování vlivů na životní prostředí provádí u plánů a programů zmíněných v odstavcích 2, 3 a 4, které mohou mít významný vliv na životní prostředí, včetně vlivu na zdraví.
   2.   Strategické posuzování vlivů na životní prostředí se provádí u plánů a programů, které se zpracovávají v oblasti zemědělství, lesního hospodářství, rybářství, energetiky, průmyslu, včetně těžby, dopravy, regionálního rozvoje, odpadového hospodářství, vodního hospodářství, telekomunikací, cestovního ruchu, územního plánování nebo využití území a které stanoví rámec pro budoucí povolení záměrů uvedených v příloze I a jakéhokoliv jiného záměru uvedeného v příloze II, pro který se vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí na základě vnitrostátní právní úpravy.
   3.   Pro plány a programy jiné než uvedené v odstavci 2, které stanoví rámec pro budoucí povolení záměrů, musí být strategické posouzení vlivů na životní prostředí provedeno, pokud tak strana určí podle čl. 5 odst. 1.
   4.   Pro plány a programy uvedené v odstavci 2, které určují využití malých území na místní úrovni, a pro menší změny plánů a programů uvedených v odstavci 2 musí být strategické posouzení vlivů na životní prostředí provedeno, pouze pokud tak strana určí v souladu s čl. 5 odst. 1.
   5.   Tento protokol se nevztahuje na tyto plány a programy:

               a)

               plány a programy, jejichž jediným účelem je sloužit obraně státu nebo ochraně obyvatelstva při mimořádných událostech;

               b)

               finanční nebo rozpočtové plány a programy.

         Článek 5
   Zjišťovací řízení
   1.   Každá strana určí, zda plány a programy uvedené v čl. 4 odst. 3 a 4 mohou mít významný vliv na životní prostředí, včetně vlivu na zdraví, buď na základě zkoumání každého jednotlivého případu, nebo určením typů plánů a programů, nebo kombinací obou přístupů. Pro tento účel musí každá strana ve všech případech vzít v úvahu kritéria stanovená v příloze III.
   2.   Každá strana zajistí, aby při postupu podle odstavce 1 proběhla jednání s orgány odpovědnými za životní prostředí a zdraví uvedenými v čl. 9 odst. 1.
   3.   Každá strana bude v odpovídajícím rozsahu usilovat o to, aby dotčená veřejnost měla možnost účastnit se zjišťovacího řízení u plánů a programů podle tohoto článku.
   4.   Každá strana zajistí včasné zveřejnění závěrů podle odstavce 1, včetně důvodů, pro které se nevyžaduje strategické posouzení vlivů na životní prostředí, a to buď veřejnými vyhláškami, nebo jinými vhodnými prostředky, např. v elektronických médiích.
   Článek 6
   Stanovení rozsahu a obsahu
   1.   Každá strana stanoví mechanismy, jimiž budou vymezeny příslušné informace, které mají být zahrnuty do zprávy o vlivech na životní prostředí podle čl. 7 odst. 2.
   2.   Každá strana zajistí, aby vymezování příslušných informací, které mají být součástí zprávy o vlivech na životní prostředí, bylo projednáno s orgány odpovědnými za životní prostředí a zdraví ve smyslu čl. 9 odst. 1.
   3.   Každá strana bude v odpovídajícím rozsahu usilovat o to, aby dotčená veřejnost měla možnost účastnit se vymezování příslušných informací, které mají být součástí zprávy o vlivech na životní prostředí.
   Článek 7
   Zpráva o vlivech na životní prostředí
   1.   Každá strana zajistí, aby pro plány a programy podléhající strategickému posouzení vlivů na životní prostředí byla zpracována zpráva o vlivech na životní prostředí.
   2.   Zpráva o vlivech na životní prostředí musí v souladu s vymezením podle článku 6 určit, popsat a zhodnotit možné významné vlivy na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, které může způsobit uskutečňování plánu nebo programu a přiměřených alternativ. Zpráva musí obsahovat takové informace uvedené v příloze IV, které mohou být rozumně požadovány s ohledem na:

               a)

               stávající znalosti a metody hodnocení;

               b)

               obsah a míru podrobnosti plánu nebo programu a fázi rozhodovacího procesu, v níž se nachází;

               c)

               zájmy veřejnosti a

               d)

               informace požadované orgánem přijímajícím rozhodnutí.

         3.   Každá strana zajistí, aby zpráva o vlivech na životní prostředí měla takovou kvalitu, která uspokojí požadavky tohoto protokolu.
   Článek 8
   Účast veřejnosti
   1.   Každá strana zajistí, aby se veřejnost mohla brzy, včas a účinně účastnit strategického posuzování vlivů plánů a programů na životní prostředí v době, kdy jsou všechny možnosti řešení ještě otevřené.
   2.   Každá strana zajistí, s použitím elektronických médií nebo jiným odpovídajícím způsobem, včasné zveřejnění návrhu plánu nebo programu a zprávy o vlivech na životní prostředí.
   3.   Každá strana zajistí, aby byla pro účely odstavců 1 a 4 určena dotčená veřejnost, včetně příslušných nevládních organizací.
   4.   Každá strana zajistí, aby veřejnost uvedená v odstavci 3 měla příležitost v rozumné lhůtě vyjádřit svůj názor na návrh plánu nebo programu a na zprávu o vlivech na životní prostředí.
   5.   Každá strana zajistí, aby byla stanovena a zveřejněna podrobná opatření o poskytování informací veřejnosti a o konzultacích s dotčenou veřejností. Pro tento účel každá strana vezme v odpovídajícím rozsahu v úvahu údaje uvedené v příloze V.
   Článek 9
   Projednávání s orgány příslušnými ve věcech životního prostředí a zdraví
   1.   Každá strana určí orgány, se kterými je třeba jednat a kterých se s ohledem na jejich zvláštní působnosti ve věcech životního prostředí nebo zdraví mohou dotýkat vlivy uskutečňování plánu nebo programu na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví.
   2.   Návrh plánu nebo programu a zpráva o vlivech na životní prostředí musí být zpřístupněny orgánům uvedeným v odstavci 1.
   3.   Každá strana zajistí, aby orgány uvedené v odstavci 1 dostaly brzy, včas a účinně příležitost vyjádřit svůj názor na návrh plánu nebo programu a na zprávu o vlivech na životní prostředí.
   4.   Každá strana stanoví podrobný postup pro informování orgánů příslušných ve věcech životního prostředí a zdraví uvedených v odstavci 1 a pro jednání s nimi.
   Článek 10
   Mezistátní posuzování
   1.   Jestliže se strana původu domnívá, že uskutečňování plánu nebo programu může mít významný vliv na životní prostředí, včetně vlivu na zdraví, přesahující hranice států, nebo když strana, která může být významně dotčena, o to požádá, musí strana původu zaslat oznámení dotčené straně co nejdříve před schválením plánu nebo programu.
   2.   Toto oznámení musí kromě jiného obsahovat:

               a)

               návrh plánu nebo programu a zprávu o vlivech na životní prostředí, včetně informací o možných vlivech na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, přesahujících hranice států, a

               b)

               informace o rozhodovacím řízení, včetně stanovení rozumného časového plánu pro předání připomínek.

         3.   Dotčená strana musí ve lhůtě stanovené v oznámení sdělit straně původu, zda si přeje zahájit jednání před schválením plánu nebo programu, a pokud si tak bude přát, dotčené strany zahájí jednání o možných vlivech uskutečňování plánu nebo programu na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, přesahujících hranice států a o opatřeních zaměřených na prevenci, snížení nebo zmírnění nepříznivých vlivů.
   4.   Jestliže se takováto jednání konají, dotčené strany se dohodnou na podrobných postupech, jimiž se zajistí, aby dotčená veřejnost a orgány dotčené strany, které jsou uvedeny v čl. 9 odst. 1, byly informovány a dostaly příležitost předložit svůj názor na návrh plánu nebo programu a na zprávu o vlivech na životní prostředí v rozumné lhůtě.
   Článek 11
   Rozhodování a schvalování
   1.   Každá strana zajistí, že se při schvalování plánu nebo programu vezmou přiměřeně v úvahu:

               a)

               závěry zprávy o vlivech na životní prostředí;

               b)

               opatření k prevenci, snížení nebo zmírnění nepříznivých vlivů označených ve zprávě o vlivech na životní prostředí a

               c)

               připomínky obdržené v souladu s články 8 až 10.

         2.   Každá strana zajistí, že po schválení plánu nebo programu budou veřejnost, orgány uvedené v čl. 9 odst. 1 a strany, se kterými proběhla jednání podle článku 10, informovány a že jim plán nebo program bude zpřístupněn spolu s vyjádřením shrnujícím, jak byla hlediska životního prostředí, včetně hledisek zdraví, do plánu nebo programu zapracována, jak byly vzaty v úvahu připomínky obdržené podle článků 8 až 10 a důvody pro schválení plánu nebo programu s ohledem na zvažované přiměřené alternativy.
   Článek 12
   Monitorování
   1.   Každá strana musí sledovat významné vlivy na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, způsobené uskutečňováním plánů a programů schválených podle článku 11, aby mimo jiné včas zjistila nepředvídané nepříznivé vlivy a aby mohla provést přiměřená nápravná opatření.
   2.   Výsledky monitorování musí být zpřístupněny v souladu s vnitrostátní právní úpravou orgánům uvedeným v čl. 9 odst. 1 a veřejnosti.
   Článek 13
   Politiky a právní předpisy
   1.   Každá strana bude usilovat o to, aby zajistila, že hlediska životního prostředí, včetně hledisek zdraví, budou brána v úvahu a budou přiměřeně začleněna do přípravy návrhů politik a právních předpisů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí, včetně vlivu na zdraví.
   2.   Při uplatňování odstavce 1 vezme každá strana v úvahu příslušné zásady a prvky tohoto protokolu.
   3.   Tam, kde je to vhodné, upraví každá strana praktické mechanismy umožňující zvážit a zapracovat hlediska životního prostředí, včetně hledisek zdraví, podle odstavce 1 a bude přitom přihlížet k potřebě průhlednosti rozhodování.
   4.   Každá strana bude podávat zprávu o uplatnění tohoto článku na zasedání stran úmluvy sloužícím zároveň jako zasedání stran tohoto protokolu.
   Článek 14
   Zasedání stran úmluvy sloužící jako zasedání stran protokolu
   1.   Zasedání stran úmluvy slouží jako zasedání stran tohoto protokolu. První zasedání stran úmluvy sloužící jako zasedání stran tohoto protokolu bude svoláno nejpozději do 1 roku po vstupu tohoto protokolu v platnost a současně se zasedáním stran úmluvy, pokud by zasedání stran úmluvy bylo naplánováno v této době. Další zasedání stran úmluvy sloužící jako zasedání stran tohoto protokolu se bude konat současně se zasedáním stran úmluvy, pokud zasedání stran úmluvy sloužící jako zasedání stran tohoto protokolu nerozhodne jinak.
   2.   Strany úmluvy, které nejsou stranami tohoto protokolu, se mohou jako pozorovatelé účastnit průběhu kterékoliv jednání zasedání stran úmluvy sloužícího jako zasedání stran tohoto protokolu. Jestliže zasedání stran úmluvy slouží jako zasedání stran tohoto protokolu, budou rozhodnutí podle tohoto protokolu přijata pouze stranami tohoto protokolu.
   3.   Když zasedání stran úmluvy slouží jako zasedání stran tohoto protokolu, každý člen výboru zasedání stran zastupující nějakou stranu úmluvy, která v té době není stranou tohoto protokolu, bude nahrazen jiným členem, který má být zvolen stranami tohoto protokolu a z jejich středu.
   4.   Zasedání stran úmluvy sloužící jako zasedání stran tohoto protokolu bude pravidelně prověřovat provádění tohoto protokolu a za tímto účelem:

               a)

               bude přezkoumávat politiky a metodické přístupy ke strategickému posuzování vlivů na životní prostředí s cílem dále zlepšovat postupy stanovené v tomto protokolu;

               b)

               bude sloužit k výměně informací o zkušenostech získaných při strategickém posuzování vlivů na životní prostředí a při provádění tohoto protokolu;

               c)

               bude tam, kde je to potřebné, vyhledávat služby a spolupráci příslušných orgánů majících znalosti vhodné pro dosažení účelu tohoto protokolu;

               d)

               zřídí takové pomocné orgány, které považuje za nezbytné pro provádění tohoto protokolu;

               e)

               tam, kde je to nezbytné, zváží a přijme návrhy na změny tohoto protokolu, a

               f)

               zváží a podnikne jakékoliv další kroky, včetně těch, které by měly být provedeny společně podle tohoto protokolu a úmluvy a které by mohly být požadovány pro dosažení účelu tohoto protokolu.

         5.   Jednací řád zasedání stran úmluvy se použije obdobně v rámci tohoto protokolu, pokud na základě souhlasu zasedání stran úmluvy sloužícího jako zasedání stran protokolu nebude rozhodnuto jinak.
   6.   Zasedání stran úmluvy sloužící jako zasedání stran tohoto protokolu na svém prvním zasedání zváží a přijme způsoby, jakými bude na tento protokol uplatňován postup pro přezkum souladu s úmluvou.
   7.   Každá strana bude v intervalech, které budou určeny na zasedání stran úmluvy sloužícím jako zasedání stran tohoto protokolu, podávat zasedání stran úmluvy sloužícímu jako zasedání stran protokolu zprávu o opatřeních, která přijala k provádění tohoto protokolu.
   Článek 15
   Vztah k ostatním mezinárodním smlouvám
   Příslušná ustanovení tohoto protokolu se použijí, aniž by byly dotčeny úmluvy Evropské hospodářské komise OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států a o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí.
   Článek 16
   Hlasovací právo
   1.   Každá strana tohoto protokolu má jeden hlas s výjimkou případů podle níže uvedeného odstavce 2.
   2.   Organizace regionální hospodářské integrace v záležitostech spadajících do jejich pravomoci budou uplatňovat své hlasovací právo počtem hlasů odpovídajícím počtu jejich členských států, které jsou stranami tohoto protokolu. Takové organizace nebudou uplatňovat své hlasovací právo, pokud toto právo uplatňují jejich členské státy, a naopak.
   Článek 17
   Sekretariát
   Sekretariát zřízený podle článku 13 úmluvy bude sloužit jako sekretariát tohoto protokolu a čl. 13 písm. a) až c) úmluvy o funkcích sekretariátu se použije obdobně na tento protokol.
   Článek 18
   Přílohy
   Přílohy tohoto protokolu tvoří jeho nedílnou součást.
   Článek 19
   Změny protokolu
   1.   Každá strana může navrhnout změny tohoto protokolu.
   2.   S výhradou odstavce 3 se postup pro návrh, přijetí a vstup v platnost změn úmluvy upravený v čl. 14 odst. 2 až 5 úmluvy vztahuje obdobně na změny tohoto protokolu.
   3.   Pro účely tohoto protokolu se tři čtvrtiny stran nezbytných pro to, aby změna vstoupila v platnost pro strany, které ji ratifikovaly, schválily nebo přijaly, vypočítají na základě počtu stran v době přijetí této změny.
   Článek 20
   Urovnávání sporů
   Ustanovení o urovnávání sporů v článku 15 úmluvy se použijí obdobně na tento protokol.
   Článek 21
   Podpis
   Tento protokol bude otevřen k podpisu v Kyjevě (Ukrajina) od 21. do 23. května 2003 a potom v sídle Organizace spojených národů v New Yorku do 31. prosince 2003 členským státům Evropské hospodářské komise a rovněž státům, které mají poradní status při Evropské hospodářské komisi v souladu s odstavci 8 a 11 usnesení Hospodářské a sociální rady 36 (IV) ze dne 28. března 1947, a organizacím regionální hospodářské integrace tvořeným svrchovanými členskými státy Evropské hospodářské komise, na něž jejich členské státy přenesly pravomoc v záležitostech upravovaných tímto protokolem, včetně pravomoci vstupovat do smluvních svazků v těchto záležitostech.
   Článek 22
   Depozitář
   Funkci depozitáře tohoto protokolu vykonává generální tajemník Organizace spojených národů.
   Článek 23
   Ratifikace, přijetí, schválení a přístup
   1.   Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení signatářskými státy a organizacemi regionální hospodářské integrace uvedenými v článku 21.
   2.   Tento protokol bude otevřen k přístupu státům a organizacím regionální hospodářské integrace uvedeným v článku 21 od 1. ledna 2004.
   3.   Kterýkoli jiný stát, neuvedený v odstavci 2 výše, který je členem Organizace spojených národů, může přistoupit k tomuto protokolu na základě schválení zasedáním stran úmluvy sloužícím jako zasedání stran protokolu.
   4.   Kterákoli organizace regionální hospodářské integrace uvedená v článku 21, která se stane stranou tohoto protokolu, aniž by kterýkoliv její členský stát byl stranou, bude vázána všemi závazky stanovenými tímto protokolem. V případě, kdy je stranou tohoto protokolu jeden nebo více členských států takové organizace, tato organizace a její členské státy rozhodnou o své odpovědnosti za plnění povinností vyplývajících z tohoto protokolu. V těchto případech organizace a její členské státy nebudou oprávněny využívat svých práv v rámci tohoto protokolu souběžně.
   5.   Ve svých ratifikačních listinách, listinách o přijetí, schválení nebo přístupu učiní organizace regionální hospodářské integrace uvedené v článku 21 prohlášení o rozsahu svých pravomocí týkajících se záležitostí upravovaných tímto protokolem. Tyto organizace také budou informovat depozitáře o jakékoli podstatné změně v rozsahu jejich pravomocí.
   Článek 24
   Vstup v platnost
   1.   Tento protokol vstupuje v platnost devadesátým dnem po datu uložení šestnácté ratifikační listiny, listiny o přijetí, schválení nebo přístupu.
   2.   Pro účely výše uvedeného odstavce 1 listina uložená organizací regionální hospodářské integrace uvedenou v článku 21 nebude počítána jako dodatečná k těm, které uložily členské státy takové organizace.
   3.   Pro každý stát nebo organizaci regionální hospodářské integrace uvedené v článku 21, které ratifikují, přijmou nebo schválí tento protokol nebo k němu přistoupí po uložení šestnácté ratifikační listiny, listiny o přijetí, schválení nebo přístupu, vstupuje protokol v platnost devadesátým dnem po datu, kdy tento stát nebo organizace uložily ratifikační listiny, listiny o přijetí, schválení nebo přístupu.
   4.   Tento protokol se vztahuje na plány, programy, politiky a právní předpisy, u nichž první formální přípravný krok následuje po datu vstupu tohoto protokolu v platnost. Je-li strana, do jejíž působnosti spadá plán, program, politika nebo právní předpis, jednou z těch, na které se vztahuje odstavec 3, vztahuje se tento protokol na plány, programy, politiky a právní předpisy, u nichž první formální přípravný krok následuje po datu vstupu tohoto protokolu v platnost pro tuto stranu.
   Článek 25
   Odstoupení
   Kdykoliv po uplynutí čtyř let od data vstupu tohoto protokolu v platnost pro určitou stranu může tato strana odstoupit od protokolu písemným oznámením depozitáři. Takové odstoupení nabude účinnosti devadesátým dnem po datu jeho přijetí depozitářem. Takovým odstoupením není ovlivněno použití článků 5 až 9, 11 a 13 týkajících se strategického posuzování vlivů na životní prostředí podle tohoto protokolu, které již bylo zahájeno předtím, než toto odstoupení nabylo účinnosti, nebo použití článku 10 týkajícího se oznámení nebo žádosti podaných předtím, než toto odstoupení nabylo účinnosti.
   Článek 26
   Autentická znění
   Originál tohoto protokolu, jehož anglický, francouzský a ruský text je stejně autentický, bude uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů.

      Na důkaz toho níže podepsaní, řádně k tomu zplnomocnění zástupci, podepsali tento protokol.
      V Kyjevě (Ukrajina) dne dvacátého prvního května dva tisíce tři.

   PŘÍLOHA I
   Seznam záměrů podle čl. 4 odst. 2

               1.

               Ropné rafinerie (s výjimkou závodů vyrábějících z ropy pouze maziva) a zařízení na zplynování a zkapalňování 500 tun nebo více uhlí nebo živičných břidlic za den.

               2.

               Tepelné elektrárny a jiná spalovací zařízení o tepelném výkonu 300 megawattů nebo více a jaderné elektrárny a jiné jaderné reaktory (s výjimkou výzkumných zařízení pro výrobu a konverzi štěpných a obohacených materiálů, jejichž maximální výkon nepřesahuje 1 kilowatt nepřetržitého tepelného zatížení).

               3.

               Zařízení určená výhradně pro výrobu nebo obohacování jaderných paliv, pro přepracovávání vyhořelých jaderných paliv nebo pro skladování, ukládání a zpracovávání jaderného odpadu.

               4.

               Velká zařízení pro primární tavbu železných (litiny a oceli) a neželezných kovů.

               5.

               Zařízení pro těžbu azbestu a na zpracovávání a přepracovávání azbestu a výrobků obsahujících azbest: pro azbestocementové výrobky, s roční produkcí nad 20 tisíc tun konečných výrobků; pro třecí materiály, s roční produkcí více než 50 tun konečných výrobků; a pro jiná využití více než 200 tun azbestu ročně.

               6.

               Integrovaná chemická zařízení.

               7.

               Výstavba dálnic a rychlostních komunikací (1), tratí pro dálkovou železniční přepravu a letišť (2) se základní délkou vzletové a přistávací dráhy 2 100 m nebo více.

               8.

               Ropovody a plynovody s potrubím o velké světlosti.

               9.

               Obchodní přístavy, vnitrozemské vodní cesty a přístavy pro vnitrozemskou vodní přepravu, které umožňují plavbu lodí s výtlakem přes 1 350 tun.

               10.

               Zařízení pro spalování, chemickou úpravu nebo skládkování toxických a nebezpečných odpadů.

               11.

               Velké přehrady a nádrže.

               12.

               Čerpání podzemních vod v případech, kdy roční objem čerpaných vod dosahuje nebo přesahuje 10 milionů kubických metrů.

               13.

               Výroba celulózy a papíru s denní kapacitou 200 na vzduchu vysoušených tun a více.

               14.

               Rozsáhlá těžba, úprava v místě těžby a zpracovávání kovových rud nebo uhlí.

               15.

               Těžba uhlovodíků na volném moři.

               16.

               Velká skladovací zařízení pro ropu, petrochemické a chemické výrobky.

               17.

               Odlesnění rozsáhlých území.

      (1)  Pro účely tohoto protokolu:

               —

               „Dálnice“ znamená silnici speciálně projektovanou a vybudovanou pro provoz motorových vozidel, která neslouží k obsluze přilehlých pozemků a která:

                           a)

                           je, s výjimkou zvláštních míst nebo dočasného omezení, vybavena jednotlivými jízdními pruhy pro provoz ve dvou směrech, oddělenými od sebe dělicím pásem, který není určen k provozu, nebo výjimečně jiným způsobem;

                           b)

                           se nekříží na jedné úrovni s žádnou silnicí, železniční nebo tramvajovou tratí nebo pěší cestou; a

                           c)

                           je označena speciální značkou jako dálnice.

               —

               „Rychlostní komunikace“ znamená silnici vyhrazenou pro provoz motorových vozidel, přístupnou pouze z mimoúrovňových křižovatek nebo křižovatek se světelnou signalizací, na které je zejména zakázáno zastavit a parkovat v jízdním pruhu (jízdních pruzích).

      (2)  Pro účely tohoto protokolu pojem „letiště“ znamená letiště, které vyhovuje definici uvedené v Chicagské úmluvě z roku 1944, kterou je ustanovena Mezinárodní organizace civilního letectví (příloha 14).
   PŘÍLOHA II
   Jakékoliv jiné záměry podle čl. 4 odst. 2

               1.

               Projekty restrukturalizace venkovských pozemků.

               2.

               Projekty na využívání neobdělávaných pozemků nebo polopřirozených oblastí k intenzivnímu zemědělskému využívání.

               3.

               Vodohospodářské projekty pro zemědělství, včetně projektů zavlažování a odvodňování pozemků.

               4.

               Zařízení k intenzivnímu chovu hospodářských zvířat (včetně drůbeže).

               5.

               Počáteční zalesňování a odlesňování za účelem změny současného využití území.

               6.

               Intenzivní chov ryb.

               7.

               Jaderné elektrárny a jiné jaderné reaktory (1) včetně demontáže nebo odstavování těchto jaderných elektráren nebo reaktorů (s výjimkou výzkumných zařízení pro výrobu a konverzi štěpných a obohacených materiálů, jejichž maximální výkon nepřesahuje 1 kilowatt nepřetržitého tepelného zatížení), pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               8.

               Výstavba nadzemního elektrického vedení s napětím 220 kilovoltů nebo více a délkou 15 kilometrů nebo více a další projekty pro přenos elektrické energie nadzemním vedením.

               9.

               Průmyslová zařízení pro výrobu elektřiny, páry a horké vody.

               10.

               Průmyslová zařízení pro přenos plynu, páry a horké vody.

               11.

               Povrchové zásobníky fosilních paliv a zemního plynu.

               12.

               Podpovrchové (podzemní) zásobníky spalitelných plynů.

               13.

               Průmyslové briketování uhlí a lignitu.

               14.

               Hydroelektrárny.

               15.

               Zařízení využívající větrné energie k produkci energie (větrné elektrárny).

               16.

               Zařízení, pokud nejsou zahrnuta v příloze I, konstruovaná:

                           —

                           pro výrobu nebo obohacování jaderného paliva,

                           —

                           pro zpracování vyhořelého jaderného paliva,

                           —

                           pro konečnou likvidaci vyhořelého jaderného paliva,

                           —

                           výhradně pro konečnou likvidaci radioaktivních odpadů,

                           —

                           výhradně pro skladování (plánovaného na více než 10 let) vyhořelého jaderného paliva na místech jiných než produkčních, nebo

                           —

                           pro zpracování a skladování radioaktivních odpadů.

               17.

               Kamenolomy, povrchové doly a těžba rašeliny, pokud není zahrnuto v příloze I.

               18.

               Podpovrchová těžba, pokud není zahrnuta v příloze I.

               19.

               Těžba minerálů mořským nebo říčním bagrováním.

               20.

               Hloubkové vrty (zejména geotermální vrty, vrty pro skladování jaderného odpadového materiálu, vrty pro vodní zdroje) s výjimkou vrtů k průzkumu stability půdy.

               21.

               Povrchová průmyslová zařízení pro těžbu uhlí, ropy, zemního plynu a rud i živičných břidlic.

               22.

               Hutní kombináty na počáteční tavení litiny a oceli, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               23.

               Zařízení na výrobu surové litiny nebo oceli (primární nebo sekundární tavení) včetně kontinuálního lití.

               24.

               Zařízení na zpracování železných kovů (válcovny za tepla, kovárny s buchary, aplikace ochranných povlaků z roztavených kovů).

               25.

               Slévárny železných kovů.

               26.

               Zařízení na výrobu neželezných surových kovů z rud, koncentrátů a druhotných surovin metalurgickými, chemickými nebo elektrolytickými procesy, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               27.

               Zařízení na tavení (vytavování), včetně slévání či legování neželezných kovů, s výjimkou vzácných kovů, včetně regenerovaných produktů (rafinování, slévárenské odlévání atd.), pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               28.

               Zařízení na povrchovou úpravu kovů a plastických materiálů elektrolytickými a chemickými procesy.

               29.

               Výroba a montáž motorových vozidel a výroba motorů motorových vozidel.

               30.

               Loděnice.

               31.

               Zařízení na výrobu a opravu letadel.

               32.

               Výroba železničního příslušenství.

               33.

               Kování či pěchování výbuchem.

               34.

               Zařízení na pražení a slinování či spékání (sintrování) kovonosných rud.

               35.

               Koksovací pece („suchá destilace uhlí“).

               36.

               Zařízení na výrobu cementu.

               37.

               Zařízení na výrobu skla včetně skelných vláken.

               38.

               Zařízení na tavení nerostných látek včetně výroby minerálních vláken.

               39.

               Výroba keramických výrobků pálením (vypalováním), zejména střešních tašek, cihel, žárovzdorných či šamotových cihel, dlaždic, kameniny nebo porcelánu.

               40.

               Zařízení na výrobu chemických látek nebo pro nakládání s meziprodukty, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               41.

               Výroba pesticidů a farmaceutických výrobků, barev, laků, elastomerů a peroxidů.

               42.

               Skladovací zařízení pro ropu, petrochemické nebo chemické produkty, pokud nejsou zahrnuta v příloze I.

               43.

               Výroba rostlinných a živočišných olejů a tuků.

               44.

               Balení a konzervování živočišných a rostlinných produktů.

               45.

               Výroba mléčných produktů.

               46.

               Pivovarnictví a sladování.

               47.

               Výroba cukrovinek a sirupů.

               48.

               Zařízení na porážku zvířat.

               49.

               Zařízení na průmyslovou výrobu škrobu.

               50.

               Závody na výrobu rybí moučky a rybích olejů.

               51.

               Cukrovary.

               52.

               Průmyslové závody na výrobu buničiny, papíru a kartonu, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               53.

               Závody na předúpravu nebo barvení vláken či textilu.

               54.

               Závody na činění surových kůží.

               55.

               Zařízení na výrobu a zpracování celulózy.

               56.

               Výroba a zpracování výrobků na bázi elastomerů.

               57.

               Zařízení na výrobu umělých minerálních vláken.

               58.

               Zařízení na regeneraci nebo zneškodnění výbušných látek.

               59.

               Zařízení na výrobu azbestu a výrobků založených na azbestu, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               60.

               Kafilérie.

               61.

               Testovací lavice motorů, turbin nebo reaktorů.

               62.

               Trvalé tratě pro závodění a testování motorových vozidel.

               63.

               Ropovody a plynovody, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               64.

               Produktovody pro dopravu chemických látek s průměrem nad 800 mm a delší než 40 km.

               65.

               Stavba železnic a intermodálních přepravních zařízení a intermodálních terminálů, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               66.

               Stavba tramvajových drah, nadzemních i podzemních kolejových tratí, visutých drah nebo podobných tratí zvláštních typů, užívaných výlučně nebo hlavně pro osobní přepravu.

               67.

               Stavba silnic včetně přeložek a/nebo rozšíření stávajících silnic, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               68.

               Stavba přístavů a přístavních zařízení, včetně rybářských přístavů, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               69.

               Stavba vnitrostátních vodních cest a přístavů pro vnitrostátní vodní dopravu, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               70.

               Obchodní přístavy, mola pro nakládku a vykládku spojená s pevninou a vnější přístavy, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               71.

               Kanalizace toků a opatření proti povodním.

               72.

               Výstavba letišť (2) a letištních ploch, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               73.

               Zařízení na zneškodňování odpadů (včetně skládkování), pokud nejsou zahrnuta v příloze I.

               74.

               Zařízení na zneškodňování ostatních (nikoliv nebezpečných) odpadů spalováním nebo chemickým zpracováním.

               75.

               Skladiště železného šrotu, včetně vraků vozidel.

               76.

               Odkaliště (místa pro ukládání kalů).

               77.

               Systémy čerpání podzemních vod nebo umělého doplňování zásob podzemních vod, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               78.

               Díla pro převod vodních zdrojů mezi povodími.

               79.

               Čistírny odpadních vod.

               80.

               Přehrady nebo jiná zařízení určená k zadržování vody nebo k jejímu dlouhodobému nebo trvalému skladování, pokud nejsou zahrnuty v příloze I.

               81.

               Pobřežní díla proti erozi a mořská díla měnící pobřeží výstavbou např. vlnolamů, mol, pobřežních hrází a jiných obranných staveb, s výjimkou údržby a rekonstrukce těchto staveb.

               82.

               Zařízení dálkových akvaduktů.

               83.

               Lyžařské dráhy, lyžařské vleky a lanovky a související zařízení či rozvinutí plochy.

               84.

               Malé přístavy.

               85.

               Rekreační vesnice a hotelové komplexy mimo městské oblasti a související rozvinutí plochy.

               86.

               Místa trvalých kempů a místa pro karavany.

               87.

               Tematické parky.

               88.

               Projekty rozvoje průmyslových nemovitostí.

               89.

               Projekty rozvoje měst, včetně výstavby nákupních středisek a parkovišť.

               90.

               Rekultivace území získaného na úkor moře.

      (1)  Pro účely tohoto protokolu jaderné elektrárny a jiné jaderné reaktory přestanou těmito zařízeními být, jestliže veškeré jaderné palivo a jiné radioaktivně kontaminované součásti byly natrvalo odstraněny z místa zařízení.

      (2)  Pro účely tohoto protokolu pojem „letiště“ znamená letiště, které vyhovuje definici uvedené v Chicagské úmluvě z roku 1944, kterou je ustanovena Mezinárodní organizace civilního letectví (příloha 14).
   PŘÍLOHA III
   Kritéria pro stanovení možných významných vlivů na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, podle čl. 5 odst. 1

               1.

               Důležitost plánu nebo programu pro začlenění hledisek životního prostředí, včetně hledisek zdraví, do plánu nebo programu, zejména se zřetelem k podpoře trvale udržitelného rozvoje.

               2.

               Míra, jakou plán nebo program stanoví rámec pro záměry a jiné činnosti buď vzhledem k jejich umístění, charakteru, velikosti a provozním podmínkám, nebo přidělením zdrojů.

               3.

               Míra, v níž plán nebo program ovlivňuje jiné plány a programy, včetně plánů a programů v hierarchické návaznosti.

               4.

               Problémy životního prostředí, včetně problémů zdraví, mající vztah k plánu nebo programu.

               5.

               Povaha vlivů na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, jako je pravděpodobnost, délka trvání, četnost, reverzibilita, závažnost a rozsah (jako je geografická oblast nebo velikost populace, která může být pravděpodobně ovlivněna).

               6.

               Riziko pro životní prostředí, včetně rizika pro zdraví.

               7.

               Charakter vlivů přesahující hranice států.

               8.

               Míra, jakou plán nebo program ovlivní cenné nebo zranitelné oblasti, včetně krajin s uznaným národním nebo mezinárodním ochranným statusem.

         PŘÍLOHA IV
   Informace podle čl. 7 odst. 2

               1.

               Obsah a hlavní cíle plánu nebo programu a jeho návaznost na ostatní plány nebo programy.

               2.

               Příslušná hlediska současného stavu životního prostředí, včetně stavu zdraví, a jejich pravděpodobný vývoj bez provedení plánu nebo programu.

               3.

               Charakteristiky životního prostředí, včetně charakteristik zdraví, v oblastech, které mohou být významně ovlivněny.

               4.

               Problémy ochrany životního prostředí, včetně ochrany zdraví, které se týkají plánu nebo programu.

               5.

               Cíle ochrany životního prostředí, včetně ochrany zdraví, stanovené na mezinárodní, vnitrostátní nebo jiné úrovni, které se týkají plánu nebo programu, a způsob, jakým byly tyto cíle a ostatní hlediska životního prostředí, včetně hledisek zdraví, během jeho přípravy vzaty v úvahu.

               6.

               Možné významné vlivy (1) na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, uvedené v čl. 2 odst. 7.

               7.

               Opatření k předcházení, omezování nebo zmírnění případných významných nepříznivých vlivů na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, které mohou být důsledkem provádění plánu nebo programu.

               8.

               Nástin důvodů pro výběr zkoumaných alternativ a popis, jak bylo posuzování provedeno, včetně obtíží při shromažďování informací, jako jsou technické vady nebo nedostatek znalostí.

               9.

               Zamýšlená opatření pro sledování vlivů uskutečňování plánu nebo programu na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví.

               10.

               Možné významné vlivy na životní prostředí, včetně vlivů na zdraví, přesahující hranice států.

               11.

               Netechnické shrnutí poskytnutých informací.

      (1)  Tyto vlivy by měly zahrnovat účinky druhotné, kumulativní, synergické, krátkodobé, střednědobé a dlouhodobé, trvalé i dočasné, pozitivní i negativní.
   PŘÍLOHA V
   Informace podle čl. 8 odst. 5

               1.

               Navrhovaný plán nebo program a jeho povaha.

               2.

               Orgán odpovědný za přijetí.

               3.

               Plánovaný postup, včetně:

                           a)

                           termínu zahájení postupu;

                           b)

                           možností účasti veřejnosti;

                           c)

                           doby a místa konání plánovaného veřejného slyšení;

                           d)

                           orgánu, který je odpovědný za poskytování patřičných informací a kde jsou odpovídající informace uloženy a jsou veřejnosti k nahlédnutí;

                           e)

                           orgánu, na nějž je možno se obracet s vyjádřeními nebo dotazy, a časový rámec pro zaslání vyjádření nebo dotazů a

                           f)

                           jaké informace o životním prostředí, včetně informací o zdraví, týkající se navrhovaného plánu nebo programu jsou dostupné.

               4.

               Je-li pravděpodobné, že plán nebo program bude předmětem postupu mezistátního posuzování.


title: 2006/379/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  29. května 2006 , kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2005/930/ES

text:
               31.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 144/21

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 29. května 2006,
   kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2005/930/ES
   (2006/379/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 21. prosince 2005 přijala Rada rozhodnutí 2005/930/ES, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2005/848/ES (2).

               (2)

               Bylo rozhodnuto přijmout aktualizovaný seznam osob, skupin a subjektů, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 2580/2001,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Seznam uvedený v čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 se nahrazuje tímto:

      „1.   Osoby

                  1.

                  ABOU, Rabah Naami (také znám jako Naami Hamza; Mihoubi Faycal; Fellah Ahmed; Dafri Rèmi Lahdi), narozen dne 1.2.1966 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  2.

                  ABOUD, Maisi (také znám jako ‚švýcarský Abderrahmán‘), narozen dne 17.10.1964 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  3.

                  AL-MUGHASSIL, Ahmad Ibrahim (také znám jako ABU OMRAN; AL-MUGHASSIL, Ahmed Ibrahim), narozen dne 26.6.1967 v Qatif-Bab al Shamal v Saúdské Arábii; saúdskoarabský státní příslušník.

                  4.

                  AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, narozen v Al Ihsa v Saúdské Arábii; saúdskoarabský státní příslušník.

                  5.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, narozen dne 16.10.1966 v Tarutu v Saúdské Arábii; saúdskoarabský státní příslušník.

                  6.

                  ARIOUA, Azzedine, narozen dne 20.11.1960 v Costantine (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  7.

                  ARIOUA, Kamel (také znám jako Lamine Kamel), narozen dne 18.8.1969 v Costantine (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  8.

                  ASLI, Mohamed (také znám jako Dahmane Mohamed), narozen dne 13.5.1975 v Ain Taya (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  9.

                  ASLI, Rabah, narozen dne 13.5.1975 v Ain Taya (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  10.

                  ATWA, (také znám jako BOUSLIM, Ammar Mansour; SALIM, Hassan Rostom), Libanon, narozen v roce 1960 v Libanonu; libanonský státní příslušník.

                  11.

                  DARIB, Noureddine (také znám jako Carreto; Zitoun Mourad), narozen dne 1.2.1972 v Alžírsku (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  12.

                  DJABALI, Abderrahmane (také znám jako Touil), narozen dne 1.6.1970 v Alžírsku (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  13.

                  EL-HOORIE, Ali Saed Bin Ali (také znám jako. AL-HOURI, Ali Saed Bin Ali; EL-HOURI, Ali Saed Bin Ali), narozen dne 10.7.1965 nebo 11.7.1965 v El Dibabiye v Saúdské Arábii; saúdskoarabský státní příslušník.

                  14.

                  FAHAS, Sofiane Yacine, narozen dne 10.9.1971 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  15.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (také znám jako GARBAYA, AHMED; SA-ID; SALWWAN, Samir), Libanon, narozen v roce 1963 v Libanonu, libanonský státní příslušník.

                  16.

                  LASSASSI, Saber (také znám jako Mimiche), narozen dne 30.11.1970 v Constantine (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  17.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (také znám jako ALI, Salem; BIN KHALID, Fahd bin Adballah; HENIN, Ashraf Refaat Nabith; WADOOD, Khalid Adbul), narozen dne 14.4.1965 nebo 1.3.1964 v Pákistánu; cestovní pas č. 488555.

                  18.

                  MOKTARI, Fateh (také znám jako Ferdi Omar), narozen dne 26.12.1974 v Hussein Dey (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  19.

                  MUGHNIYAH, Imad Fa‘iz (také znám jako MUGHNIYAH, Imad Fayiz), vyšší důstojník zpravodajských služeb hnutí HIZBALLÁH, narozen dne 7.12.1962 v Tayr Dibbě v Libanonu, cestovní pas č. 432298 (Libanon).

                  20.

                  NOUARA, Farid, narozen dne 25.11.1973 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  21.

                  RESSOUS, Hoari (také znám jako Hallasa Farid), narozen dne 11.9.1968 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  22.

                  SEDKAOUI, Noureddine (také znám jako Nounou), narozen dne 23.6.1963 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  23.

                  SELMANI, Abdelghani (také znám jako Gano), narozen dne 14.6.1974 v Alžíru (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  24.

                  SENOUCI, Sofiane, narozen dne 15.4.1971 v Hussein Dey (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

                  25.

                  SISON, José Maria (také znám jako Armando Liwanag; Joma, vůdce Komunistické strany Filipín včteně NPA), narozen dne 8.2.1939 v Cabugau (Filipíny).

                  26.

                  TINGUALI, Mohammed (také znám jako Mouh di Kouba), narozen dne 21.4.1964 v Blidě (Alžírsko) (člen al-Takfir a al-Hidžra).

            2.   Skupiny a subjekty

                  1.

                  Abú Nidal Organisation, (také známa jako Revoluční rada Fatáhu, Arabské revoluční brigády, Černé září a Revoluční organizace socialistických muslimů).

                  2.

                  Brigáda mučedníků Al Aksá.

                  3.

                  Al-Aksá e.V.

                  4.

                  Al-Takfir a Al-Hidžra.

                  5.

                  Óm Šinrikjó/Aum Shinrikyo (také známa jako AUM, Aum nejvyšší pravda, Aleph).

                  6.

                  Babbar Khalsa.

                  7.

                  Komunistická strana Filipín včetně New Peoples Army (NPA) – Nové lidové armády (Filipíny) spojené se Sisonem José Mariou C. (také znám jako Armando Liwanag; Joma, vůdce Komunistické strany Filipín včetně NPA).

                  8.

                  Gama'a al-Islamiyya (Islámská skupina) (také známa jako Al-Gama'a al-Islamiyya, IG).

                  9.

                  Fronta islámských bojovníků Velkého východu (IBDA-C).

                  10.

                  Hamás (včetně Hamás-Izz al-Din al-Qassem).

                  11.

                  Hizb al-Mudžáhidín (HM).

                  12.

                  Nadace Svaté země pro obnovu a rozvoj.

                  13.

                  International Sikh Youth Federation (ISYF) – Mezinárodní federace sikhské mládeže.

                  14.

                  Kahane Chai (Kach).

                  15.

                  Khalisan Zindabad Force (KZF).

                  16.

                  Kurdská strana pracujících (PKK), (také známa jako KADEK; KONGRA-GEL).

                  17.

                  Tygři osvobození tamilského Ílamu (LTTE).

                  18.

                  Mujahedin-e Khalq Organisation (MEK nebo MKO) (kromě National Council of Resistance of Iran – Národní rady odporu Íránu (NCRI)) (také známa jako The National Liberation Army of Iran – Národně osvobozenecká armáda Íránu (NLA, militantní křídlo MEK), People's Mujahidin of Iran (PMOI) – Mudžáhidové íránského lidu, Muslim Iranian Student's Society – Muslimská společnost íránských studentů).

                  19.

                  Národně osvobozenecká armáda (Ejército de Liberación Nacional).

                  20.

                  Palestine Liberation Front (PLF) – Palestinská fronta osvobození.

                  21.

                  Palestinský islámský džihád (PIJ).

                  22.

                  Popular Front for the Liberation of Palestine (PFLP) – Lidová fronta za osvobození Palestiny.

                  23.

                  Popular Front for the Liberation of Palestine – General Command – Vrchní velitelství Lidové fronty za osvobození Palestiny (také známo jako PFLP-General Command, PFLP-GC).

                  24.

                  Fuerzas armadas revolucionarias de Columbia/Revoluční ozbrojené síly Kolumbie (FARC).

                  25.

                  Revoluční lidově osvobozenecká armáda/fronta/strana (DHKP/C), (také známa jako Devrimci Sol (Revoluční levice), Dev Sol).

                  26.

                  Světlá stezka (SL) (Sendero Luminoso).

                  27.

                  Stichting Al Aqsa (nadace Al Aksá) (také známa jako Stichting Al Aqsa Nederland; Al Aqsa Nederland).

                  28.

                  Spojené síly/skupiny pro sebeobranu Kolumbie (AUC) (Autodefensas Unidas de Colombia)“.

   Článek 2
   Zrušuje se rozhodnutí 2005/930/ES.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Nabývá účinku dnem zveřejnění.

      V Bruselu dne 29. května 2006.

            Za Radu

            předseda

         M. BARTENSTEIN

      (1)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 70. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 1957/2005 (Úř. věst. L 314, 30.11.2005, s. 16).

      (2)  Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 64.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 28. června 1995 o uzavření Prováděcí dohody mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii zastoupeným Komisí Evropských společenství a společností Atomic Energy of Canada Limited jmenovanou prováděcím zástupcem vlády Kanady o zapojení Kanady do příspěvku Evropského společenství pro atomovou energii k inženýrským projektovým činnostem (EDA) pro Mezinárodní termonukleární experimentální reaktor (ITER), kterou jménem Společenství uzavřela Komise

text:
Důležité právní upozornění

|

31995D0356

Úřední věstník L 211 , 06/09/1995 S. 0039 - 0039

		Rozhodnutí Komiseze dne 28. června 1995o uzavření Prováděcí dohody mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii zastoupeným Komisí Evropských společenství a společností Atomic Energy of Canada Limited jmenovanou prováděcím zástupcem vlády Kanady o zapojení Kanady do příspěvku Evropského společenství pro atomovou energii k inženýrským projektovým činnostem (EDA) pro Mezinárodní termonukleární experimentální reaktor (ITER), kterou jménem Společenství uzavřela Komise(95/356/Euratom)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 odst. 3 této smlouvy,vzhledem k tomu, že dne 25. července 1995 bylo vydáno memorandum o porozumění o spolupráci mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a vládou Kanady v oblasti řízené jaderné syntézy [1];vzhledem k tomu, že dne 21. července 1995 byla uzavřena dohoda mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii, vládou Japonska, vládou Ruské federace a vládou Spojených států amerických o spolupráci při inženýrských projektových činnostech pro Mezinárodní termonukleární experimentální reaktor (ITER) [2],ROZHODLA TAKTO:Článek 1Prováděcí dohoda mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii zastoupeným Komisí Evropských společenství a společností Atomic Energy of Canada Limited jmenovanou prováděcím zástupcem vlády Kanady o zapojení Kanady do příspěvku Evropského společenství pro atomovou energii k inženýrským projektovým činnostem (EDA) pro Mezinárodní termonukleární experimentální reaktor (ITER) se jménem Společenství uzavírá.Znění prováděcí dohody je připojeno k tomuto rozhodnutí.Článek 2Za účelem zavázání Evropského společenství pro atomovou energii je k podpisu prováděcí dohody oprávněn člen Komise odpovědný za vědu, výzkum a vývoj nebo jeho pověřený zástupce.V Bruselu dne 28. června 1995.Za KomisiJacques Santerpředseda[1] Viz strana 23 v tomto čísle Úředního věstníku.[2] Úř. věst. L 244, 26.8.1990, s. 13.--------------------------------------------------


title: 2010/31/: Rozhodnutí Rady ze dne 18. ledna 2010 o jmenování tří belgických členů a dvou belgických náhradníků Výboru regionů

text:
               20.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 14/8

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 18. ledna 2010
   o jmenování tří belgických členů a dvou belgických náhradníků Výboru regionů
   (2010/31/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh předložený belgickou vládou,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 Rada přijala rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Geerta BOURGEOISE, pana Dirka VAN MECHELENA a pana Jose CHABERTA se uvolnila tři místa členů Výboru regionů. Po skončení mandátu paní Evelyne HUYTEBROECKOVÉ a pana Pascala SMETA se uvolnila dvě místa náhradníků Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, (znovu) jmenováni:

               a)

               jako členové:

                           —

                           pan Geert BOURGEOIS, viceminister-president van de Vlaamse Regering en Vlaams Minister van Bestuurszaken, Binnenlands Bestuur, Inburgering, Toerisme en Vlaamse Rand (změna mandátu),

                           —

                           pan Dirk VAN MECHELEN, Vlaams volksvertegenwoordiger (změna mandátu),

                           —

                           pan Jos CHABERT, opvolger in het Brussels Parlement (změna mandátu),

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           pan Yaron PESZTAT, Membre du Parlement de la Région de Bruxelles-Capitale,

                           —

                           pan Jean-Luc VANRAES, Minister van Financiën, Begroting, Openbaar Ambt en Externe Betrekkingen van de Brusselse Hoofdstedelijke Regering.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 18. ledna 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ESPINOSA

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2006/355/ES: Rozhodnutí Komise ze dne  16. května 2006 , kterým se zřizuje skupina odborníků v oblasti mobility klientů v souvislosti s bankovními účty

text:
               19.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 132/37

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 16. května 2006,
   kterým se zřizuje skupina odborníků v oblasti mobility klientů v souvislosti s bankovními účty
   (2006/355/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 3 Smlouvy o založení Evropského společenství ukládá Evropskému společenství zajistit vytvoření vnitřního trhu charakterizovaného odstraněním překážek, které brání volnému pohybu zboží, osob, služeb a kapitálu mezi členskými státy.

               (2)

               Komise by ráda určila všechny právní, regulativní, administrativní a jiné překážky, které brání volnému pohybu klientů v souvislosti s bankovními účty a při jejich určování by uvítala odbornou pomoc.

               (3)

               Bílá kniha o politice finančních služeb na období 2005–2010 (1) stanoví zřízení skupiny odborníků v oblasti mobility klientů v souvislosti s bankovními účty.

               (4)

               Skupina musí být složena z odborníků, kteří mají zkušenosti v oblasti mobility klientů v souvislosti s bankovními účty.

               (5)

               Je proto třeba zřídit skupinu odborníků v oblasti mobility klientů v souvislosti s bankovními účty a stanovit podmínky jejích pravomocí a struktury,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Komise tímto zřizuje skupinu odborníků v oblasti mobility klientů (2) v souvislosti s bankovními účty, dále jen „skupinu“.
   Článek 2
   Úkoly
   Úkolem skupiny je:

               —

               určit všechny právní, regulativní, administrativní a jiné překážky bránící mobilitě klientů v souvislosti s bankovními účty. Skupina by měla zejména určit všechny překážky bránící klientům otevřít si bankovní účet v jiné zemi nebo přejít k jiné bance na vnitrostátní i přeshraniční úrovni (např. náklady na otevření účtu, udržování a zrušení bankovního účtu, náklady při přechodu k jiné bance);

               —

               poskytovat Komisi poradenství, na jaké překážky je třeba se zaměřit;

               —

               zvážit opodstatněnost návrhu volitelného standardního bankovního účtu EU;

               —

               vydávat zprávu s uvedením závěrů a doporučení.

         Článek 3
   Složení a jmenování
   1.   Členy skupiny jmenuje Komise z odborníků disponujícími pravomocemi v oblasti, na níž se mandát skupiny vztahuje, na základě:

               —

               návrhů evropských nebo vnitrostátních sdružení zastupujících klienty a zájmy odvětví finančních služeb, která reagovala na výzvu k vyjádření zájmu;

               —

               reakcí jednotlivců s akademickým zázemím na výzvu k vyjádření zájmu.

         2.   Skupinu tvoří nejvýše 20 členů.
   3.   Použijí se tato ustanovení:

               —

               členové navržení evropskými nebo vnitrostátními sdruženími zastupujícími klienty a zájmy odvětví finančních služeb jsou jmenování jako zástupci zainteresovaných stran;

               —

               členové s akademickým zázemím jsou jmenováni osobně;

               —

               funkční období členů skupiny začíná prvním zasedáním skupiny a končí vypracováním zprávy, nejpozději však 1. května 2007. Členové zůstávají ve funkci, dokud nejsou nahrazeni či do konce svého funkčního období;

               —

               členové, kteří již nemohou účinně přispívat k práci skupiny, kteří odstoupí nebo kteří nesplňují podmínky stanovené v první nebo druhé odrážce tohoto odstavce nebo v článku 287 Smlouvy o založení Evropského společenství, mohou být na zbývající část jejich funkčního období nahrazeni;

               —

               jména členů, které Komise jmenovala, budou zveřejněna na internetové stránce Generálního ředitelství pro vnitřní trh a služby Evropské komise. Jména členů se shromažďují, zpracovávají a zveřejňují v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů;

               —

               členové učiní každý rok písemné prohlášení, že se zavazují jednat ve veřejném zájmu, a také prohlášení, v němž uvedou, zda existuje či neexistuje zájem, který by mohl ohrozit jejich nezávislost.

         Článek 4
   Činnost
   1.   Skupině předsedá Komise.
   2.   Po dohodě s Komisí mohou být pro účely přezkoumání konkrétních otázek podle podmínek mandátu stanovených skupinou zřízeny podskupiny. Jakmile jsou otázky vyřešeny, tyto podskupiny se rozpustí.
   3.   Je-li to přínosné nebo nezbytné, může předseda požádat odborníky nebo pozorovatele, kteří mají ve věcech programu jednání zvláštní pravomoc, aby se zúčastnili jednání skupiny nebo podskupiny.
   4.   Informace získané při jednáních skupiny nebo podskupiny nesmí být vyzrazeny, pokud je Komise označí za důvěrné.
   5.   Skupina a její podskupiny obvykle zasedají v prostorách Komise, a to v souladu s postupy a rozvrhem stanovenými Komisí. Komise poskytne služby sekretariátu. Zasedání skupin a podskupin se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají zájem na projednávaných otázkách.
   6.   Skupina přijme jednací řád na základě vzorového jednacího řádu přijatého Komisí (3).
   7.   Útvary Komise mohou na internetu v původním jazyku příslušného dokumentu zveřejnit shrnutí, závěr, část závěru nebo pracovní dokument skupiny.
   Článek 5
   Výdaje na zasedání
   1.   Komise uhradí v souladu s ustanoveními platnými v rámci Komise v souvislosti s činností skupiny jejím členům a pozorovatelům cestovní výdaje a denní diety. Členům skupiny za výkon funkce nepřísluší odměna.
   2.   Výdaje na zasedání se hradí v rozmezí prostředků přidělených příslušnému útvaru na základě každoročního postupu přidělování zdrojů.
   Článek 6
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem jeho přijetí Komisí. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 16. května 2006.

            Za Komisi

         Charlie McCREEVY

            člen Komise

      (1)  KOM(2005) 629 v konečném znění.

      (2)  Pro účely tohoto rozhodnutí je třeba klienta definovat jako konkrétního klienta nebo MSP.

      (3)  SEK(2005) 1004, příloha III.