title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1842 ze dne 9. října 2017 o politice Rady týkající se veřejně přístupných dat a opakovaném použití dokumentů Rady

text:
               12.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 262/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/1842
   ze dne 9. října 2017
   o politice Rady týkající se veřejně přístupných dat a opakovaném použití dokumentů Rady
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 240 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nové informační a komunikační technologie vytvořily nebývalé příležitosti pro slučování a kombinování obsahu z různých zdrojů. Vývoj směrem k informační a znalostní společnosti ovlivňuje život všech občanů Unie tím, že jim umožňuje nové způsoby přístupu k poznatkům a jejich získávání.

               (2)

               Informace veřejného sektoru jsou významným zdrojem znalostí a inovací v soukromém sektoru a podporují vytváření lepších digitálních služeb pro občany a společnosti v Evropě.

               (3)

               Rada a další orgány EU shromažďují, vytvářejí a šíří velkou škálu informací vztahujících se k politikám a oblastem činnosti Unie. Orgány EU disponují dokumenty, které by mohly být opakovaně použity v digitálních produktech a službách a které by se mohly stát užitečným zdrojem obsahu pro občany i společnosti.

               (4)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES (1) stanoví minimální pravidla pro opakované použití informací veřejného sektoru ve členských státech a vybízí členské státy, aby šly nad rámec těchto stanovených minimálních pravidel a přijaly politiky veřejně přístupných dat.

               (5)

               V návaznosti na přijetí rozhodnutí Komise 2011/833/EU (2) Evropská komise v roce 2012 zřídila Portál veřejně přístupných dat Evropské unie (dále jen „portál EU“), který má být jednotným místem přístupu k datům z orgánů EU a jiných subjektů Unie.

               (6)

               V červnu 2013 potvrdila Unie chartu skupiny G8 o veřejně přístupných datech a zavázala se provést řadu činností v oblasti veřejně přístupných dat uvedených v kolektivním akčním plánu skupiny G8 podle uvedené charty.

               (7)

               Ve svých závěrech ze dne 24. a 25. října 2013 Evropská rada označila otevřená data za nevyužitý zdroj s obrovským potenciálem pro vybudování silnější a vzájemně propojenější společnosti, která lépe uspokojuje potřeby občanů, a vyzvala k aktivní podpoře opakovaného využívání informací veřejného sektoru.

               (8)

               Ve svých závěrech ze dne 2. března 2015 Rada zdůraznila, že plné a účinné využívání nástrojů a služeb, jako jsou veřejně přístupná data, může vést k vyšší produktivitě a kvalitnějším službám, a proto by mělo být usnadněno. Dále Rada ve svých závěrech ze dne 29. května 2015 vybídla k rozvoji takového politického prostředí v Unii a členských státech, které bude vstřícné k datům a bude podporovat interoperabilitu, využívání a opětovné využívání dat subjektů státní správy k výzkumným a inovačním účelům při současném zajištění nezbytné ochrany dat.

               (9)

               Portál EU v současnosti obsahuje značný počet souborů údajů a je provázán s portály veřejně přístupných dat členských států. Rada se podílí na portálu EU od roku 2015 těmito třemi soubory údajů: metadata veřejného rejstříku Rady, metadata žádostí o přístup veřejnosti k dokumentům Rady a hlasování Rady o legislativních aktech.

               (10)

               Doposud se Rada portálu EU účastnila prostřednictvím pilotních projektů. Jelikož byly uvedené pilotní projekty úspěšné, je třeba stanovit politiku veřejně přístupných dat pro dokumenty Rady, aby bylo možné těžit z dosud získaných zkušeností a maximalizovat je a umožnit Radě vymezit podmínky, kterými se řídí zveřejňování a opakované použití jejích dokumentů.

               (11)

               Politika veřejně přístupných dat pro dokumenty Rady by zlepšila tok informací mezi Radou a širokou veřejností; vedla by k širšímu využívání a šíření informací o Unii; posílila by vnímání Rady jako otevřeného a transparentního orgánu a posílila by odpovědnost Rady jakožto veřejného orgánu.

               (12)

               Politika veřejně přístupných dat pro dokumenty Rady by měla podporovat vypracovávání nástrojů a aplikací, které uživatelům pomohou vyhledávat a identifikovat dokumenty pro opakované použití.

               (13)

               Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na dokumenty, u nichž Rada nemůže povolit opakované použití s ohledem na práva duševního vlastnictví třetí strany nebo režimy přístupových práv ve členských státech.

               (14)

               Právo na přístup k dokumentům Rady nadále upravuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (3).

               (15)

               Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena pravidla ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, jakož i pravidla bezpečnosti na ochranu utajovaných informací EU, a mělo by být prováděno a používáno v souladu s těmito pravidly,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Předmět a cíl
   1.   Toto rozhodnutí zavádí Rady týkající se politiku veřejně přístupných dat (dále jen „politika veřejně přístupných dat“) vymezením zásad, podmínek a omezení, kterými se řídí opakované použití, a praktických prostředků usnadňujících opakované použití dokumentů ve smyslu čl. 2 odst. 1, které má Rada k dispozici nebo je vytvořila.
   2.   Politika veřejně přístupných dat má tyto cíle:

               a)

               zlepšit tok informací mezi Radou a širokou veřejností, a

               b)

               usnadnit rozsáhlé opakované použití informací.

         Článek 2
   Oblast působnosti
   1.   Toto rozhodnutí se použije na dokumenty, které má Rada k dispozici nebo je vytvořila a jež byly Radou zveřejněny.
   2.   Toto rozhodnutí se nepoužije na dokumenty, u nichž Rada nemůže povolit opakované použití s ohledem na:

               a)

               práva duševního vlastnictví třetích stran, nebo

               b)

               režimy přístupových práv ve členských státech.

         3.   Tímto rozhodnutím nejsou dotčena:

               a)

               pravidla ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4);

               b)

               pravidla pro veřejný přístup k dokumentům Rady, a zejména nařízení (ES) č. 1049/2001, a

               c)

               bezpečnostní pravidla pro ochranu utajovaných informací EU, a zejména nařízení Rady 2013/488/EU (5), a toto rozhodnutí je prováděno a používáno v souladu s uvedenými pravidly.

         Článek 3
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               1)

               „dokumentem“:

                           a)

                           obsah na jakémkoli nosiči (psaný či tištěný na papíře či uložený v elektronické formě nebo jako zvuková, vizuální nebo audiovizuální nahrávka) o záležitosti, která se týká politik, činností a rozhodnutí, jež spadají do působnosti Rady;

                           b)

                           jakákoli část takového obsahu;

               2)

               „opakovaným použitím“ použití dokumentů fyzickými nebo právnickými osobami pro komerční nebo nekomerční účely jiné, než je původní účel, pro který byl dokument vytvořen;

               3)

               „osobními údaji“ údaje definované v čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 45/2001;

               4)

               „otevřeným formátem“ formát souboru, který není závislý na žádné platformě a je zpřístupněn veřejnosti bez jakéhokoli omezení, které by znemožňovalo opakované použití dokumentů;

               5)

               „strojově čitelným formátem“ formát strukturovaný pro softwarové aplikace umožňující spolehlivě rozpoznat jednotlivá uvedená fakta a jejich vnitřní strukturu.

         Článek 4
   Obecné zásady
   Generální sekretariát Rady (dále jen „generální sekretariát“) zajistí, aby dokumenty byly zpřístupněny pro opakované použití:

               a)

               kýmkoli;

               b)

               bez nutnosti podání individuální žádosti;

               c)

               bezplatně a

               d)

               pro komerční a nekomerční účely.

         Článek 5
   Nediskriminace a výhradní práva
   1.   Veškeré podmínky opakovaného použití dokumentů jsou nediskriminační pro srovnatelné kategorie opakovaného použití.
   2.   Opakované použití dokumentů je přístupné všem potenciálním účastníkům trhu. Výhradní práva nesmějí být poskytována.
   Článek 6
   Podmínky pro opakované použití
   1.   Dokumenty se zpřístupní pro opakované použití za těchto podmínek:

               a)

               povinnost uživatele uvádět zdroj dokumentů;

               b)

               povinnost nezkreslovat původní význam nebo sdělení dokumentů;

               c)

               vyloučení odpovědnosti Rady za jakékoli následky plynoucí z opakovaného použití.

         2.   Je-li to nezbytné, může generální sekretariát na konkrétní typ dokumentu uplatnit jiné podmínky.
   3.   Generální sekretariát přijme vhodná opatření na ochranu práv, zájmů a veřejného obrazu Rady v rámci všech příslušných fór.
   Článek 7
   Dostupné formáty
   1.   Generální sekretariát dokumenty poskytne:

               a)

               ve všech existujících formátech nebo jazykových zněních, které má Rada k dispozici;

               b)

               na internetových stránkách, a

               c)

               pokud je to možné a vhodné, v otevřených a strojově čitelných formátech.

         2.   Generální sekretariát nemá povinnost:

               a)

               vytvářet, upravovat či aktualizovat dokumenty;

               b)

               poskytovat výtahy z dokumentů, pokud by to představovalo nepřiměřené úsilí překračující rámec jednoduché operace;

               c)

               překládat dokumenty do jakýchkoli jiných úředních jazykových verzí než těch, které jsou již dostupné, nebo

               d)

               nadále vytvářet určité typy dokumentů nebo uchovávat dokumenty v daném formátu za účelem jejich opakovaného použití.

         Článek 8
   Zpráva
   Do 10. října 2022 předloží generální sekretariát Radě zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí včetně prováděcích opatření přijatých generálním sekretariátem za účelem zpřístupnění dokumentů k opakovanému použití v otevřených a strojově čitelných formátech.
   Článek 9
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 9. října 2017.

            Za Radu

            předseda

         S. KIISLER

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 90).

      (2)  Rozhodnutí Komise 2011/833/EU ze dne 12. prosince 2011 o opakovaném použití dokumentů Komise (Úř. věst. L 330, 14.12.2011, s. 39).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 274, 15.10.2013, s. 1).


title: 2014/814/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne 22. října 2014 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2014/002 NL/Gelderland-Overijssel stavebnictví z Nizozemska)

text:
               20.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 333/15

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
   ze dne 22. října 2014
   o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (žádost EGF/2014/002 NL/Gelderland-Overijssel stavebnictví z Nizozemska)

      (2014/814/EU)

   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (2), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (3), a zejména na bod 13 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) byl zřízen za účelem poskytování podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací a s cílem pomoci jim s opětovným začleněním na trh práce.

               (2)

               EFG nesmí překročit maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013.

               (3)

               Nizozemsko podalo dne 20. února 2014 žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s pracovníky propuštěnými z 89 podniků působících v rámci oddílu 41 NACE Revize 2 (Výstavba budov) (4) v sousedících regionech úrovně NUTS 2 Gelderland a Overijssel a doplnilo ji dalšími informacemi v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z EFG podle článku 13 nařízení (EU) č. 1309/2013.

               (4)

               Z EFG by tudíž měly být na základě žádosti podané Nizozemskem uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 1 625 781 EUR.

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2014 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolní celkem 1 625 781 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 22. října 2014

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         B. DELLA VEDOVA

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.

      (3)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (4)  Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se zavádí statistická klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2 a kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3037/90 a některá nařízení ES o specifických statistických oblastech (Úř. věst. L 393, 30.12.2006, s. 1).


title: 2005/202/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 31. ledna 2005 o uzavření Dodatkového protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy mexickými na straně druhé o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii

text:
               12.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 66/22

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 31. ledna 2005
   o uzavření Dodatkového protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy mexickými na straně druhé o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii
   (2005/202/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2, článek 71, čl. 80 odst. 2, čl. 133 odst. 1, čl. 133 odst. 5 a článek 181 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první a druhou větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení z roku 2003, a zejména na čl. 6 odst. 2 (1) tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dodatkový protokol k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy mexickými na straně druhé o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii (2) byl podepsán jménem Evropského společenství a jeho členských států dne 29. dubna 2004.

               (2)

               Uvedený dodatkový protokol by měl být schválen,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dodatkový protokol k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy mexickými na straně druhé o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii se schvaluje jménem Evropského společenství a jeho členských států.
   Znění dodatkového protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní oznámení stanovené v článku 5 dodatkového protokolu.

      V Bruselu dne 31. ledna 2005.

            Za Radu

         J. ASSELBORN

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 34.

      (2)  Viz strana 24 tohoto Úředního věstníku.
   DODATKOVÝ PROTOKOL
   k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy mexickými na straně druhé o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii
   BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   ŘECKÁ REPUBLIKA,
   ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   IRSKO,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
   NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
   FINSKÁ REPUBLIKA,
   ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
   dále jen „členské státy Evropského společenství“,
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
   dále jen „Společenství“,
   SPOJENÉ STÁTY MEXICKÉ,
   dále jen „Mexiko“,
   a
   ČESKÁ REPUBLIKA,
   ESTONSKÁ REPUBLIKA,
   KYPERSKÁ REPUBLIKA,
   LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
   LITEVSKÁ REPUBLIKA,
   MAĎARSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA MALTA,
   POLSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA SLOVINSKO,
   SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
   dále jen „nové členské státy“,
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy mexickými na straně druhé o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci (dále jen „dohoda“) byla podepsána v Bruselu dne 8. prosince 1997 a vstoupila v platnost dne 1. října 2000;
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE Smlouva o přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii (dále jen „smlouva o přistoupení“) byla podepsána v Aténách dne 16. dubna 2003;
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení má být přistoupení nových členských států k dohodě formalizováno uzavřením protokolu k dohodě;
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE článek 55 dohody stanoví: „Pro účely této dohody se ‐stranami‘ rozumějí na jedné straně Společenství nebo jeho členské státy nebo Společenství a jeho členské státy v souladu s oblastmi svých pravomocí, jak jsou vymezeny ve Smlouvě o založení Evropského společenství, a na straně druhé Mexiko.“;
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE článek 56 dohody stanoví: „Tato dohoda se vztahuje na území, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených, na jedné straně a na území Spojených států mexických na straně druhé.“;
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE článek 59 dohody stanoví: „Tato dohoda je sepsána ve dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.“;
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE je možné, že Společenství bude muset vzhledem ke dni přistoupení nových členských států k Evropské unii provádět ustanovení tohoto protokolu před dokončením všech vnitřních postupů nutných pro jeho vstup v platnost;
   VZHLEDEM K TOMU, ŽE čl. 5 odst. 3 tohoto protokolu by umožnil prozatímní provádění protokolu Evropským společenstvím a jeho členskými státy před tím, než dokončí své vnitřní postupy nutné pro jeho vstup v platnost,
   SE DOHODLY NA NÁSLEDUJÍCÍCH USTANOVENÍCH:
   Článek 1
   Česká republika, Estonská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Maďarská republika, Republika Malta, Polská republika, Republika Slovinsko a Slovenská republika přistupují jako strany k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Spojenými státy mexickými na straně druhé o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci.
   Článek 2
   Do šesti měsíců od parafování tohoto protokolu předá Evropské společenství členským státům a Mexiku české, estonské, litevské, lotyšské, maďarské, maltské, polské, slovenské a slovinské znění dohody. Vstupem tohoto protokolu v platnost se nová jazyková znění stanou platnými za stejných podmínek jako stávající jazyková znění dohody.
   Článek 3
   Tento protokol tvoří nedílnou součást dohody o ekonomickém partnerství, politické koordinaci a spolupráci.
   Článek 4
   Tento protokol byl sepsán v dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
   Článek 5
   1.   Tento protokol bude schválen Evropským společenstvím, Radou Evropské unie jménem členských států a Spojenými státy mexickými v souladu s jejich postupy.
   2.   Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů, které jsou pro tento účel nezbytné.
   3.   Bez ohledu na odstavec 2 strany souhlasí, že až do dokončení vnitřních postupů Evropského společenství a jeho členských států pro vstup tohoto protokolu v platnost budou provádět ustanovení tohoto protokolu nejdéle po dobu 12 měsíců od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy Evropské společenství a jeho členské státy oznámí dokončení svých postupů, které je pro tento účel nutné, a Mexiko oznámí dokončení svých postupů nutných pro vstup tohoto protokolu v platnost.
   4.   Oznámení bude zasláno generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie, který je depozitářem dohody.


title: 2010/757/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 18. listopadu 2010 o jmenování Evropského hlavního města kultury pro rok 2015 v Belgii

text:
               8.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 322/42

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 18. listopadu 2010
   o jmenování Evropského hlavního města kultury pro rok 2015 v Belgii
   (2010/757/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1622/2006/ES ze dne 24. října 2006 o zavedení akce Společenství na podporu projektu „Evropské hlavní město kultury“ pro roky 2007 až 2019 (1), a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   s ohledem na zprávy poroty z února 2010 týkající se procesu výběru evropského hlavního města kultury v Belgii,
   vzhledem k tomuto důvodu:
   Kritéria stanovená v článku 4 rozhodnutí č. 1622/2006/ES jsou splněna v plném rozsahu,
   PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   „Evropským hlavním městem kultury pro rok 2015“ v Belgii je jmenováno město Mons.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 18. listopadu 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. LAANAN

      (1)  Úř. věst. L 304, 3.11.2006, s. 1.


title: 2004/828/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 2. listopadu 2004 o podpisu Dohody mezi Evropským společenstvím a Andorrským knížectvím, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, a doprovodného memoranda o porozumění

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 359/32

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 2. listopadu 2004
   o podpisu Dohody mezi Evropským společenstvím a Andorrským knížectvím, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, a doprovodného memoranda o porozumění
   (2004/828/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 94 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. října 2001 zmocnila Rada Komisi k vyjednání vhodné dohody s Andorrským knížectvím, která by zajistila, že tento stát přijme opatření rovnocenná opatřením uplatňovaným v rámci Společenství pro zajištění účinného zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru.

               (2)

               Znění dohody, která je výsledkem těchto jednání, je v souladu se směrnicemi pro jednání vydanými Radou. Toto znění je doprovázeno memorandem o porozumění mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Andorrským knížectvím.

               (3)

               S výhradou pozdějšího přijetí rozhodnutí o uzavření dohody je žádoucí podepsat oba dokumenty, které byly parafovány dne 1. července 2004, a získat od Rady potvrzení o schválení memoranda o porozumění,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   S výhradou pozdějšího přijetí rozhodnutí o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Andorrským knížectvím, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES (1) o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, je předseda Rady zmocněn určit osoby oprávněné k podpisu dohody a doprovodného memoranda o porozumění a dopisů Evropského společenství, které mají být vyměněny podle čl. 19 odst. 2 dohody a posledního pododstavce memoranda o porozumění, jménem Evropského společenství.
   Rada schvaluje memorandum o porozumění.
   Znění dohody a memoranda o porozumění se připojují k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 2. listopadu 2004.

            Za Radu

         B. R. BOT

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 157, 26.6.2003, s. 38.
   DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Andorrským knížectvím, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   a
   ANDORRSKÉ KNÍŽECTVÍ,
   dále jen „smluvní strana“ nebo „smluvní strany“,
   s ohledem na zavedení opatření rovnocenných opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, dále jen „směrnice“, v rámci spolupráce, která bere v úvahu oprávněné zájmy obou smluvních stran, a v souvislosti s tím, že další třetí země, které jsou podobné v situaci jako Andorrské knížectví, budou rovněž používat opatření rovnocenná opatřením této směrnice,
   SE DOHODLY NA NÁSLEDUJÍCÍCH USTANOVENÍCH:
   Článek 1
   Účel
   1.   V rámci spolupráce mezi Evropským společenstvím a Andorrským knížectvím podléhají příjmy z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru vyplacených v Andorrském knížectví ve prospěch skutečných vlastníků, kteří jsou fyzickými osobami určenými jako rezidenti členského státu Evropského společenství postupem podle článku 3, srážkové dani vybírané platebním zprostředkovatelem usazeným na území Andorrského knížectví za podmínek stanovených v článku 7.
   Tato srážková daň se vybírá s výhradou uplatnění opatření týkajících se dobrovolného poskytnutí informací v souladu s pravidly stanovenými v článku 9. Výnosy odpovídající výši srážkové daně vybrané podle článků 7 a 9 se sdílejí mezi členskými státy Evropského společenství a Andorrským knížectvím v souladu s pravidly stanovenými v článku 8.
   Pro zajištění toho, aby tato dohoda byla rovnocenná směrnici, se tato opatření doplňují pravidly o výměně informací na žádost, stanovenými v článku 12, a o postupech konzultací a přezkumu stanovenými v článku 13.
   2.   Smluvní strany přijmou opatření nezbytná k provádění této dohody. Andorrské knížectví přijme zejména opatření nezbytná k zajištění toho, aby platební zprostředkovatelé usazení na jeho území splnili povinnosti nezbytné k provádění této dohody, a to bez ohledu na místo usazení dlužníka, z jehož dluhu úroky plynou, a jasně stanoví předpisy o postupech a sankcích.
   Článek 2
   Definice skutečného vlastníka
   1.   Pro účely této dohody se „skutečným vlastníkem“ rozumí fyzická osoba, která přijme výplatu úroků, nebo fyzická osoba, které je výplata úroků zajišťována, pokud neprokáže, že výplata úroků nebyla provedena či zajištěna v její vlastní prospěch, a že tedy:

               a)

               tato osoba jedná jako platební zprostředkovatel ve smyslu článku 4 nebo

               b)

               tato osoba jedná jménem právnické osoby, subjektu, jehož zisk je zdaněn v souladu s obecnou úpravou zdanění podnikatelské činnosti, subjektu kolektivního investování do převoditelných cenných papírů usazeného v členském státě Evropského společenství nebo v Andorrském knížectví nebo

               c)

               tato osoba jedná jménem jiné fyzické osoby, která je skutečným vlastníkem, a která v souladu s čl. 3 odst. 1 informuje platebního zprostředkovatele o totožnosti tohoto skutečného vlastníka.

         2.   Pokud má platební zprostředkovatel informace naznačující, že fyzická osoba, které je úrok vyplácen nebo zajišťován, zřejmě není skutečným vlastníkem, učiní platební zprostředkovatel přiměřená opatření pro zjištění totožnosti skutečného vlastníka v souladu s čl. 3 odst. 1. Není-li platební zprostředkovatel schopen zjistit totožnost skutečného vlastníka, považuje za skutečného vlastníka danou fyzickou osobu.
   Článek 3
   Totožnost a bydliště skutečných vlastníků
   1.   Platební zprostředkovatel určí totožnost skutečného vlastníka, která se skládá z údajů o příjmení, jménu a adrese, v souladu s předpisy proti praní špinavých peněz platnými v Andorrském knížectví.
   2.   Platební zprostředkovatel určí bydliště skutečného vlastníka na základě pravidel, které se liší podle data uzavření smluvních vztahů mezi platebním zprostředkovatelem a skutečným vlastníkem úroků. S výhradou následujících podmínek se má za to, že se bydliště skutečného vlastníka nachází v té zemi, v níž má skutečný vlastník trvalé bydliště:

               a)

               u smluvních vztahů uzavřených před 1. lednem 2004 určí platební zprostředkovatel bydliště skutečného vlastníka podle předpisů o praní špinavých peněz platných v Andorrském knížectví;

               b)

               u smluvních vztahů uzavřených 1. ledna 2004 a později nebo u transakcí provedených v této době bez existence smluvního vztahu určí platební zprostředkovatel bydliště skutečného vlastníka na základě adresy uvedené v úředním dokladu totožnosti, nebo v případě potřeby na základě jakéhokoli průkazného dokladu předloženého skutečným vlastníkem, podle následujícího postupu: u fyzických osob, které předloží úřední doklad totožnosti vydaný členským státem Evropského společenství a které prohlásí, že jsou rezidenty státu, který není členem Evropského společenství, se bydliště určí na základě potvrzení o trvalém pobytu nebo potvrzení o povolení k pobytu vydaného příslušným orgánem té třetí země, o níž tato fyzická osoba prohlašuje, že je jejím rezidentem. Pokud takové potvrzení o trvalém pobytu nebo potvrzení o povolení k pobytu není předloženo, má se za to, že se bydliště nachází v členském státě Evropského společenství, který vydal úřední doklad totožnosti.

         Článek 4
   Definice platebního zprostředkovatele
   Pro účely této dohody se „platebním zprostředkovatelem“ rozumí každý hospodářský subjekt usazený v Andorrském knížectví, který provádí nebo zajišťuje výplatu úroků přímo ve prospěch skutečného vlastníka bez ohledu na to, zda je tento subjekt dlužníkem, z jehož dluhu úroky plynou, nebo subjektem, jenž byl dlužníkem nebo skutečným vlastníkem pověřen výplatu úroků provést nebo zajistit.
   Článek 5
   Definice příslušného orgánu
   1.   Pro účely této dohody se „příslušnými orgány“ smluvních stran rozumí orgány uvedené v příloze I.
   2.   V případě třetích zemí je příslušným orgánem orgán definovaný pro účely dvoustranných nebo mnohostranných daňových smluv nebo, pokud takovýto orgán neexistuje, jakýkoli jiný orgán, který je oprávněn vydávat potvrzení o daňovém domicilu.
   Článek 6
   Definice výplaty úroků
   1.   Pro účely této dohody se „výplatou úroků“ rozumí:

               a)

               vyplacené nebo na účet připsané úroky, které souvisejí s pohledávkami jakéhokoli druhu, bez ohledu na to, zda jsou zajištěny zástavním právem k nemovitosti či nikoliv a zda jsou spojeny s právem účasti na zisku dlužníka či nikoliv, a zejména příjmy z vládních cenných papírů a příjmy z obligací nebo dluhopisů, včetně prémií a výher, které se vážou k těmto cenným papírům; penále uložené za pozdní platbu se za výplatu úroků nepovažuje;

               b)

               úroky vzniklé nebo kapitalizované při prodeji, splacení nebo zpětném odkupu pohledávek uvedených v písmenu a);

               c)

               příjmy plynoucí z výplaty úroků prováděné přímo či prostřednictvím subjektu uvedeného v čl. 4 odst. 2 směrnice a rozdělované:

                           i)

                           subjekty kolektivního investování usazenými v členském státě Evropského společenství nebo v Andorrském knížectví;

                           ii)

                           subjekty, které mohou využít možnosti uvedené v čl. 4 odst. 3 směrnice a

                           iii)

                           subjekty kolektivního investování usazenými mimo území uvedené v článku 17;

               d)

               příjmy z prodeje, splacení nebo zpětného odkupu akcií či podílů v následujících podnicích a subjektech, pokud tyto podniky a subjekty investují přímo či nepřímo, prostřednictvím jiných subjektů kolektivního investování nebo subjektů uvedených níže, více než 40 % svých aktiv do pohledávek uvedených v písmenu a):

                           i)

                           subjekty kolektivního investování usazené v členském státě Evropského společenství nebo v Andorrském knížectví;

                           ii)

                           subjekty, které mohou využít možnosti uvedené v čl. 4 odst. 3 směrnice;

                           iii)

                           subjekty kolektivního investování usazenými mimo území uvedené v článku 17.

         Andorrské knížectví však má možnost zahrnout příjmy uvedené v písmenu d) do definice výplaty úroků pouze v rozsahu, v jakém tyto příjmy odpovídají příjmům přímo nebo nepřímo plynoucím z výplat úroků podle písmen a) a b).
   2.   Pokud jde o odst. 1 písm. c) a d), nemá-li platební zprostředkovatel žádné informace o podílu příjmů, který plyne z výplat úroků, je za výplatu úroků považována celková výše příjmů.
   3.   Pokud jde o odst. 1 písm. d), nemá-li platební zprostředkovatel žádné informace o podílu aktiv investovaných do pohledávek nebo do akcií či podílů vymezených v uvedeném odstavci, je tento podíl považován za vyšší než 40 %. Pokud daný platební zprostředkovatel nemůže určit výši příjmů realizovaných skutečným vlastníkem, má se za to, že tyto příjmy odpovídají výnosům z prodeje, splacení nebo zpětného odkupu akcií či podílů.
   4.   Pokud jde o odst. 1 písm. b) a d), může Andorrské knížectví požadovat od platebních zprostředkovatelů na svém území, aby úroky za časové období ne delší než jeden rok přepočetli na roční základ, a takto přepočtené úroky považovat za výplatu úroků i v případě, že během tohoto období nedojde k žádnému prodeji, zpětnému odkupu ani splacení.
   5.   Za výplatu úroků podle odst. 1 písm. c) a d) se nepovažují příjmy související s podniky nebo subjekty, jejichž investice do pohledávek ve smyslu odst. 1 písm. a) nepřekročily 15 % jejich aktiv.
   6.   Podíl uvedený v odst. 1 písm. d) a v odstavci 3 bude od 1. ledna 2011 činit 25 %.
   7.   Podíl uvedený v odst. 1 písm. d) a v odstavci 5 se stanoví na základě investiční politiky vymezené v předpisech či v zakládacích dokumentech těchto podniků či subjektů; v případě neexistence těchto údajů se tento podíl stanoví na základě skutečného složení aktiv těchto podniků či subjektů.
   Článek 7
   Srážková daň
   1.   Pokud je skutečný vlastník úroků rezidentem členského státu Evropského společenství, vybere Andorrské knížectví srážkovou daň ve výši 15 % v průběhu prvních třech let použitelnosti této dohody, 20 % v následujících třech letech a v dalších letech pak ve výši 35 %.
   2.   Platební zprostředkovatel odvede srážkovou daň takto:

               a)

               v případě výplaty úroků ve smyslu čl. 6. odst. 1 písm. a): z částky vyplacených nebo připsaných úroků;

               b)

               v případě výplaty úroků ve smyslu čl. 6. odst. 1 písm. b) nebo d): z částky úroků nebo příjmů podle uvedených písmen, nebo prostřednictvím dávky s rovnocenným dopadem a hrazené příjemcem z celkové částky výnosů z prodeje, zpětného odkupu nebo splacení;

               c)

               v případě výplaty úroků ve smyslu čl. 6. odst. 1 písm. c): z částky příjmů podle uvedeného písmene;

               d)

               v případě, že Andorrské knížectví uplatňuje možnost uvedenou v čl. 6 odst. 4, z částky úroků přepočtených na roční základ.

         3.   Pro účely odst. 2 písm. a) a b) se srážková daň vybírá v poměrné výši podle délky období, během něhož skutečný vlastník držel pohledávku. Není-li platební zprostředkovatel schopen toto období určit na základě informací, které mu byly sděleny, má platební zprostředkovatel za to, že skutečný vlastník držel pohledávku po celou dobu její existence, pokud tento nepředloží doklad o dni nabytí této pohledávky.
   4.   Jiné daně a srážky, než je srážková daň stanovená touto dohodou, ze stejné výplaty úroků budou započteny proti srážkové dani vypočítané podle odstavců 1 až 3.
   5.   S výhradou článku 10 výběr srážkové daně platebním zprostředkovatelem usazeným v Andorrském knížectví nebrání členskému státu Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, ve zdanění příjmů v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy.
   Pokud daňový poplatník ohlásí daňovým orgánům členského státu Evropského společenství, jehož je rezidentem, příjem z úroku vyplaceného platebním zprostředkovatelem usazeným v Andorrském knížectví, zdaní se tento příjem ve stejné sazbě jako té, která se vztahuje na úroky získané v daném členském státě.
   Článek 8
   Sdílení výnosů
   1.   Andorrské knížectví si ponechá 25 % výnosů plynoucích ze srážkové daně uvedené v článku 7 a 75 % těchto výnosů převede členskému státu Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem.
   2.   Tyto převody se uskuteční pro každý kalendářní rok v jedné transakci za každý členský stát, a to nejpozději do šesti měsíců po skončení kalendářního roku, ve kterém byla daň vybrána.
   Andorrské knížectví přijme opatření nezbytná k zajištění řádného fungování systému sdílení výnosů.
   Článek 9
   Dobrovolné poskytnutí informací
   1.   Andorrské knížectví stanoví postup, který skutečnému vlastníkovi umožní vyhnout se srážkové dani podle článku 7, pokud skutečný vlastník předloží svému platebnímu zprostředkovateli potvrzení vydané na své jméno příslušným orgánem členského státu, jehož je rezidentem, v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
   2.   Na žádost skutečného vlastníka vystaví příslušný orgán členského státu, jehož je rezidentem, potvrzení, které obsahuje následující údaje:

               a)

               příjmení, jméno, adresu a daňové či jiné identifikační číslo skutečného vlastníka; pokud takové číslo není k dispozici, datum a místo narození skutečného vlastníka;

               b)

               jméno a adresu platebního zprostředkovatele;

               c)

               číslo účtu skutečného vlastníka nebo, pokud není číslo účtu k dispozici, označení cenného papíru.

         Toto potvrzení je platné nejdéle po dobu tří let. Potvrzení se vystaví všem skutečným vlastníkům, kteří o ně požádají, do dvou měsíců po předložení žádosti.
   Článek 10
   Zamezení dvojího zdanění
   1.   Členský stát Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, zajistí, aby bylo zamezeno jakémukoliv dvojímu zdanění, k němuž by mohlo dojít v důsledku uplatnění srážkové daně uvedené v článku 7, a to podle odstavců 2 a 3 tohoto článku.
   2.   Pokud úroky přijaté skutečným vlastníkem podléhají v Andorrském knížectví srážkové dani podle článku 7, započte členský stát Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, skutečnému vlastníkovi daň ve výši daně sražené podle vnitrostátních právních předpisů tohoto členského státu. Přesáhne-li tato částka výši daně splatné v souladu s vnitrostátními právními předpisy tohoto členského státu z celkové výše úroků, které podléhají srážkové dani, vyplatí členský stát, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, skutečnému vlastníkovi rozdíl mezi částkou sražené a splatné daně.
   3.   Pokud byl na úroky přijaté skutečným vlastníkem uplatněn kromě srážkové daně podle článku 7 ještě jiný druh srážkové daně a členský stát Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, započte tuto jinou srážkovou daň v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nebo smlouvou o zamezení dvojího zdanění, započte se tato jiná srážková daň před uplatněním postupu podle odstavce 2.
   4.   Členský stát Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, může nahradit postup daňového zápočtu podle odstavců 2 a 3 vrácením srážkové daně podle článku 7.
   Článek 11
   Obchodovatelné dluhové cenné papíry
   1.   Ode dne použitelnosti této dohody a dokud bude Andorrské knížectví uplatňovat srážkovou daň podle článku 7 a pokud alespoň jeden členský stát Evropského společenství rovněž uplatňuje podobnou srážkovou daň, avšak nejpozději do 31. prosince 2010, nebudou domácí ani mezinárodní dluhopisy ani jiné obchodovatelné dluhové cenné papíry, které byly poprvé emitovány před 1. březnem 2001 nebo u kterých byl původní prospekt schválen před tímto datem příslušnými orgány ve smyslu směrnice Rady 80/390/EHS, příslušnými orgány Andorrského knížectví nebo příslušnými orgány třetích zemí, považovány za pohledávky ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a), pokud k 1. březnu 2002 nebo později nedojde k žádné další emisi těchto obchodovatelných dluhových cenných papírů.
   2.   Pokud však alespoň jeden členský stát Evropského společenství rovněž uplatňuje obdobná ustanovení, použije se ustanovení tohoto článku i po 31. prosinci 2010 ve vztahu k obchodovatelným dluhovým cenným papírům:

               —

               které obsahují doložku „gross-up“ a doložku předčasného splacení a

               —

               u kterých je platební zprostředkovatel podle článku 4 usazen v Andorrském knížectví a

               —

               u kterých tento platební zprostředkovatel vyplácí úrok nebo zajišťuje výplatu úroku přímo ve prospěch skutečného vlastníka, který je rezidentem členského státu Evropského společenství.

         Přestanou-li všechny členské státy uplatňovat obdobná ustanovení, použijí se nadále ustanovení tohoto článku pouze ve vztahu k obchodovatelným dluhovým cenným papírům:

               —

               které obsahují doložku „gross-up“ a doložku předčasného splacení a

               —

               u kterých je platební zprostředkovatel emitenta usazen v Andorrském knížectví a

               —

               u kterých tento platební zprostředkovatel vyplácí úrok nebo zajišťuje výplatu úroku přímo ve prospěch skutečného vlastníka, který je rezidentem členského státu Evropského společenství.

         Pokud došlo k 1. březnu 2002 nebo později k další emisi některého z výše uvedených obchodovatelných cenných papírů vydaných vládou či obdobným subjektem jednajícím jako orgán veřejné moci nebo subjektem, jehož úloha je uznána mezinárodní smlouvou, je celá emise takového cenného papíru skládající se z původní emise a ze všech emisí pozdějších považována za pohledávku ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a).
   Pokud došlo k 1. březnu 2002 nebo později k další emisi výše uvedeného obchodovatelného cenného papíru vydaného jiným emitentem neuvedeným v předchozím pododstavci, považuje se tato další emise za pohledávku ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a).
   3.   Tento článek nebrání členským státům Evropského společenství a Andorrskému knížectví ve zdanění příjmů z obchodovatelných dluhových cenných papírů uvedených v odstavci 1 v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy.
   Článek 12
   Výměna informací na žádost
   1.   Příslušné orgány Andorrského knížectví a členských států Evropského společenství si vyměňují informace o jednání, které je pro příjmy, na které se vztahuje tato dohoda, podle právních předpisů dožádaného státu daňovým podvodem nebo podobný protiprávním činem. „Podobným protiprávním činem“ se rozumí pouze činy se stejnou úrovní protiprávnosti, jakou má podle právních předpisů dožádaného státu trestný čin daňového podvodu.
   Dokud Andorrské knížectví nezavede skutkovou podstatu trestného činu daňového podvodu do svých vnitrostátních právních předpisů, zavazuje se, je-li dožádaným státem, považovat pro účely prvního pododstavce za trestný čin daňového podvodu jednání, které v důsledku podvodného jednání poškozuje finanční zájmy daňových orgánů žádajícího státu a podle právních předpisů Andorrského knížectví je trestným činem podvodu.
   Na řádně odůvodněnou žádost poskytne dožádaný stát informace týkající se uvedených záležitostí, které v rámci trestního nebo jiného řízení žádající stát vyšetřuje nebo může vyšetřovat.
   2.   Při rozhodování o tom, zda určité informace mohou být v odpovědi na žádost poskytnuty, uplatní dožádaný stát promlčecí lhůty použitelné podle právních předpisů žádajícího státu namísto promlčecích lhůt dožádaného státu.
   3.   Dožádaný stát poskytne informace, pokud žádající stát má důvodné podezření, že určité jednání je trestným činem daňového podvodu nebo podobným protiprávním činem. Pokud je dožádaným státem Andorrské knížectví, musí být o přípustnosti žádosti rozhodnuto ve lhůtě dvou měsíců soudním orgánem Andorrského knížectví na základě předložených důvodů vzhledem k podmínkám stanoveným tímto článkem.
   4.   Podezření žádajícího státu na spáchání protiprávního činu může vycházet z:

               a)

               dokumentů, ať ověřených či neověřených, mimo jiné včetně účetních knih, účetních dokladů nebo dokladů týkajících se bankovních účtů;

               b)

               svědectví daňového poplatníka;

               c)

               informací získaných od informátora nebo jiné třetí osoby, které byly nezávisle potvrzeny nebo je lze jinak považovat za důvěryhodné nebo

               d)

               nepřímých důkazů vyplývajících z okolností.

         5.   Každá informace vyměněná tímto způsobem je považována za důvěrnou a může být sdělena jen osobám nebo příslušným organům smluvní strany, které mají vědět o zdanění výplat úroků podle článku 1, buď s ohledem na srážkovou daň a příslušné výnosy, které jsou uvedeny v článcích 7 a 8, nebo s ohledem na dobrovolné poskytnutí informací podle článku 9. Tyto osoby nebo orgány mohou sdělit takto získané informace v průběhu veřejných soudních jednání nebo v rozsudcích, které se tohoto zdanění týkají.
   Informace mohou být sděleny jiné osobě nebo orgánu pouze s písemným a předběžným souhlasem příslušného orgánu strany, která informace sdělila.
   6.   Andorrské knížectví souhlasí s tím, že zahájí dvoustranná jednání s každým členským státem, který si to bude přát, jejichž cílem je vymezit jednotlivé kategorie případů spadajících pod „podobné protiprávní činy“ podle postupu používaného v tomto členském státě.
   Článek 13
   Konzultace a přezkum
   1.   Alespoň každé tři roky nebo na žádost kterékoliv smluvní strany se uskuteční vzájemná konzultace smluvních stran za účelem přezkoumání a, považují-li to smluvní strany za nutné, zlepšení technického fungování této dohody a zhodnocení mezinárodního vývoje. Konzultace proběhnou do jednoho měsíce od předání žádosti nebo, v naléhavých případech, co nejdříve.
   Na základě tohoto zhodnocení mohou smluvní strany uskutečnit konzultace za účelem přezkoumání toho, zda je nutné provést změny v této dohodě s ohledem na mezinárodní vývoj.
   2.   Jakmile budou k dispozici dostatečné zkušenosti z plného provádění čl. 7 odst. 1, proběhne vzájemná konzultace smluvních stran za účelem přezkoumání, zda je nutné provést změny v této dohodě s ohledem na mezinárodní vývoj.
   3.   Pro účely konzultací uvedených v odstavcích 1 a 2 se smluvní strany informují o možném vývoji, který by mohl ovlivnit řádné fungování této dohody. To zahrnuje i jakoukoliv příslušnou dohodu mezi jednou smluvní stranou a třetím státem.
   4.   Dojde-li mezi příslušnými orgány Andorrského knížectví a jedním nebo více příslušnými orgány členských států Evropského společenství podle článku 5 této dohody k jakékoli neshodě týkající se výkladu nebo provádění této dohody, snaží se tyto orgány svůj spor vyřešit vzájemnou dohodou. O výsledcích svých konzultací neprodleně informují Komisi Evropských společenství a příslušné orgány ostatních členských států. Pokud jde o otázky výkladu, může se Komise na žádost kteréhokoliv příslušného orgánu těchto konzultací zúčastnit.
   Článek 14
   Provádění
   1.   Provádění této dohody je podmíněno přijetím a prováděním opatření, která odpovídají opatřením směrnice nebo této dohody nebo jsou s nimi rovnocenná a která stanoví stejné dny provedení, závislými nebo přidruženými územími členských států uvedenými ve zprávě Rady (Hospodářské a finanční záležitosti) pro zasedání Evropské rady v Santa Maria da Feira ve dnech 19. a 20. června 2000, stejně jako Spojenými státy americkými, Monakem, Lichtenštejnskem, Švýcarskem a San Marinem.
   2.   Nejméně šest měsíců přede dnem uvedeným v odstavci 6 přijmou smluvní strany vzájemnou dohodou rozhodnutí o tom, zda bude splněna podmínka stanovená v odstavci 1, s ohledem na to, kdy v dotčených třetích zemích a závislých nebo přidružených územích vstoupí příslušná opatření v platnost. Pokud smluvní strany nerozhodnou o tom, že tato podmínka bude splněna, stanoví vzájemnou dohodou pro účely odstavce 6 nové datum.
   3.   Aniž jsou dotčeny jeho institucionální předpisy, bude Andorrské knížectví tuto dohodu provádět ode dne uvedeného v odstavci 6 a oznámí to Evropskému společenství.
   4.   Pokud v souladu s právem Společenství pozbude směrnice nebo její část dočasně nebo trvale použitelnosti nebo pokud členský stát pozastaví uplatňování svých prováděcích předpisů, může kterákoliv smluvní strana s okamžitou platností pozastavit provádění této dohody nebo některých jejích částí, a to oznámením druhé smluvní straně.
   5.   Pokud některá z uvedených pěti třetích zemí (Spojené státy americké, Monako, Lichtenštejnsko, Švýcarsko a San Marino) nebo některé ze závislých nebo přidružených území členských států Evropského společenství uvedených v odstavci 1 následně přestane uplatňovat opatření, která odpovídají opatřením směrnice nebo jsou s nimi rovnocenná, může kterákoliv smluvní strana rovněž pozastavit provádění této dohody, a to oznámením druhé smluvní straně. K pozastavení provádění dojde nejdříve dva měsíce po oznámení. Provádění dohody se obnoví co nejdříve po opětovném zavedení opatření.
   6.   Smluvní strany přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto dohodou nejpozději do 1. července 2005.
   Článek 15
   Podpis, vstup v platnost a vypovězení
   1.   Tato dohoda bude ratifikována nebo schválena smluvními stranami v souladu s jejich vnitřními postupy. Dokončení těchto postupů si smluvní strany vzájemně oznámí. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po posledním oznámení.
   2.   Kterákoli smluvní strana může tuto dohodu vypovědět prostřednictvím oznámení druhé smluvní straně. V takovém případě pozbude dohoda platnosti dvanáct měsíců od oznámení.
   Článek 16
   Žádosti a konečné vyúčtování
   1.   Vypovězením nebo úplným či částečným pozastavením této dohody nejsou dotčeny žádosti fyzických osob.
   2.   V takovém případě vystaví Andorrské knížectví do konce období platnosti této dohody konečné vyúčtování a provede konečnou platbu členským státům Evropského společenství.
   Článek 17
   Územní působnost
   Tato dohoda se na jedné straně vztahuje na území, na která se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených, a na území Andorrského knížectví na straně druhé.
   Článek 18
   Přílohy
   1.   Obě dvě přílohy tvoří nedílnou součást této dohody.
   2.   Seznam příslušných orgánů v příloze I může být změněn pouhým oznámením zaslaným druhé smluvní straně Andorrským knížectvím, pokud jde o orgán uvedený v písmeniu a) této přílohy, a Evropským společenstvím, pokud jde o ostatní orgány.
   Seznam obdobných subjektů uvedený v příloze II lze změnit vzájemnou dohodou.
   Článek 19
   Jazyky
   1.   Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a katalánském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
   2.   Maltské znění ověří smluvní strany na základě výměny dopisů. Toto znění má stejnou platnost jako znění uvedená v odstavci 1.
   NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.

      Hecho en Bruselas, el quince de noviembre del dos mil cuatro.
      V Bruselu dne patnáctého listopadu dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Bruxelles den femtende november to tusind og fire.
      Geschehen zu Brüssel am fünfzehnten November zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta novembrikuu viieteistkümnendal päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα πέντε Νοεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Brussels on the fifteenth day of November in the year two thousand and four.
      Fait à Bruxelles, le quinze novembre deux mille quatre.
      Fatto a Bruxelles, addì quindici novembre duemilaquattro.
      Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada piecpadsmitajā novembrī.
      Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų lapkričio penkioliktą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-negyedik év november havának tizenötödik napján.
      Magħmul fi Brussel fil-ħmistax il-jum ta' Novembru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Brussel, de vijftiende november tweeduizendvier.
      Sporządzono w Brukseli w dniu piętnastego października roku dwutysięcznego czwartego.
      Feito em Bruxelas, em quinze de Novembro de dois mil e quatro.
      V Bruseli pätnásteho novembra dvetisícštyri.
      V Bruslju, petnajstega novembra leta dva tisoč štiri.
      Tehty Brysselissä viidentenätoista päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Bryssel den femtonde november tjugohundrafyra.
      Fet a Brussel les el dia quinze de novembre de l'any dos mil quatre.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar
         Per la Comunitat Europea

         Pel Principat d’Andorra

   PŘÍLOHA I
   SEZNAM PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ SMLUVNÍCH STRAN
   Pro účely této dohody jsou příslušnými orgány:

               a)

               v Andorrském knížectví: El Ministre de les Finances nebo pověřený zástupce; pro účely článku 3 je však příslušným orgánem el Ministre de l’Interior nebo pověřený zástupce;

               b)

               v Belgickém království: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances nebo pověřený zástupce;

               c)

               v České republice: Ministr financí nebo pověřený zástupce;

               d)

               v Dánském království: Skatteministeren nebo pověřený zástupce;

               e)

               ve Spolkové republice Německo: Der Bundesminister der Finanzen nebo pověřený zástupce;

               f)

               v Estonské republice: Rahandusminister nebo pověřený zástupce;

               g)

               v Řecké republice: Ο Υπουργός Οικονομίας και Οικονομικών nebo pověřený zástupce;

               h)

               ve Španělském království: El Ministro de Economía y Hacienda nebo pověřený zástupce;

               i)

               ve Francouzské republice: le ministre chargé du budget nebo pověřený zástupce;

               j)

               v Irsku: The Revenue Commissioners nebo jejich pověřený zástupce;

               k)

               v Italské republice: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali nebo pověřený zástupce;

               l)

               v Kyperské republice: Υπουργός Οικονομικών nebo pověřený zástupce;

               m)

               v Lotyšské republice: Finanšu ministrs nebo pověřený zástupce;

               n)

               v Litevské republice: Finansų ministras nebo pověřený zástupce;

               o)

               v Lucemburském velkovévodství: Le Ministre des Finances nebo pověřený zástupce; pro účely článku 12 je však příslušným orgánem „le procureur général d’Etat luxembourgeois“;

               p)

               v Maďarské republice: A pénzügyminiszter nebo pověřený zástupce;

               q)

               v Republice Malta: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi nebo pověřený zástupce;

               r)

               v Nizozemském království: De Minister van Financiën nebo pověřený zástupce;

               s)

               v Rakouské republice: Der Bundesminister für Finanzen nebo pověřený zástupce;

               t)

               v Polské republice: Minister Finansów nebo pověřený zástupce;

               u)

               v Portugalské republice: O Ministro das Finanças nebo pověřený zástupce;

               v)

               v Republice Slovinsko: Minister za financií nebo pověřený zástupce;

               w)

               ve Slovenské republice: Minister financií nebo pověřený zástupce;

               x)

               ve Finské republice: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet nebo pověřený zástupce;

               y)

               ve Švédském království: Chefen för Finansdepartementet nebo pověřený zástupce;

               z)

               ve Spojeném království Velké Británie a Severního Irska a na evropských územích, za jejichž vnější vztahy nese Spojené království odpovědnost, Commissioners of Inland Revenue nebo jejich pověřený zástupce a příslušný orgán na Gibraltaru, který Spojené království určí v souladu s Dohodnutými opatřeními o orgánech Gibraltaru v souvislosti s nástroji EU a ES a se souvisejícími smlouvami, které byly členským státům a orgánům Evropské unie oznámeny dne 19. dubna 2000, jejichž kopii předá generální tajemník Rady Evropské unie Andorrskému knížectví a které se vztahují na tuto dohodu.

         PŘÍLOHA II
   SEZNAM OBDOBNÝCH SUBJEKTŮ
   Pro účely článku 11 této dohody se za „obdobný subjekt jednající jako orgán veřejné moci nebo subjekt, jehož úloha je uznána mezinárodní smlouvou“ považují tyto subjekty:
   SUBJEKTY V RÁMCI EVROPSKÉ UNIE:

               Belgie

                           —

                           Vlaams Gewest (Vlámský region)

                           —

                           Région wallonne (Valonský region)

                           —

                           Région bruxelloise/Brussels Gewest (Region města Bruselu)

                           —

                           Communauté française (Francouzské společenství)

                           —

                           Vlaamse Gemeenschap (Vlámské společenství)

                           —

                           Deutschsprachige Gemeinschaft (Německy mluvící společenství)

               Španělsko

                           —

                           Xunta de Galícia (správa autonomní oblasti Galície)

                           —

                           Junta de Andalucía (správa autonomní oblasti Andalusie)

                           —

                           Junta de Extremadura (správa autonomní oblasti Extremadury)

                           —

                           Junta de Castilla-La Mancha (správa autonomní oblasti Kastilie-La Mancha)

                           —

                           Junta de Castilla–León (správa autonomní oblasti Kastilie – León)

                           —

                           Gobierno Foral de Navarra (správa autonomní oblasti Navarry)

                           —

                           Govern de les Illes Balears (správa autonomní oblasti Baleárských ostrovů)

                           —

                           Generalitat de Catalunya (správa autonomní oblasti Katalánska)

                           —

                           Generalitat de Valencia (správa autonomní oblasti Valencie)

                           —

                           Diputación General de Aragón (správa autonomní oblasti Aragonie)

                           —

                           Gobierno de las Islas Canarias (správa autonomní oblasti Kanárských ostrovů)

                           —

                           Gobierno de Murcia (správa autonomní oblasti Murcie)

                           —

                           Gobierno de Madrid (správa autonomní oblasti Madridu)

                           —

                           Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (správa autonomní oblasti Baskicka)

                           —

                           Diputación Foral de Guipúzcoa (rada provincie Guipúzcoa)

                           —

                           Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (rada provincie Vizcaya)

                           —

                           Diputación Foral de Alava (rada provincie Alava)

                           —

                           Ayuntamiento de Madrid (město Madrid)

                           —

                           Ayuntamiento de Barcelona (město Barcelona)

                           —

                           Cabildo Insular de Gran Canaria (rada ostrova Gran Canaria)

                           —

                           Cabildo Insular de Tenerife (rada ostrova Tenerife)

                           —

                           Instituto de Crédito Oficial (Státní úvěrová instituce)

                           —

                           Instituto Catalán de Finanzas (Finanční instituce Katalánska)

                           —

                           Instituto Valenciano de Finanzas (Finanční instituce Valencie)

               Řecko

                           —

                           Оργανισμός Тηλεπικοιννιών Ελλάδος (Řecký telekomunikační úřad)

                           —

                           Оργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (Řecké železniční dráhy)

                           —

                           Δημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (Státní elektrárenská společnost)

               Francie

                           —

                           La Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES) (Fond pro umořování sociálního dluhu)

                           —

                           L'Agence française de développement (AFD) (Francouzská rozvojová agentura)

                           —

                           Réseau Ferré de France (RFF) (Francouzská železniční síť)

                           —

                           Caisse Nationale des Autoroutes (CNA) (Státní dálniční fond)

                           —

                           Assistance publique Hôpitaux de Paris (APHP) (Veřejná asistence pařížských nemocnic)

                           —

                           Charbonnages de France (CDF) (Francouzský výbor pro uhlí)

                           —

                           Entreprise minière et chimique (EMC) (Těžařská a chemická společnost)

               Itálie

                           —

                           Regiony

                           —

                           Provincie

                           —

                           Obce

                           —

                           Cassa Depositi e Prestiti (Fond vkladů a úvěrů)

               Lotyšsko

                           —

                           Pašvaldības (místní samosprávy)

               Polsko

                           —

                           gminy (obce)

                           —

                           powiaty (okresy)

                           —

                           województwa (kraje)

                           —

                           związki gmin (sdružení obcí)

                           —

                           związki powiatów (sdružení okresů)

                           —

                           związki województw (sdružení krajů)

                           —

                           miasto stołeczne Warszawa (hlavní město Varšava)

                           —

                           Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (Agentura pro obnovu a rozvoj zemědělství)

                           —

                           Agencja Nieruchomości Rolnych (Agentura pro zemědělský majetek)

               Portugalsko

                           —

                           Região Autónoma da Madeira (autonomní region Madeira)

                           —

                           Região Autónoma dos Açores (autonomní region Azory)

                           —

                           Obce

               Slovensko

                           —

                           mestá a obce (města a obce)

                           —

                           Železnice Slovenskej republiky (Železnice Slovenské republiky)

                           —

                           Štátny fond cestného hospodárstva (Státní fond silničního hospodářství)

                           —

                           Slovenské elektrárne (Slovenské elektrárny)

                           —

                           Vodohospodárska výstavba (Vodohospodářské stavby)

         MEZINÁRODNÍ SUBJEKTY:

               —

               Evropská banka pro obnovu a rozvoj

               —

               Evropská investiční banka

               —

               Asijská rozvojová banka

               —

               Africká rozvojová banka

               —

               Světová banka / Mezinárodní banka pro obnovu a rozvoj (IBRD) / Mezinárodní měnový fond (IMF)

               —

               Mezinárodní finanční korporace

               —

               Meziamerická rozvojová banka

               —

               Fond sociálního rozvoje Rady Evropy

               —

               EURATOM

               —

               Evropské společenství

               —

               Andská rozvojová korporace

               —

               Eurofima

               —

               Evropské společenství uhlí a oceli

               —

               Severská investiční banka

               —

               Karibská rozvojová banka

         Ustanoveními článku 11 nejsou dotčeny žádné mezinárodní závazky smluvních stran vůči uvedeným mezinárodním subjektům.
   SUBJEKTY VE TŘETÍCH ZEMÍCH:
   Subjekty, které splňují tato kritéria:

               1.

               subjekt je podle vnitrostátních kritérií považován za veřejnoprávní subjekt;

               2.

               tento veřejnoprávní subjekt je netržním výrobcem, který spravuje a financuje soubor činností, zejména poskytování netržního zboží a služeb ve prospěch veřejnosti, a který veřejné organy účinně kontrolují;

               3.

               tento veřejnoprávní subjekt pravidelně emituje značný objem dluhových cenných papírů;

               4.

               dotčený stát je schopen zaručit, že tento veřejnoprávní subjekt neuplatní v případě doložky „gross-up“ možnost předčasného splacení.

         MEMORANDUM O POROZUMĚNÍ
   mezi Evropským společenstvím, Belgickým královstvím, Českou republikou, Dánským královstvím, Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Řeckou republikou, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Irskem, Italskou republikou, Kyperskou republikou, Lotyšskou republikou, Litevskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Maďarskou republikou, Republikou Malta, Nizozemským královstvím, Rakouskou republikou, Polskou republikou, Portugalskou republikou, Republikou Slovinsko, Slovenskou republikou, Finskou republikou, Švédským královstvím, Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska a Andorrským knížectvím
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
   BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   ČESKÁ REPUBLIKA,
   DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   ESTONSKÁ REPUBLIKA,
   ŘECKÁ REPUBLIKA,
   ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   IRSKO,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   KYPERSKÁ REPUBLIKA,
   LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
   LITEVSKÁ REPUBLIKA,
   LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
   MAĎARSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA MALTA,
   NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   POLSKÁ REPUBLIKA,
   PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
   REPUBLIKA SLOVINSKO,
   SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
   FINSKÁ REPUBLIKA,
   ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA
   a
   ANDORRSKÉ KNÍŽECTVÍ,
   SE DOHODLY TAKTO:
   U příležitosti uzavření dohody o přijetí opatření rovnocenných opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru (dále jen „směrnice“) Evropské společenství, jeho členské státy a Andorrské knížectví podepsaly toto memorandum o porozumění, které doplňuje uvedenou dohodu.

               1.

               Signatáři tohoto memoranda o porozumění považují uvedenou dohodu mezi Evropským společenstvím a Andorrským knížectvím a toto memorandum o porozumění za přijatelnou dohodu, která chrání oprávněné zájmy stran. Proto budou dohodnutá opatření provádět v dobré víře a bez řádného důvodu nepodniknou jednostranné kroky, které by bez řádného důvodu narušily tuto dohodu. Pokud bude zjištěn jakýkoliv významný rozdíl mezi oblastí působnosti směrnice přijaté dne 3. června 2003 a této dohody, zejména pokud jde o článek 4 a článek 6 této dohody, zahájí smluvní strany neprodleně konzultace v souladu s čl. 13 odst. 4 této dohody s cílem zajištění toho, že rovnocenný charakter opatření stanovených touto dohodou zůstane zachován.

               2.

               Evropské společenství se zavazuje, že během přechodného období stanoveného ve směrnici zahájí jednání s dalšími významnými finančními centry, aby tyto subjekty uplatňovaly opatření rovnocenná opatřením směrnice.

               3.

               S ohledem na uplatnění článku 12 uvedené dohody se Andorrské knížectví zavazuje zavést během prvního roku platnosti dohody do svých právních předpisů vymezení skutkové podstaty trestného činu daňového podvodu, která bude zahrnovat alespoň použití falešných či padělaných dokladů nebo dokladů uznaných za obsahově nesprávné s úmyslem oklamat daňové orgány v oblasti zdanění příjmů z úspor. Signatáři tohoto memoranda o porozumění berou na vědomí, že tato definice daňového podvodu se týká pouze potřeb souvisejících se zdaněním úspor v rámci dohody a nijak nebrání vývoji nebo rozhodnutím týkajícím se daňového podvodu za jiných okolností a na jiných fórech.

               4.

               Andorrské knížectví a každý členský stát Evropského společenství, který si tak bude přát, zahájí dvoustranná jednání za účelem vymezení správního postupu výměny informací.

               5.

               Signatáři tohoto memoranda o porozumění slavnostně prohlašují, že podpis dohody o zdanění úspor představuje společně se zahájením jednání o měnové dohodě významný krok v prohlubování spolupráce mezi knížectvím a Evropskou unií.
               V rámci tohoto prohlubování a souběžně s dvoustrannými jednáními podle bodu 4 zahájí Andorrské knížectví a každý členský stát Evropského společenství konzultace o vymezení širší oblasti hospodářské a daňové spolupráce. Tyto konzultace budou probíhat v duchu vzájemné spolupráce, se zřetelem na snahu Andorrského knížectví o sbližování v oblasti daní, důkazem čehož je podepsání této dohody. Tyto konzultace by mohly vést zejména k uskutečnění:

                           —

                           dvoustranných programů hospodářské spolupráce s cílem podpořit integraci andorrské ekonomiky do ekonomiky evropské,

                           —

                           dvoustranné spolupráce v daňové oblasti zaměřené na přezkoumání podmínek, za kterých by mohlo dojít ke zrušení nebo snížení srážkové daně vybírané členskými státy z výnosů poskytování služeb a finančních produktů.

      V Bruselu dne 15. listopadu 2004 ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a katalánském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
      Maltské znění ověří signatáři na základě výměny dopisů. Toto znění má stejnou platnost jako znění uvedená v předchozím pododstavci.

         Pour le Royaume de Belgique
         Voor het Koninkrijk België
         Für das Königreich Belgien

         Za Českou republiku

         På Kongeriget Danmarks vegne

         Für die Bundesrepublik Deutschland

         Eesti Vabariigi nimel

         Για την Ελληνική Δημοκρατία

         Por el Reino de España

         Pour la République française

         Thar cheann Na hÉireann
         For Ireland

         Per la Repubblica italiana

         Για την Κυπριακή Δημοκρατία

         Latvijas Republikas vārdā

         Lietuvos Respublikos vardu

         Pour le Grand-Duché de Luxembourg

         A Magyar Köztársaság részéről

         Għar-Repubblika ta' Malta

         Voor het Koninkrijk der Nederlanden

         Für die Republik Österreich

         W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

         Pela República Portuguesa

         Za Republiko Slovenijo

         Za Slovenskú republiku

         Suomen tasavallan puolesta
         För Republiken Finland

         För Konungariket Sverige

         For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Pel Principat d’Andorra


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/284 ze dne 17. února 2015 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původu (rozšíření o Chorvatsko)

text:
               21.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 50/10

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/284
   ze dne 17. února 2015
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původu (rozšíření o Chorvatsko)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (2) (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)

               Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně protokolu 4 k této dohodě (dále jen „protokol 4“).

               (3)

               Protokol 4 obsahuje ustanovení týkající se pravidel původu.

               (4)

               Některá přechodná ustanovení o uplatňování pravidel původu je třeba poté, co je prozatímně prováděna Dohoda o účasti Chorvatské republiky v Evropském hospodářském prostoru a tři související dohody (3), zohlednit v Dohodě o EHP.

               (5)

               Protokol 4 by proto měl být změněn.

               (6)

               Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by měl být vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně protokolu 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původu, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 17. února 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. REIRS

      (1)  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 170, 11.6.2014, s. 5.

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2015
      ze dne …,
      kterým se mění protokol 4 (o pravidlech původu) k Dohodě o EHP
      SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
      s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Protokol 4 k Dohodě o EHP se týká pravidel původu.

                  (2)

                  Dne 1. července 2013 přistoupila k Evropské unii Chorvatská republika.

                  (3)

                  V návaznosti na úspěšné uzavření jednání o rozšíření Evropské unie předložila Chorvatská republika žádost o přistoupení k Dohodě o EHP.

                  (4)

                  Dohoda o účasti Chorvatské republiky v Evropském hospodářském prostoru a tři související dohody (1) (dále jen „dohoda o rozšíření EHP“) byla parafována dne 20. prosince 2013.

                  (5)

                  Dohoda o rozšíření EHP byla podepsána dne 11. dubna 2014 a je prozatímně prováděna ode dne 12. dubna 2014.

                  (6)

                  Některá přechodná ustanovení o uplatňování pravidel původu je třeba poté, co je prozatímně prováděna dohoda o rozšíření EHP, zohlednit v Dohodě o EHP,

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Protokol 4 k Dohodě o EHP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
      Použije se ode dne 1. července 2013.
      Článek 3
      Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

         V Bruselu dne […].

               Za Smíšený výbor EHP

               předseda nebo předsedkyně

            […]

               tajemníci

               Smíšeného výboru EHP

            […]

         (1)  Úř. věst. L 170, 11.6.2014, s. 5.

         (2)  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]

         PŘÍLOHA
         rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. […]
         V protokolu 4 k Dohodě o EHP se za článek 40 doplňuje nový článek, který zní:

            „Článek 41
            Přechodná ustanovení týkající se přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
            1.   Doklad o původu řádně vydaný státem ESVO nebo Chorvatskou republikou nebo vystavený v rámci preferenční dohody uplatňované mezi státy ESVO a Chorvatskou republikou se považuje za doklad o preferenčním původu z EHP za předpokladu že:

                        a)

                        doklad o původu a přepravní dokumenty byly vydány nebo vystaveny nejpozději den před přistoupením Chorvatské republiky k Evropské unii a

                        b)

                        doklad o původu je celním orgánům zaslán ve lhůtě čtyř měsíců ode dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.

                  Pokud bylo zboží deklarováno pro dovoz ze státu ESVO do Chorvatské republiky nebo z Chorvatské republiky do státu ESVO přede dnem přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii podle tehdy platných preferenčních dohod mezi státem ESVO a Chorvatskou republikou, může být ve státech ESVO nebo v Chorvatské republice rovněž uznán doklad o původu vydaný dodatečně podle uvedených dohod za předpokladu, že je předložen celním orgánům ve lhůtě čtyř měsíců ode dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
            2.   Za předpokladu, že schválení vývozci používají pravidla původu podle tohoto protokolu, jsou státy ESVO na straně jedné a Chorvatská republika na straně druhé oprávněny podržet si oprávnění, jímž byl udělen status ‚schváleného vývozce‘ v rámci dohod uzavřených mezi státy ESVO na straně jedné a Chorvatskou republikou na straně druhé.
            Státy ESVO na straně jedné a Chorvatsko na straně druhé nejpozději do jednoho roku ode dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii zváží nutnost nahradit taková oprávnění novými oprávněními vydanými v souladu s tímto protokolem.
            3.   Žádosti o následné ověření dokladu o původu vydaného nebo vystaveného v rámci preferenčních dohod uvedených v odstavcích 1 a 2 jsou příslušnými celními orgány států ESVO a Chorvatské republiky přijímány po dobu tří let od vydání nebo vystavení příslušného dokladu o původu a mohou být těmito orgány vystaveny během tří let ode dne přijetí dokladu o původu předloženého těmto orgánům jako doklad pro dovozní prohlášení.
            4.   Ustanovení Dohody mohou být použita na zboží vyvážené z Chorvatské republiky do států ESVO nebo ze států ESVO do Chorvatska, které splňuje ustanovení tohoto protokolu a které je ke dni přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii v tranzitu nebo dočasně uskladněno v celním skladu nebo ve svobodném pásmu ve státu ESVO nebo v Chorvatské republice.
            5.   V případech uvedených v odstavci 4 lze přiznat preferenční zacházení, je-li celním orgánům dovážející země do čtyř měsíců ode dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii předložen doklad o původu vydaný dodatečně celními orgány vyvážející země.“