title: Rozhodnutí Komise ze dne 20. května 2008 o státní podpoře C 57/06 (ex NN 56/06, ex N 451/06) v souvislosti s financováním podniku Hessische Staatsweingüter spolkovou zemí Hesensko (oznámeno pod číslem K(2008) 1626)  Text s významem pro EHP

text:
               15.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 180/30

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 20. května 2008
   o státní podpoře C 57/06 (ex NN 56/06, ex N 451/06) v souvislosti s financováním podniku Hessische Staatsweingüter spolkovou zemí Hesensko
   (oznámeno pod číslem K(2008) 1626)
   (Pouze německé znění je závazné)
   (Text s významem pro EHP)
   (2010/394/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
   poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
   vzhledem k těmto důvodům:
   I.   POSTUP

               (1)

               Generální ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova (GŘ AGRI) přezkoumalo po obdržení podnětů v říjnu 2003 a v listopadu 2004 financování podniku Hessische Staatsweingüter spolkovou zemí Hesensko.

               (2)

               V této souvislosti se uskutečnily dvě schůzky, a to dne 26. ledna 2005 mezi hesenskými orgány a úředníky GŘ AGRI a dne 29. září 2005 mezi hesenským předsedou vlády Kochem a komisařkou pro zemědělství a rozvoj venkova. V návaznosti na schůzku ze dne 29. září 2005 zaslalo dne 13. října 2005 GŘ AGRI dopis hesenským orgánům.

               (3)

               Hesenské orgány předaly GŘ AGRI písemné údaje dopisy ze dne 25. ledna 2005, 25. dubna 2005 a 12. prosince 2005, jež byly vzaty v úvahu.

               (4)

               E-mailem ze dne 6. července 2006 oznámilo Německo Komisi v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES financování vlastního kapitálu v případě nového vinného sklepa. Podle poskytnutých informací bylo oznámení učiněno z důvodu právní jistoty. Jelikož část prostředků byla vyplacena před oznámením, bylo opatření zaevidováno do rejstříku neoznámených podpor pod číslem NN 56/06. E-mailem ze dne 21. září 2006 a 14. listopadu 2006 poskytlo Německo doplňkové informace.

               (5)

               Dopisem ze dne 20. prosince 2006 (K(2006) 6605 v konečném znění) Komise Německu oznámila, že se s ohledem na předmětnou podporu rozhodla zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.

               (6)

               Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2). Komise vyzvala ostatní zúčastněné strany, aby ve lhůtě jednoho měsíce podaly připomínky.

               (7)

               Komise obdržela připomínky jedné zúčastněné strany, jež dopisem ze dne 15. února 2007 nejdříve požádala o zachování důvěrnosti.

               (8)

               Připomínky byly Německu předány dopisem ze dne 2. března 2007, aniž byla uvedena totožnost této zúčastněné strany. Dopisem ze dne 7. března 2007 zúčastněná strana stáhla svou žádost o zachování důvěrnosti. Německo předalo další informace dopisem ze dne 4. dubna 2007.

         II.   POPIS

               (9)

               Podnik Hessische Staatsweingüter GmbH Kloster Eberbach se sídlem v Eltville am Rhein provozuje podle poskytnutých informací největší vinařství v Německu s plochou vinic o rozloze přibližně 190 hektarů a zaměřuje se na výrobu jakostních vín, především z odrůdy Riesling, a v rostoucí míře rovněž červených vín. Podnik zcela vlastní spolková země Hesensko.

               (10)

               Vinařský podnik spolkové země Hesensko byl nejprve až do roku 1998 spravován jako součást všeobecné správy („kamerální hospodaření“), poté až do roku 2003 jako zemský podnik. V souvislosti s financováním podniku Hessische Staatsweingüter je nutno posoudit několik opatření:

               (11)

               Před rokem 2003 vykazoval podnik Hessische Staatsweingüter příležitostně ztráty. Ztráty hradila spolková země.

               (12)

               Před oznámením Německa poskytly hesenské orgány podrobné informace o finančních prostředcích, které spolková země Hesensko poskytla podniku Hessische Staatsweingüter v letech 1995–2002.

               (13)

               V rámci kamerálního hospodaření byl podnik Hessische Staatsweingüter v rozpočtu spolkové země veden v kapitole 09 35 příp. 03 35. Ztráty podniku Hessische Staatsweingüter hradila spolková země Hesensko úhrnně v rámci svého příslušného ročního rozpočtu.

               (14)

               Podle předaných informací patřila v té době podniku Hessische Staatsweingütern rovněž stavební a kulturní památka klášter Eberbach, bývalé cisterciácké opatství. Náklady na údržbu a správu kláštera byly proto účtovány podniku Hessische Staatsweingüter. Podle poskytnutých informací je nyní klášter veden jako nezávislá veřejnoprávní nadace.

               (15)

               Podle poskytnutých informací hospodařil podnik Hessische Staatsweingüter v období od roku 1995 do roku 1997 s těmito výsledky:

                           (v DEM)

                           1995

                           1996

                           1997

                           Příjmy

                           10 424 594

                           10 970 002

                           12 043 717

                           Výdaje

                           11 637 419

                           11 889 731

                           12 330 538

                           Výsledek

                              –1 212 825

                              – 919 729

                              – 286 821

               (16)

               Hesenské orgány uvedly, že by výdaje na údržbu a správu kláštera Eberbach neměly být vzaty v úvahu za účelem výpočtu celkové částky příspěvků spolkové země Hesensko poskytnutých vinařskému podniku Hessische Staatsweingüter.

               (17)

               Příjmy a výdaje kláštera Eberbach, jež byly připočteny podniku Hessische Staatsweingüter, byly podle poskytnutých informací vykazovány ve zvláštní skupině položek (skupina položek 72), lze je proto jednoznačně vymezit.

               (18)

               Podle hesenských orgánů byly na účtech podniku Hessische Staatsweingüter mimoto zahrnuty výdaje na jiné veřejné statky, jež nelze přímo přičíst provozu vinařského podniku, zejména reprezentační vzorky vín zemského sněmu a zemské vlády a investice v souvislosti s přeparcelováním pozemků. Podle poskytnutých informací byly tyto výdaje uvedeny v komentáři ke kapitole 09 35 resp. 03 35 roční účetní závěrky.

               (19)

               Na tomto základě měly být příspěvky spolkové země Hesensko, které lze přičíst vinařskému podniku Hessische Staatsweingüter, podle hesenských úřadů upraveny takto:

                           (v DEM)

                           1995

                           1996

                           1997

                           Výsledek

                           –1 212 825

                           – 919 729

                           – 286 821

                           Příjmy kláštera Eberbach

                           570 825

                           826 672

                           966 948

                           Výdaje kláštera Eberbach

                           1 344 793

                           1 331 987

                           1 533 826

                           Úprava pro klášter Eberbach

                           773 968

                           505 315

                           566 878

                           Reprezentační vzorky vín (paušály)

                           140 000

                           140 000

                           140 000

                           Přeparcelování pozemků

                           63 918

                           99 568

                           47 963

                           Úprava o jiné než provozní výdaje

                           203 918

                           239 568

                           187 963

                           Upravená celková částka v DEM

                           – 234 939

                           – 174 846

                           468 020

                           Upravené příspěvky v EUR

                           120 122

                           89 397

                           —

               (20)

               Podle poskytnutých informací obdržel zemský podnik Hessische Staatsweingüter (který byl založen dne 1. ledna 1998 jako právně samostatná oddělená část zemské správy) provozní příspěvky, včetně provozních grantů a grantů na reprezentační výdaje spolkové země (paušály na vzorky vín hesenského zemského sněmu a hesenské zemské vlády).

               (21)

               Podle údajů hesenských orgánů lze za příslušné příspěvky pro podnik Hessische Staatsweingüter považovat níže uvedené částky poskytnuté v období od roku 1998 do roku 2002:

                           (v DEM)

                           1998

                           1999

                           2000

                           2001

                           2002

                           Provozní příspěvky

                           145 000

                           670 000

                           100 000

                           120 000

                           61 400

                           z toho granty na reprezentační výdaje

                           65 000

                           100 000

                           100 000

                           120 000

                           61 400

                           Příslušné příspěvky v DEM

                           80 000

                           570 000

                           —

                           —

                           —

                           Příslušné příspěvky v EUR

                           40 903

                           291 436

                           —

                           —

                           —

               (22)

               Podle názoru hesenských orgánů lze pro období 1995 až 2002 příslušné příspěvky shrnout takto:

                           (v EUR)

                           Kamerální hospodaření

                           1995–1997

                           209 520

                           Zemský podnik

                           1998–2002

                           332 339

                           Celkem v období

                           1995–2002

                           541 859

               (23)

               Při přípravě restrukturalizace vinařského podniku vypracovával podnik Hessische Staatsweingüter na žádost spolkové země Hesensko od srpna do listopadu 2001 spolu s výzkumným ústavem v Geisenheimu strategický dokument „Analýza situace a perspektivy vývoje“, který představoval různé scénáře možného dalšího vývoje podniku Hessische Staatsweingüter. V tomto dokumentu se předpokládaly dvě možné právní formy vinařského podniku (společnost s ručením omezeným nebo nadace). Pokud jde o strategii podniku, existovaly možnosti spočívající v úplné renovaci starého vinného sklepa nebo výstavbě nového vinného sklepa.

               (24)

               Na základě tohoto dokumentu byl v červnu 2002 vypracován pro jednotlivé scénáře obchodní plán. Scénář založený na zachování stávající situace předpokládal postupnou obnovu starých prostor v Eltville během příštích deseti let s náklady ve výši přibližně 6,7 milionů EUR. Možnost spočívající v zachování stávající situace by však neumožnila obnovit životaschopnost vinařského podniku. Podle obchodního plánu by byly k financování podniku Hessische Staatsweingüter v období deseti let zapotřebí příspěvky spolkové země Hesensko v celkové výši přibližně 14,3 milionu EUR (včetně uhrazení schodku pokladny z předchozí obchodní činnosti od roku 2000) a výnos z prodeje nepotřebných aktiv ve výši přibližně 7,7 milionů EUR. Vinařský podnik měl ještě v roce 2011 hospodařit s ročním schodkem ve výši přibližně 2 milionů EUR.

               (25)

               Druhá strategická možnost, a to výstavba nového vinného sklepa na starém pozemku v Eltville, se považovala za hospodářsky nejméně vhodnou alternativu, nebyla proto dále zvažována.

               (26)

               Jedinou strategickou možností, která měla podle obchodního plánu vést k dlouhodobé životaschopnosti, bylo vybudování nového vinného sklepa v prostorách dvora vinařství Steinberg a přemístění správy podniku Hessische Staatsweingüter a jeho vinotéky do kláštera Eberbach. U této možnosti se vycházelo z toho, že by spolková země musela převzít závazky vinařského podniku vzniklé do konce roku 2002. Investiční náklady na nový vinný sklep byly odhadovány na celkem 15 milionů EUR a měly být financovány částečně prodejem nepotřebných pozemků a částečně pomocí cizího kapitálu. Podle modelu obchodního plánu mělo být v hospodářském roce 2006/07 dosaženo prvního kladného příspěvku na úhradu ze strany podniku Hessische Staatsweingüter a v hospodářském roce 2008/09 prvního kladného peněžního toku. Potřebné příspěvky spolkové země na uhrazení potřeb v oblasti peněžních toků v prvních letech restrukturalizace od roku 2003 měly činit celkem přibližně 4,3 milionu EUR.

               (27)

               Kvůli změně situace na trhu a jiných podmínek (mimo jiné kvůli celkové hospodářské situaci v Německu a zaplavení trhu) bylo nutno obchodní plán z června 2002 v září 2002 aktualizovat a revidovat finanční model. Podle revidovaného modelu si mělo pozdější dosažení životaschopnosti podniku Hessische Staatsweingüter vyžádat další příspěvky spolkové země ve výši přibližně 3,4 milionu EUR.

               (28)

               Rozhodnutím vlády ze dne 10. prosince 2002 rozhodla hesenská zemská vláda o přeměně vinařského podniku s účinkem ode dne 1. ledna 2003 na společnost s ručením omezeným, Hessische Staatsweingüter GmbH Kloster Eberbach (dále jen „společnost s ručením omezeným“). Tento postup označily hesenské orgány za „formální privatizaci“. Vláda mimoto schválila výstavbu nového vinného sklepa v prostorách dvora vinařství Steinberg a přemístění správy z Eltville do Eberbachu (realizace třetí strategické možnosti uvedené v obchodním plánu).

               (29)

               Na společnost s ručením omezeným byla převedena krátkodobá aktiva a potřebný movitý majetek bývalého zemského podniku Hessische Staatsweingüter v celkové výši přibližně 7,3 milionu EUR a některé krátkodobé závazky a rezervy. Potřebný nemovitý majetek (obdělávané pozemky a stavby) byly vloženy do tzv. obchodní organizace (Betrieb gewerblicher Art) (veřejnoprávní obchodní organizace zcela ve vlastnictví spolkové země) a společnost s ručením omezeným si jej pronajímala. Podle poskytnutých informací bylo nájemné stanoveno na základě dvou znaleckých posudků za účelem zjištění hodnoty nájemného, jež byly předloženy hesenskými orgány.

               (30)

               Podle údajů hesenských orgánů chtěla spolková země Hesensko společnosti s ručením omezeným poskytnout v rámci rozsáhlého investičního plánu dostatečný kapitál, aby zajistila její střednědobou a dlouhodobou životaschopnost na mezinárodních trzích s vínem bez státního financování.

               (31)

               Ke konci roku 2002 činily závazky zemského podniku vůči spolkové zemi Hesensko 1 792 000 EUR. Tyto závazky splatila spolková země Hesensko ke dni 31. prosince 2002 prostřednictvím příslušných rozpočtových částek v dodatku rozpočtu na rok 2002.

               (32)

               Při založení v lednu 2003 poskytla spolková země Hesensko společnosti s ručením omezeným nejprve částku ve výši 1 milionu EUR (upsaný kapitál společnosti). Po převodu majetku (a některých závazků), odpisu dluhu a počátečním kapitálovém vkladu činil vlastní kapitál nově založené společnosti s ručením omezením přibližně 7,6 milionu EUR (okolo 91 % bilanční sumy).

               (33)

               Koncem roku 2003 byl schválen druhý kapitálový vklad ve výši 1,225 milionu EUR. Tento kapitálový vklad byl vyplacen v tranších ve výši 400 000 EUR dne 2. dubna, 300 000 EUR dne 28. června, 125 000 EUR dne 11. srpna a 100 000 EUR dne 15. září 2004. Poslední tranše ve výši 300 000 EUR byla vyplacena dne 27. února 2006. Vložený kapitál byl v rozvaze společnosti s ručením omezeným zaúčtován jako kapitálová rezerva.

               (34)

               Obchodní plán ze září 2002 byl opětovně aktualizován v únoru 2003 (obchodní plán ze dne 26. února 2003, rozšířený o úplný plán zisků a ztrát) a posléze v listopadu 2003 (obchodní plán ze dne 28. listopadu 2003). Obchodní plán ze dne 28. listopadu 2003 předpokládal první kladný EBITDA (3) již v hospodářském roce 2007, první kladný peněžní tok pro rok 2010 a čistý roční zisk od roku 2014. Podle poskytnutých informací měl základní finanční model vést (na základě zisku před zdaněním) k návratnosti vlastního kapitálu v roce 2016 ve výši více než 3 %, jež měla od roku 2019 dosáhnout úrovně více než 7 %.

               (35)

               V této souvislosti předložily hesenské orgány Komisi znalecký posudek týkající se postavení na trhu a hospodářské životaschopnosti srovnatelných vinařství v Německu a Evropské unii (Kurzgutachten – Die Marktstellung und Wirtschaftlichkeit von mit der Hessischen Staatsweingüter Kloster Eberbach GmbH, Eltville, vergleichbaren Weingütern in Deutschland und der Europäischen Union (Stručný znalecký posudek – Postavení na trhu a hospodářská životaschopnost vinařství v Německu a Evropské unii, která jsou srovnatelná s podnikem Hessische Staatsweingüter Kloster Eberbach GmbH, Eltville), vypracovaný Prof. Dr. Dieterem Hoffmannem, výzkumný ústav v Geisenheimu, duben 2005; dále jen „Hoffmannův znalecký posudek“). Pro tuto zprávu byly použity podnikové analýzy prováděné pravidelně výzkumným centrem v Geisenheimu týkající se více než 130 vinařství s cílem stanovit ukazatele průměrné návratnosti v tomto odvětví.

               (36)

               Podle Hoffmannova znaleckého posudku mají vinařství a případní vlastníci z jiných odvětví zájem na dlouhodobém a stálém výnosu z vlastního kapitálu. V analýze byla pro období od roku 1992 do roku 2003 u všech zkoumaných vinařství zjištěna průměrná návratnost vlastního kapitálu ve výši 1,9 %. Špičková vinařství docílila průměrné návratnosti vlastního kapitálu ve výši 11,7 %. Podle poskytnutých informací nejsou zkoumaná špičková vinařství přímo srovnatelná s podnikem Hessische Staatsweingüter, jelikož prvně uvedená vinařství jsou rodinnými podniky a ukazatele návratnosti je nutno upravit o osobní náklady na externí vedení. Po této úpravě (s přihlédnutím k nákladům na jednoho technického a dva obchodní vedoucí pracovníky) dospěla zpráva u špičkových vinařství k návratnosti vlastního kapitálu ve výši přibližně 2 % (1992–2003) resp. 3 % (1998–2003). Tyto hodnoty by podle názoru hesenských orgánů měly být použity jako srovnávací měřítko pro financování podniku Hessische Staatsweingüter.

               (37)

               Hoffmannův znalecký posudek odhaduje období pro dosažení prahu rentability při restrukturalizaci vinařství nebo při dlouhodobých investicích většího rozsahu na nejméně 10 a průměrně 10 až 15 let.

               (38)

               Hesenské orgány uvedly, že základní finanční modely vycházejí z velmi konzervativního přístupu k plánování. Podle poskytnutých údajů ověřila obchodní plán ze dne 26. února 2003 společnost KPMG Deutsche Treuhand-Gesellschaft Aktiengesellschaft (dále jen „KPMG“) a ohodnotila jej jako velmi konzervativní ve smyslu scénáře v nejhorším případě.

               (39)

               Spolková země Hesensko poskytuje podniku Hessische Staatsweingüter GmbH Kloster Eberbach nyní další kapitál na výstavbu nového podzemního vinného sklepa. Podle poskytnutých informací představuje tato investice rozhodující opatření pro dosažení střednědobé a dlouhodobé životaschopnosti společnosti s ručením omezeným (viz 23. až 26. bod odůvodnění) a je nezbytná vzhledem k strukturálním nedostatkům starého vinného sklepa v Eltville s ohledem na zachování kvality vína a zajištění splnění mezinárodních potravinářských norem. Nový vinný sklep se staví v prostorách dvora vinařství Steinberg.

               (40)

               Celkové investice ve výši přibližně 15 milionů EUR jsou financovány částečně kapitálovým vkladem spolkové země Hesensko. Na rozdíl od původních předpokladů v restrukturalizačním plánu není financování vlastního kapitálu ve výši 7,5 milionu EUR, které bylo oznámeno dne 6. července 2006, poskytnuto jako čistý vklad vlastního kapitálu, nýbrž ve formě akcionářské půjčky (tzv. partiarisches Darlehen).

               (41)

               Tato akcionářská půjčka je založena na pevném ročním výnosu ve výši 3,7 % s možností kapitalizovat do roku 2014 resp. 2015 roční úroky (to znamená splacení 50 % narostlých úroků a složeného úroku v roce 2014 resp. 2015).

               (42)

               Akcionářská půjčka se bude mimoto podílet na ročním zisku se sazbou odpovídající poměru akcionářské půjčky k upsanému kapitálu společnosti s ručením omezeným, a to až do výše 25 % nezaplacené částky půjčky. V říjnu 2006 činila sazba podílu na zisku 88 %.

               (43)

               Akcionářská půjčka bude splácena od roku 2021 se sazbou ve výši 5 % p. a.

               (44)

               Vyplácení akcionářské půjčky se uskutečňuje na žádost vedení společnosti s ručením omezeným podle pokroku při realizaci investičního projektu.

               (45)

               Podle poskytnutých informací byla první tranše ve výši 300 000 EUR v souvislosti s plánováním nového vinného sklepa vyplacena již v srpnu 2004. Další tranše v celkové výši 2,3 milionu EUR v souvislosti s výstavbou nového vinného sklepa byly vyplaceny v období od března do září 2006. Tyto částky byly poskytnuty jako příspěvky na základě dvou rozhodnutí hesenského ministerstva pro životní prostředí, venkov a ochranu spotřebitele ze dne 22. prosince 2004 a 21. července 2006 o celkové částce ve výši 1,2 milionu EUR resp. 6,3 milionu EUR, jež byla určena na výdaje v souvislosti s novým vinným sklepem. Podle informací, které poskytlo Německo e-mailem ze dne 14. listopadu 2006, měla být tato rozhodnutí zrušena a částky, které již byly v jejich rámci vyplaceny v souvislosti s novým vinným sklepem, byly zahrnuty do akcionářské půjčky za stejných podmínek.

               (46)

               Aktualizovaný obchodní plán společnosti s ručením omezeným ze dne 16. října 2006, který vycházel z původního plánu na období 2004–2020 a odrážel náklady financování nového vinného sklepa, byl Komisi předložen e-mailem ze dne 16. listopadu 2006. Podle tohoto obchodního plánu, který se vztahoval na období od roku 2006 do roku 2020 resp. 2025 a předpokládal zaručený pevný výnos z poskytnutého kapitálu ve výši 3,7 %, lze očekávat kladný peněžní tok od roku 2010 (4). Zisku má být dosaženo od roku 2014.

               (47)

               Obchodní plán udává pro rok 2014 celkový výnos u akcionářské půjčky (včetně pevného minimálního výnosu ve výši 3,7 %) ve výši přibližně 4,3 %, jenž má v roce 2020 dosáhnout úrovně ve výši více než 13 %.

               (48)

               Podle poskytnutých údajů překročila společnost s ručením omezeným v prvních dvou letech své činnosti 2004 a 2005 značně plánovaný obrat a zisk.

               (49)

               Zbývající financování nového vinného sklepa bude zajištěno prostřednictvím úvěru poskytnutého obchodní bankou. Příslušná nabídka na poskytnutí úvěru předložená společností Commerzbank AG (s refinancováním prostřednictvím Kreditanstalt für Wiederaufbau) byla Komisi pro informaci poskytnuta e-mailem ze dne 22. září 2006. Nabídka obsahuje ujednání, která jsou obvyklá na trhu, mimo jiné doložku o změně kontroly (5) a požadavek na minimální částku vlastních prostředků ve výši 30 % během doby trvání úvěru.

               (50)

               V dopise ze dne 20. prosince 2006 (K(2006) 6605 v konečném znění), kterým Komise sdělila Německu své rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, Komise uvedla, že spolková země Hesensko poskytla podniku Hessische Staatsweingüter výhodu, a to soustavným hrazením ztrát vinařského podniku v období před rokem 2003, a dotyčné opatření proto představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

               (51)

               Komise mimoto vyjádřila pochybnosti, zda spolková země Hesensko jednala v souvislosti s prvními dvěma kapitálovými vklady ve výši 1 milionu EUR resp. 1,225 milionu EUR jako investor v tržním hospodářství.

               (52)

               Komise dále uvedla, že lze vyvodit závěr, že spolková země Hesensko poskytnutím akcionářské půjčky podniku Hessische Staatsweingüter GmbH jako samostatné investice jednala jako soukromý investor.

               (53)

               Podle Komise je však třeba financování vlastního kapitálu v případě vinného sklepa považovat za následnou investici, kterou uskutečnila spolková země Hesensko, a vyvstává otázka, zda by soukromý investor poté, co vyrovnal minulé ztráty podniku a následně do něj vložil kapitál v celkové výši 2,225 milionu EUR, poskytl financování vlastního kapitálu pro nový vinný sklep ve výši 7,5 milionu EUR za podmínek stanovených v akcionářské půjčce.

         III.   PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

               (54)

               Dopisem ze dne 15. února 2007 obdržela Komise připomínky zájmového sdružení Rheingauer Winzer (dále jen „zúčastněná strana“), jež nejprve požádalo o zachování důvěrnosti, tuto žádost však dopisem ze dne 7. března 2007 stáhlo.

               (55)

               Připomínky zúčastněné strany, jež se vyslovila proti výstavbě nového vinného sklepa podniku Hessische Staatsweingüter, se týkají čtyř oblastí: přípravné fáze v období 2002–2006, nedostatků obchodního plánu, investic neuvedených v obchodním plánu a výjimek podle článku 87 Smlouvy o ES.

               (56)

               Podle zúčastněné strany bylo možno již před poskytnutím financování pro nový vinný sklep zjistit, že vláda spolkové země Hesensko neusilovala o to, aby jednala jako investor v tržním hospodářství. K doložení tohoto tvrzení bylo uvedeno následující:

                           a)

                           Členové dozorčí rady společnosti s ručením omezeným pocházejí téměř výhradně z veřejné správy. Pouze jeden člen pochází z volného hospodářství.

                           b)

                           Nebyla uvážena alternativa výstavby nového vinného sklepa (tj. renovace starého vinného sklepa).

                           c)

                           Za účelem srovnání nebyla vzata v úvahu jiná německá státní vinařství, zejména vinařství ve spolkové zemí Porýní-Falcko, jimž se po desetiletí nedařilo dosáhnout životaschopnosti a která byla nakonec prodána.

                           d)

                           Minulé kapitálové vklady byly poskytnuty bez požadavku na návratnost (což naznačuje, že zemská vláda a dozorčí rada nevěřily v hospodářskou výkonnost podniku Hessische Staatsweingüter).

                           e)

                           Vložení vlastního kapitálu za účelem financování nového vinného sklepa bylo teprve po kontaktech s Komisí změněno na akcionářskou půjčku.

               (57)

               Zúčastněná strana mimoto nadnesla otázku, nakolik se dosažení cílového výkonu společnosti s ručením omezeným v roce 2005/06 uskutečnilo prostřednictvím případných zvláštních výnosů.

               (58)

               Podle zúčastněné strany nelze na základě obchodního plánu z října 2006, který zahrnuje akcionářskou půjčku, doložit, že se kapitálové vklady z roku 2003 a 2004 a financování vlastního kapitálu v případě nového vinného sklepa uskutečnily v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Na podporu tohoto tvrzení bylo uvedeno následující:

                           a)

                           V obchodním plánu nebyla zohledněna možnost kolísání výnosů a jakosti.

                           b)

                           Obchodní plán vychází z toho, že lze prodat celý objem produkce (zatímco s ohledem na úbytek a rizika související s jakostí je nutno předpokládat srážku ve výši 3 %).

                           c)

                           V obchodním plánu nejsou započítána rizika, která jsou spojena s nákupem hroznů, moštu a vína kvůli výkyvům na trhu.

                           d)

                           Nebere se v úvahu financování těchto externích nákupů.

                           e)

                           Obchodní plán nerozlišuje mezi prodejními cenami vín z vlastní produkce a prodejními cenami vín z nákupu (podle zúčastněné strany by bylo nutno v obchodním plánu předpokládat u vín z nákupu průměrnou prodejní cenu nejvýše 5 EUR).

                           f)

                           Předpoklady týkající se použití zboží nejsou reálné, jelikož neodrážejí pravděpodobný vývoj cen lahví.

                           g)

                           Podle zúčastněné strany není zřejmé, zda je v obchodním plánu zohledněno financování investic na náhradu s použitím částek odpisů.

               (59)

               V souladu s těmito tvrzeními předložila zúčastněná strana alternativní výpočet pro rok 2014. Na základě srážky z vlastní produkce o objemu 1,1 milionu l s ohledem na úbytek ve výši 3 %, prodejní ceny za 300 000 l vína z nákupu ve výši 5 EUR a materiálových nákladů na litr vína ve výši 1,80 EUR byl výsledek běžné obchodní činnosti společnosti s ručením omezeným v roce 2014 vyčíslen jako ztráta ve výši 900 000 EUR namísto odhadovaného zisku ve výši 164 000 EUR. Podle zúčastněné strany je obchodní plán velmi nestabilní a nebere v dostatečné míře v potaz případné výkyvy.

               (60)

               Podle údajů zúčastněné strany zůstává správa a vinotéka podniku Hessische Staatsweingüter v klášteře Eberbach, který se opravuje. Zúčastněná strana tvrdila, že náklady na tuto opravu nejsou obsaženy v obchodním plánu. Podle zúčastněné strany není vyloučeno, že dojde k vzájemnému subvencování prostřednictvím nižšího nájemného.

               (61)

               Zúčastněná strana dále tvrdila, že soukromí vinaři mohou vinotéku v klášteře využívat jako prodejnu pouze v omezeném rozsahu.

               (62)

               Podle zúčastněné strany nemůže vláda spolkové země Hesensko uplatnit níže uvedená tvrzení za účelem schválení jejích finančních plnění jako podpory, která je přípustná podle článku 87 Smlouvy o ES:

                           a)

                           funkce vzoru podniku Hessische Staatsweingütern pro soukromá vinařství (toto zúčastněná strana zpochybnila);

                           b)

                           plnění úkolů státního výzkumného ústavu v Geisenheimu v oblasti výzkumu týkajícího se vinařství (podle informací zúčastněné strany lze toto uskutečnit i ve spolupráci se soukromými podniky);

                           c)

                           nutnost zachovat zemědělsky obhospodařovanou krajinu, zejména na příkrých svazích (podle informací zúčastněné strany obhospodařuje podnik Hessische Staatsweingüter pouze 20 % všech příkrých svahů v dané oblasti).

         IV.   PŘIPOMÍNKY NĚMECKA

               (63)

               Dne 4. dubna 2007 obdržela Komise připomínky Německa. Tyto připomínky měly stejné členění jako připomínky zúčastněné strany a obsahovaly tvrzení, která se týkala čtyř oblastí: hesenská zemská vláda jako investor v tržním hospodářství; odůvodněnost obchodního plánu; v obchodním plánu je zohledněno umístění v klášteře Eberbach; nerelevantnost důvodů pro slučitelnost podpory. Mimoto byly poskytnuty informace o prodeji pozemků bývalého zemského podniku.

               (64)

               Podle Německa jednala hesenská zemská vláda jako investor v tržním hospodářství již před výstavbou vinného sklepa. Tvrzení obsažená v připomínkách zúčastněné strany jsou věcně chybná a z právního hlediska nerelevantní. Německo k doložení tohoto tvrzení uvedlo následující:

                           a)

                           Spolková země Hesensko jako jediný společník společnosti s ručením omezením vyslala zástupce spolkové země do dozorčí rady, což odpovídá jednání každého soukromého investora. Mimoto byl do dozorčí rady přizván zástupce z hospodářství, a tudíž externí odborné znalosti.

                           b)

                           Rozhodnutí o přemístění ústředí a vybudování nového vinného sklepa bylo přijato z hospodářských důvodů a zakládalo se na analýze možných strategických koncepcí.

                           c)

                           Hesenská zemská vláda se v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství zaměřila na jiná soukromá průměrná či dokonce špičková vinařství (a nikoli na jiná nerentabilní státní vinařství, jak tvrdí zúčastněná strana).

               (65)

               Podle Německa odpovídá hospodářský vývoj společnosti s ručením omezeným obchodnímu plánu. V roce 2005 neexistovaly žádné zvláštní výnosy. Plán obratu byl překročen o 500 000 EUR. Proti vyšším zvláštním provozním výnosům kvůli vyplacení náhrady škody z pojištění pro případ záplav stály vyšší osobní a věcné náklady v souvislosti s těmito škodami.

               (66)

               Podle informací Německa odpovídá výsledek za rok 2006 navzdory špatné sklizni v roce 2005 (o 21 % méně než v roce 2004) a 2006 (o 32 % méně než v roce 2004) obchodnímu plánu.

               (67)

               Podle poskytnutých informací byla obě rozhodnutí, na jejichž základě byly vyplaceny první tranše pro financování nového vinného sklepa, zrušena a celková částka ve výši 7,5 milionu EUR byla poskytnuta jako akcionářská půjčka. Již vyplacené částky byly se zpětným účinkem zahrnuty do půjčky za stejných podmínek. V souladu s tím se změnil rozpočet spolkové země.

               (68)

               Podle Německa je obchodní plán odůvodněný a vychází z konzervativních reálných předpokladů. Na podporu tohoto tvrzení bylo uvedeno následující:

                           a)

                           Plán produkce vychází z průměrných výnosů při průměrné sklizni (zohlednění dobrých i špatných sklizní a úbytku). Plánovaný objem produkce je nižší než průměrný objem produkce vinařství ve vinařské oblasti Rheingau.

                           b)

                           Plánování nákupů je náležitě odůvodněné. Společnost s ručením omezeným nenakupuje na základě nájemních smluv a smluv o hospodaření víno, nýbrž hrozny. Náklady na tyto nákupy jsou v obchodním plánu plně zohledněny. Riziko týkající se jakosti a množství odpovídá přesně riziku vlastní produkce. Víno, jež je vyrobeno z hroznů nakoupených v rámci nájemních smluv a smluv o hospodaření, je možno uvádět na trh pod názvem a obchodní značkou společnosti s ručením omezeným (stáčení u výrobce). V obchodním plánu je zohledněno dočasné částečné nevyužití nového vinného sklepa v období 2007–2010.

                           c)

                           Výpočet týkající se použití zboží je založen na správných základních předpokladech. Snížením velikosti a zvýšením účinnosti dojde k úsporám nákladů, jichž bylo možno částečně dosáhnout již v roce 2005/2006.

                           d)

                           Obchodní plán je založen (jak potvrdila společnost KPMG) na reálných a konzervativních základních předpokladech. Proveditelnost obchodního plánu je potvrzena tím, že Commerzbank poskytne obchodní úvěr na částečné financování výstavby vinného sklepa.

                           e)

                           Investice na náhradu jsou v obchodním plánu zohledněny jako kapitálové výdaje a odpisy.

               (69)

               Podle poskytnutých informací neslouží opravy kláštera Eberbach, které potrvají výhledově po dobu více než 25 let, hospodářské podpoře společnosti s ručením omezeným, nýbrž zachování kulturní památky. Společnost s ručením omezeným bude pronajímat prostory určené pro umístění své správy a vinotéky za tržních podmínek. Smlouva mezi společností s ručením omezeným a nadací Kloster Eberbach nebyla dosud uzavřena. Platby předpokládaného nájemného jsou zohledněny v obchodním plánu.

               (70)

               Podle poskytnutých informací nepředstavuje financování nového vinného sklepa podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, jelikož hesenská zemská vláda jednala jako soukromý investor. Argumenty, o nichž zúčastněná strana tvrdila, že je Hesensko uvedlo k odůvodnění případné podpory, nejsou proto v daném případě relevantní.

               (71)

               Německo mimoto Komisi sdělilo, že byly prodány pozemky bývalého zemského podniku v hodnotě 2 959 675 EUR a výnos byl převeden do rozpočtu spolkové země.

         V.   POSOUZENÍ PODPORY

               (72)

               Podnik Hessische Staatsweingüter působí v oblasti výroby a uvádění vína na trh. Podle článku 71 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (6) se články 87, 88 a 89 Smlouvy o ES vztahují na produkci produktů v působnosti tohoto nařízení a obchod s nimi. Dotyčná opatření je proto nutno přezkoumat s ohledem na pravidla státní podpory.

               (73)

               Čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.

               (74)

               Podle judikatury Soudního dvora Evropských společenství může podpora poskytnutá určitému podniku ovlivnit obchod mezi členskými státy, pokud tento podnik působí na trhu, na němž existuje obchod uvnitř Společenství (7). Podnik Hessische Staatsweingüter je činný v oblasti výroby a uvádění vína na trh, působí tudíž na mezinárodním trhu, na němž existuje velmi silná hospodářská soutěž (8). Dotyčná opatření jsou provedena ze státních prostředků (rozpočtu spolkové země Hesensko) a jsou selektivní, jelikož se týkají určitého podniku. Je proto nutno ověřit, zda dotyčná opatření poskytla nebo poskytují podniku Hessische Staatsweingüter výhodu, která narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod, představují tudíž státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Za účelem posouzení, zda příslušné opatření poskytuje výhodu, je nutno uplatnit zásadu investora v tržním hospodářství (9).

               (75)

               Šetření potvrdilo, že spolková země Hesensko poskytla podniku Hessische Staatsweingüter výhodu tím, že hradila jeho ztráty, a dotyčné opatření proto představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

               (76)

               Je nutno ověřit, zda lze podnik Hessische Staatsweingüter v době, kdy byl spravován jako součást všeobecné správy spolkové země Hesensko v rámci kamerálního hospodaření (do konce roku 1997) a následně jako zemský podnik, tj. jako zvláštní součást všeobecné správy, avšak nadále bez vlastní právní subjektivity, považovat za podnik ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

               (77)

               Pokud stát vykonává hospodářskou činnost, nezáleží podle rozsudku Soudního dvora ve věci C-118/85, Komise v. Itálie (10), na tom, zda je tato činnost vykonávána prostřednictvím jiné organizace či orgánu, který náleží státní správě, aby byly tato organizace nebo orgán považovány za veřejný podnik. Lze proto vyvodit, že podnik Hessische Staatsweingüter bylo nutno již v době před rokem 2003 považovat za podnik ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

               (78)

               Komise vyvozuje závěr, že obdobím, které je nutno zohlednit za účelem posouzení podpory, je období 1995–2002. Komise připomíná, že podle článku 15 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (11), podléhají pravomoci Komise ve věci navrácení podpory promlčecí lhůtě deseti let. Tato lhůta počíná dnem, kdy je protiprávní podpora udělena příjemci. Jakékoli opatření přijaté Komisí nebo členským státem jednajícím na žádost Komise, týkající se protiprávní podpory, přerušuje běh promlčecí lhůty.

               (79)

               Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že první schůzku mezi hesenskými orgány a úředníky GŘ AGRI, která se konala dne 26. ledna 2005, lze považovat za událost, která přerušila běh lhůty podle článku 15 nařízení (ES) č. 659/1999.

               (80)

               Toto předběžné zjištění nebylo zpochybněno v připomínkách zúčastněné strany ani připomínkách Německa, jež byly obdrženy po zveřejnění rozhodnutí Komise o zahájení řízení. Komise proto zastává nadále názor, že první schůzka mezi hesenskými orgány a úředníky GŘ AGRI, jež se konala dne 26. ledna 2005, představuje událost, která přerušuje běh promlčecí lhůty.

               (81)

               Dotyčná podpora, jež byla poskytnuta za účelem soustavného hrazení ztrát podniku Hessische Staatsweingüter ze strany spolkové země Hesensko, se tudíž skládá z příslušných příspěvků pro vinařský podnik v rámci kamerálního hospodaření v období 1995–1997 (209 520 EUR) a pro zemský podnik v období 1998–2002 (332 339 EUR) a činí celkem 541 859 EUR (viz 22. bod odůvodnění).

               (82)

               V dopise ze dne 20. prosince 2006 (K(2006) 6605 v konečném znění) Komise mimoto uvedla, že se zdá, že příjemcem minulé podpory je obchodní organizace.

               (83)

               Podle údajů Německa je obchodní organizace právním a hospodářským nástupcem zemského podniku Hessische Staatsweingüter, jelikož je z právního a hospodářského hlediska vlastníkem aktiv podniku Hessischen Staatsweingüter a je nutno ji považovat za příjemce minulé podpory. Společnost s ručením omezeným si potřebný nemovitý majetek pronajímá od obchodní organizace. Nájemné bylo stanoveno na základě dvou znaleckých posudků za účelem zjištění hodnoty nájemného, které předložily hesenské orgány (viz 29. bod odůvodnění). Komise tudíž uvádí, že tato aktiva jsou pronajímána za tržních podmínek.

               (84)

               Podle názoru Komise však byla společnosti s ručením omezením, která převzala pokračování vinařského podniku a získala krátkodobá aktiva a potřebný movitý majetek zemského podniku (viz 29. bod odůvodnění), poskytnuta výhoda prostřednictvím opatření přijatých přede dnem 31. prosince 2002, je tudíž rovněž považována za příjemce této dřívější podpory.

               (85)

               Pochybnosti, na jejichž základě Komise zahájila řízení, a předběžná zjištění uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení jsou proto potvrzeny.

               (86)

               Šetření potvrdilo pochybnosti Komise, že spolková země Hesensko nejednala jako investor v tržním hospodářství, když společnosti s ručením omezeným poskytla kapitálové vklady nejprve ve výši 1 milionu EUR a posléze 1,225 milionu EUR.

               (87)

               Podle údajů Německa byl kapitál poskytnut za tržních podmínek, jelikož očekávané výnosy (jak potvrzuje Hoffmannův znalecký posudek) odpovídaly průměru dosahovanému v tomto odvětví, případně byly dokonce vyšší, zatímco obchodní plán společnosti s ručením omezeným se podle společnosti KPMG zakládal na konzervativním přístupu k plánování.

               (88)

               Komise uvádí, že by se takovéto hodnocení vztahovalo na celou restrukturalizaci, jelikož Německo použilo jako srovnávací měřítko návratnost vlastního kapitálu a vlastní kapitál společnosti s ručením omezeným odrážel všechna přijatá restrukturalizační opatření (tj. nikoli pouze kapitálové vklady, nýbrž rovněž vložení aktiv a odpis dluhu).

               (89)

               Zúčastněná strana ve svých připomínkách (viz 54. bod odůvodnění) prohlásila, že spolková země Hesensko nejednala před financováním nového vinného sklepa jako investor v tržním hospodářství. V připomínkách je mimoto poukázáno na složení dozorčí rady společnosti s ručením omezeným, na nezohlednění jiných nerentabilních vinařství za účelem srovnání a rovněž na skutečnost, že kapitálové vklady byly poskytnuty bez požadavku na návratnost. Zúčastněná strana mimoto poukázala na údajné nedostatky obchodního plánu a uvedla, že plán je příliš nestabilní a nebere v dostatečné míře v potaz případné výkyvy.

               (90)

               Německo ve svých připomínkách (viz 63. bod odůvodnění) odmítlo tvrzení zúčastněné strany jako věcně chybná a z právního hlediska nerelevantní.

               (91)

               Podle názoru Komise byly úvahy zúčastněné strany tvrzeními Německa vyvráceny a obchodní plán je odůvodněný. Komise mimoto sdílí názor Německa, podle něhož měla být za účelem uplatnění kritéria investora v tržním hospodářství použita jako srovnávací měřítko jiná srovnatelná, zisková vinařství (viz 64. bod odůvodnění).

               (92)

               Komise proto uvádí, že restrukturalizační opatření spolkové země Hesensko ve prospěch společnosti s ručením omezeným (vložení aktiv, odpis dluhu a dva kapitálové vklady) lze považovat za přijatelné pro investora za běžných tržních podmínek. Zastává však názor, že kapitálové vklady je nutno posoudit s ohledem na všechna přijatá opatření, včetně uhrazení ztrát z období přede dnem 31. prosince 2002, kdy byl vinařský podnik spravován jako nedílná součást všeobecné správy spolkové země Hesensko, jelikož společnost s ručením omezením převzala pokračování tohoto vinařského podniku a do určité míry je nutno ji považovat rovněž za příjemce této dřívější podpory (viz 83. bod odůvodnění) (12).

               (93)

               Podle názoru Komise sloužil zejména odpis dluhu ve výši 1 792 000 EUR, který se týkal závazků zemského podniku vůči spolkové zemi Hesensko vyplývajících z minulé činnosti, stejnému účelu jako příležitostné hrazení ztrát v období přede dnem 31. prosince 2002. Lze jej proto považovat za dodatečné dotování minulé činnosti.

               (94)

               Komise se tudíž domnívá, že restrukturalizační opatření nelze přiměřeně oddělit od opatření přijatých přede dnem 31. prosince 2002. Komise proto vyvozuje závěr, že spolková země Hesensko nejednala s ohledem na provozní podporu, která byla dříve poskytnuta vinařskému podniku spolkové země Hesensko, jako investor v tržním hospodářství, když přijala různá restrukturalizační opatření ve prospěch společnosti s ručením omezeným (vložení aktiv, odpis dluhu, dva kapitálové vklady), a že restrukturalizační opatření tudíž představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

               (95)

               Pochybnosti, na jejichž základě zahájila Komise řízení, a předběžná zjištění uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení jsou proto potvrzeny.

               (96)

               Pokud jde o financování vlastního kapitálu v případě nového vinného sklepa, šetření potvrdilo pochybnosti Komise, že spolková země Hesensko při poskytnutí akcionářské půjčky podniku Hessische Staatsweingüter GmbH s ohledem na své předešlé investice nejednala jako investor v tržním hospodářství.

               (97)

               Tvrzení zúčastněné strany týkající se údajných nedostatků obchodního plánu se vztahují rovněž na financování nového vinného sklepa. Tato tvrzení byla v připomínkách Německa odmítnuta (viz 58. příp. 68. bod odůvodnění). S ohledem na financování nového vinného sklepa se Komise rovněž domnívá, že pochybnosti uvedené zúčastněnou stranou byly v podání Německa odstraněny a že obchodní plán je odůvodněný (viz 91. bod odůvodnění), jelikož bere v úvahu možnost výkyvů s ohledem na výnosy a jakost a rovněž úbytek a zahrnuje všechny nezbytné položky nákladů (viz 68. a 69. bod odůvodnění). Obchodní plán mimoto ověřila společnost KPMG a považovala jej za velmi konzervativní (viz 38. bod odůvodnění).

               (98)

               Zúčastněná strana se vyjádřila taktéž ke skutečnosti, že vložení vlastního kapitálu spolkovou zemí Hesensko za účelem financování nového vinného sklepa bylo teprve po kontaktech s Komisí přeměněno na akcionářskou půjčku. Mimoto nejsou podle jejích údajů v obchodním plánu zahrnuty výdaje v souvislosti se správou a vinotékou podniku Hessische Staatsweingüter. Podle zúčastněné strany nelze vyloučit, že dojde k vzájemnému subvencování prostřednictvím nižšího nájemného.

               (99)

               Německo ve svých připomínkách uvedlo, že platby uskutečněné v souvislosti s novým vinným sklepem byly plně zahrnuty do akcionářské půjčky a se zpětným účinkem podléhaly podmínkám platným pro tuto půjčku (viz 67. bod odůvodnění). Německo mimoto objasnilo, že výdaje na prostory najaté v klášteře Eberbach za účelem umístění správy a vinotéky podniku Hessischen Staatsweingüter jsou plně zahrnuty v obchodním plánu (viz 69. bod odůvodnění). Platby předpokládaného nájemného jsou zohledněny v obchodním plánu. Komise se proto domnívá, že pochybnosti uvedené zúčastněnou stranou bylo možno rozptýlit vysvětlením Německa.

               (100)

               Akcionářská půjčka je založena na ročním pevném výnosu ve výši 3,7 % a bude se podílet na ročním zisku (pokud jde o podrobný popis finančních podmínek, viz 41. až 44. bod odůvodnění). Podle názoru Komise představují tyto podmínky u tohoto druhu investice přijatelné tržní podmínky. Komise mimoto podotýká, že zbývající financování bude zajištěno bankovním úvěrem za tržních podmínek, což je ukazatelem hospodářské životaschopnosti podniku.

               (101)

               Komise proto v dopise ze dne 20. prosince 2006 (K(2006) 6605 v konečném znění) uvedla závěr, že lze mít za to, že akcionářská půjčka byla poskytnuta za podmínek, které jsou přijatelné pro investora v tržním hospodářství, proto neudělila společnosti s ručením omezeným žádnou výhodu.

               (102)

               Komise se však domnívá, že financování nového vinného sklepa nelze přiměřeně oddělit od podpor, které společnost s ručením omezeným obdržela dříve. Nový vinný sklep byl nedílnou součástí restrukturalizačního plánu a považuje se za další opatření procesu restrukturalizace (v návaznosti na odpis dluhu a oba kapitálové vklady). Současná hospodářská a finanční situace společnosti s ručením omezeným, která jí umožnila získat pro částečné financování vinného sklepa úvěr obchodní banky, vyplývá z restrukturalizačních opatření, jež ve prospěch společnosti s ručením omezeným provedla spolková země Hesensko, a je proto nutno ji posoudit na tomto základě.

               (103)

               Komise proto vyvozuje závěr, že spolková země Hesensko při financování vlastního kapitálu v případě nového vinného sklepa ve výši 7,5 milionu EUR, které bylo poskytnuto jako akcionářská půjčka za stejných podmínek, s ohledem na dříve provedená restrukturalizační opatření nejednala jako investor v tržním hospodářství, a tato akcionářská půjčka proto představuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

               (104)

               Pochybnosti, na jejichž základě Komise zahájila řízení, a předběžná zjištění uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení jsou proto potvrzena.

               (105)

               Zákaz státních podpor stanovený v čl. 87 odst. 1 nevylučuje, aby byly určité druhy podpor považovány na základě výjimek obsažených v odstavcích 2 a 3 téhož článku za podpory slučitelné se společným trhem.

               (106)

               Nelze mít za to, že dotyčná opatření představují podpory sociální povahy nebo slouží k náhradě škod způsobených přírodními pohromami, aby bylo možno uplatnit čl. 87 odst. 2 písm. a) nebo b) Smlouvy o ES. Tato opatření nemají rovněž zjevně napomáhat hospodářskému rozvoji oblasti s mimořádně nízkou životní úrovni, napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu nebo napomoci kultuře a zachování kulturního dědictví. V daném případě proto nelze použít výjimky stanovené v čl. 87 odst. 3 písm. a), b) a d) Smlouvy o ES.

               (107)

               Při uplatnění výjimek podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES může Komise za podpory slučitelné se společným trhem považovat podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.

               (108)

               V bodě 15 pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007–2013 (13) je stanoveno, že aby bylo jakékoli podpůrné opatření považováno za slučitelné se společným trhem, musí obsahovat určitý pobídkový prvek nebo vyžadovat nějaké protiplnění na straně příjemce. Jednostranná opatření státní podpory zaměřená jednoduše na vylepšení finanční situace výrobců, ale nijak nepřispívající k rozvoji odvětví, představují provozní podpory, které jsou neslučitelné se společným trhem.

               (109)

               Komise podotýká, že není zřejmé, zda lze podnik Hessische Staatsweingüter v období před rokem 2003 považovat za podnik v obtížích. Je pravdou, že částka ve výši 541 859 EUR, kterou podnik Hessische Staatsweingüter obdržel od spolkové země Hesensko v období od roku 1995 do roku 2002, představuje provozní podporu. To však nutně neznamená, že podnik Hessische Staatsweingüter byl podnikem v obtížích, který nebyl s to získat další peněžní prostředky za tržních podmínek. Příležitostné hrazení ztrát představovalo mimoto opatření ad hoc a nezakládalo se na restrukturalizačním plánu. Tato opatření byla provedena dlouho před přijetím rozhodnutí o restrukturalizaci. K poslední úhradě ztrát, která je zahrnuta v částce ve výši 541 859 EUR, došlo v roce 1999 (viz 21. bod odůvodnění), zatímco přípravy na restrukturalizaci začaly až v roce 2001, restrukturalizační plán byl vypracováván teprve od června 2002 a oficiální rozhodnutí o restrukturalizaci bylo přijato dne 10. prosince 2002 (viz popis restrukturalizace v 23. až 38. bodě odůvodnění, a zejména v 28. bodě odůvodnění). Hrazení ztrát proto nelze považovat za součást procesu restrukturalizace, který byl ve skutečnosti zahájen dne 31. prosince 2002.

               (110)

               Tato podpora nebyla rovněž poskytnuta v souvislosti s investicemi, vzděláváním, tvorbou pracovních příležitostí či jiným protiplněním požadovaným od příjemce. Cílem podpory proto bylo pouze vylepšit finanční situaci příjemce.

               (111)

               Komise proto zastává názor, že tato podpora představuje provozní podporu, která není slučitelná se společným trhem.

               (112)

               Komise lituje, že Německo tuto podporu neoznámilo podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, nýbrž ji poskytlo protiprávně.

               (113)

               Jelikož bylo zjištěno, že financování vlastního kapitálu v případě nového vinného sklepa představuje s ohledem na dříve provedená restrukturalizační opatření podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES (viz 103. bod odůvodnění), bude níže posouzeno jako součást restrukturalizačních opatření.

               (114)

               Podpory na restrukturalizaci podniků v obtížích je nutno obvykle posoudit na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích z roku 2004 (14). Podle bodu 103 a 104 těchto pokynů však Komise posoudí podpory oznámené před 10. říjnem 2004 a neoznámené podpory na záchranu a restrukturalizaci na základě pokynů platných v době oznámení případně poskytnutí podpory.

               (115)

               Restrukturalizační opatření ve prospěch společnosti s ručením omezeným, jež měla být založena, byla oficiálně schválena rozhodnutím vlády ze dne 10. prosince 2002 (viz 28. až 33. bod odůvodnění). Toto datum je proto nutno považovat za okamžik poskytnutí podpory. V té době platily pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1999 (15) (dále jen „pokyny k restrukturalizaci“). Kapitola 3.2 těchto pokynů obsahuje zvláštní pravidla pro podpory na restrukturalizaci.

               (116)

               Podle bodu 30 pokynů k restrukturalizaci se musí podnik považovat za podnik v nesnázích, aby byl způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.

               (117)

               Podle bodu 4 pokynů k restrukturalizaci považuje Komise za podnik v nesnázích takový podnik, který není schopen prostřednictvím zdrojů svých či prostředků získaných od svých vlastníků/akcionářů nebo věřitelů zastavit ztráty, které ho bez vnějšího zásahu orgánů veřejné moci během krátkého či střednědobého období téměř jistě přivedou k úpadku.

               (118)

               V daném případě měla společnost s ručením omezeným od svého založení počátkem roku 2003 k dispozici pevnou finanční základnu (viz 32. bod odůvodnění). Počáteční rozvaha však odrážela situaci po provedení většiny restrukturalizačních opatření (vložení aktiv, odpis dluhu a první kapitálový vklad). I za těchto okolností by společnost s ručením omezeným nebyla s to zastavit ztráty prostřednictvím vlastních zdrojů až do dosažení plánovaného prahu rentability. V obchodním plánu z června 2002 byly potřebné příspěvky na uhrazení potřeb v oblasti peněžních toků v prvních letech restrukturalizace odhadnuty na částku ve výši přibližně 4,3 milionu EUR (viz 26. bod odůvodnění). Podle revidovaného modelu ze září 2002 byla zapotřebí další částka ve výši 3,4 milionu EUR (viz 27. bod odůvodnění). Navzdory poskytnutí poměrně vysokého vlastního kapitálu společnosti s ručením omezeným (vlastní kapitál ve výši přibližně 7,6 milionu EUR, tj. zhruba 91 % bilanční sumy) by podnik nebyl s velkou pravděpodobností schopen hradit potřeby v oblasti peněžních toků až do dosažení prahu rentability z vlastních finančních prostředků. Mimoto je nepravděpodobné, že by společnost s ručením omezeným získala pro svou běžnou činnost cizí kapitál bez záruky spolkové země Hesensko. Jelikož bylo prokázáno, že příspěvky podílníka v rámci restrukturalizačních opatření nebyly poskytnuty za podmínek, které by byly přijatelné pro investora v tržním hospodářství (viz 94. bod odůvodnění), je nutno mít za to, že prostředky poskytnuté spolkovou zemí Hesensko obsahují prvek podpory a nelze je použít jako důkaz, že podnik byl s to přežít bez vnějšího zásahu orgánů veřejné moci.

               (119)

               Společnost s ručením omezeným lze proto od okamžiku jejího založení považovat za podnik v nesnázích v souladu s bodem 4 pokynů k restrukturalizaci.

               (120)

               V souladu s bodem 7 pokynů k restrukturalizaci není nově vzniklý podnik způsobilý pro podporu na záchranu nebo restrukturalizaci, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Podle poznámky pod čarou č. 9 pokynů k restrukturalizaci se však založení dceřiné společnosti, která je pouze prostředkem k převzetí aktiv a možná pasiv, nepovažuje za založení nového podniku.

               (121)

               V daném případě byla společnost s ručením omezeným založena dne 1. ledna 2003, a v době přijetí restrukturalizačních opatření spadala proto do definice nově založeného podniku. Nemovitý majetek však zůstal spolkové zemi Hesensko (byl vložen do obchodní organizace) a společnost s ručením omezeným si jej pronajímala, na společnost s ručením omezeným však byla převedena krátkodobá aktiva a potřebný movitý majetek v celkové hodnotě ve výši přibližně 7,3 milionu EUR a rovněž krátkodobé závazky a rezervy. Společnost s ručením omezeným proto lze považovat za dceřinou společnost, která byla založena pouze za účelem převzetí určitých aktiv a pasiv zemského podniku. Podle názoru Komise se proto na společnost s ručením omezeným vztahuje výjimka podle poznámky pod čarou č. 9 pokynů k restrukturalizaci, a je proto v souladu s bodem 30 pokynů k restrukturalizaci v zásadě způsobilá pro podporu na restrukturalizaci.

               (122)

               Podle bodů 31 až 34 pokynů k restrukturalizaci je poskytnutí podpory podmíněno provedením restrukturalizačního plánu. Restrukturalizační plán, jehož trvání musí být co nejkratší, musí obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku během rozumné doby a na základě reálných předpokladů, pokud jde o budoucí provozní podmínky. Plán by měl zajistit obrat, který umožní podniku po ukončení jeho restrukturalizace pokrýt veškeré jeho náklady, včetně odpisů a finančních poplatků. Očekávaná návratnost kapitálu by měla být taková, aby restrukturalizovanému podniku umožnila soutěžit na trhu samostatně.

               (123)

               V daném případě byl za účelem přípravy restrukturalizace od srpna do listopadu 2001 vypracováván strategický dokument („Analýza situace a perspektivy vývoje“), který představoval různé scénáře možného dalšího vývoje podniku Hessische Staatsweingüter (viz 23. bod odůvodnění). Na základě tohoto dokumentu byl v červnu 2002 vypracován pro jednotlivé scénáře obchodní plán. Jedinou strategickou možností, která by podniku Hessische Staatsweingüter umožnila obnovit dlouhodobou životaschopnost, byla výstavba nového vinného sklepa v prostorách dvora vinařství Steinberg a přemístění správy a vinotéky do kláštera Eberbach. U této možnosti se vycházelo z toho, že spolková země musí převzít závazky vinařského podniku vzniklé do konce roku 2002. Investiční náklady na nový vinný sklep se odhadovaly na celkem 15 milionů EUR a měly být financovány částečně prodejem nepotřebných pozemků a částečně prostřednictvím cizího kapitálu. Podle modelu obchodního plánu mělo být v hospodářském roce 2006/07 dosaženo prvního kladného příspěvku na úhradu ze strany podniku Hessische Staatsweingüter a v hospodářském roce 2008/09 prvního kladného peněžního toku. Kvůli změně situace na trhu a jiných podmínek bylo nutno finanční model v září 2002 revidovat, přičemž životaschopnosti podniku Hessische Staatsweingüter mělo být oproti modelu z června 2002 dosaženo později. Rozhodnutím vlády ze dne 10. prosince 2002 se hesenská zemská vláda rozhodla pro tuto strategickou možnost (viz 24. až 28. bod odůvodnění).

               (124)

               Obchodní plán ze září 2002 byl opětovně aktualizován v únoru 2003 (rozšířen o úplný plán zisků a ztrát) a posléze v listopadu 2003. Obchodní plán z listopadu 2003 předpokládal první kladný EBITDA (16) již v hospodářském roce 2007, první kladný peněžní tok pro rok 2010 a čistý roční zisk od roku 2014. Podle poskytnutých informací měl základní finanční model vést (na základě zisku před zdaněním) k návratnosti vlastního kapitálu v roce 2016 ve výši více než 3 %, jež měla od roku 2019 dosáhnout úrovně více než 7 %.

               (125)

               Podle názoru Komise umožní plán restrukturalizace, který hesenská zemská vláda schválila v prosinci 2002, obnovení dlouhodobé životaschopnosti společnosti s ručením omezeným v přiměřené lhůtě na základě reálných předpokladů, pokud jde o budoucí provozní podmínky.

               (126)

               Komise se dále domnívá, že očekávaná návratnost kapitálu restrukturalizovanému podniku umožní soutěžit na trhu samostatně. V této souvislosti se Komise odvolává rovněž na Hoffmannův znalecký posudek, který předložily hesenské orgány. Tento znalecký posudek uvádí u vinařství srovnatelných s podnikem Hessische Staatsweingüter návratnost vlastního kapitálu ve výši přibližně 2 % až 3 %. Dále odhaduje období pro dosažení prahu rentability při restrukturalizaci vinařství nebo při dlouhodobých investicích většího rozsahu na nejméně 10 a průměrně 10 až 15 let (viz 35. až 37. bod odůvodnění). Podle poskytnutých údajů byl obchodní plán z února 2003 přezkoumán společností KPMG a ohodnocen jako velmi konzervativní ve smyslu scénáře v nejhorším případě (viz 38. bod odůvodnění).

               (127)

               Komise se mimoto domnívá, že plán restrukturalizace zajišťuje obrat, který umožní podniku po ukončení jeho restrukturalizace pokrýt veškeré jeho náklady, včetně odpisů a finančních poplatků a obnovit jeho životaschopnost (viz 30. bod odůvodnění).

               (128)

               Základní plán restrukturalizace je proto v souladu s podmínkami bodů 31 až 34 pokynů k restrukturalizaci.

               (129)

               V souladu s body 35 až 39 pokynů k restrukturalizaci musí být přijata opatření, která co nejvíce zmírní všechny nepříznivé účinky podpory na soutěžitele, přičemž tato opatření mají obvykle podobu omezení přítomnosti společnosti na jejím trhu či trzích po skončení období restrukturalizace. Je-li však podíl společnosti na relevantním trhu zanedbatelný, má Komise za to, že nedochází k nepřípustnému narušení hospodářské soutěže (viz bod 36 pokynů k restrukturalizaci).

               (130)

               Podle poskytnutých informací je podnik Hessische Staatsweingüter s plochou vinic o rozloze přibližně 190 hektarů největším vinařstvím v Německu. Objem prodeje společnosti s ručením omezeným byl v obchodním plánu z června 2002 odhadován na přibližně 1 milion litrů ročně. Podle údajů pěstoval podnik Hessische Staatsweingüter před rokem 2003 převážně odrůdu Riesling. Na úrovni EU (EU-25) bylo v roce 2002/2003 vyrobeno celkem přibližně 15,6 miliardy l vína (17). Podíl podniku Hessische Staatsweingüter na této celkové výrobě činil méně než 0,01 %. Podle informací poskytnutých německými orgány činí plocha, na níž se v Evropské unii pěstuje odrůda Riesling, celkem 26 413 hektarů (přičemž největší podíl připadá na Německo s 21 197 hektary). Podnik Hessische Staatsweingüter má s plochou vinic o rozloze přibližně 190 hektarů podíl na celkové ploše, na níž se v Evropské unii pěstuje odrůda Riesling, ve výši přibližně 0,7 %. Lze proto usuzovat, že jeho podíl na relevantním trhu je zanedbatelný a v daném případě je možno upustit od stanovených vyrovnávacích opatření.

               (131)

               Komise však v souladu s možností stanovenou v bodě 42 podbodu iii) pokynů k restrukturalizaci předpokládá, že podnik Hessische Staatsweingüter během restrukturalizačního období neobdrží žádnou další podporu (tj. podle obchodního plánu aktualizovaného v listopadu 2003 do roku 2014).

               (132)

               V souladu s body 40 a 41 pokynů k restrukturalizaci musí být výše a intenzita podpory omezena na přísné minimum potřebné pro umožnění restrukturalizace. Očekává se, že příjemci podpory významně přispějí k restrukturalizačnímu plánu ze svých vlastních zdrojů, včetně prodeje aktiv, která nejsou nezbytně důležitá pro přežití podniku, nebo z vnějšího financování za tržních podmínek. Výše podpory nebo forma, v níž je podpora poskytnuta, musí být taková, aby se zamezilo poskytnutí přebytečné hotovosti podniku, která by mohla být užita k agresivním, trh narušujícím činnostem, které nesouvisejí s procesem restrukturalizace. Žádná část podpory nesmí být použita na financování nových investic, které nejsou nezbytné pro obnovení životaschopnosti podniku. Komisi je nutno prokázat, že podpora bude využita pouze k obnovení životaschopnosti podniku a že neumožní příjemci během provádění restrukturalizačního plánu rozšířit výrobní kapacitu, s výjimkou případu, kdy je toto rozšíření nezbytné pro obnovení životaschopnosti bez nepřípustného narušení hospodářské soutěže.

               (133)

               Při přípravě restrukturalizace byly uváženy tři strategické možnosti, a to postupná oprava starých prostor v Eltville, výstavba nového vinného sklepa v Eltville a výstavba nového vinného sklepa v prostorách dvora vinařství Steinberg (viz 24. až 26. bod odůvodnění). Komise uznává, že jedinou strategickou možností, která by obnovila dlouhodobou životaschopnost podniku Hessische Staatsweingüter, byla výstavba nového vinného sklepa v prostorách dvora vinařství Steinberg a přemístění správy a vinotéky podniku Hessische Staatsweingüter do kláštera Eberbach (viz 26. bod odůvodnění). Nový vinný sklep by podle poskytnutých informací umožnil podniku Hessische Staatsweingüter vyrábět jakostní červená vína. Komise se proto domnívá, že rozšíření výrobních kapacit, jež se předpokládalo v restrukturalizačním plánu, je nezbytné pro obnovení životaschopnosti podniku. Komise má dále za to, že podpora je omezena na minimum potřebné pro provedení restrukturalizace. Společnost s ručením omezeným obdržela při svém založení dne 1. ledna 2003 první kapitálový vklad ve výši 1 milionu EUR. Mimoto měla podle předložené rozvahy k dispozici hotovost ve výši přibližně 538 000 EUR. Prvního kladného peněžního toku by společnost s ručením omezeným podle obchodního plánu dosáhla teprve v hospodářském roce 2008/09. Potřebné příspěvky na uhrazení potřeb v oblasti peněžních toků v prvních letech činnosti společnosti s ručením omezeným byly odhadnuty na celkovou částku ve výši 4,3 až 7,7 milionu EUR. Lze tudíž uvést, že navzdory prvnímu kapitálovému vkladu neměl podnik k dispozici přebytečnou hotovost, která by mohla být užita k agresivním, trh narušujícím činnostem, které nesouvisejí s procesem restrukturalizace.

               (134)

               Nový vinný sklep s celkovým objemem investic ve výši přibližně 15 milionů EUR bude financován částečně z akcionářské půjčky ve výši 7,5 milionu EUR. Zbývající financování nového vinného sklepa bude zajištěno obchodním úvěrem (viz 49. bod odůvodnění). Komise uvádí, že tento obchodní úvěr představuje významný vlastní příspěvek. Podmínky uvedené v bodech 40 a 41 pokynů k restrukturalizaci jsou tudíž v daném případě splněny.

               (135)

               Podle bodu 43 pokynů k restrukturalizaci musí společnost plně provést restrukturalizační plán.

               (136)

               Tato podmínka je podle názoru Komise splněna. Podle předložených údajů překročila společnost s ručením omezením v prvních dvou letech činnosti značně plánovaný obrat a zisk. Po založení společnosti s ručením omezeným a prvním kapitálovém vkladu provedla spolková země další kapitálový vklad ve výši 1,225 milionu EUR (viz 33. bod odůvodnění). Nový vinný sklep (odhadované investiční náklady v celkové výši 15 milionů EUR) bude financován částečně z akcionářské půjčky poskytnuté spolkovou zemí se zaručeným pevným minimálním výnosem (viz 40. až 45. bod odůvodnění) a částečně úvěrem obchodní banky (viz 49. bod odůvodnění). Správa a vinotéka mají být přemístěny do prostor kláštera Eberbach.

               (137)

               V souladu s bodem 48 pokynů k restrukturalizaci je možno podporu na restrukturalizaci poskytnout pouze jednou za deset let (počítáno od ukončení restrukturalizačního období nebo od zastavení provádění plánu), aby se zabránilo nespravedlivé pomoci podnikům. Podle bodu 49 těchto pokynů není použití tohoto pravidla dotčeno žádnými změnami vlastnictví podniku po schválení podpory.

               (138)

               Tato zásada jediného poskytnutí podpory je podle názoru Komise v daném případě splněna, jelikož podnik Hessischen Staatsweingüter v posledních deseti letech neobdržel žádnou podporu na záchranu nebo restrukturalizaci. Jak je uvedeno v 109. bodě odůvodnění, Komise nezjistila, že by podnik Hessische Staatsweingüter v době, kdy byl veden ještě jako součást všeobecné správy a následně jako zemský podnik, byl podnikem v nesnázích. Příležitostné hrazení ztrát v období 1995–2002 představuje pouze nepřípustnou provozní podporu (viz 111. bod odůvodnění).

               (139)

               Komise se proto domnívá, že restrukturalizační opatření spolkové země Hesensko ve prospěch podniku Hessische Staatsweingüter jsou v souladu s příslušnými ustanoveními pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1999, a jsou tudíž slučitelná se společným trhem.

               (140)

               Komise lituje, že Německo podporu neoznámilo podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, nýbrž ji poskytlo protiprávně.

         VI.   ZÁVĚR

               (141)

               Komise uvádí, že Německo provedlo protiprávně opatření s cílem poskytnout podniku Hessische Staatsweingüter v rozporu s články 87 a 88 Smlouvy o ES podpory ve formě soustavného hrazení ztrát ve výši 541 859 EUR. Tyto podpory poskytly výhodu obchodní organizaci i společnosti s ručením omezeným. Vzhledem k zvláštním okolnostem tohoto případu lze uvést, že obdržená výhoda je úměrná provoznímu kapitálu, který od bývalého zemského podniku převzal podnik Hessische Staatsweingüter.

               (142)

               Komise dále uvádí, že restrukturalizační opatření spolkové země Hesensko ve prospěch společnosti s ručením omezením představují státní podporu, která je slučitelná se Smlouvou o ES,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Státní podpora ve výši 541 859 EUR, kterou Německo poskytlo protiprávně podniku Hessische Staatsweingüter v období od roku 1995 do roku 2002 v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, není slučitelná se společným trhem.
   Státní podpora, kterou Německo poskytlo protiprávně podniku Hessische Staatsweingüter GmbH Kloster Eberbach ve formě restrukturalizačních opatření v období po roce 2002 v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, je slučitelná se společným trhem.
   Článek 2
   1.   Německo zajistí navrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 1 v příslušném poměru obchodní organizací a podnikem Hessische Staatsweingüter GmbH Kloster Eberbach.
   2.   Částka, která má být navrácena, podléhá úrokům ode dne, kdy byla podpora vyplacena, až do dne, kdy byla skutečně získána zpět.
   3.   Úroky se vypočítají jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (18).
   Článek 3
   1.   Navrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 1 se provede s okamžitým účinkem.
   2.   Německo zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
   Článek 4
   1.   Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Německo Komisi tyto informace:

               —

               celková částka (jistina a úroky), kterou má každý příjemce navrátit,

               —

               podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k dosažení souladu s tímto rozhodnutím,

               —

               doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízeno podporu vrátit.

         2.   Německo bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem vykonat toto rozhodnutí až do úplného vrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Německo poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemci navrátili.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.

      V Bruselu dne 20. května 2008.

            Za Komisi

         Mariann FISCHER BOEL

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. C 19, 27.1.2007, s. 2.

      (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

      (3)  Earnings before interest, tax, depreciation and amortization (zisk před odečtením úroků, daní a odpisů).

      (4)  V předloženém obchodním plánu byly za účelem zjištění peněžních toků roční zisk/ztráta upraveny pouze o odpisy jako bezhotovostní výdaj.

      (5)  Ustanovení, podle něhož může banka u úvěru požadovat (dodatečné) bankovní záruky, pokud účast spolkové země v podniku Hessische Staatsweingüter GmbH poklesne pod 51 %.

      (6)  Úř. věst. L 179, 14.7.1999, s. 1.

      (7)  Viz zejména rozsudek Soudního dvora ze dne 13. července 1988 ve věci 102/87, Francie v. Komise, Sb. rozh. 1988, s. 4067.

      (8)  Obchod s vínem uvnitř Společenství je velmi rozsáhlý. Přibližně 20 % celkového množství vína vyrobeného v EU-25 je obchodováno uvnitř Společenství. V roce 2005 bylo předmětem obchodu uvnitř Společenství (EU-25) přibližně 37,1 milionu hl (přijímané zboží) a 38,8 milionu hl (odesílané zboží). V roce 2004/05 mělo Německo podíl na celkovém objemu výroby vína v EU-25 ve výši přibližně 5,5 %. (Zdroj: Eurostat).

      (9)  Viz sdělení Komise o uplatňování článků 92 a 93 (nyní články 87 a 88) Smlouvy o EHS a článku 5 směrnice Komise 80/723/EHS o veřejných podnicích ve zpracovatelském průmyslu (Úř. věst. C 307, 13.11.1993, s. 4).

      (10)  Sb. rozh. 1987, s. 2599.

      (11)  Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1.

      (12)  Podle rozsudku Soudu prvního stupně ve věci T 11/95 (BP Chemicals Limited v. Komise, Sb. rozh. 1998, s. II-3235) nevylučuje skutečnost, že veřejný podnik již poskytl své dceřiné společnosti kapitálové vklady, které byly klasifikovány jako „podpora“, předem možnost, aby další kapitálové vklady splňovaly kritérium investora v tržním hospodářství, pokud jsou tyto vklady přiměřeně odděleny od prvních vkladů a lze je považovat za samostatnou investici (viz bod 170 rozsudku). V bodě 171 rozsudku ve věci BP Chemicals vyslovil soud názor, že rozhodujícím hlediskem při tomto posouzení je časová posloupnost kapitálových vkladů, jejich účel a situace dceřiné společnosti v době přijetí rozhodnutí o uskutečnění těchto kapitálových vkladů.

      (13)  Úř. věst. C 319, 27.12.2006, s. 1.

      (14)  Úř. věst. C 244, 1.10.2004, s. 2.

      (15)  Úř. věst. C 288, 9.10.1999, s. 2.

      (16)  Earnings before interest, tax, depreciation and amortization (zisk před odečtením úroků, daní a odpisů).

      (17)  Zdroj: Eurostat.

      (18)  Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2016/454 ze dne 22. března 2016 o jmenování tří soudců Soudu pro veřejnou službu Evropské unie

text:
               30.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/30

         ROZHODNUTÍ RADY (EU, Euratom) 2016/454
   ze dne 22. března 2016
   o jmenování tří soudců Soudu pro veřejnou službu Evropské unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 257 čtvrtý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 106a odst. 1 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ke 30. září 2014 skončilo funkční období dvou soudců Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (dále jen „Soud pro veřejnou službu“) a ke 31. srpnu 2015 skončilo funkční období dalšího soudce. Podle článku 2 a čl. 3 odst. 1 přílohy I Protokolu č. 3 o statutu Soudního dvora Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o Evropském společenství pro atomovou energii, je tudíž nutné jmenovat tři soudce, a obsadit tak tato uvolněná místa.

               (2)

               V návaznosti na veřejnou výzvu k podávání kandidatur na jmenování dvou soudců Soudu pro veřejnou službu zveřejněnou v roce 2013 (1) vydal výbor zřízený podle čl. 3 odst. 3 přílohy I Protokolu č. 3 (dále jen „výbor pro výběr kandidátů“) stanovisko ke vhodnosti kandidátů na výkon funkce soudce Soudu pro veřejnou službu. Ke svému stanovisku připojil výbor pro výběr kandidátů seznam šesti kandidátů, kteří mají nejvhodnější zkušenosti na nejvyšší úrovni.

               (3)

               V návaznosti na politickou dohodu o reformě struktury soudů Evropské unie, jež vedla k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2015/2422 (2), předložil Soudní dvůr dne 17. listopadu 2015 návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o přenesení pravomoci pro rozhodování v prvním stupni ve sporech mezi Unií a jejími zaměstnanci s účinkem od 1. září 2016 na Tribunál Evropské unie.

               (4)

               Vzhledem k časovým důvodům není za těchto okolností vhodné zveřejňovat novou veřejnou výzvu k podávání kandidatur, ale spíše vybírat ze seznamu šesti kandidátů s nejvhodnějšími zkušenostmi na nejvyšší úrovni, který výbor pro výběr kandidátů sestavil na základě veřejné výzvy k podávání kandidatur zveřejněné v roce 2013.

               (5)

               Je tedy vhodné jmenovat tři osoby z výše uvedeného seznamu kandidátů soudci Soudu pro veřejnou službu a zároveň dbát na vyvážené složení Soudu pro veřejnou službu na co nejširším zeměpisném základě z řad státních příslušníků členských států a z hlediska zastoupení vnitrostátních právních systémů. Třemi osobami z uvedeného seznamu, které mají nejvhodnější zkušenosti na nejvyšší úrovni, jsou pan Sean VAN RAEPENBUSCH, pan João SANT'ANNA a pan Alexander KORNEZOV. Pan João SANT'ANNA a pan Alexander KORNEZOV by měli být jmenováni s účinkem ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Vzhledem k tomu, že pan Sean VAN RAEPENBUSCH již byl soudcem u Soudu pro veřejnou službu do 30. září 2014 a nadále vykonával svou funkci až do přijetí rozhodnutí Rady v souladu s článkem 5 protokolu č. 3, je vhodné ho jmenovat na nové funkční období s účinkem ode dne, kdy skončilo jeho předchozí funkční období.

               (6)

               Z článku 2 přílohy I Protokolu č. 3 vyplývá, že každé uvolněné místo má být obsazeno jmenováním nového soudce na dobu šesti let. Od počátku použitelnosti navrhovaného nařízení o přenesení pravomoci pro rozhodování v prvním stupni ve sporech mezi Unií a jejími zaměstnanci však již Soud pro veřejnou službu nebude, a funkční období tří soudců jmenovaných tímto rozhodnutím tak ipso facto skončí dnem předcházejícím dni použitelnosti uvedeného nařízení,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Soudci Soudu pro veřejnou službu Evropské unie jsou jmenováni:

               —

               pan Sean VAN RAEPENBUSCH, s účinkem ode dne 1. října 2014,

               —

               pan João SANT'ANNA, s účinkem ode dne 1. dubna 2016,

               —

               pan Alexander KORNEZOV, s účinkem ode dne 1. dubna 2016.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2016.

      V Bruselu dne 22. března 2016.

            Za Radu

            předseda

         A.G. KOENDERS

      (1)  Úř. věst. C 353, 3.12.2013, s. 11.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2015/2422 ze dne 16. prosince 2015, kterým se mění Protokol č. 3 o statutu Soudního dvora Evropské unie (Úř. věst. L 341, 24.12.2015, s. 14).


title: 2005/838/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne  24. listopadu 2005  o jmenování francouzského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               29.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 312/59

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 24. listopadu 2005
   o jmenování francouzského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru
   (2005/838/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 259 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 167 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/758/ES, Euratom ze dne 17. září 2002 o jmenování členů Hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2002 do 20. září 2006 (1),
   s ohledem na kandidaturu předloženou francouzskou vládou,
   s ohledem na stanovisko Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:
   Po odstoupení pana Pierra SIMONA se uvolnilo místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pan Jean-François PONS je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru jako nástupce pana Pierra SIMONA pro zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2006.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 24. listopadu 2005.

            Za Radu

         I. LEWIS

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 253, 21.9.2002, s. 9.


title: Rozhodnutí Rady 2012/686/SZBP ze dne 6. listopadu 2012 , kterým se mění rozhodnutí 2012/333/SZBP, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu

text:
               7.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 307/80

         ROZHODNUTÍ RADY 2012/686/SZBP
   ze dne 6. listopadu 2012,
   kterým se mění rozhodnutí 2012/333/SZBP, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 27. prosince 2001 přijala Rada společný postoj 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (1).

               (2)

               Dne 25. června 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/333/SZBP (2).

               (3)

               Rada rozhodla, že již neexistují důvody k tomu, aby byla jedna osoba ponechána na seznamu osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP.

               (4)

               Seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP, by měl být odpovídajícím způsobem aktualizován,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Osoba uvedená v příloze tohoto rozhodnutí se vyjímá ze seznamu osob, skupin a subjektů uvedených v příloze rozhodnutí 2012/333/SZBP.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 6. listopadu 2012.

            Za Radu

            předseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 93.

      (2)  Úř. věst. L 165, 26.6.2012, s. 72.

      PŘÍLOHA

         OSOBA UVEDENÁ V ČLÁNKU 1

      WALTERS, Jason Theodore James