title: 2014/553/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 3. dubna 2014 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2012, oddíl IV – Soudní dvůr

text:
               5.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 266/123

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 3. dubna 2014
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2012, oddíl IV – Soudní dvůr
   (2014/553/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2012 (1),

               —

               s ohledem na konsolidovanou roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2012 (COM(2013) 570 – C7-0276/2013) (2),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2012, spolu s odpověďmi kontrolovaných orgánů (3),

               —

               s ohledem na prohlášení (4) o věrohodnosti účtů a legalitě a správnosti uskutečněných operací na rozpočtový rok 2012 předkládané Účetním dvorem podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na čl. 314 odst. 10 a na články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (6), a zejména na články 164, 165 a 166 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0213/2014),

               1.

               uděluje vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora absolutorium za plnění rozpočtu Soudního dvora na rozpočtový rok 2012;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie, Účetnímu dvoru, evropskému veřejnému ochránci práv a evropskému inspektorovi ochrany údajů a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 56, 29.2.2012.

      (2)  Úř. věst. C 334, 15.11.2013, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 331, 14.11.2013, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 334, 15.11.2013, s. 122.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.


title: Rozhodnutí výkonného výboru ze dne 22. března 1999 o obecných zásadách odměňování informátorů a agentů (SCH/C (99) 25)

text:
Důležité právní upozornění

|

41999D0025

Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0420 - 0420

		Rozhodnutí Ústřední Skupinyze dne 22. března 1999o obecných zásadách odměňování informátorů a agentů(SCH/C (99) 25)Informátoři a agenti hrají důležitou úlohu v boji proti závažné přeshraniční trestné činnosti, zejména proti trestné činnosti související s omamnými látkami, neboť zpravidla mají důvěru pachatelů a jejich využití umožňuje získat obecný přehled o činnosti tajných zločineckých organizací a struktur.Pracovní skupina pro omamné látky se této otázce věnovala za německého předsednictví a posuzovala právní předpisy a praxi týkající se odměňování informátorů a agentů v jednotlivých státech Schengenu. Na základě výsledků této studie [dokument SCH/Stup (98) 60 rev.] vypracovala pracovní skupina pro omamné látky společná obecná pravidla odměňování informátorů a agentů a poskytování nehmotných výhod. Uplatňování těchto obecných pravidel považovaných za nezávazné obecné zásady ve schengenském prostoru přispěje ke zlepšení spolupráce mezi celními a policejními orgány v této citlivé oblasti. Mají rovněž sloužit jako vzor smluvním stranám, které tato pravidla vytvářejí nebo mění.Ústřední skupina bere na vědomí a schvaluje tyto nezávazné obecné zásady odměňování informátorů a agentů [dokument SCH/Stup (98) 72 rev. 2] s výhradou jejich schválení výkonným výborem.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2358 ze dne 10. prosince 2015, kterým se některé členské státy opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Arménie k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

text:
               17.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 331/23

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2358
   ze dne 10. prosince 2015,
   kterým se některé členské státy opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Arménie k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s článkem 218 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)

               Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003 (2) (nařízení Brusel IIa), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)

               Nařízení (ES) č. 2201/2003 doplňuje a posiluje Haagskou úmluvy ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)

               Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)

               Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu se členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)

               Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl nabídnout nejlepší řešení citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)

               Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a těmi smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               (8)

               Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit, ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)

               V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)

               Arménie uložila listinu o přistoupení k Haagské úmluvě z roku 1980 dne 1. března 2007. Uvedená úmluva vstoupila pro Arménii v platnost dne 1. června 2007.

               (11)

               Několik členských států již přistoupení Arménie k Haagské úmluvě z roku 1980 přijalo. Posouzení situace v Arménii vedlo k závěru, že členské státy, které přistoupení Arménie dosud nepřijaly, jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Arménie v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)

               Členské státy, které přistoupení Arménie dosud nepřijaly, by proto měly být oprávněny uložit prohlášení o přijetí přistoupení Arménie v zájmu Unie, a to za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Belgické království, Česká republika, Spolková republika Německo, Estonská republika, Irsko, Španělské království, Francouzská republika, Italská republika, Chorvatská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Maďarsko, Malta, Polská republika, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika a Švédské království, které přistoupení Arménie k Haagské úmluvě z roku 1980 již přijaly, by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, protože stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (13)

               Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 2201/2003 a účastní se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (14)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Členské státy, které tak dosud neučinily, jsou oprávněny přijmout v zájmu Unie přistoupení Arménie k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).
   2.   Členské státy uvedené v odstavci 1 uloží do dne 11. prosince 2016 prohlášení o přijetí přistoupení Arménie k Haagské úmluvě z roku 1980 v zájmu Unie v tomto znění:

      „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2015/2358 přijímá přistoupení Arménie k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

   3.   Každý členský stát uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení o přijetí přistoupení Arménie a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.
   Článek 2
   Členské státy, které uložily prohlášení o přijetí přistoupení Arménie k Haagské úmluvě z roku 1980 před datem přijetí tohoto rozhodnutí, neuloží žádná nová prohlášení.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí je určeno všem členským státům s výjimkou Belgického království, České republiky, Dánského království, Spolkové republiky Německo, Estonské republiky, Irska, Španělského království, Francouzské republiky, Italské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarska, Malty, Polské republiky, Republiky Slovinsko, Slovenské republiky, Finské republiky a Švédského království.

      V Bruselu dne 10. prosince 2015

            Za Radu

            předseda

         F. BAUSCH

      (1)  Stanovisko ze dne 11. února 2015 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti (ES) č. 1347/2000 a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/2311 ze dne 8. prosince 2016, kterým se některé členské státy opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Kazachstánu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

text:
               20.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 345/53

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/2311
   ze dne 8. prosince 2016,
   kterým se některé členské státy opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Kazachstánu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s článkem 218 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)

               Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003 (2) (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)

               Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)

               Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)

               Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)

               Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)

               Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a těmi smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               (8)

               Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)

               V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)

               Kazachstán uložil dokument o přistoupení k Haagské úmluvě z roku 1980 dne 3. června 2013. Haagská úmluva z roku 1980 vstoupila pro Kazachstán v platnost dne 1. září 2013.

               (11)

               Pouze Nizozemské království již přijalo přistoupení Kazachstánu k Haagské úmluvě z roku 1980. Posouzení situace v Kazachstánu vedlo k závěru, že členské státy, které přistoupení Kazachstánu dosud nepřijaly, jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Kazachstánu v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)

               Členské státy, které přistoupení Kazachstánu dosud nepřijaly, by proto měly být oprávněny v zájmu Unie uložit své prohlášení o přijetí přistoupení Kazachstánu za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Nizozemské království již přijalo přistoupení Kazachstánu k Haagské úmluvě z roku 1980, a proto by nemělo ukládat nové prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstává podle mezinárodního práva veřejného platné.

               (13)

               Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (14)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Členské státy, které tak dosud neučinily, jsou oprávněny přijmout v zájmu Unie přistoupení Kazachstánu k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).
   2.   Členské státy uvedené v odstavci 1 uloží do dne 9. prosince 2017 prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Kazachstánu k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

      „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/2311 přijímá přistoupení Kazachstánu k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

   3.   Každý členský stát uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení o přijetí přistoupení Kazachstánu a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.
   Článek 2
   Členské státy, které uložily své prohlášení o přijetí přistoupení Kazachstánu k Haagské úmluvě z roku 1980 přede dnem přijetí tohoto rozhodnutí, neuloží žádná nová prohlášení.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí je určeno všem členským státům s výjimkou Nizozemského království a Dánského království.

      V Bruselu dne 8. prosince 2016.

            Za Radu

            přesedkyně

         L. ŽITŇANSKÁ

      (1)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 5. října 2016 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).


title: 2006/235/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  27. února 2006  o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarska v Evropské agentuře pro životní prostředí a v Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí za Evropské společenství

text:
               28.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/36

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 27. února 2006
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarska v Evropské agentuře pro životní prostředí a v Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí za Evropské společenství
   (2006/235/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména čl. 175 odst. 1 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou, odst. 3 prvním pododstavcem první větou a odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Činnost Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí, zřízených nařízením Rady (EHS) č. 1210/90 (2), již byla rozšířena na další evropské země prostřednictvím dvoustranných dohod uzavřených Společenstvím, přičemž se bere v úvahu přeshraniční povaha enivironmentálních otázek a důležitost posilování mezinárodní spolupráce v oblasti životního prostředí.

               (2)

               Rada dne 20. července 2000 zmocnila Komisi, aby sjednala se Švýcarskou konfederací dohodu o účasti Švýcarska v Evropské agentuře pro životní prostředí a v Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí.

               (3)

               Uvedená dohoda byla podepsána jménem Evropského společenství dne 26. října 2004 s výhradou pozdějšího uzavření.

               (4)

               Uvedená dohoda by měla být schválena Společenstvím,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarska v Evropské agentuře pro životní prostředí a v Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady provede jménem Společenství oznámení stanovené v článku 20 dohody (3).
   Článek 3
   Komise zastupuje Společenství ve smíšeném výboru zřízeném článkem 16 dohody.
   Postoj, který má Společenství zaujmout k rozhodnutím smíšeného výboru, přijímá Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise ve věcech souvisejících s finančním příspěvkem Švýcarska, v případě jakékoli podstatné odchylky týkající se začleňování právních předpisů Společenství do přílohy I a ve věci změn přílohy III.
   U všech ostatních rozhodnutí smíšeného výboru, včetně pravidelného začleňování právních předpisů Společenství do přílohy I s výhradou jakýchkoli potřebných technických úprav, a věcí souvisejících s vnitřním fungováním smíšeného výboru, přijímá postoj Společenství Komise.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 27. února 2006.

            Za Radu

            předsedkyně

         U. PLASSNIK

      (1)  Dosud nezveřejněno v Úředním věstníku.

      (2)  Úř. věst. L 120, 11.5.1990, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1641/2003 (Úř. věst. L 245, 29. 9. 2003, s. 1).

      (3)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální sekretariát Rady.
    ---documentbreak---

               28.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/37

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarska v Evropské agentuře pro životní prostředí a v Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, dále jen „Společenství“,
   a
   ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE, dále jen „Švýcarsko“,
   společně dále jen „smluvní strany“,
   UZNÁVAJÍCE přeshraniční povahu ekologických otázek a důležitost posilování mezinárodní spolupráce v oblasti životního prostředí,
   BEROUCE V ÚVAHU nařízení Rady (EHS) č. 1210/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí, ve znění nařízení Rady (ES) č. 933/1999 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1641/2003,
   BEROUCE V ÚVAHU, že činnost Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí již byla rozšířena na další evropské země prostřednictvím dvoustranných dohod uzavřených Evropským společenstvím,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Švýcarsko se bude plně podílet na činnostech Evropské agentury pro životní prostředí (dále jen „agentura“) a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí (EIONET) a bude uplatňovat akty uvedené v příloze I.
   Článek 2
   Švýcarsko bude finančně přispívat na činnosti uvedené v článku 1 (agentura a EIONET) takto:

               a)

               Roční příspěvek na daný rok bude vypočten na základě dotace Společenství do rozpočtu agentury na daný rok dělené počtem členských států Společenství.

               b)

               Další podmínky finančního příspěvku Švýcarska jsou stanoveny v příloze II.

         Článek 3
   Švýcarsko se plně, ovšem bez hlasovacího práva, zapojí do činnosti správní rady agentury a bude se podílet na práci vědeckého výboru agentury.
   Článek 4
   Ve lhůtě šesti měsíců od vstupu této dohody v platnost uvědomí Švýcarsko agenturu o hlavních složkách svých národních informačních sítí, jak stanoví akty uvedené v příloze I.
   Článek 5
   Švýcarsko zejména označí, v rámci institucí podle článku 4 či jiných organizací zřízených na jeho území, některou z nich jako „národní kontaktní místo“, jež bude koordinovat nebo předávat informace, které mají být na celostátní úrovni poskytnuty agentuře a institucím či orgánům tvořícím součást sítě EIONET, včetně tematických center podle článku 6.
   Článek 6
   Švýcarsko může rovněž ve lhůtě stanovené v článku 4 určit instituce nebo jiné organizace zřízené na jeho území, které by mohly být speciálně pověřeny spoluprací s agenturou na některých tématech hodných zvláštního zřetele. Takto určená instituce by měla být oprávněna k uzavření dohody s agenturou, aby mohla působit jako tematické centrum sítě pro specifické úkoly. Tato centra spolupracují s dalšími institucemi, které jsou součástí sítě.
   Článek 7
   Do šesti měsíců od obdržení informací uvedených v článcích 4, 5 a 6 správní rada agentury přezkoumá hlavní složky sítě, aby zohlednila účast Švýcarska.
   Článek 8
   Švýcarsko by mělo, s výhradou podmínky ochrany důvěrnosti, poskytovat údaje v souladu s povinnostmi a postupy zavedenými v pracovním programu agentury.
   Článek 9
   Agentura se může s institucemi či orgány uvedenými v článcích 4, 5 a 6 a označenými Švýcarskem, které jsou součástí sítě, dohodnout na nezbytných ujednáních, především na smlouvách, jež umožní úspěšné provedení úkolů, kterými je může pověřit.
   Článek 10
   Údaje o životním prostředí poskytnuté agentuře nebo z agentury vzešlé mohou být zveřejněny a jsou přístupné veřejnosti za předpokladu, že důvěrné informace jsou ve Švýcarsku chráněny stejnou měrou jako v rámci Společenství.
   Článek 11
   Agentura je ve Švýcarsku právnickou osobou a má nejširší právní způsobilost, jakou právo Švýcarska právnickým osobám přiznává.
   Článek 12
   Švýcarsko použije na agenturu Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství, který je uveden v příloze III.
   Článek 13
   Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců těchto Společenství, mohou být švýcarští občané, kteří mají plná občanská práva, smluvně zaměstnáni výkonným ředitelem agentury.
   Článek 14
   Ustanovení vztahující se na finanční kontrolu Společenství ve Švýcarsku, pokud jde o účastníky činností agentury nebo EIONET, jsou uvedeny v příloze IV.
   Článek 15
   Smluvní strany přijmou všechna obecná nebo zvláštní opatření potřebná pro plnění svých závazků vyplývajících z této dohody. Dohlédnou na to, aby bylo dosaženo cílů stanovených touto dohodou.
   Článek 16
   1.   Řádné uplatňování této dohody zajistí smíšený výbor složený ze zástupců smluvních stran. Bude se scházet na žádost jedné ze smluvních stran.
   2.   Smíšený výbor bude pořádat výměnu názorů na důsledky nových právních předpisů Společenství, kterými se mění nařízení (ES) č. 1210/90, nebo na jiný právní nástroj uvedený v této dohodě, včetně případných očekávaných důsledků souvisejících s finančním příspěvkem stanoveným v článku 2 této dohody a v její příloze II.
   3.   V souladu s vnitřními postupy smluvních stran může smíšený výbor přijmout rozhodnutí o změně příloh této dohody nebo rozhodnout o jakémkoli jiném opatření, které zabezpečí řádné fungování této dohody.
   4.   Smíšený výbor jedná ve vzájemné shodě.
   Článek 17
   Přílohy této dohody včetně dodatku k ní tvoří její nedílnou součást.
   Článek 18
   Tato dohoda se vztahuje na jedné straně na území, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených, a na straně druhé na území Švýcarska.
   Článek 19
   Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou. Každá ze smluvních stran může tuto dohodu vypovědět oznámením této skutečnosti druhé smluvní straně. Použitelnost této dohody skončí šest měsíců ode dne takového oznámení.
   Článek 20
   Tato dohoda bude schválena smluvními stranami v souladu s jejich vlastními vnitřními postupy. Vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany navzájem oznámí dokončení postupů nezbytných k tomuto účelu.
   Článek 21
   1.   Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
   2.   Maltské znění ověří smluvní strany na základě výměny dopisů. Toto znění má stejnou platnost jako znění uvedená v odstavci 1.
   NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.

      Hecho en Luxemburgo, el veintiséis de octubre de dos mil cuatro.
      V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Luxembourg den seksogtyvende oktober to tusind og fire.
      Geschehen zu Luxemburg am sechsundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümne kuuendal päeval Luxembourgis.
      'Εγινε στo Λουξεμβούργο, στις είκοσι έξι Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Luxembourg on the twenty-sixth day of October in the year two thousand and four.
      Fait à Luxembourg, le vingt-six octobre deux mille quatre.
      Fatto a Lussemburgo, addì ventisei ottobre duemilaquattro.
      Luksemburgā, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit sestajā oktobrī.
      Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų spalio dvidešimt šeštą dieną Liuksemburge.
      Kelt Luxembourgban, a kettőezer-negyedik év október havának huszonhatodik napján.
      Magħmula fil-Lussemburgu fis-sitta u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Luxemburg, de zesentwintigste oktober tweeduizendvier.
      Sporządzono w Luksemburgu, dnia dwudziestego szóstego października roku dwa tysiące czwartego.
      Feito no Luxemburgo, em vinte e seis de Outubro de dois mil e quatro.
      V Luxemburgu dvadsiateho šiesteho októbra dvetisícštyri.
      V Luxembourgu, dne šestindvajsetega oktobra leta dva tisoč štiri
      Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Luxemburg den tjugosjätte oktober tjugohundrafyra.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera

   PŘÍLOHA I
   Použitelné akty
   Kdekoli akty uvedené v této příloze obsahují odkazy na členské státy Evropského společenství nebo požadavek spojitosti s Evropským společenstvím, bude takový odkaz pro účely této dohody vykládán tak, aby stejně platil pro Švýcarsko nebo pro požadavek spojitosti se Švýcarskem.

               —

               Nařízení Rady (EHS) č. 1210/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí (Úř. věst. L 120, 11.5.1990, s. 1), ve znění:

                           —

                           nařízení Rady (ES) č. 933/1999 ze dne 29. dubna 1999 (Úř. věst. L 117, 5.5.1999, s. 1);

                           —

                           nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1641/2003 ze dne 22. července 2003 (Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 1).

         PŘÍLOHA II
   Finanční příspěvek Švýcarska Evropské agentuře pro životní prostředí

               1.

               Finanční příspěvek, který zaplatí Švýcarsko do rozpočtu Evropské unie za účast v agentuře, bude vypočten vydělením roční dotace Společenství agentuře na daný rok počtem členských států Společenství.

               2.

               Příspěvek Švýcarska bude spravován v souladu s finančním nařízením o souhrnném rozpočtu Evropských společenství.

               3.

               Cestovní výdaje a výdaje na pobyt, které vzniknou zástupcům a odborníkům Švýcarska v důsledku účasti na činnostech nebo zasedáních agentury v souvislosti s prováděním pracovního programu agentury, budou agenturou zpětně proplaceny na témže základě a v souladu s týmiž postupy nyní platnými pro odborníky členských států Společenství.

               4.

               Po vstupu této dohody v platnost a začátkem každého následujícího roku požádá Komise Evropských společenství (dále jen „Komise“) Švýcarsko o poskytnutí prostředků ve výši jeho příspěvku agentuře podle této dohody. V prvním kalendářním roce své účasti Švýcarsko zaplatí příspěvek vypočtený poměrně od data účasti do konce roku. V následujících letech bude výše příspěvků v souladu s touto dohodou.
               Příspěvek je vyjádřen v eurech a je nutno jej zaplatit na bankovní účet Komise vedený v eurech.

               5.

               Švýcarsko zaplatí svůj příspěvek na základě požadavku na poskytnutí prostředků do 1. května za předpokladu, že si Komise vyžádá poskytnutí prostředků před 1. dubnem, nebo nejpozději do 30 dnů poté, co je žádost o poskytnutí příspěvků podána.
               V případě opožděného uhrazení příspěvku jsou Švýcarsku účtovány ode dne splatnosti úroky z dlužné částky. Použije se úroková sazba Evropské centrální banky v den splatnosti pro obchody banky v eurech, zvýšená o 1,5 procentního bodu.

         PŘÍLOHA III
   Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství
   VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
   BEROUCE V ÚVAHU, že podle článku 28 Smlouvy o vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise Evropských společenství požívají tato společenství a Evropská investiční banka na území členských států imunit a výsad nezbytných pro plnění svého poslání,
   SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují k této smlouvě:
   KAPITOLA I
   MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
   Článek 1
   Prostory a budovy Společenství jsou nedotknutelné. Jsou vyloučeny z domovních prohlídek, rekvizic, zabavení či vyvlastnění.
   Majetek a pohledávky Společenství se nemohou stát předmětem jakéhokoli výkonu správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocnění Soudního dvora.
   Článek 2
   Archivy Společenství jsou nedotknutelné.
   Článek 3
   Společenství, jejich pohledávky, příjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých přímých daní.
   Vlády členských států přijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatření umožňující prominutí nebo navrácení nepřímých daní a poplatků z prodeje, které tvoří součást ceny věcí movitých nebo nemovitostí, jestliže Společenství uskuteční pro své úřední potřeby větší nákupy, jejichž cena zahrnuje daně a poplatky tohoto druhu. Prováděním těchto opatření nesmí být narušena hospodářská soutěž v rámci Společenství.
   Osvobození se nevztahuje na daně, dávky a poplatky představující pouze odměnu za veřejně prospěšné služby.
   Článek 4
   Společenství jsou osvobozena od veškerých cel, zákazů a omezení při dovozu a vývozu, pokud jde o předměty určené pro jejich úřední potřebu; takto dovezené předměty nebudou zcizeny úplatně ani bezúplatně na území země, na něž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou příslušné země.
   Společenství jsou rovněž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení při dovozu a vývozu svých publikací.
   Článek 5
   Evropské společenství uhlí a oceli může vlastnit jakékoli devizy a vést své účty v jakékoli měně.
   KAPITOLA II
   KOMUNIKACE A PRŮKAZY
   Článek 6
   Orgány Společenství požívají pro svou úřední komunikaci a předávání veškerých dokumentů na území všech členských států stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.
   Úřední korespondence a jiná úřední komunikace orgánů Společenství nepodléhá cenzuře.
   Článek 7
   1.   Předsedové orgánů Společenství mohou vydávat členům a zaměstnancům orgánů Společenství průkazy, jejichž formu stanoví Rada a jež úřady členských států uznávají za platné cestovní doklady. Tyto průkazy jsou vydávány úředníkům a jiným zaměstnancům za podmínek stanovených služebním a pracovním řádem Společenství.
   Komise může uzavřít dohody umožňující uznávat tyto průkazy za platné cestovní doklady na území třetích zemí.
   2.   Na členy a zaměstnance orgánů, kteří jsou ke dni vstupu této smlouvy v platnost držiteli průkazů podle článku 6 Protokolu o výsadách a imunitách Evropského společenství uhlí a oceli, se i nadále uplatňují ustanovení zmíněného článku, a to až do uplatnění odstavce 1.
   KAPITOLA III
   ČLENOVÉ SHROMÁŽDĚNÍ
   Článek 8
   Volný pohyb členů Shromáždění, kteří jedou na místo zasedání Shromáždění nebo se z něj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.
   Členům Shromáždění při celním odbavení a při devizové kontrole:

               a)

               přiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké přiznává vyšším úředníkům pohybujícím se v zahraničí při plnění dočasného úředního poslání,

               b)

               přiznávají vlády ostatních členských států stejné výhody, jaké přiznávají zástupcům zahraničních vlád při plnění dočasného úředního poslání.

         Článek 9
   Členové Shromáždění nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce.
   Článek 10
   V průběhu zasedání Shromáždění jeho členové:

               a)

               na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu,

               b)

               na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni.

         Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Shromáždění a při návratu z něj.
   Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Shromáždění je oprávněno svého člena imunity zbavit.
   KAPITOLA IV
   ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁNŮ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
   Článek 11
   Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Společenství, jejich poradci a techničtí experti požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých výsad, imunit a výhod.
   Tento Článek se vztahuje rovněž na členy poradních orgánů Společenství.
   KAPITOLA V
   ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAMĚSTNANCI EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
   Článek 12
   Na území všech členských států úředníci a jiní zaměstnanci Společenství bez ohledu na svou státní příslušnost:

               a)

               jsou vyňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech určujících odpovědnost úředníků a jiných zaměstnanců vůči Společenstvím a jednak o příslušnosti Soudního dvora rozhodovat spory mezi Společenstvími a jejich úředníky a jinými zaměstnanci. Této imunity požívají i po ukončení své funkce,

               b)

               nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní příslušníci předpisům omezujícím přistěhovalectví a určujícím náležitosti přihlašování cizinců,

               c)

               požívají v oblasti měnových a devizových předpisů výhod přiznávaných obvykle zaměstnancům mezinárodních organizací,

               d)

               požívají práva bezcelně dovážet bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby v souvislosti s prvním nástupem do funkce v dané zemi a práva bezcelně zpětně vyvézt bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby při ukončení výkonu funkce v dané zemi, v obou případech s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno,

               e)

               požívají práva bezcelně dovézt automobil pro svou osobní potřebu, který získali v zemi svého posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními příslušníky, za podmínek daného vnitřního trhu, a bezcelně zpětně vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno.

         Článek 13
   Platy, mzdy a služební požitky, které poskytují Společenství svým úředníkům a jiným zaměstnancům, podléhají dani ve prospěch Společenství, jejíž podmínky a způsob vybírání stanoví Rada na návrh Komise.
   Úředníci a jiní zaměstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytují Společenství.
   Článek 14
   S úředníky a jinými zaměstnanci Společenství, kteří si výlučně z důvodů výkonu svých funkcí ve službách Společenství zřizují bydliště na území členského státu jiného, než jehož jsou daňovými rezidenty, je pro účely vybírání daní z příjmu, z majetku a dědické daně a dodržování smluv o zamezení dvojího zdanění, uzavřených mezi členskými zeměmi Společenství, zacházeno jak ve státě, v němž pobývají, tak ve státě, jehož jsou daňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své původní bydliště v posledně jmenovaném státě, je-li tento stát členem Společenství. Toto ustanovení se vztahuje rovněž na manžela nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální činnost, a na děti vyživované osobami uvedenými v tomto článku a v jejich péči.
   Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v předchozím pododstavci, který se nachází na území státu pobytu, je osvobozen od dědické daně v tomto státě; pro stanovení této daně je tento majetek posuzován, jako by se nacházel ve státě, jehož jsou tyto osoby daňovými rezidenty, s výhradou práv třetích zemí a případného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdanění.
   Při použití ustanovení tohoto článku se nepřihlíží k bydlišti získanému výlučně k výkonu funkcí ve službách jiných mezinárodních organizací.
   Článek 15
   Rada na návrh Komise jednomyslně rozhoduje o stanovení systému sociálních dávek příslušejících úředníkům a jiným zaměstnancům Společenství.
   Článek 16
   Rada na návrh Komise a po konzultaci s ostatními zúčastněnými orgány určí kategorie úředníků a jiných zaměstnanců Společenství, na které se použijí všechna nebo některá ustanovení článku 12, čl. 13 druhého pododstavce a článku 14.
   Jména, funkce a adresy úředníků a jiných zaměstnanců zařazených do jednotlivých kategorií jsou pravidelně sdělovány vládám členských států.
   KAPITOLA VI
   VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ TŘETÍCH ZEMÍ POVĚŘENÝCH U EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
   Článek 17
   Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Společenství, přiznává zastoupením třetích zemí pověřeným u Společenství obvyklé diplomatické imunity a výsady.
   KAPITOLA VII
   OBECNÁ USTANOVENÍ
   Článek 18
   Výsady, imunity a výhody jsou přiznávány úředníkům a jiným zaměstnancům Společenství výhradně v zájmu Společenství.
   Každý orgán Společenství je povinen zbavit úředníka nebo jiného zaměstnance imunity ve všech případech, kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Společenství.
   Článek 19
   Při uplatňování tohoto protokolu jednají orgány Společenství ve vzájemné shodě s odpovědnými úřady příslušných členských států.
   Článek 20
   Články 12 až 15 a Článek 18 se vztahují na členy Komise.
   Článek 21
   Články 12 až 15 a Článek 18 se vztahují na soudce, generální advokáty, tajemníka a pomocné zpravodaje při Soudním dvoru; články 3 protokolů o statutu Soudního dvora týkajících se vynětí z pravomoci soudů soudců a generálních advokátů tím nejsou dotčeny.
   Článek 22
   Tento protokol se vztahuje rovněž na Evropskou investiční banku, na členy jejích orgánů, její zaměstnance a zástupce členských států, kteří se účastní její činnosti; ustanovení protokolu o statutu této banky tím nejsou dotčena.
   Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, na jehož území se nachází její sídlo. Rovněž její rozpuštění či likvidace nepodléhá poplatkům. Kromě toho činnost banky a jejích orgánů vykonávaná na základě statutu nepodléhá dani z obratu.
   Článek 23
   Tento protokol se rovněž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgánů a na její zaměstnance, aniž jsou dotčena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky.
   Evropská centrální banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a jiných poplatků v souvislosti se zvýšením jejího základního kapitálu a veškerých formalit, které s tím jsou spojeny ve státě, v němž má sídlo. Činnost ECB a jejích orgánů vykonávaná v souladu se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky nepodléhá dani z obratu.
   Výše uvedená ustanovení se vztahují rovněž na Evropský měnový institut. Jeho rozpuštění nebo jeho likvidace nepodléhají žádnému poplatku.
   NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.
   V Bruselu dne osmého dubna tisíc devět set šedesát pět.
   PŘÍLOHA IV
   Finanční kontrola Švýcarských účastníků činností Evropské agentury pro životní prostředí a sítě EIONET
   Článek 1
   Přímá komunikace
   Agentura a Komise komunikují přímo se všemi osobami nebo subjekty usazenými ve Švýcarsku, které se účastní činností agentury nebo sítě EIONET, a to buď jako smluvní partneři, kteří se účastní programu agentury, osoby, které obdržely platbu z rozpočtu agentury nebo Společenství, nebo jako subdodavatelé. Tyto osoby mohou poskytnout přímo Komisi nebo agentuře všechny příslušné informace a podklady, které jsou povinny předávat podle nástrojů uvedených v této dohodě, uzavřených smluv nebo dohod a rozhodnutí přijatých na jejich základě.
   Článek 2
   Audity
   1.   V souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002 a finančním nařízením, které přijala správní rada agentury dne 26. března 2003, v souladu s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 a ostatními nástroji uvedenými v této dohodě mohou smlouvy a dohody uzavřené, jakož i rozhodnutí přijatá s příjemci usazenými ve Švýcarsku stanovit, že úředníci agentury a Komise nebo jiné osoby zmocněné agenturou nebo Komisí mohou u příjemců a jejich subdodavatelů kdykoli provádět vědecké, finanční, technologické nebo jiné audity.
   2.   Úředníci agentury a Komise a jiné osoby zmocněné agenturou a Komisí mají náležitý přístup na místa, k pracím a dokladům a ke všem nezbytným informacím, včetně informací v elektronické podobě, pro účely auditů. Toto právo na přístup se výslovně stanoví ve smlouvách a dohodách uzavřených k provedení nástrojů uvedených v této dohodě.
   3.   Účetní dvůr Evropských společenství má stejná práva jako Komise.
   4.   Audity lze provádět do pěti let po uplynutí této dohody nebo za podmínek stanovených v uzavřených smlouvách nebo dohodách a v přijatých rozhodnutích.
   5.   Švýcarský Federální účetní kontrolní úřad je o auditech prováděných na švýcarském území předem informován. Předání této informace není právní podmínkou pro provádění těchto auditů.
   Článek 3
   Kontroly na místě
   1.   V rámci této dohody je Komise (OLAF) oprávněna provádět kontroly a ověření na místě na švýcarském území za podmínek a způsoby stanovenými v nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996.
   2.   Kontroly a ověření na místě připravuje a provádí Komise v úzké spolupráci se švýcarským Federálním účetním kontrolním úřadem nebo s jinými příslušnými švýcarskými orgány určenými švýcarským Federálním účetním kontrolním úřadem, které jsou včas informovány o předmětu, účelu a právním základě kontrol a ověření, aby mohly poskytnout veškerou nezbytnou pomoc. Za tímto účelem se mohou úředníci příslušných švýcarských orgánů účastnit kontrol a ověření na místě.
   3.   Pokud si to dotčené švýcarské orgány přejí, provádějí kontroly a ověření na místě společně s Komisí.
   4.   Pokud se účastníci programu brání kontrole nebo ověření na místě, poskytnou švýcarské orgány v souladu s vnitrostátními předpisy inspektorům Komise nezbytnou pomoc, aby jim kontrolu nebo ověření na místě umožnily provést.
   5.   Komise co nejdříve sdělí švýcarskému Federálnímu účetnímu kontrolnímu úřadu veškeré zjištěné nebo domnělé nedostatky, o kterých se dozví během kontroly nebo ověření na místě. Komise je v každém případě povinna informovat výše uvedený orgán o výsledku těchto kontrol a ověření.
   Článek 4
   Informace a konzultace
   1.   Pro účely řádného provádění této přílohy si příslušné švýcarské orgány a orgány Společenství vyměňují informace a na žádost jedné ze stran pořádají konzultace.
   2.   Příslušné švýcarské orgány uvědomí neprodleně agenturu a Komisi o každém zjištěném nebo domnělém nedostatku, o kterém se dozvědí, týkajícím se uzavírání a provádění smluv uzavřených na základě nástrojů uvedených v této dohodě.
   Článek 5
   Důvěrnost
   Na informace sdělené nebo získané v jakékoli podobě podle této přílohy se vztahuje služební tajemství a jsou chráněny stejným způsobem, jakým jsou obdobné informace chráněny švýcarským právem a obdobnými předpisy platnými pro orgány Společenství. Tyto informace smějí být sdělovány pouze osobám, které jsou v orgánech Společenství, v členských státech nebo ve Švýcarsku oprávněny ze své funkce se s nimi seznamovat, a smějí být používány pouze k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.
   Článek 6
   Správní opatření a sankce
   Aniž je dotčeno použití švýcarského trestního práva, může agentura nebo Komise uložit správní opatření a sankce v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 a nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství.
   Článek 7
   Náhrada a vykonatelnost
   Rozhodnutí přijatá agenturou nebo Komisí v oblasti působnosti této dohody, která ukládají finanční závazky jiným osobám než státům, jsou vykonatelná ve Švýcarsku. Doložku vykonatelnosti uděluje bez další kontroly, kromě ověření pravosti dokladu, orgán určený švýcarskou vládou, která o tom uvědomí agenturu nebo Komisi. Výkon rozhodnutí se provádí v souladu se švýcarskými procesními předpisy. Zákonnost vykonatelných rozhodnutí podléhá kontrole Soudního dvora Evropských společenství.
   Za stejných podmínek jsou vykonatelné rozsudky vynesené Soudním dvorem Evropských společenství na základě rozhodčí doložky.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 21. října 2010 o postoji, který má Evropská unie zaujmout v Radě stabilizace a přidružení zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení

text:
               23.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 306/28

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 21. října 2010
   o postoji, který má Evropská unie zaujmout v Radě stabilizace a přidružení zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení
   (2010/701/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 46 Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) stanoví, že Rada stabilizace a přidružení přijme rozhodnutím vhodná opatření k provádění cílů stanovených v uvedeném článku.

               (2)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (3)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má Evropská unie zaujmout v Radě stabilizace a přidružení zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé k provádění článku 46 dohody, se zakládá na návrhu rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení připojeném k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 21. října 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         J. MILQUET

      (1)  Úř. věst. L 84, 20.3.2004, s. 13.
    ---documentbreak---

               23.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 306/29

         Návrh
   ROZHODNUTÍ RADY STABILIZACE A PŘIDRUŽENÍ č. …/…
   zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé
   ze dne …
   o opatřeních pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která jsou obsažena v dohodě o stabilizaci a přidružení
   RADA STABILIZACE A PŘIDRUŽENÍ,
   s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé (1), a zejména na článek 46 uvedené dohody,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 46 Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé (dále jen „dohoda“) stanoví koordinaci systémů sociálního zabezpečení Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a členských států a zásady této koordinace.

               (2)

               Článek 46 dohody stanoví, že Rada stabilizace a přidružení přijme rozhodnutí k provádění cílů stanovených v uvedeném článku.

               (3)

               S ohledem na uplatnění zásady nediskriminace by toto rozhodnutí nemělo zakládat žádná dodatečná práva vyplývající z určitých skutečností nebo událostí, k nimž došlo na území jedné ze stran dohody, jež podle právních předpisů druhé strany dohody nejsou brány v úvahu, s výjimkou práva na převod určitých dávek.

               (4)

               Při používání tohoto rozhodnutí by měl být nárok pracovníků, kteří mají státní příslušnost Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, na rodinné dávky podmíněn požadavkem, aby s nimi jejich rodinní příslušníci oprávněně pobývali v členském státě, kde jsou tito pracovníci zaměstnáni. Toto rozhodnutí by nemělo zakládat žádný nárok na rodinné dávky ve vztahu k rodinným příslušníkům, kteří pobývají v jiném státě, například Bývalé jugoslávské republice Makedonii.

               (5)

               Nařízení Rady (ES) č. 859/2003 (2) již rozšiřuje působnost nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahovala pouze z důvodu jejich státní příslušnosti. Nařízení (ES) č. 859/2003 již zahrnuje zásadu sčítání dob pojištění, které pracovníci Bývalé jugoslávské republiky Makedonie získali v jednotlivých členských státech a které se týkají nároku na určité dávky, jak stanoví čl. 46 první odrážka dohody.

               (6)

               V zájmu snadnějšího uplatňování pravidel koordinace může být nutné stanovit zvláštní opatření, která odpovídají konkrétním vlastnostem právních předpisů Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.

               (7)

               K zajištění hladkého průběhu koordinace systémů sociálního zabezpečení v členských státech a Bývalé jugoslávské republice Makedonii je nezbytné stanovit zvláštní opatření o spolupráci mezi členskými státy a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií, jakož i mezi dotčenými osobami a institucemi příslušného státu.

               (8)

               Měla by být přijata přechodná ustanovení k ochraně osob, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a k zajištění toho, aby nepozbyly práv v důsledku jeho vstupu v platnost,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   ČÁST I

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   Definice
   1.   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               a)

               „dohodou“ Dohoda o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé;

               b)

               „nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (3) uplatňované v členských státech Evropské unie;

               c)

               „prováděcím nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (4);

               d)

               „členským státem“ členský stát Evropské unie;

               e)

               „pracovníkem“

                           i)

                           pro účely právních předpisů členského státu osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu čl. 1 písm. a) nařízení,

                           ii)

                           pro účely právních předpisů Bývalé jugoslávské republiky Makedonie osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu těchto právních předpisů;

               f)

               „rodinným příslušníkem“

                           i)

                           pro účely právních předpisů členského státu rodinný příslušník ve smyslu čl. 1 písm. i) nařízení,

                           ii)

                           pro účely právních předpisů Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, rodinný příslušník ve smyslu těchto právních předpisů;

               g)

               „právními předpisy“,

                           i)

                           pokud jde o členské státy, právní předpisy ve smyslu čl. 1 písm. l) nařízení, které se týkají dávek, na něž se vztahuje toto rozhodnutí,

                           ii)

                           pokud jde o Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, příslušné právní předpisy platné v Bývalé jugoslávské republice Makedonii, které se týkají dávek, na něž se vztahuje toto rozhodnutí;

               h)

               „dávkami“

                           —

                           starobní důchody,

                           —

                           pozůstalostní důchody,

                           —

                           důchody při pracovních úrazech a nemocech z povolání,

                           —

                           invalidní důchody v důsledku pracovních úrazů a nemocí z povolání,

                           —

                           rodinné přídavky;

               i)

               „převoditelnými dávkami“,

                           i)

                           pokud jde o členské státy:

                                       —

                                       starobní důchody,

                                       —

                                       pozůstalostní důchody,

                                       —

                                       důchody při pracovních úrazech a nemocech z povolání,

                                       —

                                       invalidní důchody v důsledku pracovních úrazů a nemocí z povolání,

                                 ve smyslu nařízení, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek uvedených v příloze X nařízení,

                           ii)

                           pokud jde o Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, odpovídající dávky poskytované podle právních předpisů Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek uvedených v příloze I tohoto rozhodnutí.

         2.   Další výrazy použité v tomto rozhodnutí mají význam stanovený:

               a)

               pokud jde o členské státy, v nařízení a v prováděcím nařízení;

               b)

               pokud jde o Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, v příslušných právních předpisech platných v Bývalé jugoslávské republice Makedonii.

         Článek 2
   Osobní oblast působnosti
   Toto rozhodnutí se vztahuje na:

               a)

               pracovníky, kteří jsou státními příslušníky Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území členského státu a kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům jednoho nebo více členských států, a jejich pozůstalé;

               b)

               rodinné příslušníky pracovníků podle písmene a) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v některém členském státě;

               c)

               pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu, kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, a jejich pozůstalé, a

               d)

               rodinné příslušníky pracovníků podle písmene c) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v Bývalé jugoslávské republice Makedonii.

         Článek 3
   Rovnost zacházení
   1.   S pracovníky, kteří jsou státními příslušníky Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a jsou legálně zaměstnáni v členském státě, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání se státními příslušníky členských států, v nichž jsou tito pracovníci zaměstnáni.
   2.   S pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu a jsou legálně zaměstnáni v Bývalé jugoslávské republice Makedonii, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání se státními příslušníky Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
   ČÁST II

      VZTAHY MEZI ČLENSKÝMI STÁTY A BÝVALOU JUGOSLÁVSKOU REPUBLIKOU MAKEDONIÍ

   Článek 4
   Upuštění od pravidel týkajících se bydliště
   1.   Převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i), na které mají osoby uvedené v čl. 2 písm. a) a c) nárok, nepodléhají žádnému snížení, úpravě, pozastavení, odnětí ani konfiskaci z důvodu skutečnosti, že příjemce pobývá

               i)

               pro účely dávek podle právních předpisů členského státu na území Bývalé jugoslávské republiky Makedonie nebo

               ii)

               pro účely dávek podle právních předpisů Bývalé jugoslávské republiky Makedonie na území členského státu.

         2.   Rodinní příslušníci pracovníka uvedení v čl. 2 písm. b) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem dotyčného členského státu, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
   3.   Rodinní příslušníci pracovníka uvedení v čl. 2 písm. d) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území některého členského státu.
   ČÁST III

      RŮZNÁ USTANOVENÍ

   Článek 5
   Spolupráce
   1.   Členské státy a Bývalá jugoslávská republika Makedonie si navzájem sdělují veškeré informace o změnách ve svých právních předpisech, které mohou mít vliv na používání tohoto rozhodnutí.
   2.   Pro účely tohoto rozhodnutí se orgány a instituce členských států a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie vzájemně podporují a postupují, jako by používaly své vlastní právní předpisy. Správní pomoc poskytovaná uvedenými orgány a institucemi je v zásadě bezplatná. Příslušné orgány členských států a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie se však mohou dohodnout na náhradě některých nákladů.
   3.   Orgány a instituce členských států a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie mohou pro účely tohoto rozhodnutí komunikovat přímo mezi sebou a s dotčenými osobami či jejich zástupci.
   4.   Instituce a osoby, na které se vztahuje toto rozhodnutí, mají povinnost se vzájemně informovat a spolupracovat za účelem řádného používání tohoto rozhodnutí.
   5.   Dotčené osoby musí neprodleně informovat instituce příslušného členského státu nebo Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, pokud je příslušným státem, a členského státu bydliště nebo Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, pokud je jejich státem bydliště, o každé změně osobní či rodinné situace, která se dotýká jejich práva na dávky podle tohoto rozhodnutí.
   6.   Nesplnění informační povinnosti uvedené v odstavci 5 může mít za následek použití odpovídajících opatření v souladu s vnitrostátním právem. Tato opatření však musí být rovnocenná opatřením použitelným v obdobných situacích podle vnitrostátního práva a nesmějí žadatelům v praxi znemožňovat či nadměrně ztěžovat výkon práv přiznaných tímto rozhodnutím.
   7.   Členské státy a Bývalá jugoslávská republika Makedonie mohou přijímat vnitrostátní předpisy, které stanoví podmínky pro ověření nároku na dávky zohledňující skutečnost, že příjemci pobývají nebo mají bydliště mimo území státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce. Tyto předpisy musí být přiměřené, nesmějí být v žádném případě diskriminující na základě státní příslušnosti a musí být v souladu se zásadami tohoto rozhodnutí. Tyto předpisy musí být oznámeny Radě přidružení.
   Článek 6
   Správní kontroly a lékařské prohlídky
   1.   Tento článek se použije na osoby uvedené v článku 2, které pobírají převoditelné dávky uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i), a na instituce pověřené používáním tohoto rozhodnutí.
   2.   Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí na žádost dlužné instituce lékařskou prohlídku instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce v souladu s postupy stanovenými právními předpisy používanými touto institucí.
   Dlužná instituce v případě potřeby informuje instituci místa pobytu nebo bydliště o veškerých zvláštních požadavcích, které je třeba dodržet, a o předmětu lékařské prohlídky.
   Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o lékařskou prohlídku požádala.
   Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat příjemce vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, a to buď na území, na němž má příjemce dávek nebo žadatel o dávky bydliště nebo kde pobývá, anebo v zemi, v níž má sídlo dlužná instituce. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce.
   3.   Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí správní kontrolu na žádost dlužné instituce instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce.
   Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o správní kontrolu požádala.
   Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat situaci týkající se příjemce přezkoumat odborníkem podle vlastního výběru. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce.
   4.   Jeden nebo více členských států a Bývalá jugoslávská republika Makedonie se mohou dohodnout na jiných správních ustanoveních, o kterých musí informovat Radu stabilizace a přidružení.
   5.   Odchylně od zásady bezplatné vzájemné správní pomoci podle čl. 5 odst. 2 tohoto rozhodnutí hradí skutečnou částku výdajů na kontroly uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku dlužná instituce, která požadovala jejich provedení, instituci, která byla požádána o jejich provedení.
   Článek 7
   Použití článku 118 dohody
   Článek 118 dohody se použije v případě, že se jedna strana domnívá, že druhá strana neplnila povinnosti stanovené v článcích 5 a 6.
   Článek 8
   Zvláštní ustanovení o používání právních předpisů Bývalé jugoslávské republiky Makedonie
   Rada stabilizace a přidružení může v případě potřeby začlenit do přílohy II zvláštní ustanovení o používání právních předpisů Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
   Článek 9
   Správní postupy podle stávajících dvoustranných dohod
   Správní postupy obsažené ve stávajících dvoustranných dohodách mezi členským státem a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií mohou být i nadále používány, nedotýkají-li se nepříznivě práv a povinností dotčených osob, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí.
   Článek 10
   Dohody doplňující postupy pro používání tohoto rozhodnutí
   Jeden nebo více členských států a Bývalá jugoslávská republika Makedonie mohou uzavřít dohody určené k doplnění správních postupů pro používání tohoto rozhodnutí, zejména pokud jde o předcházení podvodům a chybám a boj proti nim.
   ČÁST IV

      PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 11
   Přechodná ustanovení
   1.   Toto rozhodnutí nezakládá žádné nároky za období přede dnem svého vstupu v platnost.
   2.   S výhradou odstavce 1 se nárok podle tohoto rozhodnutí nabývá i ve vztahu k pojistné události, ke které došlo před jeho vstupem v platnost.
   3.   Jakékoli dávky, které nebyly přiznány nebo jejichž výplata byla pozastavena z důvodu státní příslušnosti nebo bydliště dotyčné osoby, jsou na žádost této osoby přiznány nebo obnoveny s účinností ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost za předpokladu, že nároky, na jejichž základě se dříve dávky poskytovaly, nebyly vyrovnány jednorázovou paušální platbou.
   4.   Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána do dvou let ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky nabyté na základě tohoto rozhodnutí dnem vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a proti dotyčné osobě nelze uplatnit ustanovení právních předpisů žádného z členských států nebo Bývalé jugoslávské republiky Makedonie týkající se propadnutí nebo promlčení nároků.
   5.   Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána po uplynutí dvou let ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky, které nepropadly ani nebyly promlčeny, dnem podání žádosti, s výjimkou případů, kdy se použijí příznivější ustanovení právních předpisů kteréhokoli členského státu nebo Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
   Článek 12
   Přílohy tohoto rozhodnutí
   1.   Přílohy tohoto rozhodnutí tvoří jeho nedílnou součást.
   2.   Na žádost Bývalé jugoslávské republiky Makedonie mohou být přílohy změněny rozhodnutím Rady stabilizace a přidružení.
   Článek 13
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V … dne ….

            Za Radu stabilizace a přidruzěni

            přeseda

      (1)  Úř. věst. L 84, 20.3.2004, 13.

      (2)  Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.
   PŘÍLOHA I

      SEZNAM ZVLÁŠTNÍCH NEPŘÍSPĚVKOVÝCH PENĚŽITÝCH DÁVEK BÝVALÉ JUGOSLÁVSKÉ REPUBLIKY MAKEDONIE

   …
   PŘÍLOHA II

      ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O POUŽÍVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ BÝVALÉ JUGOSLÁVSKÉ REPUBLIKY MAKEDONIE

   …


title: 2012/41/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 23. ledna 2012 o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP, pokud jde o zřízení smíšené pracovní skupiny pro sledování provádění kapitoly IIa protokolu 10 k Dohodě o EHP o zjednodušení kontrol a formalit při přepravě zboží a o stanovení jejího jednacího řádu

text:
               27.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 24/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 23. ledna 2012
   o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP, pokud jde o zřízení smíšené pracovní skupiny pro sledování provádění kapitoly IIa protokolu 10 k Dohodě o EHP o zjednodušení kontrol a formalit při přepravě zboží a o stanovení jejího jednacího řádu
   (2012/41/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114, čl. 207 odst. 2 a čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol 10 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 76/2009 ze dne 30. června 2009 (2) za účelem vložení nové kapitoly IIa týkající se celně bezpečnostních opatření.

               (2)

               Článek 9b protokolu 10 stanoví, že smluvní strany nepoužijí celně bezpečnostní opatření v rámci vzájemného dvoustranného obchodu, pokud jsou schopny zaručit rovnocennou úroveň celní bezpečnosti na svých územích.

               (3)

               Článek 9f protokolu 10 také stanoví, že Smíšený výbor EHP stanoví pravidla, podle nichž smluvní strany mají zajistit sledování provádění kapitoly IIa uvedeného protokolu a ověřovat dodržování ustanovení kapitoly IIa a příloh I a II uvedeného protokolu,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má Unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP ke zřízení smíšené pracovní skupiny pro sledování provádění kapitoly IIa protokolu 10 k Dohodě o EHP o zjednodušení kontrol a formalit při přepravě zboží a ke stanovení jejího jednacího řádu, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 23. ledna 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. GJERSKOV

      (1)  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Úř. věst. L 232, 3.9.2009, s. 40.

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2011
      ze dne …
      o zřízení smíšené pracovní skupiny pro sledování provádění kapitoly IIa protokolu 10 k Dohodě o EHP o zjednodušení kontrol a formalit při přepravě zboží a o stanovení jejího jednacího řádu
      SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
      s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 92 a čl. 94 odst. 3 této dohody a na čl. 9f odst. 1 protokolu 10 k Dohodě o EHP,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Protokol 10 k Dohodě o EHP byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 76/2009 ze dne 30. června 2009 (1) za účelem vložení nové kapitoly IIa týkající se celně bezpečnostních opatření.

                  (2)

                  Článek 9b protokolu 10 stanoví, že smluvní strany nepoužijí celně bezpečnostní opatření v rámci vzájemného dvoustranného obchodu, pokud jsou schopny zaručit rovnocennou úroveň celní bezpečnosti na svých územích.

                  (3)

                  Článek 9f protokolu 10 také stanoví, že Smíšený výbor EHP stanoví pravidla, podle nichž smluvní strany mají zajistit sledování provádění kapitoly IIa uvedeného protokolu a ověřovat dodržování ustanovení kapitoly IIa a příloh I a II uvedeného protokolu,

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      1.   Zřizuje se smíšená pracovní skupina pro celně bezpečnostní opatření (dále jen „pracovní skupina“) s cílem zajistit sledování provádění ustanovení týkajících se celní bezpečnosti, která jsou stanovena v kapitole IIa protokolu 10 k Dohodě o EHP, a ověřovat, zda jsou ustanovení kapitoly IIa a příloh I a II tohoto protokolu dodržována.
      2.   Pracovní skupina působí v souladu s jednacím řádem uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
      3.   Pracovní skupina podává zprávy smíšenému podvýboru I pro volný pohyb zboží podle čl. 15 odst. 1 písm. a) jednacího řádu Smíšeného výboru EHP (2).
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne … za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
      Článek 3
      Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

         V Bruselu dne … .

               Za Smíšený výbor EHP

               předseda nebo předsedkyně

               tajemníci Smíšeného výboru EHP

         (1)  Úř. věst. L 232, 3.9.2009, s. 40.

         (2)  Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 1/94 ze dne 8. února 1994, kterým se přijímá jednací řád Smíšeného výboru EHP (Úř. věst. L 85, 30.3.1994, s. 60).

         (3)  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]

         PŘÍLOHA
         Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. …/2011

            JEDNACÍ ŘÁD SMÍŠENÉ PRACOVNÍ SKUPINY PRO CELNĚ BEZPEČNOSTNÍ OPATŘENÍ

         Článek 1
         Složení
         Pracovní skupina se skládá ze zástupců Evropské unie, zástupců států ESVO a zástupců členských států Evropské unie.
         Článek 2
         Úkoly
         1.   Pracovní skupina posuzuje rovnocennost celně bezpečnostních opatření stanovených právními předpisy smluvních stran. Zejména sleduje provádění právních předpisů týkajících se informací před vstupem a výstupem zboží, celních kontrol týkajících se bezpečnosti a řízení rizik a právních předpisů týkajících se oprávněných hospodářských subjektů. Zajišťuje rovněž výměnu informací o změnách příslušných právních předpisů.
         2.   Pracovní skupina projednává nezbytné technické změny kapitoly IIa protokolu 10.
         3.   Na žádost jedné ze smluvních stran organizuje pracovní skupina zasedání skupiny odborníků, aby mohli diskutovat o konkrétních otázkách. Pracovní skupina rovněž přezkoumává správní postupy smluvních stran. Za účelem provedení tohoto přezkumu se může pracovní skupina dohodnout, že uspořádá kontroly na místě.
         4.   Na žádost jedné ze smluvních stran prozkoumá pracovní skupina jakékoli otázky, které považuje za důležité pro provádění celně bezpečnostních opatření stanovených v kapitole IIa protokolu 10.
         Článek 3
         Předsednictví
         Zasedání pracovní skupiny předsedá vždy střídavě každých šest měsíců zástupce Evropské unie a zástupce jednoho ze států ESVO, na které se vztahuje kapitola IIa protokolu 10.
         Článek 4
         Zasedání
         1.   Pracovní skupina zasedá pravidelně a nejméně jednou ročně.
         2.   Zasedání se konají v Bruselu nebo na jiném místě, jak o tom rozhodne předseda pracovní skupiny.
         3.   Zasedání pracovní skupiny svolává její předseda. Pozvánky na zasedání se zasílají účastníkům uvedeným v článku 1 alespoň 10 pracovních dnů před zasedáním. V naléhavých záležitostech mohou být pozvánky zaslány v kratší lhůtě.
         4.   Pracovním jazykem pracovní skupiny je angličtina.
         5.   Zasedání jsou neveřejná, není-li dohodnuto jinak.
         Článek 5
         Program zasedání
         1.   Na každé zasedání připraví předseda předběžný program zasedání. Předběžný program zasedání je účastníkům uvedeným v článku 1 zaslán alespoň 10 pracovních dnů před jeho konáním.
         2.   Smluvní strany mohou požádat, aby byl některý bod zařazen na program zasedání, a to buď písemně u předsedy, nebo před přijetím programu v den zasedání.
         Článek 6
         Zápisy ze zasedání
         1.   Z každého zasedání pracovní skupiny se pod vedením předsedy vypracuje zápis. V zápisu se uvedou doporučení a/nebo závěry pracovní skupiny, pokud jde o každý bod programu zasedání.
         2.   Návrh zápisu si smluvní strany vymění a schválí jej do 20 pracovních dnů po zasedání.
         Článek 7
         Výdaje
         Zástupci smluvních stran a odborníci z celních správ členských států Evropské unie si hradí všechny náklady, které jim vzniknou v souvislosti s jejich účastí na zasedáních pracovní skupiny.