title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/837 ze dne 28. května 2015, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii

text:
               29.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 132/82

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/837
   ze dne 28. května 2015,
   kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 31. května 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/255/SZBP (1).

               (2)

               Dne 28. května 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/309/SZBP (2), kterým byla prodloužena použitelnost omezujících opatření uvedených v rozhodnutí 2013/255/SZBP do 1. června 2015.

               (3)

               Na základě přezkumu rozhodnutí 2013/255/SZBP by měla být použitelnost omezujících opatření dále prodloužena do 1. června 2016.

               (4)

               Vzhledem k závažnosti situace by měla být na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, uvedený v příloze I rozhodnutí 2013/255/SZBP zařazena jedna další osoba.

               (5)

               Na seznamu fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, uvedeném v příloze I rozhodnutí 2013/255/SZBP, by již neměla být vedena jedna osoba.

               (6)

               Informace týkající se některých osob uvedených v příloze I oddílu A rozhodnutí 2013/255/SZBP je třeba aktualizovat.

               (7)

               Na seznamu fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, uvedeném v příloze I rozhodnutí 2013/255/SZBP by v návaznosti na rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2014 ve spojených věcech T-329/12 a T-74/13 Mazen Al-Tabbaa v. Rada (3) a na rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2015 ve věci T-652/11 Bassam Sabbagh v. Rada (3) neměli být vedeni Mazen Al–Tabbaa a Bassam Sabbagh.

               (8)

               Kromě toho přijala Rada bezpečnosti Organizace spojených národů dne 12. února 2015 rezoluci 2199 (2015), která v bodu 17 zakazuje obchodovat se syrskými kulturními statky a dalšími předměty archeologické, historické, kulturní, mimořádné vědecké a náboženské hodnoty, které byly ze Sýrie neoprávněně odvezeny po 15. březnu 2011.

               (9)

               Rozhodnutí 2013/255/SZBP by mělo být proto odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2013/255/SZBP se mění takto:

               1)

               článek 13a se nahrazuje tímto:
               „Článek 13a
               Zakazuje se dovoz, vývoz a převod kulturních statků a dalších předmětů majících archeologickou, historickou, kulturní, mimořádnou vědeckou či náboženskou hodnotu, které byly ze Sýrie neoprávněně odvezeny dne 15. března 2011 či později nebo u nichž existuje podezření, že byly ze Sýrie po tomto datu neoprávněně vyvezeny, a poskytování souvisejících zprostředkovatelských služeb. Tento zákaz se nepoužije, pokud se prokáže, že dotyčné kulturní statky jsou bezpečně navraceny jejich zákonným vlastníkům v Sýrii.
               Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných předmětů, na něž se tento článek vztahuje.“;

               2)

               článek 34 se nahrazuje tímto:
               „Článek 34
               Toto rozhodnutí se použije do 1. června 2016. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, může podle potřeby prodloužit jeho platnost nebo je změnit.“

         Článek 2
   Příloha I rozhodnutí 2013/255/SZBP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 28. května 2015.

            Za Radu

            předseda

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 147, 1.6.2013, s. 14).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/309/SZBP ze dne 28. května 2014, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 160, 29.5.2014, s. 37).

      (3)  Dosud nezveřejněno.

      PŘÍLOHA

                  I.

                  Na seznam osob uvedený v příloze I oddílu A rozhodnutí 2013/255/SZBP se doplňuje tato osoba:

                              Jméno

                              Identifikační údaje

                              Odůvodnění

                              Datum zařazení na seznam

                              206.

                           Generál Muhamad (
                                 ) (také znám jako Mohamed, Muhammad) Mahalla (
                                 ) (také znám jako Mahla, Mualla, Maalla, Muhalla)

                              Narozen v oblasti Jableh v provincii Lattakia.

                              Od dubna 2015 velitel odboru č. 293 syrské vojenské zpravodajské služby (vnitřní záležitosti). Odpovědný za represe a násilí proti civilnímu obyvatelstvu v Damašku a přilehlých venkovských oblastech.
                              Bývalý zástupce vedoucího oddělení pro politickou bezpečnost (2012), důstojník syrské republikánské gardy a zástupce ředitele ředitelství politické bezpečnosti. Vedoucí oddělení pro vojenskou politiku, člen národního bezpečnostního úřadu.

                              29.5.2015

                  II.

                  Ze seznamu osob uvedeného v příloze I oddílu A rozhodnutí 2013/255/SZBP se vypouští položka týkající se této osoby:
                  č. 11. Rustum () Ghazali ()

                  III.

                  Položky týkající se níže uvedených osob, uvedené v příloze I oddílu A rozhodnutí 2013/255/SZBP, se nahrazují těmito položkami.

                              Jméno

                              Identifikační údaje

                              Odůvodnění

                              Datum zařazení na seznam

                              3.

                           Ali (
                                 ) Mamluk (
                                 ) (také znám jako Mamlouk)

                              datum narození: 19. února 1946;
                              místo narození: Damašek;
                              diplomatický pas č. 983

                              Ředitel národního bezpečnostního úřadu. Bývalý vedoucí ředitelství syrské zpravodajské služby podílející se na násilí proti demonstrantům.

                              9.5.2011

                              6.

                           Muhammad (
                                 ) Dib (
                                 ) Zaytun (
                                 ) (také znám jako Mohammed Dib Zeitoun; také znám jako Mohamed Dib Zeitun)

                              datum narození: 20. května 1951;
                              místo narození: Damašek;
                              diplomatický pas č. D000001300

                              Ředitel ředitelství všeobecné bezpečnosti; podílí se na násilí vůči demonstrantům.

                              9.5.2011

                              16.

                           Faruq (
                                 ) (také znám jako Farouq, Farouk) Al Shar' (
                                 ) (také znám jako Al Char', Al Shara', Al Shara)

                              datum narození: 10. prosince 1938

                              Bývalý viceprezident Syrské republiky; podílí se na násilí vůči civilnímu obyvatelstvu.

                              23.5.2011

                              37.

                           Brigádní generál Rafiq (
                                 ) (také znám jako Rafeeq) Shahadah (
                                 ) (také znám jako Shahada, Shahade, Shahadeh, Chahada, Chahade, Chahadeh, Chahada)

                              Bývalý velitel odboru č. 293 syrské vojenské zpravodajské služby (vnitřní záležitosti) v Damašku. Přímo se podílí na represích a násilí proti civilnímu obyvatelstvu v Damašku. Poradce prezidenta Bašára Asáda pro strategické otázky a vojenské zpravodajství.

                              23.8.2011

                              42.

                           Brigádní generál Nawful (
                                 ) (také znám jako Nawfal, Nofal, Nawfel) Al-Husayn (
                                 ) (také znám jako Al-Hussain, Al-Hussein)

                              Velitel útvaru syrské vojenské zpravodajské služby v Idlibu. Podílí se přímo na represích a násilí proti civilnímu obyvatelstvu v Idlibu.

                              23.8.2011

                              44.

                           Brigádní generál Muhammed (
                                 ) (také znám jako Muhamad) Zamrini (
                                 ) (také znám jako Zamreni)

                              Velitel útvaru syrské vojenské zpravodajské služby v Homsu. Přímo se podílí na represích a násilí proti civilnímu obyvatelstvu v Homsu.

                              23.8.2011

                              53.

                           Adib (
                                 ) Mayaleh (
                                 ) (také znám jako André Mayard)

                              datum narození: 15. května 1955
                              místo narození: Bassir

                              Adib Mayaleh je odpovědný za poskytování hospodářské a finanční podpory syrskému režimu v rámci své funkce guvernéra Syrské centrální banky.

                              15.5.2012

                              55.

                           Plukovník Lu'ai (
                                 ) (také znám jako Louay, Loai) al-Ali (
                                 )

                              Velitel odboru syrské vojenské zpravodajské služby v Dará. Odpovědný za násilí vůči demonstrantům v Dará.

                              14.11.2011

                              80.

                           Brigádní velitel Nazih (
                                 ) (také znám jako Nazeeh) Hassun (
                                 ) (také znám jako Hassoun)

                              Velitel odboru syrské vojenské zpravodajské služby pro venkovské oblasti v okolí Damašku/Rif Dimashq, bývalý člen zpravodajské služby syrského letectva. Vojenský důstojník podílející se na násilí v Homsu.

                              1.12.2011

                              137.

                           Brigádní generál Ibrahim (
                                 ) Ma'ala (
                                 ) (také znám jako Maala, Maale, Ma'la)

                              Ředitel odboru č. 285 (Damašek) ředitelství pro všeobecné zpravodajství (koncem roku 2011 nahradil brigádního generála Hussama Fendiho). Odpovědný za mučení členů opozice držených ve vazbě.

                              24.7.2012


               2.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 324/16

         P8_TA(2015)0084
   Žádost, aby byl Ivan Jakovčić zbaven poslanecké imunity
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 25. března 2015 o žádosti, aby byl Ivan Jakovčić zbaven imunity (2014/2169(IMM))
   (2016/C 324/03)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na žádost o zbavení imunity Ivana Jakovčiće, kterou zaslal dne 5. září 2014 právní zástupce poškozené žalující strany v souvislosti s trestním řízením vedeným městským soudem v chorvatském Pazinu (č.j.: K-143/14) a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 23. října 2014,

               —

               s ohledem na dopisy Stálého zastoupení Chorvatské republiky při EU ze dne 14. února 2014 a 16. ledna 2015, které potvrzují, že podle příslušných ustanovení chorvatského právního řádu je poškozená žalující strana oprávněna požádat o zbavení imunity chorvatského poslance Evropského parlamentu,

               —

               poté, co Ivan Jakovčić dostal možnost vyjádřit se, v souladu s čl. 9 odst. 5 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na článek 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

               —

               s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

               —

               s ohledem na své usnesení ze dne 24. dubna 2009 o parlamentní imunitě v Polsku (2),

               —

               s ohledem na články 23 a 28 jednacího řádu Parlamentu Chorvatské republiky,

               —

               s ohledem na čl. 61 odst. 1 chorvatského trestního řádu,

               —

               s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0059/2015),

               A.

               vzhledem k tomu, že právní zástupce soukromé osoby vystupující jako žalující strana požádal o zbavení poslanecké imunity poslance Evropského parlamentu Ivana Jakovčiće v souvislosti s právním řízením, které se týká údajného trestného činu pomluvy;

               B.

               vzhledem k tomu, že Stálé zastoupení Chorvatské republiky při EU informovalo předsedu Evropského parlamentu dopisem ze dne 14. února 2014 o tom, že pokud není žádost o zbavení imunity chorvatského poslance upravena zvláštními procesními předpisy, měla by se použít ustanovení o zbavení imunity pro poslance vnitrostátního parlamentu, podle nichž může podat žádost o schválení zadržovací vazby nebo zahájení trestního stíhání poslance oprávněný státní orgán, poškozená žalující strana nebo soukromá žalující strana;

               C.

               vzhledem k tomu, že Stálé zastoupení Chorvatské republiky při EU potvrdilo ve svém dopise ze dne 16. ledna 2015, že v daném okamžiku probíhá před příslušným chorvatským soudem soudní řízení, s nímž souvisí žádost o zbavení imunity pana Jakovčiće;

               D.

               vzhledem k tomu, že v souladu s článkem 8 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie nesmí být členové Evropského parlamentu vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce;

               E.

               vzhledem k tomu, že smyslem tohoto ustanovení je zajistit uplatnění zásady svobody projevu poslanců Evropského parlamentu, avšak toto právo neopravňuje k pomluvě, nactiutrhání, podněcování k nenávisti či zpochybňování cti jiných osob;

               F.

               vzhledem k tomu, že se tato žádost o zbavení imunity týká trestního stíhání, které bylo zahájeno vůči panu Jakovčićovi podle čl. 147 odst. 1 a 2 chorvatského trestního zákona v souvislosti s výroky, které zakládají trestný čin pomluvy, které údajně pronesl v rozhovoru s chorvatskou televizí HRT dne 22. července 2014;

               G.

               vzhledem k tomu, že podle čl. 61 odst. 1 chorvatského trestního řádu (Zakon o kaznenom postupku) musí být v případě trestněprávní žaloby učiněno žalobní podání ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy se oprávněná fyzická či právnická osoba dozvěděla o trestném činu a jeho pachateli;

               H.

               vzhledem k tomu, že podle čl. 9 odst. 2 jednacího řádu Parlamentu se musí žádosti o zbavení poslanecké imunity projednat neprodleně, avšak s přihlédnutím k jejich poměrné složitosti;

               I.

               vzhledem k tomu, že pan Jakovčić byl v okamžiku rozhovoru členem Evropského parlamentu; vzhledem k tomu, že se však údajné výroky týkají záležitosti, která se odehrála v době, kdy ještě funkci poslance nezastával;

               J.

               vzhledem k tomu, že tyto předmětné výroky proto nemají přímou a zřejmou souvislost s výkonem povinností pana Jakovčiće jakožto poslance Evropského parlamentu ani se nejedná o názory vyjádřené či hlasování učiněné v souvislosti s výkonem jeho funkce poslance Evropského parlamentu ve smyslu článku 8 protokolu č. 7;

               K.

               vzhledem k tomu, že takové jednání pana Jakovčiće nelze tudíž považovat za jednání v souvislosti s výkonem funkce poslance Evropského parlamentu;

               1.

               má za to, že žádost o zbavení imunity pana Jakovčiće předložil příslušný orgán ve smyslu čl. 9 odst. 1 jednacího řádu, a je ji proto nutné považovat za přípustnou; dále má za to, že s ohledem na čl. 9 odst. 2 jednacího řádu nelze Parlamentu ukládat žádnou lhůtu pro vydání rozhodnutí ve věci žádosti o zbavení imunity;

               2.

               rozhodl, aby byl Ivan Jakovčić zbaven imunity;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru neprodleně předal příslušnému orgánu Chorvatské republiky a Ivanu Jakovčićovi.

      (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvoraze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Úř. věst. C 184 E, 8.7.2010, s. 72.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 8. října 2002, kterým se mění rozhodnutí 2001/747/ES o uzavření Dohody o vzájemném uznávání mezi Evropským společenstvím a Japonskem

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0804

Úřední věstník L 278 , 16/10/2002 S. 0023 - 0023

		Rozhodnutí Radyze dne 8. října 2002,kterým se mění rozhodnutí 2001/747/ES o uzavření Dohody o vzájemném uznávání mezi Evropským společenstvím a Japonskem(2002/804/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 4 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:v zájmu zajištění efektivního fungování Dohody o vzájemném uznávání mezi Evropským společenstvím a Japonskem [1] (dále jen "dohody") je nezbytné změnit rozhodnutí 2001/747/ES [2] s cílem zmocnit Komisi k tomu, aby přijala všechna nezbytná opatření pro fungování dohody,ROZHODLA TAKTO:Jediný článekČlánek 3 rozhodnutí 2001/747/ES se nahrazuje tímto:"Článek 31. Komise zastupuje Společenství ve smíšeném výboru nebo v jakémkoli podvýboru podle článku 8 dohody; je jí nápomocen zvláštní výbor jmenovaný Radou. Po konzultaci s tímto zvláštním výborem přikročí Komise k činnostem nezbytným pro provádění dohody.2. Postoj Společenství ve smíšeném výboru nebo v jakémkoli podvýboru určuje Komise po konzultaci se zvláštním výborem podle odstavce 1."V Lucemburku dne 8. října 2002.Za RadupředsedaT. Pedersen[1] Úř. věst. L 284, 29.10.2001, s. 3.[2] Úř. věst. L 284, 29.10.2001, s. 1.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2005/386/SZBP ze dne 14. března 2005 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Novým Zélandem o účasti Nového Zélandu na vojenské operaci Evropské unie pro řešení krize v Bosně a Hercegovině (operace Althea)

text:
               20.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 127/27

         ROZHODNUTÍ RADY 2005/386/SZBP
   ze dne 14. března 2005
   o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Novým Zélandem o účasti Nového Zélandu na vojenské operaci Evropské unie pro řešení krize v Bosně a Hercegovině (operace Althea)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 12. července 2004 přijala Rada společnou akci 2004/570/SZBP o vojenské operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině (1).

               (2)

               Podle čl. 11 odst. 3 uvedené společné akce jsou podrobnosti týkající se účasti třetích států předmětem dohody podle článku 24 Smlouvy o Evropské unii.

               (3)

               Na základě zmocnění Rady ze dne 13. září 2004 sjednalo předsednictví, kterému byl nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, Dohodu mezi Evropskou unií a Novým Zélandem o účasti Nového Zélandu na vojenské operaci Evropské unie pro řešení krize v Bosně a Hercegovině (operace Althea).

               (4)

               Tato dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Novým Zélandem o účasti Nového Zélandu na vojenské operaci Evropské unie pro řešení krize v Bosně a Hercegovině (operace Althea) se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 14. března 2005.

            Za Radu

         F. BODEN

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 252, 28.7.2004, s. 10.
   PŘEKLAD
   DOHODA
   mezi Evropskou unií a Novým Zélandem o účasti Nového Zélandu na vojenské operaci Evropské unie pro řešení krize v Bosně a Hercegovině (operace Althea)
   EVROPSKÁ UNIE (EU)
   na straně jedné a
   VLÁDA NOVÉHO ZÉLANDU (NOVÝ ZÉLAND)
   na straně druhé,
   dále jen „strany“,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ:

               —

               přijetí společné akce Rady Evropské unie 2004/570/SZBP ze dne 12. července 2004 o vojenské operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině (1),

               —

               pozvání Nového Zélandu k účasti na operaci vedené EU,

               —

               úspěšné dokončení procesu vytvoření sil a doporučení velitele operace EU a Vojenského výboru EU schválit účast sil Nového Zélandu na operaci vedené EU,

               —

               rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru BiH/1/2004 ze dne 21. září 2004 (2) o přijetí příspěvku Nového Zélandu na vojenskou operaci EU v Bosně a Hercegovině,

               —

               rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru BiH/3/2004 ze dne 29. září 2004 (3) o zřízení Výboru přispěvatelů na vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině,

         SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Účast na operaci
   1.   Nový Zéland se přidruží ke společné akci 2004/570/SZBP ze dne 12. července 2004 o vojenské operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině a k jakékoli společné akci nebo rozhodnutí, kterými Rada Evropské unie rozhodne o prodloužení vojenské operace EU pro řešení krize, v souladu s touto dohodou a veškerými nutnými prováděcími opatřeními.
   2.   Příspěvkem Nového Zélandu k vojenské operaci EU pro řešení krize není dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie.
   3.   Nový Zéland zajistí, aby jeho síly a personál účastnící se vojenské operace EU pro řešení krize plnily své poslání v souladu:

               —

               se společnou akcí 2004/570/SZBP a případnými následnými změnami,

               —

               s operačním plánem,

               —

               s prováděcími opatřeními.

         4.   Síly a personál vyslaný do operace Novým Zélandem plní své úkoly a jedná pouze v zájmu vojenské operace EU pro řešení krize.
   5.   Nový Zéland včas informuje velitele operace EU o jakékoliv změně své účasti na operaci.
   Článek 2
   Postavení sil
   1.   Postavení sil a personálu přidělených Novým Zélandem v rámci vojenské operace EU pro řešení krize se řídí odstavcem 12 rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1575 (2004) ze dne 22. listopadu 2004.
   2.   Postavení sil a personálu přiděleného k velitelství nebo k velitelským složkám umístěným mimo Bosnu a Hercegovinu se řídí ujednáním mezi velitelstvím a dotyčnými velitelskými složkami a Novým Zélandem.
   3.   Aniž je dotčena dohoda o postavení sil podle odstavce 1, vykonává Nový Zéland soudní pravomoc nad svými silami a personálem, které se účastní vojenské operace EU pro řešení krize.
   4.   Nový Zéland vyřizuje veškeré nároky vzniklé v souvislosti s účastí na operaci EU pro řešení krize, které některý z členů jeho sil či personálu vznese nebo které se ho týkají. Nový Zéland je příslušný pro zahájení každého řízení, zejména soudního nebo kárného, proti kterémukoli členu svých sil či personálu, v souladu se svými právními a správními předpisy.
   5.   Nový Zéland se zavazuje učinit prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody vůči kterémukoliv státu, který se účastní vojenské operace EU pro řešení krize, a učinit tak při podpisu této dohody.
   6.   Evropská unie se zavazuje zajistit, že její členské státy učiní prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody v souvislosti s účastí Nového Zélandu na vojenské operaci EU pro řešení krize, a učinit tak při podpisu této dohody.
   Článek 3
   Utajované informace
   1.   Nový Zéland přijme vhodná opatření k zajištění ochrany utajovaných informací EU v souladu s bezpečnostními předpisy Rady Evropské unie, které jsou obsaženy v rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001 (4), jakož i dalšími pokyny vydanými příslušnými orgány, včetně velitele operace EU.
   2.   Pokud EU a Nový Zéland uzavřely dohodu o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací, použijí se ustanovení takové dohody v rámci vojenské operace EU pro řešení krize.
   Článek 4
   Linie velení
   1.   Všechny síly a personál účastnící se vojenské operace EU pro řešení krize zůstávají zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.
   2.   Vnitrostátní orgány odevzdají operativní a taktické velení nebo řízení svých sil a personálu veliteli operace EU. Velitel operace EU je oprávněn přenášet svou pravomoc.
   3.   Nový Zéland má ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.
   4.   Po konzultacích s Novým Zélandem může velitel operace EU kdykoliv požádat o zrušení příspěvku Nového Zélandu.
   5.   Nový Zéland jmenuje vysokého vojenského zástupce jako zástupce svého národního kontingentu ve vojenské operaci EU pro řešení krize. Vysoký vojenský zástupce konzultuje s velitelem sil EU všechny záležitosti, které mají vliv na operaci, a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu.
   Článek 5
   Finanční hlediska
   1.   Nový Zéland nese veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v právních nástrojích podle čl. 1 odst. 1 této dohody a v rozhodnutí Rady 2004/197/SZBP ze dne 23. února 2004 o zavedení mechanismu pro správu financování společných nákladů na operace EU v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (5).
   2.   V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám ze státu nebo států, v nichž se operace uskutečňuje, zaplatí Nový Zéland, pokud je zjištěna jeho odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v ustanoveních o postavení sil podle čl. 2 odst. 1 této dohody.
   Článek 6
   Prováděcí opatření k dohodě
   Generální tajemník Rady Evropské unie, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, a odpovídající orgány Nového Zélandu uzavřou veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.
   Článek 7
   Neplnění závazků
   Pokud jedna ze stran neplní své závazky stanovené v předchozích článcích, druhá strana má právo ukončit tuto dohodu výpovědí s měsíční výpovědní lhůtou.
   Článek 8
   Řešení sporů
   Spory o výklad nebo použití této smlouvy se řeší mezi stranami diplomatickou cestou.
   Článek 9
   Vstup v platnost
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení vnitřních postupů nezbytných pro tento účel.
   2.   Tato dohoda se použije prozatímně ode dne podpisu.
   3.   Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu trvání příspěvku Nového Zélandu k operaci.

      V Bruselu dne  v anglickém jazyce ve čtyřech vyhotoveních.

            Za Evropskou unii

            Za Nový Zéland

      (1)  Úř. věst. L 252, 28.7.2004, s. 10.

      (2)  Úř. věst. L 324, 27.10.2004, s. 20.

      (3)  Úř. věst. L 325, 28.10.2004, s. 64. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí BiH/5/2004 (Úř. věst. L 357, 2.12.2004, s. 39).

      (4)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/194/ES (Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 48).

      (5)  Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 68.
   PROHLÁŠENÍ
   podle čl. 2 odst. 5 a 6 dohody
   Prohlášení členských států EU:
   „V případě zranění nebo smrti svých pracovníků, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jimi vlastněného a použitého při operaci EU pro řešení krize budou členské státy EU, které uplatňují společnou akci EU 2004/570/SZBP ze dne 12. července 2004 o vojenské operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině, usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovolují jejich vnitrostátní právní systémy, na základě vzájemnosti vzdaly nároků na náhradu škody vůči Novému Zélandu, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta:

               —

               byly způsobeny personálem z Nového Zélandu při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EU pro řešení krize, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, nebo

               —

               nastaly používáním jakéhokoliv majetku, jenž patří Novému Zélandu, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání pracovníků operace EU pro řešení krize z Nového Zélandu, kteří tento majetek používají.“

         Prohlášení Nového Zélandu:
   „V případě zranění nebo smrti svých pracovníků, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jím vlastněného a použitého při operaci EU pro řešení krize, bude Nový Zéland, který uplatňuje společnou akci EU 2004/570/SZBP ze dne 12. července 2004 o vojenské operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině, usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje jeho vnitrostátní právní systém, na základě vzájemnosti vzdal nároků na náhradu škody vůči kterémukoli jinému státu účastnícímu se operace EU pro řešení krize, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta:

               —

               byly způsobeny personálem při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EU pro řešení krize, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, nebo

               —

               nastaly používáním jakéhokoliv majetku, jenž patří státům účastnícím se operace EU pro řešení krize, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání pracovníků operace EU pro řešení krize, kteří tento majetek používají.“


title: 2009/644/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 23. dubna 2009 o uzavření účtů Evropské jednotky pro soudní spolupráci za rozpočtový rok 2007

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/116

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

   ze dne 23. dubna 2009
   o uzavření účtů Evropské jednotky pro soudní spolupráci za rozpočtový rok 2007
   (2009/644/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Eurojustu za rozpočtový rok 2007 (1),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Eurojustu za rozpočtový rok 2007, spolu s odpověďmi Eurojustu (2),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 10. února 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/187/SVV ze dne 28. února 2002 o zřízení Evropské jednotky pro soudní spolupráci (Eurojust) (4), a zejména na článek 36 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A6-0161/2009),

               1.

               konstatuje, že roční účetní závěrka Evropské jednotky pro soudní spolupráci tvoří přílohu zprávy Účetního dvora;

               2.

               schvaluje uzavření účtů Evropské jednotky pro soudní spolupráci za rozpočtový rok 2007;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí řediteli Evropské jednotky pro soudní spolupráci, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 278, 31.10.2008, s. 57.

      (2)  Úř. věst. C 311, 5.12.2008, s. 142.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 63, 6.3.2002, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: Konference předsedů výborů a předsedů delegací (výklad článků 27 a 28) Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. prosince 2009 o výkladu článků 27 a 28 jednacího řádu Parlamentu o zastupování předsedy Konference předsedů výborů nebo předsedy Konference předsedů delegací v případě jejich nepřítomnosti

text:
               22.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 286/44

         Středa 16. prosince 2009Konference předsedů výborů a předsedů delegací (výklad článků 27 a 28)
   P7_TA(2009)0112
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. prosince 2009 o výkladu článků 27 a 28 jednacího řádu Parlamentu o zastupování předsedy Konference předsedů výborů nebo předsedy Konference předsedů delegací v případě jejich nepřítomnosti
   2010/C 286 E/09

      Evropský parlament,
   s ohledem na dopis předsedy Výboru pro ústavní záležitosti ze dne 2. prosince 2009,
   s ohledem na článek 211 jednacího řádu,

               1.

               rozhodl připojit tento výklad k čl. 27 odst. 1 a čl. 28 odst. 1:
               „V nepřítomnosti předsedy řídí schůzi Konference nejstarší poslanec nebo, pokud není přítomen, nejstarší přítomný poslanec.“;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí pro informaci Radě a Komisi.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 20. září 2011 o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/16

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 20. září 2011
   o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání
   2011/C 281/05
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, a zejména na článek 4 uvedeného nařízení (1),
   s ohledem na kandidaturu předloženou bulharskou vládou,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 14. září 2009 (2) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2009 do 17. září 2012.

               (2)

               Po odstoupení paní Valentiny DEIKOVÉ se v řídící radě střediska uvolnilo místo člena v kategorii zástupců vlád,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Na zbývající část funkčního období, tedy do 17. září 2012, je členkou řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jmenována:

      ZÁSTUPKYNĚ VLÁDY:

               BULHARSKO

               paní Emilia VALCHOVSKÁ

      V Bruselu dne 20. září 2011.

            Za Radu

            předseda

         M. SAWICKI

      (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 226, 19.9.2009, s. 2.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/530 ze dne 11. února 2015 o metodice a postupech pro stanovení a shromažďování údajů týkajících se faktorů používaných pro výpočet ročních poplatků za dohled (ECB/2015/7)

text:
               28.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 84/67

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2015/530
   ze dne 11. února 2015
   o metodice a postupech pro stanovení a shromažďování údajů týkajících se faktorů používaných pro výpočet ročních poplatků za dohled (ECB/2015/7)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na druhý pododstavec čl. 4 odst. 3, článek 30 a druhý pododstavec čl. 33 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1163/2014 ze dne 22. října 2014 o poplatcích za dohled (ECB/2014/41) (2), a zejména na čl. 10 odst. 3 písm. b), čl. 10 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 30 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 se roční poplatky za dohled, které mají být uloženy úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízeným pobočkám úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě, vypočtou na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a musí vycházet z objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem dotyčné úvěrové instituce, včetně jejích rizikově vážených aktiv.

               (2)

               V souladu s čl. 10 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) jsou faktory pro výpočet poplatku, které se použijí pro stanovení jednotlivého ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, výše: i) celkových aktiv a ii) celkové rizikové expozice, a to ke konci kalendářního roku.

               (3)

               Čl. 10 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) stanoví, že údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku jsou určeny a shromažďovány v souladu s rozhodnutím Evropské centrální banky (ECB), které vymezuje příslušnou metodiku a postupy.

               (4)

               Podle článku 30 nařízení (EU) č. 1024/2013 by dohlížené skupiny pro účely výpočtu faktorů pro výpočet poplatku zpravidla neměly zahrnovat aktiva dceřiných společností v nezúčastněných členských státech a třetích zemích. V souladu s čl. 10 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) se dohlížené skupiny mohou rozhodnout, že tato aktiva při stanovení faktorů pro výpočet poplatku zahrnou. Náklady na provedení tohoto výpočtu by však neměly být vyšší než očekávané snížení poplatku za dohled.

               (5)

               Čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) stanoví, že vnitrostátní příslušné orgány údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku předávají ECB v souladu s postupy, které stanoví ECB.

               (6)

               Čl. 10 odst. 5 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) stanoví, že pokud poplatník faktory pro výpočet poplatku neposkytne, určí ECB faktory pro výpočet poplatku podle postupů, které stanoví ECB.

               (7)

               Toto rozhodnutí by tedy mělo stanovit metodiku a postupy pro stanovení a shromažďování údajů týkajících se faktorů pro výpočet poplatku a výpočet těchto faktorů, včetně případů, kdy poplatník tyto faktory neposkytne, jakožto i postupy, podle nichž vnitrostátní příslušné orgány faktory pro výpočet poplatku předkládají ECB. Měly by být specifikovány zejména formát, periodicita a lhůty pro předkládání těchto údajů, jakož i druhy kontrol kvality, které by vnitrostátní příslušné orgány měly provést před tím, než faktory pro výpočet poplatku předloží ECB.

               (8)

               Pro výpočet ročních poplatků za dohled, které se platí za každý dohlížený subjekt a dohlíženou skupinu, by poplatníci měli údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku vnitrostátním příslušným orgánům předkládat na základě šablon vymezených v přílohách I a II tohoto rozhodnutí.

               (9)

               Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto rozhodnutí za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení. Při uplatňování tohoto postupu by měl být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku Evropského systému centrálních bank (ESCB). Vnitrostátním příslušným orgánům a jiným výborům ESCB proto bude umožněno tyto technické změny příloh navrhovat prostřednictvím Výboru pro statistiku,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   Toto rozhodnutí vymezuje ve smyslu článku 10 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) metodiku a postupy pro výpočet a shromažďování údajů týkajících se faktorů, které se používají pro výpočet ročních poplatků za dohled, jež mají být ukládány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám, jakož i pro předkládání faktorů pro výpočet poplatku ze strany poplatníků a dále vymezuje postupy, podle nichž vnitrostátní příslušné orgány tyto údaje předkládají ECB.
   Toto rozhodnutí se vztahuje na poplatníky a vnitrostátní příslušné orgány.
   Článek 2
   Definice
   Není-li uvedeno jinak, použijí se pro účely tohoto rozhodnutí definice uvedené v článku 2 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) a tato definice:

               „pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí ani dnem pracovního klidu v členském státě, v němž je relevantní vnitrostátní příslušný orgán usazen.

         Článek 3
   Šablony, podle kterých poplatníci vnitrostátním příslušným orgánům vykazují faktory pro výpočet poplatků
   Poplatníci předkládají faktory pro výpočet poplatků vnitrostátním příslušným orgánům pomocí šablon uvedených v přílohách I a II tohoto rozhodnutí. Vnitrostátním příslušným orgánům se rovněž předkládají zprávy auditora v souladu s článkem 7. V případě skupin subjektů, jež platí poplatek, s dceřinými společnostmi usazenými v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích vysvětlí poplatníci v místě k tomu v šabloně vyhrazeném metodu, kterou v souladu s čl. 10 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41) použili pro určení faktorů pro výpočet poplatku.
   Článek 4
   Lhůty pro předávání údajů
   1.   Údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku vnitrostátní příslušné orgány ECB předávají nejpozději do konce pracovní doby 10. pracovního dne následujícího po uplynutí lhůt pro předávání údajů ve smyslu čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41). ECB poté ověří platnost údajů, které obdržela, ve lhůtě pěti pracovních dnů od doručení těchto údajů. Pokud o to ECB požádá, vnitrostátní příslušné orgány poskytnou k údajům vysvětlení či tyto údaje objasní. ECB dokončí údaje v 15. pracovní den následující po uplynutí příslušné lhůty pro předávání údajů.
   2.   Poté, co ECB údaje v souladu s odstavcem 1 dokončí, zpřístupní dokončené údaje poplatníkům. Mají-li za to, že jsou příslušné údaje o faktorech pro výpočet poplatku nesprávné, mohou poplatníci ve lhůtě pěti pracovních dnů předkládat k těmto údajům připomínky. Poté se faktory pro výpočet poplatku použijí pro výpočet ročních poplatků za dohled.
   Článek 5
   Kontroly kvality údajů
   Vnitrostátní příslušné orgány sledují a zajišťují kvalitu a spolehlivost údajů, které se týkají faktorů pro výpočet poplatku a které jsou předkládány do ECB. Vnitrostátní příslušné orgány uplatňují kontroly kvality s cílem posoudit, zda byly faktory pro výpočet poplatku vypočteny v souladu s metodikou vymezenou v článku 7. ECB neopravuje ani nemění údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku, které poskytli poplatníci. Veškeré opravy či změny údajů provádějí poplatníci, kteří je předkládají příslušným vnitrostátním orgánům. Vnitrostátní příslušné orgány předkládají veškeré opravené nebo změněné údaje, které obdržely, ECB. Při předkládání údajů týkajících se faktorů pro výpočet poplatku vnitrostátní příslušné orgány: a) poskytnou informace o jakémkoli významném vývoji, který z těchto údajů vyplývá; a b) ECB sdělí důvody všech významných oprav či změn těchto údajů.
   Článek 6
   Periodicita vykazování a referenční datum pro první vykazování
   Poplatníci předávají údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku vnitrostátním příslušným orgánům jednou ročně. Referenční datum pro první vykazování faktorů pro výpočet poplatku je 31. prosinec 2014.
   Článek 7
   Metodika pro výpočet faktorů pro výpočet poplatku
   1.   Výše celkové rizikové expozice, která má být vykázána, se odvozuje z pravidelného výkaznictví prováděného podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 680/2014 (3). Při výpočtu se uplatňují tyto zvláštní požadavky.

               a)

               V případě dohlížené skupiny, která nemá dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích, se celková riziková expozice skupiny určí odkazem na šablonu COREP s názvem „kapitálové požadavky“, která je vymezena v příloze I prováděcího nařízení (EU) č. 680/2014 (dále jen „šablona pro kapitálové požadavky“).

               b)

               V případě dohlížené skupiny, která má dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích, se celková riziková expozice skupiny určí odkazem na šablonu pro kapitálové požadavky s tím, že lze odečíst výši, kterou do celkové rizikové expozice skupiny přispívají dceřiné společnosti, které jsou usazeny v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích, a to s odkazem na šablonu COREP s názvem „solventnost skupiny: informace o přidružených podnicích“, která je vymezena v příloze I prováděcího nařízení (EU) č. 680/2014. Nejsou-li údaje o příspěvku dceřiných společností usazených v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích pro účely výpočtu poplatků za dohled k dispozici v rámci šablony COREP s názvem „solventnost skupiny: informace o přidružených podnicích“, mohou tyto údaje vnitrostátním příslušným orgánům předložit sami poplatníci.

               c)

               Není-li úvěrová instituce, která platí poplatek, součástí dohlížené skupiny, určí se celková riziková expozice této instituce odkazem na šablonu pro kapitálové požadavky.

         2.   Výše celkových aktiv, která má být vykázána, by měla odpovídat celkové hodnotě aktiv stanovené v článku 51 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (4). Nelze-li celková aktiva určit odkazem na uvedený článek, určí se na základě následujících údajů.

               a)

               V případě dohlížené skupiny, která má pouze dceřiné společnosti usazené v zúčastněných členských státech, se k určení celkových aktiv použijí soubory výkazů, které dohlížené subjekty používají pro přípravu konsolidovaných účetních závěrek na úrovni skupiny. Celková aktiva dohlížené skupiny potvrdí auditor tím, že náležitě ověří soubory výkazů.

               b)

               V případě úvěrové instituce, která platí poplatek a není součástí dohlížené skupiny, avšak její mateřská společnost je usazena v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se k určení celkových aktiv použijí soubory výkazů, které úvěrová instituce, jež platí poplatek, používá pro přípravu konsolidovaných účetních závěrek na úrovni skupiny. Celková aktiva úvěrové instituce, která platí poplatek, potvrdí auditor tím, že náležitě ověří soubory výkazů.

               c)

               Je-li výpočet celkových aktiv pobočky, která platí poplatek, prováděn na základě statistických údajů vykazovaných podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (5), potvrdí auditor celková aktiva pobočky, která platí poplatek, tím, že náležitě ověří její finanční účty.

         3.   V případě dohlížené skupiny, která má dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích, se celková aktiva této skupiny určí v souladu s jednou z těchto možností.

               a)

               Její celková aktiva lze určit na základě článku 51 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (včetně dceřiných společností usazených v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích). Nelze-li celková aktiva určit odkazem na uvedený článek, určí se v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) tohoto rozhodnutí.

               b)

               Její celková aktiva lze určit agregací celkových aktiv zveřejněných v zákonem stanovených účetních závěrkách všech dohlížených subjektů v rámci dohlížené skupiny, které jsou usazeny v zúčastněných členských státech (jsou-li k dispozici), nebo jinak agregací celkových aktiv uvedených v příslušných souborech výkazů, které dohlížené subjekty nebo skupina úvěrových institucí, které platí poplatek, používají pro přípravu konsolidovaných účetních závěrek na úrovni skupiny. Aby se předešlo dvojímu započtení, může poplatník v rámci konsolidace vyloučit pozice v rámci skupiny mezi všemi dohlíženými subjekty dohlížené skupiny, které jsou usazeny v zúčastněných členských státech. V agregaci by měl být obsažen goodwill zahrnutý do konsolidované účetní závěrky mateřské společnosti dohlížené skupiny; vynětí goodwillu přiřazeného dceřiným společnostem usazeným v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích je nepovinné. Pokud poplatník používá zákonem stanovené účetní závěrky, auditor potvrdí, že celková aktiva odpovídají celkovým aktivům zveřejněným v auditovaných zákonem stanovených účetních závěrkách jednotlivých dohlížených subjektů. Pokud poplatník používá soubory výkazů, auditor potvrdí celková aktiva používaná pro výpočet ročních poplatků za dohled tím, že používané soubory výkazů náležitě ověří. Auditor ve všech případech potvrdí, že agregace se neodchyluje od postupu vymezeného v tomto rozhodnutí a že výpočet provedený poplatníkem je konzistentní s účetní metodou použitou pro konsolidaci účetních závěrek skupiny subjektů, které platí poplatek.

         Článek 8
   Určení faktorů pro výpočet poplatku ze strany ECB, nejsou-li poskytnuty či předloženy požadované opravy či změny
   Pokud poplatník nevykáže faktor pro výpočet poplatku nebo nepředloží požadované opravy nebo změny, využije ECB k určení chybějícího faktoru pro výpočet poplatku informace, které má k dispozici.
   Článek 9
   Zjednodušený postup provádění změn
   S přihlédnutím ke stanovisku Výboru pro statistiku je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto rozhodnutí za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec ani neovlivní zpravodajskou zátěž poplatníků. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
   Článek 10
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 11. února 2015.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (2)  Úř. věst. L 311, 31.10.2014, s. 23.

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 680/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o podávání zpráv institucí pro účely dohledu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (Úř. věst. L 191, 28.6.2014, s. 1).

      (4)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).

      (5)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 ze dne 24. září 2013 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2013/33) (Úř. věst. L 297, 7.11.2013, s. 1).

      PŘÍLOHA I

                     VÝPOČET POPLATKŮ

                     Referenční období

                     NÁZEV

                     CELKOVÁ RIZIKOVÁ EXPOZICE

                     Termín

                     Kód MFI

                     Kód LEI

                     Položka

                     Druh instituce

                     Zdroj výše rizikové expozice

                     Výše rizikové expozice

                     Poznámky

                     010

                     020

                     030

                     040

                     010

                     CELKOVÁ RIZIKOVÁ EXPOZICE

                     (1), (2), (3) nebo (4)

                  COREP C 02.00, řádek 010

                     020

                     PŘÍSPĚVEK DCEŘINÝCH SPOLEČNOSTÍ v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích

                     (4)

                  COREP C 06.02, sloupec 250 (SUM)

                  021

                  Subjekt 1

                     (4)

                  .

                  Subjekt 2

                     (4)

                  .

                  Subjekt 3

                     (4)

                  N

                  Subjekt N

                     (4)

                     030

                     VÝŠE CELKOVÉ RIZIKOVÉ EXPOZICE dohlížené skupiny, která odečítá PŘÍSPĚVEK DCEŘINÝCH SPOLEČNOSTÍ v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích: Položka 030 se rovná 010 minus 020

                     (4)

                     Prosím zajistěte, aby tato šablona byla vyplněna v souladu se samostatně udělenými pokyny.

      PŘÍLOHA II

                     VÝPOČET POPLATKŮ

                     Referenční období

                     NÁZEV

                     AKTIVA CELKEM

                     Termín

                     Kód MFI

                     Kód LEI

                     Položka

                     Druh instituce

                     Potvrzení ověření auditorem (Ano/Ne)

                     Aktiva celkem

                     Poznámky

                     010

                     020

                     030

                     040

                     010

                     CELKOVÁ AKTIVA v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17)

                     (1), (2), (3), (4), (5)

                     020

                     CELKOVÁ AKTIVA v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) nebo b) tohoto rozhodnutí

                     (6) nebo (7)

                     030

                     CELKOVÁ AKTIVA v souladu s čl. 7 odst. 3 písm. b) tohoto rozhodnutí: Položka 030 se rovná 031 minus 032 plus 033 minus 034

                     (8)

                  031

                  Celková aktiva všech subjektů ve skupině, které jsou usazeny v zúčastněných členských státech

                  032

                  Pozice v rámci skupiny mezi dohlíženými subjekty usazenými v zúčastněných členských státech (ze souborů výkazů použitých k vyloučení zůstatků pro účely vykazování skupiny) – nepovinné

                  033

                  Goodwill zahrnutý do konsolidované účetní závěrky mateřské společnosti dohlížené skupiny – povinné

                  034

                  Goodwill přiřazený dceřiným společnostem usazeným v nezúčastněných členských státech nebo třetích zemích – nepovinné

                     040

                     Celková aktiva dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny klasifikovaných jako méně významné na základě rozhodnutí ECB vydaného v souladu s čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013 ve spojení s čl. 70 odst. 1 a článkem 71 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) a čl. 10 odst. 3 písm. d) nařízení (EU) č. 1163/2014 (ECB/2014/41).

                     (9)

                     Prosím zajistěte, aby tato šablona byla vyplněna v souladu se samostatně udělenými pokyny.


title: 2012/359/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 28. června 2012 , kterým se mění rozhodnutí ECB/2011/25 o dodatečných dočasných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění (ECB/2012/11)

text:
               5.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 175/17

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 28. června 2012,
   kterým se mění rozhodnutí ECB/2011/25 o dodatečných dočasných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění
   (ECB/2012/11)
   (2012/359/EU)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na čl. 3.1 první odrážku a článek 18.2 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 18.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky mohou Evropská centrální banka (ECB) a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, provádět úvěrové operace s úvěrovými institucemi a ostatními účastníky trhu s tím, že úvěry jsou dostatečně zajištěny. Kritéria, podle kterých se určuje způsobilost zajištění pro účely operací měnové politiky Eurosystému, jsou stanovena v příloze I obecných zásad ECB/2011/14 ze dne 20. září 2011 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (1).

               (2)

               Rada guvernérů se domnívá, že s cílem podpořit poskytování likvidity protistranám operací měnové politiky Eurosystému je třeba rozšířit kritéria pro určování způsobilosti cenných papírů krytých aktivy používaných jako zajištění při operacích měnové politiky Eurosystému.

               (3)

               Tato opatření je třeba uplatňovat dočasně, a to do doby, kdy Rada guvernérů usoudí, že stabilita finančního systému umožňuje uplatňování obecného rámce Eurosystému pro operace měnové politiky.

               (4)

               Rozhodnutí ECB/2011/25 ze dne 14. prosince 2011 o dodatečných dočasných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění (2) je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Změna
   Článek 3 rozhodnutí ECB/2011/25 se nahrazuje tímto:

      „Článek 3
      Přijetí některých dalších cenných papírů krytých aktivy
      1.   Kromě cenných papírů krytých aktivy, které jsou způsobilé podle kapitoly 6 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, jsou jako zajištění pro operace měnové politiky Eurosystému způsobilé i cenné papíry kryté aktivy, které nesplňují požadavky na úvěrové hodnocení podle oddílu 6.3.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, ale které jinak splňují všechna kritéria způsobilosti pro cenné papíry kryté aktivy podle obecných zásad ECB/2011/14, za předpokladu, že mají v době emise a kdykoli poté dva ratingy alespoň na úrovni „triple B“ (3). Tyto cenné papíry kryté aktivy musí dále splňovat všechny tyto požadavky:

                  a)

                  aktiva, která vytvářejí peněžní toky zajišťující cenné papíry kryté aktivy, patří do jedné z těchto tříd aktiv: i) hypoteční úvěry na bydlení, ii) úvěry malým a středním podnikům, iii) hypoteční úvěry na komerční účely, iv) úvěry na pořízení automobilu, v) leasing a spotřebitelské úvěry;

                  b)

                  aktiva, která vytvářejí peněžní toky, nesmějí zahrnovat aktiva různých tříd;

                  c)

                  aktiva, která vytvářejí peněžní toky zajišťující cenné papíry kryté aktivy, nesmějí zahrnovat úvěry, které:

                              i)

                              jsou nesplácenými úvěry v okamžiku emise cenných papírů krytých aktivy;

                              ii)

                              jsou nesplácenými úvěry v okamžiku, kdy jsou začleněny do souboru podkladových aktiv cenných papírů krytých aktivy během doby splatnosti těchto cenných papírů, např. nahrazením aktiv, která vytvářejí peněžní toky, nebo

                              iii)

                              jsou v kterémkoli okamžiku strukturované, syndikované nebo s vysokou finanční pákou;

                  d)

                  dokumenty o transakci s cennými papíry krytými aktivy obsahují ustanovení o kontinuitě obsluhy.

            2.   Cenné papíry kryté aktivy uvedené v odstavci 1, které mají dva ratingy alespoň na úrovni „single A“ (4), podléhají srážce při ocenění ve výši 16 %.
      3.   Cenné papíry kryté aktivy uvedené v odstavci 1, které nemají dva ratingy alespoň na úrovni „single A“, podléhají těmto srážkám při ocenění: a) cenné papíry kryté hypotečními úvěry na komerční účely podléhají srážce při ocenění ve výši 32 %; b) všechny ostatní cenné papíry kryté aktivy podléhají srážce při ocenění ve výši 26 %.
      4.   Cenné papíry kryté aktivy, které jsou způsobilé podle odstavce 1, nesmí protistrana předložit jako zajištění, pokud ve vztahu k těmto cenným papírům vystupuje tato protistrana nebo kterákoli třetí strana, s níž je v úzkém propojení, jako poskytovatel úrokového zajištění.
      5.   Pro účely tohoto článku mají pojmy „malý podnik“ a „střední podnik“ stejný význam jako v doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků (5).
      6.   Národní centrální banka může jako zajištění pro operace měnové politiky Eurosystému přijmout cenné papíry kryté aktivy, jejichž podkladová aktiva zahrnují hypoteční úvěry na bydlení nebo úvěry malým a středním podnikům anebo oba druhy úvěrů a které nesplňují požadavky na úvěrové hodnocení podle oddílu 6.3.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 a požadavky uvedené výše v odst. 1 písm. a) až d) a v odstavci 4, ale jinak splňují všechna kritéria způsobilosti pro cenné papíry kryté aktivy podle obecných zásad ECB/2011/14 a mají dva ratingy alespoň na úrovni „triple B“. Tyto cenné papíry kryté aktivy musí být vydány před 20. červnem 2012 a podléhají srážce při ocenění ve výši 32 %.

   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. června 2012.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 28. června 2012.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 331, 14.12.2011, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 341, 22.12.2011, s. 65.

      (3)  Rating „triple B“ znamená rating alespoň „Baa3“ od agentury Moody’s, „BBB-“ od agentury Fitch nebo Standard & Poor’s, nebo rating „BBB“ od agentury DBRS.

      (4)  Rating „single A“ znamená rating alespoň „A3“ od agentury Moody’s, „A-“ od agentury Fitch nebo Standard & Poor’s, nebo „AL“ od agentury DBRS.

      (5)  Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36.“


title: 2014/168/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 18. března 2014 o jmenování jednoho slovenského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               26.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/20

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 18. března 2014
   o jmenování jednoho slovenského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru
   (2014/168/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
   s ohledem na návrh slovenské vlády,
   s ohledem na stanovisko Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 13. září 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/570/EU, Euratom o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2010 do 20. září 2015 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Dušana BARČIKA se uvolnilo jedno místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Anton SZALAY, President of Slovak Trade Union of Health and Social Services, je jmenován členem Hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2015.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 18. března 2014.

            Za Radu

            předseda

         E. VENIZELOS

      (1)  Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 8.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1743 ze dne 20. září 2016 o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Kolumbijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

text:
               30.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 264/25

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/1743
   ze dne 20. září 2016
   o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Kolumbijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise sjednala jménem Evropské unie dohodu s Kolumbijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).

               (2)

               V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2015/2399 (2) byla dohoda podepsána a je prozatímně prováděna ode dne 3. prosince 2015.

               (3)

               Dohoda zřizuje odborný smíšený výbor pro správu dohody. Unii v něm má zastupovat Komise, jíž by měli být nápomocni zástupci členských států.

               (4)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (3); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (5)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (4); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Kolumbijsou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty se schvaluje jménem Unie.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení uvedené v čl. 8 odst. 1 dohody (5).
   Článek 3
   Komise, které jsou nápomocni zástupci z členských států, zastupuje Unii v odborném smíšeném výboru zřízeném článkem 6 dohody.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 20. září 2016.

            Za Radu

            předseda

         I. KORČOK

      (1)  Souhlas ze dne 8. června 2016 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2399 ze dne 26. října 2015 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Kolumbijskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (Úř. věst. L 333, 19.12.2015, s.1).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

      (5)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.