title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/2214 ze dne 30. listopadu 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/512/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině

text:
               1.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 316/20

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2017/2214
   ze dne 30. listopadu 2017,
   kterým se mění rozhodnutí 2014/512/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 31. července 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/512/SZBP (1).

               (2)

               Rada má za to, že by omezující opatření uvedená v rozhodnutí 2014/512/SZBP neměla mít dopad na evropský kosmický průmysl.

               (3)

               Dne 1. října 2015 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2015/1764 (2). Uvedeným rozhodnutím byly zavedeny výjimky pro některé operace týkající se určitých pyrotechnických náloží uvedených ve Společném vojenském seznamu Evropské unie (3), jež jsou nezbytné pro použití u nosných raket provozovaných poskytovateli služeb nosných raket z členských států nebo usazenými v některém členském státě, nezbytné pro použití u nosných raket v rámci vesmírných programů Unie, jejích členských států nebo Evropské kosmické agentury, nebo nezbytné pro poskytování paliv družicím výrobci družic usazenými v některém členském státě.

               (4)

               Rada má za to, že by měly být povoleny určité operace týkající se hydrazinu uvedeného ve Společném vojenském seznamu Evropské unie, který je nezbytný pro moduly ExoMars Carrier Module a ExoMars Descent Module v rámci mise ExoMars 2020.

               (5)

               Rozhodnutí 2014/512/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rozhodnutí 2014/512/SZBP se článek 2 mění takto:

               1)

               vkládá se nový odstavec, který zní:
               „5a.   Zákaz uvedený v odstavcích 1 a 3 se nepoužije na prodej, dodávky, převod nebo vývoz a na dovoz, nákup nebo přepravu hydrazinu (CAS 302-01-2) v koncentraci 70 % nebo vyšší pro účely testování a letu modulu ExoMars Descent Module a letu modulu ExoMars Carrier Module v rámci mise ExoMars 2020, a to za těchto podmínek:

                           a)

                           množství hydrazinu určeného k testování a letu modulu ExoMars Descent Module v rámci mise ExoMars 2020, vypočtené podle potřeb každé fáze této mise, nepřekročí celkovou hmotnost 5 000 kg během celého trvání mise;

                           b)

                           množství hydrazinu určeného k letu modulu ExoMars Carrier Module v rámci mise ExoMars 2020 nepřekročí celkovou hmotnost 300 kg.“;

               2)

               odstavec 6 se nahrazuje tímto:
               „6.   Zákaz uvedený v odstavci 2 se nevztahuje na poskytování technické pomoci, zprostředkovatelských nebo jiných služeb ani na poskytování financování nebo pomoci při financování týkajících se operací uvedených v odstavcích 5 a 5a.“;

               3)

               odstavec 7 se nahrazuje tímto:
               „7.   Operace uvedené v odstavcích 5, 5a a 6 podléhají předchozímu povolení příslušných orgánů členských států. Členské státy náležitě informují Radu o všech případech, kdy takové povolení udělí. Tyto informace zahrnují údaje o převedených množstvích a o konečném použití.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2017.

            Za Radu

            předsedkyně

         K. SIMSON

      (1)  Rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 229, 31.7.2014, s. 13).

      (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1764 ze dne 1. října 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/512/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 257, 2.10.2015, s. 42).

      (3)  Společný vojenský seznam Evropské unie přijatý rozhodnutím Rady dne 9. února 2015 (Úř. věst. C 129, 21.4.2015, s. 1).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2017/2218 ze dne 25. října 2017 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015, oddíl II – Evropská rada a Rada

text:
               2.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 318/25

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2017/2218
   ze dne 25. října 2017
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015, oddíl II – Evropská rada a Rada
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2015 (1),

               —

               s ohledem na konsolidovanou roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2015 (COM(2016) 475 – C8-0271/2016) (2),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2015 spolu s odpověďmi orgánů (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (4) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2015 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na své rozhodnutí ze dne 27. dubna 2017 (5) o odložení rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2015 a na usnesení k němu připojené,

               —

               s ohledem na čl. 314 odst. 10 a články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (6), a zejména na články 55, 99, 164, 165 a 166 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

               —

               s ohledem na druhou zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0291/2017),

               1.

               odmítá udělit absolutorium generálnímu tajemníkovi Rady za plnění rozpočtu Evropské rady a Rady na rozpočtový rok 2015;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Evropské radě, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru, evropské veřejné ochránkyni práv, evropskému inspektorovi ochrany údajů a Evropské službě pro vnější činnost a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            předseda

         Antonio TAJANI

            generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 69, 13.3.2015.

      (2)  Úř. věst. C 380, 14.10.2016, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 375, 13.10.2016, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 380, 14.10.2016, s. 147.

      (5)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0147.

      (6)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2237 ze dne 30. listopadu 2017 o jmenování dvou členů Výboru regionů navržených Švédským královstvím

text:
               6.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 320/10

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2237
   ze dne 30. listopadu 2017
   o jmenování dvou členů Výboru regionů navržených Švédským královstvím
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh švédské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020. Na základě rozhodnutí Rady (EU) 2015/1203 (4) nahradil dne 20. července 2015 pan Joakim LARSSON paní Monalisu NORMANNOVOU ve funkci člena Výboru regionů.

               (2)

               Po skončení funkčního období paní Heléne FRITZONOVÉ a pana Joakima LARSSONA se uvolnila dvě místa členů Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenováni jako členové:

               —

               paní Katrin STJERNFELDT JAMMEHOVÁ, Malmö kommun,

               —

               paní Agneta GRANSTRÖMOVÁ, Norrbottens läns landsting.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2017.

            Za Radu

            předsedkyně

         K. SIMSON

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).

      (4)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1203 ze dne 20. července 2015 o jmenování tří švédských členů a šesti švédských náhradníků Výboru regionů (Úř. věst. L 195, 23.7.2015, s. 44).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2240 ze dne 10. listopadu 2017 o podpisu jménem Unie a o prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů

text:
               7.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 322/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2240
   ze dne 10. listopadu 2017
   o podpisu jménem Unie a o prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 20. prosince 2010 Rada pověřila Komisi, aby zahájila jednání se Švýcarskou konfederací za účelem propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů. Jednání byla úspěšně završena parafováním Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů (dále jen „dohoda“).

               (2)

               Dohoda zajišťuje splnění podmínek pro propojení stanovených v článku 25 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1).

               (3)

               Postoje, které mají být zaujaty jménem Unie v rámci smíšeného výboru zřízeného na základě dohody, by měly být určeny v souladu se stávajícími postupy a zvyklostmi a při plném respektování pravomoci Rady vytvářet politiky. Zejména v případech, kdy je smíšený výbor vyzván k přijetí rozhodnutí s právními účinky, má Rada v souladu s čl. 218 odst. 9 Smlouvy za úkol stanovit postoj Unie.

               (4)

               Dohoda by měla být podepsána.

               (5)

               V zájmu zajištění koordinace mezi stranami a zohlednění relevantního legislativního vývoje, včetně přijetí a vstupu v platnost příslušných švýcarských předpisů, kterými se švýcarský systém obchodování s emisemi rozšíří i na leteckou dopravu, a nutnosti odpovídajícím způsobem pozměnit přílohu I část B dohody, by se články 11 až 13 dohody měly provádět prozatímně, dokud nebudou dokončeny postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarkou konfederací o propojení jejich systémů obchodování s emisemi skleníkových plynů jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Články 11 až 13 dohody jsou prováděny prozatímně ode dne jejího podpisu (2) do dokončení postupů nezbytných pro její vstup v platnost.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2017.

            Za Radu

            předsedkyně

         U. PALO

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32).

      (2)  Datum podpisu dohody zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2242 ze dne 30. listopadu 2017 zmocňující k zahájení jednání o změně Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992

text:
               7.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 322/29

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2242
   ze dne 30. listopadu 2017
   zmocňující k zahájení jednání o změně Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Unie je smluvní stranou Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992 (1) (dále jen „dohoda ISA“) a členem Mezinárodní organizace pro cukr (dále jen organizace „ISO“).

               (2)

               Od roku 1995 Unie schvalovala prodlužování dohody ISA na další dvouleté období. Dne 25. září 2017 zmocnila Rada Komisi, aby zaujala postoj ve prospěch prodloužení dohody ISA o další období v délce nejvýše dva roky, to jest do 31. prosince 2019.

               (3)

               Podle článku 8 dohody ISA vykonává Mezinárodní rada pro cukr všechny úkoly nezbytné k provádění ustanovení dohody nebo zajišťuje jejich výkon. Podle článku 13 dohody ISA se všechna rozhodnutí Mezinárodní rady pro cukr přijímají zpravidla na základě konsensu. Pokud se konsensu dosáhnout nepodaří a dohoda nestanoví zvláštní hlasování, přijímají se rozhodnutí prostou většinou.

               (4)

               Podle článku 25 dohody ISA mají členové organizace ISO celkem 2 000 hlasů. Každý člen organizace ISO má určitý počet hlasů, který se každoročně upravuje v souladu s kritérii stanovenými v dohodě ISA.

               (5)

               V zájmu Unie je být stranou mezinárodní dohody o cukru, a to vzhledem k významu tohoto odvětví v několika členských státech i pro hospodářství evropského odvětví cukru.

               (6)

               Nicméně institucionální rámec dohody ISA, zvláště pak rozdělení hlasů mezi členy organizace ISO, na jehož základě se rovněž stanoví finanční příspěvek jednotlivých členů do rozpočtu organizace ISO, již neodráží realitu celosvětového trhu s cukrem.

               (7)

               Podle pravidel upravujících finanční příspěvky do rozpočtu ISO, která stanoví dohoda ISA, se příspěvek Unie od roku 1992 nezměnil, a to i přesto, že celosvětový trh s cukrem a zejména relativní pozice Unie na tomto trhu se od té doby změnila znatelně. V důsledku toho se Unie v posledních letech neproporční měrou podílela na rozpočtových nákladech organizace ISO a zároveň nesla s tím související odpovědnost.

               (8)

               Pravidla pro finanční příspěvky stanovená v dohodě ISA lze změnit postupem podle článku 44 dohody. Podle uvedeného článku může změnu dohody doporučit členům organizace ISO Mezinárodní rada pro cukr na základě zvláštního hlasování. Unie by jakožto člen Mezinárodní rady pro cukr podle článku 7 dohody ISA měla být schopna zahájit a účastnit se jednání s cílem provést změnu institucionálního rámce této dohody.

               (9)

               Je proto zapotřebí, aby byla Komise zmocněna k zahájení jednání v rámci Mezinárodní rady pro cukr, jejichž cílem bude změna dohody ISA, a aby byly zřízeny směrnice pro jednání a jmenován zvláštní výbor, s nímž bude Komise během jednání konzultovat,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Komise se tímto zmocňuje k zahájení jednání jménem Unie o změnách Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992.
   Článek 2
   Jednání se řídí směrnicemi Rady pro jednání stanovenými v dodatku tohoto rozhodnutí.
   Článek 3
   Jednání se povedou v konzultaci s Pracovní skupinou pro komodity.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí se použije do 31. prosince 2019.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2017.

            Za Radu

            předsedkyně

         K. SIMSON

      (1)  Rozhodnutí Rady 92/580/EHS ze dne 13. listopadu 1992 o podepsání a uzavření Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992 (Úř. věst. L 379, 23.12.1992, s. 15).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/2263 ze dne 7. prosince 2017, kterým se mění rozhodnutí 2010/452/SZBP o Pozorovatelské misi Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia)

text:
               8.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 324/51

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2017/2263
   ze dne 7. prosince 2017,
   kterým se mění rozhodnutí 2010/452/SZBP o Pozorovatelské misi Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 12. srpna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/452/SZBP (1), kterým byla prodloužena Pozorovatelská mise Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia), zřízená společnou akcí Rady 2008/736/SZBP (2).

               (2)

               Dne 12. prosince 2016 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2016/2238 (3), kterým byl mandát mise prodloužen do 14. prosince 2018 a byla stanovena finanční referenční částka do 14. prosince 2017.

               (3)

               Rozhodnutí 2010/452/SZBP by mělo být změněno tak, aby stanovilo finanční referenční částku na období od 15. prosince 2017 do 14. prosince 2018.

               (4)

               EUMM Georgia bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V čl. 14 odst. 1 rozhodnutí 2010/452/SZBP se doplňuje nový pododstavec, který zní:

      „Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s EUMM Georgia v období od 15. prosince 2017 do 14. prosince 2018 činí 19 970 000,00 EUR.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se od 15. prosince 2017.

      V Bruselu dne 7. prosince 2017.

            Za Radu

            předseda

         A. ANVELT

      (1)  Rozhodnutí Rady 2010/452/SZBP ze dne 12. srpna 2010 o Pozorovatelské misi Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia) (Úř. věst. L 213, 13.8.2010, s. 43).

      (2)  Společná akce Rady 2008/736/SZBP ze dne 15. září 2008 o Pozorovatelské misi Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia) (Úř. věst. L 248, 17.9.2008, s. 26).

      (3)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/2238 ze dne 12. prosince 2016, kterým se mění rozhodnutí 2010/452/SZBP o Pozorovatelské misi Evropské unie v Gruzii EUMM Georgia (Úř. věst. L 337, 13.12.2016, s. 15).


title: Prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/2265 ze dne 7. prosince 2017, kterým se provádí rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi

text:
               8.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 324/53

         PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2017/2265
   ze dne 7. prosince 2017,
   kterým se provádí rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 31 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 ze dne 31. července 2015 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení rozhodnutí 2011/137/SZBP (1), a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 31. července 2015 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2015/1333.

               (2)

               Dne 27. listopadu 2017 výbor Rady bezpečnosti OSN zřízený podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1970 (2011) pozměnil zařazení na seznam jednoho plavidla, na které se vztahují omezující opatření.

               (3)

               Příloha V rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příloha V rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 7. prosince 2017.

            Za Radu

            předseda

         A. ANVELT

      (1)  Úř. věst. L 206, 1.8.2015, s. 34.

      PŘÍLOHA
      V části B (Subjekty) přílohy V rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 se položka 1 nahrazuje tímto:

         „1.   Název: CAPRICORN

            Také známa jako: není k dispozici. Dříve známa jako: není k dispozici. Adresa: není k dispozici. Datum zařazení na seznam: 21. července 2017

            Další informace

         Mezinárodní námořní organizace (IMO): 8900878. Plavidlo zařazeno na seznam podle bodu 10 písm. a) a b) rezoluce č. 2146 (2014), rozšířeného a pozměněného bodem 2 rezoluce č. 2362 (2017) (zákaz nakládky, přepravy a vykládky; zákaz vplutí do přístavů). Podle bodu 11 rezoluce č. 2146 (2014) výbor dne 20. října 2017 platnost tohoto označení prodloužil a toto označení je platné do 18. ledna 2018, pokud je výbor dříve nezruší podle bodu 12 rezoluce č. 2146 (2014). Stát vlajky: není znám. K 21. září 2017 se plavidlo nacházelo v mezinárodních vodách při pobřeží Spojených arabských emirátů.“


title: Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2017/2262 ze dne 4. prosince 2017 o jmenování členů výboru stanoveného v článku 255 Smlouvy o fungování Evropské unie

text:
               8.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 324/50

         ROZHODNUTÍ RADY (EU, Euratom) 2017/2262
   ze dne 4. prosince 2017
   o jmenování členů výboru stanoveného v článku 255 Smlouvy o fungování Evropské unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 255 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 106a odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na podnět předsedy Soudního dvora ze dne 10. října 2017,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 255 prvního pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se zřizuje výbor, který před jmenováním vládami členských států vydává stanovisko k vhodnosti kandidátů na funkce soudce a generálního advokáta Soudního dvora a Tribunálu (dále jen „výbor“).

               (2)

               Výbor se skládá ze sedmi osob vybraných mezi bývalými členy Soudního dvora a Tribunálu, členy nejvyšších vnitrostátních soudů a obecně uznávanými právníky, z nichž jedna osoba bude navržena Evropským parlamentem.

               (3)

               Je třeba zohlednit vyvážené složení výboru, především pokud jde o jeho zeměpisný základ a z hlediska zastoupení právních systémů členských států.

               (4)

               Je proto třeba přistoupit ke jmenování členů výboru a jeho předsedy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členy výboru stanoveného v článku 255 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou na dobu čtyř let počínaje dnem 1. března 2018 jmenováni:

               pan Christiaan TIMMERMANS, předseda

               pan Simon BUSUTTIL

               pan Frank CLARKE

               pan Carlos LESMES SERRANO

               paní Maria Eugénia MARTINSOVÁ DE NAZARÉ RIBEIRO

               pan Andreas VOSSKUHLE

               pan Mirosław WYRZYKOWSKI

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. března 2018.

      V Bruselu dne 4. prosince 2017.

            Za Radu

            předsedkyně

         U. PALO


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2269 ze dne 7. prosince 2017, kterým se stanoví víceletý rámec pro Agenturu Evropské unie pro základní práva na roky 2018–2022

text:
               9.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 326/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2269
   ze dne 7. prosince 2017,
   kterým se stanoví víceletý rámec pro Agenturu Evropské unie pro základní práva na roky 2018–2022
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 352 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   v souladu se zvláštním legislativním postupem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Aby Agentura Evropské unie pro základní práva (dále jen „agentura“) mohla plnit řádně své úkoly, má Rada jednou za pět let přijmout víceletý rámec, který určuje tematické oblasti činnosti agentury v souladu s nařízením Rady (ES) č. 168/2007 (2).

               (2)

               První víceletý rámec stanovila Rada rozhodnutím 2008/203/ES (3). Druhý víceletý rámec stanovila Rada rozhodnutím č. 252/2013/EU (4).

               (3)

               Víceletý rámec by se měl provádět výlučně v působnosti práva Unie.

               (4)

               Víceletý rámec by měl být v souladu s prioritami Unie, s řádným přihlédnutím k pokynům vyplývajícím z usnesení Evropského parlamentu a ze závěrů Rady v oblasti základních lidských práv.

               (5)

               Víceletý rámec by měl řádně zohledňovat finanční a lidské zdroje agentury.

               (6)

               Víceletý rámec by měl obsahovat ustanovení, jejichž záměrem je zajistit vzájemnou doplňkovost s působností dalších institucí a jiných subjektů Unie, jakož i Rady Evropy a dalších mezinárodních organizací působících v oblasti základních práv. Nejdůležitějšími institucemi a jinými subjekty Unie ve vztahu k tomuto víceletému rámci jsou Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 (5), Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž (Frontex), zřízená nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (6) a přejmenovaná nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624 (7), Evropská migrační síť, zřízená rozhodnutím Rady 2008/381/ES (8), Evropský institut pro rovnost žen a mužů, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 (9), úřad evropského inspektora ochrany údajů, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10), Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 526/2013 (11), Eurojust, zřízený rozhodnutím Rady 2002/187/SVV (12), Evropský policejní úřad (Europol), zřízený rozhodnutím Rady 2009/371/SVV (13), Agentura Evropské unie pro vzdělávání a výcvik v oblasti prosazování práva (CEPOL), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2219 (14), Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek, zřízená nařízením Rady (EHS) č. 1365/75 (15), a Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1077/2011 (16).

               (7)

               Tematické oblasti činnosti agentury by měly zahrnovat boj proti rasismu, xenofobii a s nimi spojené nesnášenlivosti.

               (8)

               Vzhledem k významu, jaký má pro Unii boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, který se stal jedním z pěti cílů její strategie růstu Evropa 2020, by agentura při shromažďování a šíření údajů v rámci tematických oblastí stanovených tímto rozhodnutím měla brát v úvahu hospodářské a sociální předpoklady, jež umožňují účinně využívat základních práv.

               (9)

               Při přípravě svého návrhu Komise konzultovala správní radu agentury a dne 1. března 2016 obdržela její písemné stanovisko. Správní rada agentury byla dále konzultována na svém zasedání ve dnech 19. a 20. května 2016.

               (10)

               Agentura může v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 168/2007 na žádost Evropského parlamentu, Rady nebo Komise pracovat rovněž mimo tematické oblasti stanovené ve víceletém rámci, pokud to její finanční a lidské zdroje dovolí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Víceletý rámec
   1.   Stanoví se víceletý rámec pro Agenturu Evropské unie pro základní práva (dále jen „agentura“) na roky 2018–2022.
   2.   Agentura v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 168/2007 plní úkoly vymezené v čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení v rámci tematických oblastí stanovených v článku 2 tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Tematické oblasti
   Tematické oblasti jsou tyto:

               a)

               oběti trestných činů a přístup ke spravedlnosti;

               b)

               rovnost a diskriminace založená na jakémkoli důvodu, jako jsou pohlaví, rada, barva pleti, etnický nebo sociální původ, genetické rysy, jazyk, náboženské vyznání nebo přesvědčení, politické názory či jakékoli jiné názory, příslušnost k národnostní menšině, majetek, narození, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientace;

               c)

               informační společnost, a zejména respektování soukromého života a ochrana osobních údajů;

               d)

               justiční spolupráce, s výjimkou trestních věcí;

               e)

               migrace, hranice, azyl a integrace uprchlíků a migrantů;

               f)

               rasismus, xenofobie a s nimi spojená nesnášenlivost;

               g)

               práva dítěte;

               h)

               integrace a sociální začleňování Romů.

         Článek 3
   Doplňkovost a spolupráce s dalšími subjekty
   1.   Při provádění tohoto víceletého rámce agentura v souladu s články 6, 7, 8 a 10 nařízení (ES) č. 168/2007 zajišťuje náležitou spolupráci a koordinaci s příslušnými orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a s členskými státy, mezinárodními organizacemi a občanskou společností.
   2.   Agentura se zabývá otázkami souvisejícími s diskriminací na základě pohlaví pouze coby součástí své práce zaměřené na obecné otázky diskriminace podle čl. 2 písm. b) a v relevantním rozsahu a bere na vědomí, že shromažďování údajů týkajících se rovnosti žen a mužů a diskriminace na základě pohlaví je úlohou Evropského institutu pro rovnost žen a mužů. Agentura a institut spolupracují v souladu s dohodou o spolupráci ze dne 22. listopadu 2010.
   3.   Agentura spolupracuje s dalšími orgány a jinými subjekty Unie, například s Evropskou nadací pro zlepšení životních a pracovních podmínek v souladu s dohodou o spolupráci ze dne 8. října 2009, s Evropskou agenturou pohraniční a pobřežní stráž v souladu s dohodou o spolupráci ze dne 26. května 2010, s Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu v souladu s pracovním ujednáním ze dne 11. června 2013, s Eurojustem v souladu s memorandem o porozumění ze dne 3. listopadu 2014 a s Evropskou agenturou pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva v souladu s pracovním ujednáním ze dne 6. července 2016. Kromě toho spolupracuje s Evropským policejním úřadem, Agenturou Evropské unie pro vzdělávání a výcvik v oblasti prosazování práva a Evropskou migrační sítí v souladu s budoucími dohodami o spolupráci. Spolupráce s těmito subjekty se omezuje na činnosti, které spadají do tematických oblastí stanovených v článku 2.
   4.   Agentura plní své úkoly v oblasti informační společnosti, a zejména pokud jde o respektování soukromého života a ochranu osobních údajů, ve spolupráci s evropským inspektorem ochrany údajů, Evropskou radou pro ochranu údajů, Agenturou Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací a Společným výzkumným střediskem Evropské komise a doplňkově k jejich práci.
   5.   Agentura koordinuje svou činnost s činností Rady Evropy v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 168/2007 a s Dohodou mezi Evropským společenstvím a Radou Evropy o spolupráci mezi Agenturou Evropské unie pro základní práva a Radou Evropy (17), uvedenou ve zmíněném článku.
   Článek 4
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2018.

      V Bruselu dne 7. prosince 2017.

            Za Radu

            předseda

         A. ANVELT

      (1)  Souhlas ze dne 1. června 2017 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 168/2007 ze dne 15. února 2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva (Úř. věst. L 53, 22.2.2007, s. 1).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2008/203/ES ze dne 28. února 2008, kterým se provádí nařízení (ES) č. 168/2007, pokud jde o přijetí víceletého rámce na roky 2007–2012 pro Agenturu Evropské unie pro základní práva (Úř. věst. L 63, 7.3.2008, s. 14).

      (4)  Rozhodnutí Rady č. 252/2013/EU ze dne 11. března 2013, kterým se stanoví víceletý rámec na roky 2013–2017 pro Agenturu Evropské unie pro základní práva (Úř. věst. L 79, 21.3.2013, s. 1).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11).

      (6)  Nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1).

      (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624 ze dne 14. září 2016 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 a zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 863/2007, nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 a rozhodnutí Rady 2005/267/ES (Úř. věst. L 251, 16.9.2016, s. 1).

      (8)  Rozhodnutí Rady 2008/381/ES ze dne 14. května 2008 o zřízení Evropské migrační sítě (Úř. věst. L 131, 21.5.2008, s. 7).

      (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 9).

      (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (11)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 526/2013 ze dne 21. května 2013 o Agentuře Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA) a o zrušení nařízení (ES) č. 460/2004 (Úř. věst. L 165, 18.6.2013, s. 41).

      (12)  Rozhodnutí Rady 2002/187/SVV ze dne 28. února 2002 o zřízení Evropské jednotky pro soudní spolupráci (Eurojust) za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti (Úř. věst. L 63, 6.3.2002, s. 1).

      (13)  Rozhodnutí Rady 2009/371/SVV ze dne 6. dubna 2009 o zřízení Evropského policejního úřadu (Europol) (Úř. věst. L 121, 15.5.2009, s. 37).

      (14)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2219 ze dne 25. listopadu 2015 o Agentuře Evropské unie pro vzdělávání a výcvik v oblasti prosazování práva (CEPOL) a o nahrazení a zrušení rozhodnutí Rady 2005/681/SVV (Úř. věst. L 319, 4.12.2015, s. 1).

      (15)  Nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (Úř. věst. L 139, 30.5.1975, s. 1).

      (16)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1077/2011 ze dne 25. října 2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (Úř. věst. L 286, 1.11.2011, s. 1).

      (17)  Dohoda mezi Evropským společenstvím a Radou Evropy o spolupráci mezi Agenturou Evropské unie pro základní práva a Radou Evropy (Úř. věst. L 186, 15.7.2008, s. 7).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2270 ze dne 9. října 2017 o uzavření Rámcové dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé

text:
               9.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 326/5

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2270
   ze dne 9. října 2017
   o uzavření Rámcové dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 207 a 209 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s rozhodnutím Rady 2012/273/EU (2) byla dne 30. dubna 2013 podepsána Rámcová dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé, s výhradou pozdějšího uzavření.

               (2)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rámcová dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé se schvaluje jménem Unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Smíšenému výboru uvedenému v článku 56 dohody předsedá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
   Unie nebo případně Unie a členské státy jsou ve smíšeném výboru zastoupeny v závislosti na projednávaných otázkách.
   Článek 3
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení stanovené v čl. 63 odst. 1 dohody (3).
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 9. října 2017.

            Za Radu

            předseda

         S. KIISLER

      (1)  Souhlas ze dne 15. února 2017 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2012/273/EU ze dne 14. května 2012 o podpisu Rámcové dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé jménem Unie (Úř. věst. L 134, 24.5.2012, s. 4).

      (3)  Datum vstupu dohody v platnost zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální sekretariát Rady.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2271 ze dne 30. listopadu 2017 o uzavření, jménem Unie a jejích členských států, Protokolu k Rámcové dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii

text:
               9.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 326/36

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/2271
   ze dne 30. listopadu 2017
   o uzavření, jménem Unie a jejích členských států, Protokolu k Rámcové dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 207 a 209 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Chorvatské republiky, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/949 (2) byl Protokol k Rámcové dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dále jen „protokol“) podepsán dne 31. října 2016 s výhradou pozdějšího uzavření.

               (2)

               Protokol by měl být schválen,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
   Článek 1
   Protokol k Rámcové dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii se schvaluje jménem Unie a jejích členských států.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie a jejích členských států oznámení stanovené v čl. 4 odst. 1 protokolu (3).
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2017.

            Za Radu

            předsedkyně

         K. SIMSON

      (1)  Souhlas ze dne 16. května 2017 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/949 ze dne 6. června 2016 o podpisu, jménem Unie a jejích členských států, Protokolu k Rámcové dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (Úř. věst. L 159, 16.6.2016, s. 1).

      (3)  Den vstupu protokolu v platnost zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie generální sekretariát Rady.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 226/17/KOL ze dne 19. prosince 2017, kterým se Norsko osvobozuje od povinnosti uplatňovat na určité druhy akt uvedený v bodě 2 části 1 kapitoly III přílohy I Dohody o Evropském hospodářském prostoru, směrnici Rady 66/401/EHS o uvádění osiva pícnin na trh [2018/564]

text:
               12.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 94/30

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 226/17/KOL
   ze dne 19. prosince 2017,
   kterým se Norsko osvobozuje od povinnosti uplatňovat na určité druhy akt uvedený v bodě 2 části 1 kapitoly III přílohy I Dohody o Evropském hospodářském prostoru, směrnici Rady 66/401/EHS o uvádění osiva pícnin na trh [2018/564]
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,

      s ohledem na akt uvedený v bodě 2 části 1 kapitoly III přílohy I Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“),

         směrnice Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh
          (1) (dále jen „směrnice 66/401/EHS“), a zejména na článek 23a uvedené směrnice,
      začleněný do Dohody o EHP bodem 4 písm. d) protokolu 1 k Dohodě o EHP, čl. 5 odst. 2 písm. d) Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora a čl. 1 odst. 1 písm. c) a čl. 1 odst. 2 a 3 protokolu 1 k Dohodě mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora,

   s ohledem na žádost předloženou Norskem dne 3. července 2017,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 66/401/EHS obsahuje určitá ustanovení pro uvádění osiva pícnin na trh a v článku 23a stanoví, že stát EHP může být zcela nebo částečně osvobozen od povinnosti uplatňovat tuto směrnici na určité druhy, pokud na jeho území obvykle neprobíhá rozmnožování osiva těchto druhů ani jeho uvádění na trh.

               (2)

               Norsko předložilo dne 3. července 2017 (dokument č. 864007) žádost o osvobození od povinnosti uplatňovat směrnici 66/401/EHS na 22 nových druhů zahrnutých do této směrnice prováděcí směrnicí Komise (EU) 2016/2109 ze dne 1. prosince 2016, kterou se mění směrnice Rady 66/401/EHS, pokud jde o zahrnutí nových druhů a botanický název druhu Lolium x boucheanum Kunth
                   (2), uvedenou v bodě 2 části 1 kapitoly III přílohy I Dohody o EHP, jelikož v Norsku obvykle neprobíhá rozmnožování těchto druhů ani jejich uvádění na trh.

               (3)

               Proto – dokud budou tyto podmínky trvat – by mělo být Norsko osvobozeno od povinnosti uplatňovat směrnici 66/401/EHS na tyto druhy.

               (4)

               Tímto osvobozením by nemělo být v Norsku dotčeno uvádění na trh osiva vyprodukovaného, v souladu se směrnicí 66/401/EHS, v jiné smluvní straně Dohody o EHP.

               (5)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Veterinárního a rostlinolékařského výboru ESVO,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Norsko se tímto osvobozuje od povinnosti uplatňovat akt uvedený v bodě 2 části 1 kapitoly III přílohy I Dohody o Evropském hospodářském prostoru, směrnici Rady 66/401/EHS o uvádění osiva pícnin na trh, s výjimkou čl. 14 odst. 1, na tyto druhy:

               —

                  Biserrula pelecinus

               —

                  Lathyrus cicera

               —

                  Medicago doliata

               —

                  Medicago italica

               —

                  Medicago littoralis

               —

                  Medicago murex

               —

                  Medicago polymorpha

               —

                  Medicago rugosa

               —

                  Medicago scutellata

               —

                  Medicago truncatula

               —

                  Ornithopus compressus

               —

                  Ornithopus sativus

               —

                  Plantago lanceolata

               —

                  Trifolium fragiferum

               —

                  Trifolium glanduliferum

               —

                  Trifolium hirtum

               —

                  Trifolium isthmocarpum

               —

                  Trifolium michelianum

               —

                  Trifolium squarrosum

               —

                  Trifolium subterraneum

               —

                  Trifolium vesiculosum

               —

                  Vicia benghalensis

         Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno Norsku.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je závazné v anglickém znění.

      V Bruselu dne 19. prosince 2017.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Sven Erik SVEDMAN

            předseda

         Helga JÓNSDÓTTIR

            členka kolegia

      (1)  Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2298/66.

      (2)  Úř. věst. L 327, 2.12.2016, s. 59.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 94/17/COL ze dne 31. května 2017 o ukončení formálního vyšetřovacího řízení týkajícího se výjimky pro ambulantní služby na základě režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020 (Norsko) [2018/595]

text:
               19.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 99/18

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 94/17/COL
   ze dne 31. května 2017
   o ukončení formálního vyšetřovacího řízení týkajícího se výjimky pro ambulantní služby na základě režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020 (Norsko) [2018/595]
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“),
   s ohledem na:
   Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 61 a 62 této dohody,
   protokol 26 k Dohodě o EHP,
   Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen „Dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“), a zejména na článek 24 této dohody,
   protokol 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru (dále jen „protokol 3“), a zejména na čl. 7 odst. 3 části II,
   vzhledem k těmto důvodům:
   I.   SKUTEČNOSTI

   1.   Postup

               (1)

               Dopisem ze dne 13. března 2014 (1) oznámily norské orgány podle čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 režim odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020. Na základě tohoto oznámení a následně předložených informací (2) schválil Kontrolní úřad oznámený režim podpory rozhodnutím č. 225/14/KOL ze dne 18. června 2014.

               (2)

               Rozsudkem ze dne 23. září 2015 ve věci Kimek Offshore AS v. Kontrolní úřad ESVO, E-23/14 (3) Soud ESVO rozhodnutí Kontrolního úřadu částečně zrušil.

               (3)

               Dopisem ze dne 15. října 2015 (4) si Kontrolní úřad vyžádal u norských orgánů informace. Norské orgány odpověděly dopisem ze dne 6. listopadu 2015 (5).

               (4)

               Rozhodnutím č. 489/15/KOL ze dne 9. prosince 2015 zahájil Kontrolní úřad formální vyšetřovací řízení. Norské orgány na rozhodnutí Kontrolního úřadu reagovaly dopisem ze dne 13. ledna 2016 (6).

               (5)

               Dne 30. června 2016 bylo rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie a v dodatku EHP (7). Do 30. července 2016, tj. ve lhůtě pro podání připomínek, obdržel Kontrolní úřad připomínky od dvou zúčastněných stran, společnosti Kimek Offshore AS (dopis ze dne 12. května 2016 (8)) a organizace NHO Finnmark (dopis ze dne 4. července 2016 (9)). Dopisem ze dne 2. srpna 2016 (10) předal Kontrolní úřad tyto připomínky norským orgánům, které měly možnost se k nim vyjádřit. Norské orgány odpověděly dopisem ze dne 5. září 2016 (11).

         2.   Rozsah formálního vyšetřovacího řízení

               (6)

               Soud ESVO svým rozsudkem částečně zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu o schválení režimu regionálně odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020. Během formálního vyšetřovacího řízení nebyl předmětem opětovného přezkumu ze strany Kontrolního úřadu celý režim podpory. Šetření bylo omezeno na část režimu (výjimka pro ambulantní služby), s ohledem na niž bylo rozhodnutí Kontrolního úřadu zrušeno.

               (7)

               Jelikož však výjimka týkající se ambulantních služeb představuje výjimku z pravidel stanovených v režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení, považuje Kontrolní úřad v zájmu úplnosti za vhodné podat nejprve přehled o cíli a právním základu režimu podpory jako takového, načež budou představena pravidla registrace podniků v Norsku a samotná výjimka pro ambulantní služby.

         3.   Přehled režimu

   3.1.   Cíl

               (8)

               Cílem režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení je cestou podpory zaměstnanosti snižovat vylidňování nejméně osídlených regionů Norska či tomuto vylidňování bránit. K dosažení tohoto cíle snižuje režim provozní podpory mzdové náklady tím, že v určitých zeměpisných oblastech zavádí snížené sazby příspěvků na sociální zabezpečení. Podle jeho hlavního pravidla se intenzita podpory liší v závislosti na zeměpisné oblasti, v níž je registrována příslušná podnikatelská jednotka. Pravidla registrace jsou podrobněji objasněna níže.

         3.2.   Vnitrostátní právní základ

               (9)

               Vnitrostátním právním základem režimu je § 23-2 zákona o národním pojištění (National Insurance Act
                   (12)). Toto ustanovení ukládá zaměstnavateli obecnou povinnost odvádět příspěvky na sociální zabezpečení, které se vypočítávají podle hrubé mzdy vyplácené zaměstnanci. Podle § 23-2 odst. 12 může norský parlament schválit regionálně odlišené sazby a rovněž přijmout zvláštní předpisy pro podniky v určitých odvětvích. Vnitrostátním právním základem režimu je tudíž zákon o národním pojištění ve spojení s každoročními rozhodnutími norského parlamentu (13).

         3.3.   Pravidla registrace

               (10)

               Způsobilost pro podporu na základě režimu závisí na tom, zda je podnik registrován ve způsobilé oblasti. Podle hlavního pravidla režimu se intenzita podpory liší v závislosti na zeměpisné oblasti, v níž je podnik registrován.

               (11)

               Norské právní předpisy po podnicích vyžadují, aby pro každou podnikatelskou činnost, kterou vykonávají, registrovaly zvláštní dílčí organizační jednotku (14). Vykonává-li podnik různé druhy podnikatelské činnosti, musí k nim registrovat samostatné dílčí organizační jednotky. Tuto povinnost má i v případě, vykonává-li své činnosti v různých lokalitách.

               (12)

               Podle norských orgánů je kritérium týkající se „zvláštní podnikatelské činnosti“ splněno, jestliže v samostatné oblasti vykonává pro mateřskou jednotku činnost alespoň jeden zaměstnanec a jestliže zde lze podnik navštívit. Každá dílčí organizační jednotka tvoří vlastní základ pro výpočet odlišeného příspěvku na sociální zabezpečení podle lokality, v níž je registrována. Podnik registrovaný mimo oblast, která je způsobilá pro podporu na základě režimu, bude pro podporu způsobilý tehdy, jsou-li jeho hospodářské činnosti vykonávány v rámci dílčí organizační jednotky nacházející se ve způsobilé oblasti.

         3.4.   Ambulantní služby – opatření, které je předmětem posouzení

               (13)

               Z uvedeného hlavního pravidla pro registraci platí výjimka, podle níž se předmětný režim vztahuje rovněž na podniky registrované mimo způsobilou oblast, jestliže ve způsobilé oblasti najímají pracovníky a jestliže jejich zaměstnanci vykonávají ve způsobilé oblasti mobilní činnosti. Pro účely tohoto rozhodnutí se na práci vykonávanou v těchto případech odkazuje jako na „ambulantní služby“. Právě tato výjimka je v tomto rozhodnutí předmětem posouzení. Pro účely tohoto rozhodnutí se na uvedené pravidlo odkazuje jako na „výjimku“. Vnitrostátním právním základem výjimky je čl. 1 odst. 4 rozhodnutí norského parlamentu č. 1482 ze dne 5. prosince 2013o stanovení daňových sazeb atd. podle zákona o národním pojištění pro rok 2014.

               (14)

               Výjimka se použije pouze v případě, že zaměstnanec stráví ve způsobilé oblasti nejméně polovinu pracovních dnů. Snížená sazba se dále použije pouze na tu část práce, kterou v této způsobilé oblasti vykoná. Zdaňovacím obdobím registrace je zpravidla jeden kalendářní měsíc. Příspěvky na sociální zabezpečení se vypočítávají na základě sazby platné v zóně, o níž se usuzuje, že zde zaměstnavatel vykonává podnikatelskou činnost.

               (15)

               To znamená, že pokud například zaměstnanec subjektu registrovaného v Oslo (Oslo se nachází v zóně 1, která není způsobilá pro podporu, platí pro ni tudíž běžná sazba ve výši 14,1 %) odvede jeden kalendářní měsíc 60 % své práce ve Vardø (v zóně 5, ve které platná sazba činí 0 %) a zbývající část v Oslo, bude podnik způsobilý pro nulovou sazbu s ohledem na mzdu vyplacenou za činnost vykonanou ve Vardø, nikoli však za práci odvedenou v Oslo.

         4.   Rozsudek Soudu ESVO

               (16)

               Soud ESVO zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL, pokud uzavřel předběžné šetření s ohledem na opatření podpory uvedené v čl. 1 odst. 4 rozhodnutí norského parlamentu č. 1482 ze dne 5. prosince 2013o stanovení daňových sazeb atd. podle zákona o národním pojištění pro rok 2014.

               (17)

               Soud ESVO dospěl k závěru (15), že Kontrolní úřad neposoudil okolnosti a jejich důsledky, pokud jde o slučitelnost pravidla stanoveného v čl. 1 odst. 4 s fungováním Dohody o EHP ve smyslu čl. 61 odst. 3 Dohody EHP, zejména co se týká dopadu výjimky na hospodářskou soutěž a obchod a její slučitelnosti s bodem 16 pokynů Kontrolního úřadu k regionální státní podpoře na období 2014–2020 (dále jen „pokyny k regionální podpoře“) (16). Toto konkrétní posouzení bylo podle Soudu ESVO nezbytné k zhodnocení oznámeného režimu ze strany Kontrolního úřadu.

               (18)

               Ustanovení čl. 1 odst. 4 je navrženo tak, aby zohledňovalo výjimku (která je předmětem tohoto rozhodnutí), s odpovídajícím opatřením proti obcházení, jež má podnikům zabránit v tom, aby žádaly o podporu z režimu na základě skutečnosti, že svou podnikatelskou činnost jednoduše zaregistrovaly v oblasti s nižší sazbou příspěvků na sociální zabezpečení a poté začaly vykonávat ambulantní činnosti nebo najaly zaměstnance na práci v oblasti s vyšší sazbou. Opatření proti obcházení není předmětem tohoto řízení (17).

         5.   Připomínky norských orgánů k rozhodnutí č. 489/15/KOL

               (19)

               V reakci na zahájení formálního vyšetřovacího řízení ze strany Kontrolního úřadu (18) objasnily norské orgány své stanovisko, že se platná sazba v rámci systému příspěvků na sociální zabezpečení před rokem 2007 zakládala na místě, o němž se usuzovalo, že zde zaměstnavatel vykonává svou podnikatelskou činnost. Toto pravidlo vychází ze základního předpokladu, že by podporu měly obdržet pouze podniky vykonávající hospodářskou činnost ve způsobilé oblasti a pouze v míře, v jaké poskytují v této oblasti ekonomické služby. Registrace není rozhodující.

               (20)

               Podpora poskytnutá na základě režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení činí přibližně 6,85 miliardy NOK ročně (19). Na základě údajů, které byly shromážděny za prvních osm měsíců roku 2015, představily norské orgány odhadované dopady výjimky pro jednotlivé zóny za celý rok 2015. Pokud jde o popis zón 1, 2, 3, 4 a 4a, viz rozhodnutí č. 225/14/KOL, bod 25. Zóna 1 zahrnuje centrální oblasti Norska a veškerá území mimo Norsko. Činnosti vykonávané v zóně 1 nejsou pro podporu na základě režimu způsobilé. Způsobilé pro podporu na základě režimu nejsou ani činnosti vykonávané v zóně 1a. V zóně 1a však norské orgány zavedly systém, v jehož rámci je sazba příspěvků na sociální zabezpečení snížena. Toto snížení je poskytnuto jako podpora de minimis. Opatření, která splňují podmínky stanovené v nařízení o podpoře de minimis
                   (20), nepředstavují podporu ve smyslu článku 61 Dohody o EHP.

                  Tabulka

                  Tabulka udává pro rok 2015 odhad podpory poskytnuté podnikům registrovaným v zónách, které jsou navrženy režimem podpory, v důsledku uplatnění výjimky

                           Zóna

                           Mil. NOK

                           1

                           240

                           1a

                           38

                           2

                           9

                           3

                           1

                           4

                           1

                           4a

                           10

                           Celkem

                           300

               (21)

               Norské orgány objasnily, že se údaje mohou v závislosti na povaze ambulantních služeb významně lišit. Velké stavební projekty se zpravidla spoléhají na ambulantní služby, a zvyšují tudíž využívání ambulantních činností. Podniky vykonávající významné činnosti ve způsobilých zónách mohou mimoto své činnosti reorganizovat a založit dílčí organizační jednotky v příslušné zóně. To rovněž ovlivní odhadovaný dopad výjimky. Norské orgány poukázaly také na pozitivní nepřímé účinky větších činností ve stavebnictví na zaměstnanost v ostatních odvětvích ve způsobilých zónách.

               (22)

               Výjimka umožňuje podnikům ve způsobilých zónách získat pracovní silu s nižšími náklady. Bez této výjimky by podniky ve způsobilé oblasti čelily větším potížím, pokud jde o přilákání specializované pracovní síly. Specializované pracovní síly zajištěné prostřednictvím ambulantních služeb mohou mimoto přispět k větším znalostem a dovednostem místních podniků. Tyto znalosti a dovednosti mohou v podnicích zůstat i poté, co ambulantní pracovník z podniku odejde, a mít tudíž trvalý dopad na místní pracovní sílu a podniky.

               (23)

               Výjimka staví všechny hospodářské subjekty působící ve způsobilé oblasti na roveň. Místní podniky mohou využít výhody plynoucí z hospodářské soutěže, pokud jde o nižší ceny ambulantních služeb.

               (24)

               Zaměstnanci dočasně pobývající ve způsobilých oblastech přispívají k místnímu hospodářství tím, že nakupují výrobky a služby. Jsou-li ambulantní služby spojené s dočasným projektem, projevuje se to jako dočasný účinek. Je-li využívání ambulantních služeb v regionu zachováno, je účinek dlouhodobý.

               (25)

               Podniky registrované v centrálních oblastech, které poskytují ambulantní služby ve způsobilých oblastech, mohou najímat místní pracovníky. Tato místa mají sice dočasnou povahu, ve způsobilých regionech však přispějí k vyšším důchodům z práce, což stimuluje hospodářskou činnost. Norské orgány tvrdí, že výjimka snižuje náklady práce a zvýhodňuje práci oproti kapitálu, pokud je lze nahradit. To přispívá k vyšší zaměstnanosti.

         6.   Připomínky zúčastněných stran

   6.1.   Kimek Offshore AS

               (26)

               Společnost Kimek Offshore AS (dále jen „Kimek“) je společnost poskytující služby v oblasti ropy a plynu. Je součástí skupiny Kimek. Společnost Kimek se nachází v Kirkenes v kraji Finnmark, což je oblast s nulovou sazbou příspěvků na sociální zabezpečení.

               (27)

               Kromě připomínek k rozhodnutí Kontrolního úřadu o zahájení formálního vyšetřovacího řízení se společnost Kimek vyjádřila i k připomínkám norských orgánů, které byly shrnuty výše.

               (28)

               Společnost Kimek zastává názor, že norské orgány do značné míry nedoložily tyto skutečnosti: že výjimka přispívá k dosažení jasně vymezeného cíle společného zájmu, že existuje potřeba státního zásahu, že výjimka je vhodná, že má motivační účinek, že je přiměřená a že je zamezeno nežádoucím negativním účinkům na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy EHP.

               (29)

               Konkurenti společnosti Kimek se nacházejí většinou mimo oblasti způsobilé pro regionální podporu. Společnost Kimek s výjimkou nesouhlasí, jelikož ta umožňuje podnikům nacházejícím se mimo způsobilé zóny využít režim podpory v případě, že vykonávají činnosti ve způsobilých oblastech. Společnost Kimek tvrdí, že tyto podniky nečelí stejným problémům jako podniky usazené ve způsobilých zónách. Společnost uvedla, že výjimka není vhodná k zamezení vylidňování a posílení struktur osídlení ve způsobilých oblastech. Výjimka naopak podniky nacházející se ve způsobilých oblastech poškozuje.

               (30)

               Společnost Kimek nesouhlasí s názorem norských orgánů, že výjimka umožňuje místním podnikům získat za nižší náklady specializovanou pracovní sílu, která by za jiných podmínek nebyla k dispozici. Společnost Kimek tvrdí, že norské orgány toto neprokázaly ani nedoložily.

               (31)

               Podle společnosti Kimek existuje riziko, že výjimka povede k „odlivu mozků“ ze způsobilých oblastí, jelikož jednotlivci nebudou schopni získat práci v místě.

               (32)

               Společnost Kimek podotkla, že norské orgány nedoložily, že podniky, které nejsou registrovány v místě, zaměstnávají pracovníky, kteří žijí ve způsobilé oblasti.

               (33)

               Společnost Kimek také tvrdí, že ambulantní pracovníci na moři nepřispívají významně k místnímu hospodářství. Žijí na plošině, tráví na plošině většinu volného času a konzumují zde veškeré jídlo.

               (34)

               Pokud jde o tvrzení norských orgánů, že znalosti a dovednosti ambulantních pracovníků zůstanou v místních podnicích, společnost Kimek nechápe, jak toto může zabránit nebo snížit vylidňování.

               (35)

               Podle společnosti Kimek norské orgány nedoložily, jak výjimka zvyšuje hospodářskou soutěž. Společnost Kimek odkazuje v této souvislosti zejména na norské pracovněprávní předpisy, podle nichž mohou společnosti, jež vysílají ambulantní pracovníky, povolit svým zaměstnancům práci na dvanáctihodinové směny, zatímco na místní podniky se vztahuje omezení pracovní doby na osm hodin. Pro místní podniky to představuje značnou nevýhodu.

         6.2.   NHO Finnmark

               (36)

               NHO Finnmark je regionální kancelář Konfederace norských podniků. Organizace NHO Finnmark podpořila připomínky společnosti Kimek, které byly shrnuty výše.

               (37)

               NHO Finnmark zastává názor, že by regionální podpora měla být poskytnuta pouze podnikům, které jsou usazeny v oblastech způsobilých pro regionální podporu. Podniky registrované mimo způsobilé oblasti se nepotýkají se stejnými problémy jako podniky usazené ve způsobilé oblasti. Výjimka není vhodná k zabránění vylidňování a posílení struktur osídlení. Organizace NHO Finnmark uvedla, že výjimka naopak podniky nacházející se ve způsobilých oblastech poškozuje.

               (38)

               Stejně jako společnost Kimek i NHO Finnmark zdůrazňuje, že norské pracovněprávní předpisy poskytují podnikům, které nejsou registrovány ve způsobilé oblasti, zvláštní výhodu. Organizace NHO Finnmark se domnívá, že ambulantní pracovníci nepřispívají k místnímu hospodářství stejně jako pracovníci, kteří v dané oblasti bydlí.

         7.   Vyjádření norských orgánů k připomínkám zúčastněných stran

               (39)

               V reakci na připomínky zúčastněných stran norské orgány uvedly, že předmětem formálního vyšetřovacího řízení je výjimka, a nikoli režim podpory jako takový. Norské orgány objasnily, že výjimka je projevem obecné zásady, že by regionální podpora měla být poskytována hospodářským činnostem, které jsou skutečně vykonávány v zeměpisných oblastech, na něž se režim vztahuje.

               (40)

               Norské orgány zdůrazňují, že ustanovení čl. 61 odst. 3 písm. c) dohody o EHP ani pokyny k regionální podpoře nevyžadují, aby byli příjemci regionální podpory registrováni v oblasti způsobilé pro regionální podporu. Norské orgány souhlasí se společností Kimek v tom, že problémy, jimž čelí podniky formálně registrované ve způsobilých oblastech, nemusí být naprosto stejné jako problémy, s nimiž se potýkají společnosti registrované mimo tyto oblasti, které však ve způsobilé oblasti poskytují ambulantní služby. Norské orgány však nesouhlasily s tvrzením společnosti Kimek, že se podniky registrované mimo způsobilou oblast nepotýkají se stejnými problémy, vykonávají-li činnost ve způsobilé oblasti. Společnosti čelí stejným klimatickým podmínkám, stejné vzdálenosti od subdodavatelů. Podnikům, které vysílají ambulantní pracovníky, mimoto vznikají dodatečné náklady na dopravu a ubytování pracovníků. Norské orgány uvedly, že tvrzení společnosti Kimek jsou převzata od ropného průmyslu, což je část hospodářství, ve které dotyčná společnost působí. Norské orgány tvrdí, že posouzení slučitelnosti podpory je nutno provést na obecnější úrovni s přihlédnutím ke specifickým nebo trvalým znevýhodněním, s nimiž se potýkají podniky ve všech příslušných odvětvích.

               (41)

               Norské orgány doložily svá tvrzení týkající se potíží podniků při najímání kvalifikovaných pracovních sil ve třech nejsevernějších krajích odkazem na zprávu, kterou vyhotovila NAV Finnmark (21), Norská správa práce a sociálního zabezpečení v kraji Finnmark. V krajích Nordland a Troms se 14 % podniků, jichž se zpráva týkala, potýkalo s problémy při přijímání pracovníků kvůli chybějícím kvalifikovaným pracovníkům. V kraji Finnmark to bylo 11 %.

               (42)

               Norské orgány zdůraznily, že podniky registrované ve způsobilé oblasti mohou využívat nižší sazbu příspěvků na sociální zabezpečení s ohledem na veškeré mzdové náklady (pokud neposkytují ambulantní služby mimo způsobilou oblast), zatímco podniky registrované v jiné zóně, které poskytují ambulantní služby, mohou sníženou sazbu využít pouze tehdy, stráví-li zaměstnanec ve způsobilé zóně nejméně polovinu pracovních dnů, a to jen s ohledem na mzdy vyplácené za práci, kterou ve způsobilé oblasti skutečně vykoná.

               (43)

               K doložení nepřímých účinků regionální podpory odkázaly norské orgány na dvě studie týkající se dopadů ropných činností na severu Norska (22). Podle první studie, která se týkala projektu v odvětví těžby ropy Snøhvit v kraji Finnmark, představoval přímý dopad na zaměstnanost 230 člověkoroků, zatímco nepřímý dopad byl dalších 170 člověkoroků. Norské orgány uvedly, že se jedná o dopady projektu jako takového, a nikoli přímý výsledek konkrétního opatření. Druhá studie prokazuje, že k významnému nepřímému účinku plynoucímu z ropného průmyslu dochází v odvětví označeném jako „soukromé služby“, které zahrnuje: odborné, vědecké a technické činnosti, zajišťování personálu, pronájem strojního a dopravního zařízení, právní a účetní služby, architektonické služby, hotelové a restaurační služby, čištění odpadních vod a odstraňování odpadů.

               (44)

               Norské orgány zpochybňují význam norských pracovněprávních předpisů pro posouzení výjimky. Norské orgány každopádně uvedly, že právní základ pro odchylku od omezení pracovní doby na osm hodin, na kterou poukazoval stěžovatel, je dostupný kterémukoli podniku bez ohledu na lokalitu, ve které se nachází zaměstnanec a zaměstnavatel, je však podmíněn dohodou o sazbách.

         II.   POSOUZENÍ

   1.   Existence státní podpory

               (45)

               V čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP se uvádí: „Nestanoví-li tato dohoda jinak, podpory poskytované v jakékoli formě členskými státy ES, státy ESVO nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi smluvními stranami, neslučitelné s fungováním této dohody.“

               (46)

               To znamená, že opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, jsou-li kumulativně splněny tyto podmínky: opatření i) je provedeno státem nebo ze státních prostředků; ii) poskytuje příjemci selektivní hospodářskou výhodu; iii) může ovlivnit obchod mezi smluvními stranami a narušit hospodářskou soutěž.

               (47)

               V rozhodnutí č. 225/14/KOL dospěl Kontrolní úřad k závěru, že režim odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020 představuje režim podpory. Kontrolní úřad odkazuje na body 68–74 zmíněného rozhodnutí. Výjimka pro ambulantní služby je součástí ustanovení, která tento režim podpory upravují. Zvětšuje oblast působnosti režimu v tom smyslu, že rozšiřuje okruh možných příjemců na podniky, které nejsou registrovány ve způsobilých oblastech. Stejně jako u ostatní podpory poskytnuté na základě režimu vede rozšíření režimu na podniky registrované mimo způsobilé oblasti k tomu, že podnikům je ze státních prostředků poskytnuta selektivní výhoda. Tyto výhody mohou ovlivnit obchod a narušit hospodářskou soutěž.

         2.   Procesní požadavky

               (48)

               V čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 je stanoveno: „Kontrolní úřad ESVO bude včas informován o všech plánech ohledně poskytnutí nebo změny podpor, aby mohl podat své vyjádření. …. Dotčené státy neprovedou navrhovaná opatření, dokud nebude v tomto řízení přijato konečné rozhodnutí.“

               (49)

               Norské orgány zavedly výjimku od 1. července 2014 poté, co ji Kontrolní úřad schválil rozhodnutím č. 225/14/KOL. Poté, co Soud ESVO schválení výjimky Kontrolním úřadem zrušil, se podpora stala protiprávní. Norské orgány uplatňování předmětné výjimky od 1. ledna 2016 pozastavily do doby, než bude znám konečný výsledek formálního vyšetřovacího řízení.

         3.   Slučitelnost podpory

               (50)

               Kontrolní úřad musí posoudit, zda je výjimka slučitelná s fungováním Dohody o EHP na základě čl. 61 odst. 3 písm. c) v souladu s pokyny k regionální podpoře.

               (51)

               Výjimka pro ambulantní služby opravňuje podniky, které nejsou registrovány ve způsobilé oblasti, k využití snížených sazeb příspěvků na sociální zabezpečení v případě, že vykonávají hospodářské činnosti ve způsobilé oblasti. Ustanovení čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP ani pokyny k regionální podpoře (a pravidla týkající se regionální podpory obsažená v obecném nařízení o blokových výjimkách (23)) nevyžadují, aby byli příjemci podpory registrováni v podporovaných oblastech.

               (52)

               Regionální podpora může být při podpoře hospodářského rozvoje znevýhodněných oblastí efektivní pouze tehdy, jestliže je poskytnuta proto, aby do těchto oblastí přilákala další investice nebo hospodářské činnosti (24). Pokyny k regionální podpoře povolují regionální investiční podporu i regionální provozní podporu. Regionální investiční podpora by měla vést k investicím v oblastech uvedených v norské mapě regionální podpory, kterou schválil Kontrolní úřad (25). Hledisko pro posouzení regionální provozní podpory se mírně liší. Regionální provozní podpora může spadat do oblasti působnosti čl. 61 odst. 3 písm. c) Dohody o EHP pouze tehdy, je-li poskytnuta s cílem zmírnit specifické nebo trvalé znevýhodnění, jemuž jsou vystaveny subjekty vykonávající hospodářské činnosti v znevýhodněných regionech (26). V bodě 16 pokynů k regionální podpoře se v této souvislosti uvádí: „Provozní podporu lze považovat za slučitelnou, je-li poskytována s cílem (…) omezit či snížit vylidňování velmi řídce osídlených oblastí.“

               (53)

               Není pochyb o tom, že je režim svou zeměpisnou působností omezen na znevýhodněné regiony. Předmět tohoto rozhodnutí je omezen na zmíněnou výjimku. Otázkou je, je-li tato výjimka, které podnikům registrovaným mimo regiony, na něž se režim vztahuje, umožňuje využívat podporu v rámci režimu v případě, že ve znevýhodněných regionech vykonávají hospodářské činnosti, slučitelná s pravidly státní podpory.

               (54)

               Kontrolní úřad se s norskými orgány shoduje v tom, že výjimku nelze posoudit nezávisle na režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020, do něhož patří. Kontrolní úřad odkazuje v této souvislosti na své posouzení dotyčného režimu v rozhodnutí č. 225/14/KOL, v němž konstatoval, že režim je slučitelný s fungováním Dohody o EHP na základě čl. 61 odst. 3 písm. c). V tomto rozhodnutí Kontrolní úřad zjistil, že režim jako takový přispívá k dosažení jasně vymezeného cíle společného zájmu (27), že existuje potřeba státního zásahu (28), že režim je vhodný (29), že má motivační účinek (30), že je přiměřený (31) a že je zamezeno nežádoucím negativním účinkům na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy EHP (32). Tyto obecné zásady hodnocení se vztahují na režimy podpory jako takové. Kontrolní úřad nepodrobil jednotlivá pravidla, která jsou součástí režimu, zvláštnímu posouzení na základě těchto obecných zásad hodnocení.

               (55)

               Skutečnost, že Soud ESVO dospěl k závěru, že výjimku lze oddělit od zbývající části režimu (33), neznamená, že by výjimka měla být posouzena nezávisle na režimu. Otázka oddělitelnosti je otázkou toho, zda je určitý prvek režimu s režimem natolik neoddělitelně spojen, že jej nelze od režimu logicky oddělit. Ačkoli výjimku lze od režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020 logicky oddělit v tom smyslu, že ji lze z režimu vyjmout, aniž by byl tento zbaven základní složky nezbytné pro jeho existenci jakožto režimu, musí Kontrolní úřad provést analýzu slučitelnosti výjimky s přihlédnutím k tomu, že tvoří součást obecného režimu podpory.

               (56)

               Tento obecný režim podpory je hlavní součástí rámce, v němž se výjimka uplatňuje. Výjimka ve skutečnosti existuje pouze jako výjimka z pravidel v rámci obecného režimu (34). Při rozšíření musí proto Kontrolní úřad vzít v úvahu rovněž skutečnost, že tento obecný režim (bez výjimky) byl platně prohlášen za slučitelný s fungováním Dohody o EHP.

               (57)

               Norské orgány poskytly přehled finančních dopadů výjimky (viz bod 20 a tabulka).

               (58)

               Výjimka má stejně jako režim, jehož je součástí, regionální cíl. Má podporovat vytváření pracovních příležitostí ve způsobilých oblastech. Podpora vytváření pracovních příležitostí je však pouze nástrojem k dosažení cíle podpory, kterým je omezení či snížení vylidňování. Při posuzování slučitelnosti podpory je nutné zohlednit širší hospodářské dopady opatření.

               (59)

               Kontrolní úřad zastává názor, že norské orgány již prokázaly potřebu státního zásahu k podpoře hospodářských činností ve způsobilých oblastech. Tato potřeba se vztahuje stejně na všechny podniky vykonávající hospodářské činnosti ve způsobilých oblastech bez ohledu na to, zda tam jsou registrovány, či nikoli. Podání norských orgánů mimoto náležitě prokázala, že dotování ambulantních služeb podporuje hospodářskou činnost ve způsobilých oblastech. To je v souladu s body 6 a 71 pokynů k regionální podpoře, jež odkazují na podporu, která podněcuje hospodářskou činnost. Společnost Kimek a organizace NHO Finnmark zastávaly názor, že by podpora měla být omezena na společnosti, které jsou registrované ve způsobilých zónách. Kontrolní úřad se na druhou stranu domnívá, že podniky poskytující ambulantní služby čelí stejným problémům (klimatické podmínky, vzdálenost od subdodavatelů) jako podniky, které jsou registrované v místě. Kontrolní úřad v tomto ohledu podotýká, že zúčastněné strany, společnost Kimek a organizace NHO Finnmark, nepoukázaly na konkrétní problémy, jež ztěžují činnost podnikům registrovaným v místě, na rozdíl od podniků, které poskytují ambulantní služby, pokud vykonávají činnost ve způsobilých oblastech.

               (60)

               Podle názoru Kontrolního úřadu norské orgány na druhou stranu nedoložily, že podniky, které poskytují ambulantní služby, najímají pracovníky v místě a trvale ve způsobilých oblastech. Norské orgány nepředložily žádné ekonomické teorie ani obecné úvahy, které by doložily tvrzení, že pracovníci jsou najímáni trvale. Vzhledem k této skutečnosti Kontrolní úřad konstatuje, že norské orgány neprokázaly, že výjimka vede k vytváření stálých pracovních míst ve způsobilých oblastech. To však nepředstavuje absolutní požadavek, pokud jde o slučitelnost regionální podpory (35). Jak je uvedeno výše, regionální podpora by měla být poskytnuta na podněcování hospodářské činnosti. To platí bez ohledu na to, zda je podnik vykonávající hospodářskou činnost registrován v příslušné oblasti, či nikoli.

               (61)

               Co se týká nepřímějších dopadů výjimky, norské orgány tvrdí, že se nepřímé účinky projevují nejen ve formě vyšších výdajů ambulantních pracovníků na výrobky a služby, nýbrž také ve formě znalostí a dovedností převedených na místní podniky. Režim není určen jednomu konkrétnímu odvětví, nýbrž se vztahuje na většinu norských hospodářských odvětví (36). Vzhledem k obecné povaze režimu souhlasí Kontrolní úřad s norskými orgány v tom, že nepřímé účinky opatření je nutno posoudit ze širokého hlediska. Přezkoumání jednotlivých odvětví je však užitečné pro posouzení skutečných dopadů výjimky. Norské orgány předložily studie ve snaze doložit, že ambulantní služby vyvolávají ve způsobilých oblastech pozitivní nepřímé účinky. Jak bylo uvedeno výše, norské orgány odkázaly na dvě studie týkající se dopadů ropných činností na severu Norska. Podle první studie, která se týkala projektu v odvětví těžby ropy Snøhvit v kraji Finnmark, představoval přímý dopad na zaměstnanost 230 člověkoroků, zatímco nepřímý dopad byl dalších 170 člověkoroků. Druhá studie prokazuje, že k významnému nepřímému dopadu plynoucímu z ropného průmyslu dochází v odvětví označeném jako „soukromé služby“, které zahrnuje: odborné, vědecké a technické činnosti, zajišťování personálu, pronájem strojního a dopravního zařízení, právní a účetní služby, architektonické služby, hotelové a restaurační služby, čištění odpadních vod a odstraňování odpadů.

               (62)

               Kontrolní úřad je názoru, že tyto studie prokazují značné pozitivní nepřímé účinky. Jelikož však nepřímé účinky nelze snadno oddělit, je nutno značnou váhu přisoudit obecným úvahám týkajícím se účinků takového opatření jako v daném případě. Kontrolní úřad je přesvědčen, že dotování ambulantních služeb přispívá k prodeji místních výrobků a služeb, a přispívá tudíž i k místnímu hospodářství. To platí zejména pro zaměstnance dojíždějící do dané lokality, zejména krátkodobě nebo střednědobě, jelikož pravděpodobně bydlí v hotelech, stravují se v restauracích atd. Kontrolní úřad je proto přesvědčen, že výjimka zajišťuje významné pozitivní nepřímé účinky, které přispívají k omezení či snížení vylidňování velmi řídce osídlených oblastí.

               (63)

               Společnost Kimek tvrdí, že ambulantní pracovníci na moři nepřispívají významně k místnímu hospodářství. Žijí na plošině, na plošině tráví většinu volného času a konzumují zde veškeré jídlo. Kontrolní úřad bere na vědomí, že někteří pracovníci přispějí k nepřímým účinkům výjimky méně kvůli povaze své pracovní situace. Výjimka však není omezena na určité odvětví, nýbrž se jedná spíše o horizontální pravidlo, které platí ve všech odvětvích.

               (64)

               Osoba poskytující ambulantní služby, které vyžadují určitou úroveň znalostí a dovedností, může tyto znalosti a dovednosti předat místním podnikům. Kontrolní úřad podotýká, že společnost Kimek nechápe, jak mohou znalosti a dovednosti přenesené ze zaměstnanců poskytujících ambulantní služby na podniky usazené ve způsobilých oblastech omezit či snížit vylidňování. Kontrolní úřad se domnívá, že dovednosti a znalosti jsou nezbytné pro vykonávání mnoha hospodářských činností, a jsou tudíž důležité pro zachování zaměstnanosti ve způsobilých oblastech. Zejména místní podniky, které se účastní společných projektů s podniky poskytujícími ambulantní služby (jako jsou velké stavební projekty), mohou získat znalosti, dovednosti a zkušenosti týkající se práce potřebné v případě projektů tohoto typu. Podniky registrované v místě si poté mohou tyto výhody ponechat. Podniky registrované v místě mohou mít mimoto prospěch ze znalostí a dovedností získaných v rámci spolupráce s podniky poskytujícími ambulantní služby (jako jsou poradenské služby či jiná specializovaná činnost), pokud lze tyto činnosti podle norských právních předpisů označit za „ambulantní“. Kontrolní úřad se s norskými orgány shoduje v tom, že přenos znalostí a dovedností na podniky registrované v místě ze strany ambulantních pracovníků může představovat důležitý faktor při zachování pracovních míst pro kvalifikované pracovníky ve způsobilých oblastech, a tudíž významně přispět k omezení či snížení vylidňování těchto oblastí.

               (65)

               Kromě přenosu znalostí a dovedností mohou místní podniky za nižší náklady získat specializovanou pracovní sílu, jež by za jiných podmínek nebyla k dispozici. To je pro místní podniky výhodné, jelikož nižší náklady na ambulantní služby znamenají, že provozování podniku ve způsobilé oblasti je přitažlivější a ziskovější. Výjimka mimoto staví všechny hospodářské subjekty působící ve způsobilé oblasti na roveň, pokud jde o náklady na sociální zabezpečení po dobu trvání jejich činnosti v dané oblasti.

               (66)

               Kontrolní úřad zastává názor, že norské orgány náležitě doložily, že dotace pro ambulantní služby přispívají k pozitivním nepřímým účinkům ve formě vyšších výdajů na výrobky a služby ve způsobilých oblastech, což přináší prospěch trhům práce ve způsobilých oblastech. Kontrolní úřad je rovněž přesvědčen o tom, že dotace pro ambulantní služby přispívají k zajištění specializované pracovní síly s nižšími náklady a k přenosu znalostí a dovedností na podniky usazené v místě, což má zásadní význam pro zachování mnoha hospodářských činností ve způsobilých oblastech. Výjimka proto přispívá k omezení nebo snižování vylidňování velmi řídce osídlených oblastí.

               (67)

               Pokud jde o dopad výjimky na hospodářskou soutěž a obchod, norské orgány tvrdí, že výjimka nastoluje pro všechny podniky působící ve znevýhodněných oblastech rovné podmínky, neboť se použije bez rozdílu na všechny podniky se sídlem v EHP. Společnosti registrované mimo Norsko, které vysílají své zaměstnance do způsobilých oblastí a odvádějí norské příspěvky na sociální zabezpečení, mají z výjimky prospěch v případě, jsou-li splněny příslušné podmínky. Pokud by výjimka neexistovala, musely by tyto společnosti být registrovány v příslušné oblasti, aby se na ně vztahovaly stejné daňové předpisy jako na jejich norské protějšky registrované v místě. To by vytvořilo překážku vstupu na trh a bylo by to v rozporu s logikou bodu 134 pokynů k regionální podpoře, v němž se uvádí: „Je-li podpora nezbytná a přiměřená, pokud jde o plnění společného cíle (…), negativní účinky podpory budou pravděpodobně vyváženy pozitivními účinky. V některých případech však podpora může vést ke změně tržní struktury nebo charakteristik odvětví nebo průmyslu, což by mohlo značně narušit hospodářskou soutěž tím, že by vznikly překážky vstupu na trh nebo jeho opuštění, substituční účinky nebo by došlo k přesunu obchodních toků. V těchto případech není pravděpodobné, že by označené negativní účinky byly vyváženy jakýmkoli pozitivním účinkem.“ Kontrolní úřad proto zastává názor, že výjimka zajišťuje, aby bylo zamezeno nežádoucím negativním účinkům na hospodářskou soutěž a přístup na trh. To je pozitivní prvek s ohledem na bod 3 pokynů k regionální podpoře, v němž je uvedeno, že se při posuzování regionální podpory zvažuje potřeba dotací na regionální rozvoj a současně zajištění rovných podmínek mezi členskými státy EHP. Jak bylo uvedeno výše, Kontrolní úřad není přesvědčen o tvrzení společnosti Kimek, že podniky registrované ve způsobilé oblasti čelí trvalejším problémům než podniky, které vysílají své zaměstnance do dané oblasti za účelem dočasného vykonávání pracovní činnosti. Podniky registrované mimo způsobilou oblast mohou mít naopak v porovnání s místními podniky konkurenční nevýhodu, mimo jiné kvůli nákladům na dopravu a ubytování pracovníků.

               (68)

               Podniky poskytující ambulantní služby mohou do jisté míry registrovat ve způsobilé oblasti dílčí organizační jednotky. Pokud by neplatila výjimka pro ambulantní služby ve způsobilé oblasti, existoval by rozdíl v zacházení v závislosti na tom, zda podnik poskytující službu zřídil ve způsobilé oblasti dílčí organizační jednotku. Hrozí nebezpečí, že by se to mohlo dotknout více podniků registrovaných v zahraničí než podniků registrovaných v Norsku. Lze předpokládat, že podniky, které nejsou registrovány v Norsku, zejména malé a střední podniky, mají méně podrobné znalosti, pokud jde o zvláštnosti norských předpisů týkajících se registrace podniků a o jejich účinky na sazby příspěvků na sociální zabezpečení. Kontrolní úřad proto zastává názor, že výjimka zajišťuje, aby bylo zamezeno nežádoucím negativním účinkům (vytvoření překážek vstupu na trh a přesun obchodních toků) na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy EHP, což je v souladu s bodem 134 pokynů k regionální podpoře.

               (69)

               Na základě posledního kola připomínek norských orgánů se zdá, že podle norských pracovněprávních předpisů neexistuje neodůvodněný rozdíl v zacházení s podniky poskytujícími ambulantní služby a podniky registrovanými v místě, jak tvrdily zúčastněné strany. Kontrolní úřad proto nebude toto tvrzení dále zvažovat.

               (70)

               Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěl Kontrolní úřad k závěru, že výjimka je slučitelná s fungováním Dohody o EHP na základě čl. 61 odst. 3 písm. c).

         4.   Závěr

               (71)

               Jak bylo uvedeno výše, Kontrolní úřad dospěl k závěru, že výjimka pro ambulantní služby v rámci režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020 je slučitelná s fungováním Dohody o EHP. Výjimka je proto povolena jako součást zmíněného režimu do skončení platnosti rozhodnutí Kontrolního úřadu o schválení tohoto režimu dne 31. prosince 2020,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Výjimka pro ambulantní služby v rámci režimu odlišených příspěvků na sociální zabezpečení na období 2014–2020 je slučitelná s fungováním Dohody EHP podle čl. 61 odst. 3 písm. c). Formální vyšetřovací řízení se ukončuje.
   Článek 2
   Provádění opatření je proto povoleno.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno Norskému království.
   Článek 4
   Pouze anglické znění tohoto rozhodnutí je závazné.

      V Bruselu dne 31. května 2017.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Sven Erik SVEDMAN

            předseda

         Frank J. BÜCHEL

            člen kolegia

      (1)  Dokumenty č. 702438–702440, 702442 a 702443.

      (2)  Viz rozhodnutí č. 225/14/KOL (Úř. věst. C 344, 2.10.2014, s. 14, a dodatek EHP č. 55, 2.10.2014, s. 4), bod 2.

      (3)  Rozsudek Soudu ESVO ve věci Kimek Offshore AS v. Kontrolní úřad ESVO, E-23/14, Sb. rozh. 2015, s. 412.

      (4)  Dokument č. 776348.

      (5)  Dokumenty č. 779603 a 779604.

      (6)  Dokument č. 787605.

      (7)  Úř. věst. C 263, 30.6.2016, s. 21, a dodatek EHP č. 36, 30.6.2016, s. 3.

      (8)  Dokument č. 804442.

      (9)  Dokument č. 811491.

      (10)  Dokument č. 813803.

      (11)  Dokument č. 816653.

      (12)  LOV-1997-02-28-19.

      (13)  Další informace o režimu podpory viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL.

      (14)  Zákon o koordinačním rejstříku právnických osob (Act on the Coordinating Register for Legal Entities) (LOV- 1994-06-03-15).

      (15)  Rozsudek Soudu ESVO ve věci Kimek Offshore AS v. Kontrolní úřad ESVO, E-23/14, Sb. rozh. 2015, s. 412, bod 116.

      (16)  Úř. věst. L 166, 5.6.2014, s. 44 a dodatek EHP č. 33, 5.6.2014, s. 1.

      (17)  Viz rozsudek Soudu ESVO ze dne 23.11.2015 ve věci Kimek Offshore AS v. Kontrolní úřad ESVO, E-23/14 INT, Sb. rozh. 2015, s. 666.

      (18)  Připomínky, které předložily norské orgány dříve, jsou shrnuty v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, rozhodnutí č. 489/15/KOL, v bodech 15–21.

      (19)  Viz rozhodnutí č. 225/14/KOL, bod 49.

      (20)  Nařízení Komise (EU) č. 1407/2013 ze dne 18. prosince 2013 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na podporu de minimis (Úř. věst. L 352, 24.12.2013, s. 1), začleněno do Dohody o EHP v příloze XV bodu 1ea.

      (21)  NAV Finnmark Bedriftsundersøkelse 2016, Notat 1 2016, k dispozici na adrese: https://www.nav.no/no/Lokalt/Finnmark/Statistikk+og+presse/bedriftsunders%C3%B8kelse--378352

      (22)  Snøhvit og andre eventyr vyhotoveno NHO, k dispozici na adrese: http://www.aksjonsprogrammet.no/vedlegg/Snohvit_12des.pdf a Ringvirkninger av petroleumsnæringen i norsk økonomi, vyhotoveno norským statistickým úřadem, k dispozici na adrese: https://www.ssb.no/nasjonalregnskap-og-konjunkturer/artikler-og-publikasjoner/_attachment/218398?_ts=14b82bba2f0

      (23)  Obecné nařízení o blokových výjimkách: nařízení Komise (EU) č. 651/2014 ze dne 17. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 Smlouvy prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné s vnitřním trhem (Úř. věst. L 187, 26.6.2014, s. 1), začleněno do Dohody o EHP v příloze XV bodu 1j. Změny pravidel pro regionální podporu, které Evropská komise v zásadě schválila dne 17.5.2017, toto nemění. Ustanovení čl. 15 odst. 3 písm. a) pozměňujícího nařízení povoluje regionální provozní podporu v případě, že „příjemci vyvíjejí svou hospodářskou činnost“ ve velmi řídce osídlených oblastech. Pozměňující nařízení je k dispozici na adrese: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:32017R1084.

      (24)  Bod 6 pokynů k regionální podpoře.

      (25)  Viz rozhodnutí č. 91/14/KOL (Úř. věst. L 172, 12.6.2014, s. 52).

      (26)  Bod 16 pokynů k regionální podpoře.

      (27)  Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL, body 85–91.

      (28)  Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL, body 92–99.

      (29)  Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL, body 100–107.

      (30)  Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL, body 108–112.

      (31)  Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL, body 113–117.

      (32)  Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL, body 118–121.

      (33)  Rozsudek Soudu ESVO ve věci Kimek Offshore AS v. Kontrolní úřad ESVO, E-23/14, Sb. rozh. 2015, s. 412, bod 58.

      (34)  Kontrolní úřad v této souvislosti podotýká, že činnosti, které mohou potenciálně výjimku využít, jsou omezeny norskými právními předpisy týkajícími se registrace podnikatelských činností (viz body 11 a 12).

      (35)  Cílem regionální podpory je napomáhat hospodářskému rozvoji některých znevýhodněných oblastí (bod 1 pokynů k regionální podpoře). To se uskutečňuje přilákáním další hospodářské činnosti do těchto oblastí (bod 6 pokynů k regionální podpoře). Podpora stálých pracovních míst je jedním ze způsobů, jak tohoto cíle dosáhnout, nikoli však jediným řešením.

      (36)  Viz rozhodnutí Kontrolního úřadu č. 225/14/KOL, body 11–16.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/599 ze dne 16. dubna 2018, kterým se mění rozhodnutí 2003/76/ES, kterým se stanoví opatření nutná k provedení Protokolu o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství

text:
               20.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 101/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/599
   ze dne 16. dubna 2018,
   kterým se mění rozhodnutí 2003/76/ES, kterým se stanoví opatření nutná k provedení Protokolu o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Protokol č. 37 o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 2 první pododstavec tohoto protokolu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   v souladu se zvláštním legislativním postupem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Platnost Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli (ESUO) skončila podle jejího článku 97 dne 23. července 2002. Veškerá aktiva a pasiva ESUO byla dne 24. července 2002 převedena na Unii.

               (2)

               Protokol č. 37 konstatuje, že je vhodné využít prostředky ESUO pro výzkum v odvětvích spojených s uhelným a ocelářským průmyslem, a že je proto třeba k tomuto účelu stanovit některá zvláštní pravidla. Podle čl. 1 odst. 1 protokolu č. 37 se má čistá hodnota položek, jak jsou uvedeny v rozvaze ESUO ke dni 23. července 2002, považovat za majetek určený na výzkum v odvětvích spojených s uhelným a ocelářským průmyslem pod názvem „ESUO v likvidaci“. Po ukončení likvidace má majetek nést název „Majetek Výzkumného fondu pro uhlí a ocel“.

               (3)

               Protokol č. 37 rovněž stanoví, že příjmy plynoucí z tohoto majetku, které se mají nazývat „Výzkumný fond pro uhlí a ocel“, mají být určeny výhradně na výzkum prováděný v odvětvích spojených s uhelným a ocelářským průmyslem mimo rámcový výzkumný program v souladu s protokolem č. 37 a akty přijatými na jeho základě.

               (4)

               Dne 1. února 2003 přijala Rada rozhodnutí 2003/76/ES (2), kterým stanovila pravidla pro provedení protokolu č. 37.

               (5)

               Vzhledem k tomu, že v důsledku prostředí s nízkými úrokovými sazbami na kapitálových trzích v posledních letech příjmy plynoucí z majetku ESUO v likvidaci, jež jsou určeny na výzkum v odvětvích spojených s uhelným a ocelářským průmyslem, neobyčejně výrazně klesají, je třeba revidovat pravidla o zrušení závazků přijatých v rámci výzkumného programu Výzkumného fondu pro uhlí a ocel (dále jen „program“) tak, aby v něm byly částky odpovídající zrušeným závazkům dány k dispozici. Výzkumnému fondu pro uhlí a ocel by kromě toho měly rovněž být dány k dispozici částky odpovídající závazkům zrušeným od 24. července 2002.

               (6)

               Z téhož důvodu je také nezbytné revidovat pravidla týkající se částek zpětně získaných v rámci programu tak, aby se v něm přenášely v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (3) upravujícími účelově vázané příjmy.

               (7)

               Rozhodnutí 2003/76/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2003/76/ES se mění takto:

               1)

               V článku 4 se odstavce 4 a 5 nahrazují tímto:
               „4.   Nepoužité příjmy a rozpočtové prostředky z nich plynoucí, které jsou 31. prosince daného roku stále k dispozici, a zpětně získané prostředky se automaticky přenesou do následujícího roku. Tyto prostředky se nesmějí převádět do jiných položek rozpočtu.
               5.   Rozpočtové prostředky odpovídající zrušeným závazkům na konci každého rozpočtového roku automaticky propadnou. Předběžné prostředky na závazky, které jsou v důsledku zrušení uvolněny, se dají k dispozici Výzkumnému fondu pro uhlí a ocel.“

               2)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 4a
               Částka odpovídající závazkům zrušeným od 24. července 2002 podle čl. 4 odst. 5 se dává ke dni 10. května 2018 k dispozici Výzkumnému fondu pro uhlí a ocel.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Lucemburku dne 16. dubna 2018.

            Za Radu

            předseda

         R. PORODZANOV

      (1)  Souhlas ze dne 13. března 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2003/76/ES ze dne 1. února 2003, kterým se stanoví opatření nutná k provedení Protokolu o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti smlouvy o ESUO a o výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (Úř. věst. L 29, 5.2.2003, s. 22).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).