title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/2005 ze dne 10. listopadu 2015 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro Afghánistán

text:
               11.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 294/53

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/2005
   ze dne 10. listopadu 2015
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro Afghánistán
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 33 a čl. 31 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. července 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/393/SZBP (1) o jmenování pana Franze-Michaela SKJOLDA MELLBINA zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro Afghánistán. Mandát zvláštního zástupce EU má skončit dne 31. října 2015.

               (2)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o další období 16 měsíců.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Franze-Michaela SKJOLDA MELLBINA jako zvláštního zástupce EU pro Afghánistán se prodlužuje do 28. února 2017. Rada může po posouzení Politickým a bezpečnostním výborem a na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) rozhodnout o dřívějším ukončení mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 2
   Politické cíle
   Zvláštní zástupce EU zastupuje Unii a podporuje cíle politiky Unie v Afghánistánu v úzké koordinaci se zástupci členských států v Afghánistánu. Zvláštní zástupce EU zejména:

               a)

               přispívá k provádění společného prohlášení EU-Afghánistán, strategie EU v Afghánistánu na období let 2014–2016 a případně i dohody mezi EU a Afghánistánem o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje;

               b)

               podporuje politický dialog mezi Unií a Afghánistánem;

               c)

               podporuje klíčovou úlohu Organizace spojených národů (OSN) v Afghánistánu se zvláštním důrazem na přispění k lépe koordinované mezinárodní pomoci, čímž prosazuje provádění komuniké bonnské, chicagské, tokijské a londýnské konference, jakož i příslušných rezolucí OSN.

         Článek 3
   Mandát
   K naplňování mandátu zvláštní zástupce EU v úzké spolupráci se zástupci členských států v Afghánistánu:

               a)

               propaguje názory Unie na politický proces a události v Afghánistánu;

               b)

               udržuje úzké kontakty s příslušnými afghánskými institucemi, zejména s vládou a parlamentem, jakož i s místními orgány, a podporuje jejich rozvoj. Měl by být také udržován kontakt s jinými afghánskými politickými skupinami a jinými důležitými aktéry v Afghánistánu, zejména s významnými aktéry z občanské společnosti;

               c)

               udržuje úzké kontakty s příslušnými mezinárodními a regionálními zúčastněnými subjekty v Afghánistánu, zejména se zvláštním zástupcem generálního tajemníka OSN, vyšším civilním představitelem Severoatlantické aliance (NATO) a jinými klíčovými partnery a organizacemi;

               d)

               poskytuje poradenství ohledně pokroku dosaženého při plnění cílů společného prohlášení EU-Afghánistán, strategie EU v Afghánistánu na období let 2014–2016, dohody o spolupráci mezi EU a Afghánistánem v oblasti partnerství a rozvoje a komuniké bonnské, chicagské, tokijské a londýnské konference, a to zejména v těchto oblastech:

                           i)

                           budování civilních kapacit, zejména na nižší než celostátní úrovni,

                           ii)

                           řádná správa věcí veřejných a zřízení institucí právního státu, zejména nezávislého soudnictví,

                           iii)

                           reformy volebního systému,

                           iv)

                           reformy bezpečnostního sektoru, včetně posílení justičních institucí a právního státu, národního vojska a policejního sboru, a zejména rozvoj civilní policie,

                           v)

                           podpora růstu, zejména prostřednictvím rozvoje zemědělství a venkova,

                           vi)

                           dodržování mezinárodních závazků Afghánistánu v oblasti lidských práv, zejména dodržování práv osob náležejících k menšinám a práv žen a dětí,

                           vii)

                           dodržování demokratických zásad a právního státu,

                           viii)

                           podpora zapojení žen do veřejné správy, občanské společnosti a v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000) do mírového procesu,

                           ix)

                           dodržování mezinárodních závazků Afghánistánu, včetně spolupráce při mezinárodním úsilí v boji proti terorismu, nedovolenému obchodu s drogami, obchodu s lidmi a šíření zbraní hromadného ničení a souvisejících materiálů,

                           x)

                           usnadňování humanitární pomoci a klidného návratu uprchlíků a vnitřně vysídlených osob a

                           xi)

                           zlepšení účinnosti přítomnosti a činnosti Unie v Afghánistánu a přispění k vypracování pravidelných zpráv o provádění strategie EU v Afghánistánu na období let 2014–2016 požadovaných Radou;

               e)

               aktivně se účastní místních koordinačních fór, jako je Společná rada pro koordinaci a monitorování, a zároveň plně informuje nezúčastněné členské státy o rozhodnutích přijatých na těchto úrovních;

               f)

               poskytuje poradenství o účasti a postojích Unie na mezinárodních konferencích týkajících se Afghánistánu a zejména o příští mezinárodní ministerské konferenci o Afghánistánu, spolupořádané Unií v Bruselu, v úzké spolupráci s afghánskými orgány a hlavními mezinárodními partnery;

               g)

               plní aktivní úlohu při podpoře regionální spolupráce prostřednictvím příslušných iniciativ, včetně istanbulského procesu a regionální ekonomické konference o Afghánistánu (RECCA);

               h)

               přispívá k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv a obecných zásad EU týkající se lidských práv, zejména ve vztahu k ženám a dětem v oblastech zasažených konflikty, zvláště sledováním vývoje v tomto ohledu a reakcí na něj;

               i)

               případně poskytuje podporu inkluzivnímu mírovému procesu pod afghánským vedením, usilujícímu o politické urovnání v souladu se zásadami přijatými na bonnské konferenci.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a jejími příslušnými útvary.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. listopadu 2015 do 28. února 2017 činí 7 625 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Za veškeré výdaje je zvláštní zástupce EU odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU o složení svého týmu průběžně a neprodleně informuje Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotčený členský stát, dotčený orgán Unie nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou zemí. Členské státy a ESVČ poskytují za tímto účelem veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2013/488/EU (2).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v oblasti své působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:

               a)

               na základě pokynů ESVČ vypracuje konkrétní bezpečnostní plán zahrnující zvláštní fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti jeho působnosti a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v dané oblasti působnosti;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do dané oblasti působnosti náležitým bezpečnostním školením na základě stupně rizika vyhodnoceného ESVČ pro danou oblast;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává vysokému představiteli, Radě a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Zvláštní zástupce EU může podávat zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotě, provázanosti a účinnosti opatření Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a opatření členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU musí být koordinovány s činnostmi Komise a s delegací Unie v Pákistánu. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími misí členských států a vedoucími delegací Unie. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU rovněž poskytuje poradenství vedoucímu policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) v otázkách místní politické situace. Zvláštní zástupce EU a civilní velitel operace se podle potřeby navzájem konzultují. Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními aktéry působícími na místě.
   Článek 13
   Pomoc ve vztahu k nárokům
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu jsou nápomocni při poskytování informací při řešení veškerých nároků a závazků vyplývajících z mandátů předchozích zvláštních zástupců EU v Afghánistánu a poskytují za tímto účelem administrativní pomoc a přístup k relevantním dokumentům.
   Článek 14
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do konce června roku 2016 zprávu o pokroku a do konce listopadu roku 2016 souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 15
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. listopadu 2015.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/393/SZBP ze dne 22. července 2013, kterým se mění rozhodnutí 2013/382/SZBP o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro Afghánistán (Úř. věst. L 198, 23.7.2013, s. 47).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 274, 15.10.2013, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady 2005/851/SZBP ze dne  21. listopadu 2005  o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Kanadou o rámci pro účast Kanady na operacích Evropské unie pro řešení krizí

text:
               1.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 315/20

      ROZHODNUTÍ RADY 2005/851/SZBP
   ze dne 21. listopadu 2005
   o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Kanadou o rámci pro účast Kanady na operacích Evropské unie pro řešení krizí
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podmínky účasti třetích států na operacích EU pro řešení krizí by měly být stanoveny v dohodě, která stanoví rámec pro takovou případnou budoucí účast, a nikoli vymezeny pro každou jednotlivou operaci samostatně.

               (2)

               Na základě zmocnění Rady ze dne 23. února 2004 sjednalo předsednictví, kterému byl nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, Dohodu mezi Evropskou unií a Kanadou o rámci pro účast Kanady na operacích Evropské unie pro řešení krizí.

               (3)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Kanadou o rámci pro účast Kanady na operacích Evropské unie pro řešení krizí se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 21. listopadu 2005.

            Za Radu

         J. STRAW

            předseda

         DOHODA

      mezi Evropskou unií a Kanadou o rámci pro účast Kanady na operacích Evropské unie pro řešení krizí
      EVROPSKÁ UNIE
      na jedné straně a
      KANADA
      na straně druhé,
      dále jen „strany“,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Evropská unie (EU) může rozhodnout o podniknutí kroků v oblasti řešení krizí.

                  (2)

                  Na zasedání v Seville ve dnech 21. a 22. června 2002 Evropská rada dohodla pravidla pro konzultace a spolupráci mezi Evropskou unií a Kanadou při řešení krizí.

                  (3)

                  Evropská unie rozhodne o přizvání třetích států k účasti na operaci EU pro řešení krize. Kanada může pozvání Evropské unie přijmout a nabídnout svůj příspěvek. V tom případě Evropská unie rozhodne o přijetí navrhovaného příspěvku Kanady.

                  (4)

                  Pokud se Evropská unie rozhodne uskutečnit vojenskou operaci pro řešení krize s využitím prostředků a kapacit NATO, může Kanada vyjádřit svůj záměr v zásadě se zúčastnit operace.

                  (5)

                  Obecné podmínky účasti Kanady na operacích EU pro řešení krizí by měly být stanoveny v dohodě, kterou se stanoví rámec pro tuto případnou budoucí účast, spíše než vymezeny pro každou jednotlivou operaci samostatně.

                  (6)

                  Takovou dohodou by neměla být dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie a neměla by být předjímána individuální povaha rozhodnutí Kanady o účasti na operaci EU pro řešení krizí,

            SE DOHODLY TAKTO:
      ODDÍL I
      OBECNÁ USTANOVENÍ
      Článek 1
      Rozhodnutí o účasti
      1.   Na základě rozhodnutí Evropské unie přizvat Kanadu k účasti na operaci EU pro řešení krize a poté, co se Kanada rozhodne v zásadě se operace zúčastnit, poskytne Kanada Evropské unii informace o svém navrhovaném příspěvku.
      2.   Pokud Evropská unie rozhodne o uskutečnění vojenské operace pro řešení krize s využitím prostředků a kapacit NATO, uvědomí Kanada Evropskou unii o každém úmyslu účastnit se této operace a následně poskytne informace o svém zamýšleném příspěvku.
      3.   Příspěvek Kanady posuzuje Evropská unie na základě konzultace s Kanadou.
      4.   Evropská unie včas sdělí výsledek posouzení Kanadě dopisem s cílem zajistit účast Kanady v souladu s touto dohodou.
      Článek 2
      Rámec
      1.   Kanada se přidruží ke společné akci, kterou Rada Evropské unie rozhodne o uskutečnění operace EU pro řešení krize, a ke všem společným akcím nebo rozhodnutím, kterými Rada Evropské unie rozhodne o změně nebo prodloužení mandátu operace EU pro řešení krize, v souladu s touto dohodou a veškerými nutnými prováděcími opatřeními.
      2.   Účastí Kanady na operaci EU pro řešení krize není dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie.
      Článek 3
      Postavení personálu a sil
      1.   Postavení personálu vyslaného Kanadou v rámci civilní operace EU pro řešení krize nebo postavení sil přidělených Kanadou v rámci vojenské operace EU pro řešení krize se řídí dohodou o postavení mise nebo sil uzavřenou mezi Evropskou unií a státem nebo státy, v nichž se operace uskutečňuje, pokud taková dohoda existuje.
      2.   Postavení personálu přiděleného k velitelství nebo k velitelským složkám umístěným mimo stát nebo státy, v nichž se operace EU pro řešení krize uskutečňuje, se řídí ujednáními mezi příslušnými orgány velitelství a dotyčných velitelských složek a příslušnými orgány Kanady.
      3.   Aniž je dotčena dohoda o postavení mise nebo sil podle odstavce 1 tohoto článku, vykonává Kanada soudní pravomoc nad svým personálem, který se účastní operace EU pro řešení krize.
      4.   Aniž je dotčena dohoda o postavení mise nebo sil podle odstavce 1 tohoto článku, vyřizuje Kanada veškeré nároky vzniklé v souvislosti se svou účastí na operaci EU pro řešení krize, které některý z jejích pracovníků vznese nebo které se jej týkají.
      5.   V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám státu nebo států, v nichž se operace uskutečňuje, zaplatí Kanada, pokud je zjištěna její odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v případné dohodě o postavení mise nebo sil podle odstavce 1 tohoto článku.
      6.   Kanada se zavazuje učinit prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody vůči kterémukoliv státu, který se účastní operace EU pro řešení krize, jíž se Kanada účastní, a učinit tak při podpisu této dohody. Vzor takového prohlášení je uveden v příloze k této dohodě.
      7.   Evropská unie se zavazuje zajistit, že členské státy učiní prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody vůči Kanadě v souvislosti s její účastí na vojenské operaci EU pro řešení krize a učiní tak při podpisu této dohody. Vzor takového prohlášení je uveden v příloze k této dohodě.
      Článek 4
      Utajované informace
      1.   Kanada zajistí, že kanadský personál bude při nakládání s utajovanými informacemi EU v souvislosti s operací EU pro řešení krize dodržovat základní zásady a minimální normy bezpečnostních předpisů Rady Evropské unie, které jsou obsaženy v rozhodnutí Rady 2001/264/ES (1). Aniž tím je dotčen čl. 6 odst. 2 a čl. 10 odst. 2, Kanada rovněž zajistí, že kanadský personál bude dodržovat další pokyny týkající se utajovaných informací EU, jež jim vydají příslušné orgány, včetně velitele operace EU pokud jde o vojenskou operaci EU pro řešení krize, nebo vedoucího mise EU, pokud jde o civilní operaci EU pro řešení krize.
      2.   Obdrží-li EU utajované informace od Kanady, je těmto informacím poskytována ochrana odpovídající stupni jejich utajení a rovnocenná s normami stanovenými v předpisech o utajovaných informacích EU.
      3.   Pokud EU a Kanada uzavřely dohodu o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací, použijí se ustanovení takové dohody v rámci operace EU pro řešení krize.
      ODDÍL II
      USTANOVENÍ O ÚČASTI NA CIVILNÍCH OPERACÍCH PRO ŘEŠENÍ KRIZÍ
      Článek 5
      Personál vyslaný v rámci civilní operace EU pro řešení krize
      1.   Kanada zajistí, aby její personál vyslaný v rámci civilní operace EU pro řešení krize plnil své poslání v souladu

                  a)

                  se společnou akcí a následnými změnami podle čl. 2 odst. 1 této dohody;

                  b)

                  s operačním plánem;

                  c)

                  s prováděcími opatřeními.

            2.   Kanada včas uvědomí vedoucího mise civilní operace EU pro řešení krize a Generální sekretariát Rady Evropské unie o veškerých změnách svého příspěvku k civilní operaci EU pro řešení krize.
      3.   Pracovníci vyslaní v rámci civilní operace EU pro řešení krize podstoupí lékařskou prohlídku a očkování, které je považováno za nutné příslušným kanadským orgánem, a příslušný kanadský orgán jim vystaví osvědčení o zdravotní způsobilosti. Pracovníci vyslaní v rámci civilní operace EU pro řešení krize předloží kopii tohoto osvědčení.
      Článek 6
      Linie velení
      1.   Personál vyslaný Kanadou plní své úkoly a jedná pouze v zájmu civilní operace EU pro řešení krize, aniž je dotčen odstavec 2.
      2.   Veškerý personál zůstává zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.
      3.   Vnitrostátní orgány odevzdají operativní velení vedoucímu mise civilní operace EU pro řešení krize, který vykonává toto velení prostřednictvím hierarchické struktury velení a kontroly.
      4.   Vedoucí mise velí civilní operaci EU pro řešení krize a zajišťuje její běžné řízení.
      5.   Kanada má v souladu s právními nástroji podle čl. 2 odst. 1 této dohody ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.
      6.   Vedoucí mise civilní operace EU pro řešení krize je příslušný pro kázeňský dohled nad personálem civilní operace EU pro řešení krize. V případě potřeby vykoná kázeňská opatření příslušný vnitrostátní orgán.
      7.   Kanada určí styčnou osobu národního kontingentu pro zastupování svého kontingentu v operaci. Styčná osoba národního kontingentu podává zprávy o vnitrostátních záležitostech, které mají vliv na operaci, vedoucímu mise civilní operace EU pro řešení krize a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu.
      8.   Rozhodnutí o ukončení operace přijme Evropská unie po konzultaci s Kanadou, pokud se Kanada stále účastní civilní operace EU pro řešení krize ke dni přijetí rozhodnutí o ukončení operace.
      Článek 7
      Finanční hlediska
      Kanada nese veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v operativním rozpočtu operace. Tím není dotčen článek 8.
      Článek 8
      Příspěvek do operativního rozpočtu
      1.   Kanada přispívá na financování operativního rozpočtu civilní operace EU pro řešení krize, s výhradou odstavce 3.
      2.   Jakýkoli finanční příspěvek Kanady do operativního rozpočtu je nižší z těchto dvou částek:

                  a)

                  podíl referenční částky, který odpovídá poměru jejího HND k celkovému HND všech států přispívajících do operativního rozpočtu operace, nebo

                  b)

                  podíl referenční částky pro operativní rozpočet, který odpovídá poměru počtu jejích pracovníků účastnících se operace k celkovému počtu pracovníků ze všech států účastnících se operace.

            3.   Evropská unie zpravidla osvobodí Kanadu od poskytování finančních příspěvků na konkrétní civilní operaci EU pro řešení krize, pokud Evropská unie rozhodne, že Kanada svou účastí na operaci poskytuje významný příspěvek, který je pro operaci zásadní.
      4.   Vedoucí mise civilní operace EU pro řešení krize a příslušné správní orgány Kanady případně uzavřou dohodu o konkrétních podmínkách platby příspěvků Kanady do operativního rozpočtu civilní operace EU pro řešení krize. Tato dohoda bude uvádět mimo jiné:

                  a)

                  dotyčnou částku;

                  b)

                  způsoby platby finančního příspěvku;

                  c)

                  postup auditu.

            5.   Bez ohledu na odstavce 1 a 2 nepřispívá Kanada na financování denních dávek vyplácených pracovníkům členských států Evropské unie.
      ODDÍL III
      USTANOVENÍ O ÚČASTI NA VOJENSKÝCH OPERACÍCH PRO ŘEŠENÍ KRIZÍ
      Článek 9
      Účast na vojenské operaci EU pro řešení krize
      1.   Kanada zajistí, aby její síly a personál účastnící se vojenské operace EU pro řešení krize plnily své poslání v souladu:

                  a)

                  se společnou akcí a následnými změnami podle čl. 2 odst. 1 této dohody;

                  b)

                  s operačním plánem;

                  c)

                  s prováděcími opatřeními.

            2.   Kanada včas informuje velitele operace EU o veškerých změnách své účasti na operaci.
      Článek 10
      Linie velení
      1.   Personál vyslaný Kanadou plní své úkoly a jedná pouze v zájmu vojenské operace EU pro řešení krize, aniž je dotčen odstavec 2.
      2.   Všechny síly a personál účastnící se vojenské operace EU pro řešení krize zůstávají zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.
      3.   Vnitrostátní orgány odevzdají operativní a taktické velení nebo řízení svých sil a personálu veliteli operace EU. Velitel operace EU je oprávněn přenášet svou pravomoc.
      4.   V souladu s právními nástroji podle čl. 2 odst. 1 této dohody má Kanada ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.
      5.   Po konzultacích s Kanadou může velitel operace EU kdykoli požádat o zrušení příspěvku Kanady.
      6.   Kanada jmenuje vysokého vojenského zástupce jako zástupce svého národního kontingentu ve vojenské operaci EU pro řešení krize. Vysoký vojenský zástupce konzultuje s velitelem sil EU všechny záležitosti, které mají vliv na operaci, a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu.
      Článek 11
      Finanční hlediska
      Aniž je dotčen článek 12, nese Kanada veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v právních nástrojích podle čl. 2 odst. 1 této dohody a v rozhodnutí Rady 2004/197/SZBP ze dne 23. února 2004 o zavedení mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (2).
      Článek 12
      Příspěvek na společné náklady
      1.   Kanada přispívá na financování společných nákladů vojenské operace EU pro řešení krize, s výhradou odstavce 3.
      2.   Jakýkoli finanční příspěvek Kanady na společné náklady je nižší z těchto dvou částek:

                  a)

                  podíl referenční částky společných nákladů, který odpovídá poměru jejího HND k celkovému HND všech států přispívajících na společné náklady operace, nebo

                  b)

                  podíl referenční částky společných nákladů, který odpovídá poměru počtu jejích pracovníků účastnících se operace k celkovému počtu pracovníků všech států účastnících se operace.

            Při výpočtu podle odst. 2 písm. b), pokud Kanada přiděluje personál pouze k velitelství operace nebo sil, se použije poměr jejího personálu k celkovému počtu pracovníků daného velitelství. Jinak se použije poměr veškerého personálu přiděleného Kanadou k celkovému personálu operace.
      3.   Evropská unie zpravidla osvobodí Kanadu od poskytování finančních příspěvků na společné náklady konkrétní vojenské operace EU pro řešení krize, pokud Evropská unie rozhodne, že Kanada svou účastí na operaci významně přispívá k prostředkům nebo kapacitám, které jsou pro tuto operaci zásadní.
      4.   Správce stanovený v rozhodnutí Rady 2004/197/SZBP ze dne 23. února 2004 o zavedení mechanismu pro správu financování společných nákladů operací EU v souvislosti s vojenstvím nebo obranou a příslušné správní orgány Kanady uzavřou případně dohodu. Tato dohoda bude uvádět mimo jiné:

                  a)

                  dotyčnou částku;

                  b)

                  způsoby platby finančního příspěvku;

                  c)

                  postup auditu.

            ODDÍL IV
      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
      Článek 13
      Prováděcí opatření k dohodě
      Aniž jsou dotčeny čl. 8 odst. 4 a čl. 12 odst. 4, uzavřou generální tajemník Rady Evropské unie, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a odpovídající orgány Kanady veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.
      Článek 14
      Neplnění závazků
      Jestliže jedna ze stran neplní své závazky stanovené v této dohodě, má druhá strana právo ukončit tuto dohodu výpovědí s měsíční výpovědní lhůtou.
      Článek 15
      Řešení sporů
      Spory o výklad nebo použití této dohody se řeší mezi stranami diplomatickou cestou.
      Článek 16
      Vstup v platnost
      1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení vnitřních postupů nezbytných pro tento účel.
      2.   Tato dohoda podléhá přezkumu nejpozději dne 1. června 2008 a následně nejméně každé tři roky.
      3.   Tato dohoda může být změněna na základě vzájemné písemné dohody mezi stranami.
      4.   Tuto dohodu může jedna strana vypovědět písemným oznámením výpovědi druhé straně. Výpověď nabývá účinku šest měsíců po obdržení oznámení druhou stranou.
      NA DŮKAZ ČEHOŽ podepsali níže podepsaní, řádně zplnomocnění zástupci tuto dohodu.

         V Bruselu dne dvacátého čtvrtého listopadu dva tisíce pět ve dvojím vyhotovení v jazyce anglickém a francouzském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.

         (1)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/194/ES (Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 48).

         (2)  Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 68. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2005/68/SZBP (Úř. věst. L 27, 29.1 2005, s. 59).

         PŘÍLOHA
         ZNĚNÍ PROHLÁŠENÍ
         Prohlášení členských států EU
         V případě zranění nebo smrti svých pracovníků, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jimi vlastněného a použitého při operaci EU pro řešení krize, budou členské státy EU, které uplatňují společnou akci EU o operaci EU pro řešení krize, jíž se Kanada účastní, usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovolují jejich vnitrostátní právní systémy, na základě vzájemnosti vzdaly nároků na náhradu škody vůči Kanadě, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta

                     —

                     byly způsobeny personálem z Kanady při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EU pro řešení krize, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, nebo

                     —

                     nastaly používáním jakéhokoliv majetku, jenž patří Kanadě, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání pracovníků operace EU pro řešení krize z Kanady, kteří tento majetek používají.

               Prohlášení Kanady
         V případě zranění nebo smrti svých pracovníků, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jí vlastněného a použitého při operaci EU pro řešení krize, bude Kanada, která se připojuje ke společné akci EU o operaci EU pro řešení krize, usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje její vnitrostátní právní systém, na základě vzájemnosti vzdala nároků na náhradu škody vůči kterémukoli jinému státu účastnícímu se operace EU pro řešení krize, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta

                     —

                     byly způsobeny personálem při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EU pro řešení krize, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, nebo

                     —

                     nastaly používáním jakéhokoliv majetku, jen patří státům účastnícím se operace EU pro řešení krize, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání pracovníků operace EU pro řešení krize, kteří tento majetek používají.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 185/16/KOL ze dne 12. října 2016, kterým se schvaluje výkonnostní plán sítě na druhé referenční období systému sledování výkonnosti v rámci projektu jednotného evropského nebe (2015–2019) [2017/134]

text:
               26.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 21/116

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 185/16/KOL
   ze dne 12. října 2016,
   kterým se schvaluje výkonnostní plán sítě na druhé referenční období systému sledování výkonnosti v rámci projektu jednotného evropského nebe (2015–2019) [2017/134]
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,
   s ohledem na akt uvedený v bodě 66 t přílohy XIII Dohody o EHP (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe, ve znění pozdějších předpisů) začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, a zejména na čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na akt uvedený v bodě 66xf přílohy XIII Dohody o EHP (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 390/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě) začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, a zejména na čl. 6 písm. d) uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s aktem uvedeným v bodě 66wn přílohy XIII Dohody o EHP (nařízení Komise (EU) č. 677/2011 ze dne 7. července 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) a kterým se mění nařízení (EU) č. 691/2010) má manažer struktury vzdušného prostoru přispívat k provádění systému sledování výkonnosti.

               (2)

               V souladu s prováděcím nařízením (EU) č. 390/2013 manažer struktury vzdušného prostoru vypracoval výkonnostní plán sítě na druhé referenční období systému sledování výkonnosti v rámci projektu jednotného evropského nebe (2015–2019).

               (3)

               Výkonnostní plán sítě byl posouzen na základě výkonnostních cílů na úrovni Unie (1) a obdobně i na základě kritérií stanovených v příloze IV prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, jakož i ostatních požadavků uvedeného nařízení.

               (4)

               Toto vyhodnocení prokázalo, že výkonnostní plán sítě je v souladu s uvedenými cíli, kritérii a požadavky. Zejména pokud jde o klíčové oblasti výkonnosti, jimiž jsou bezpečnost, ochrana životního prostředí a kapacita, jsou cíle vymezené v plánu totožné s příslušnými cíli na úrovni Unie a jsou s nimi tudíž konzistentní. Pokud jde o klíčovou oblast výkonnosti týkající se efektivity nákladů, cíle vymezené v plánu jsou rovněž konzistentní s cíli na úrovni Unie, protože trend snížení stanovených jednotkových nákladů je nad cílem na úrovni Unie.

               (5)

               Je proto vhodné, aby Kontrolní úřad ESVO schválil konečnou verzi výkonnostního plánu sítě ve vydání z června 2015 tak, jak byl vypracován manažerem struktury vzdušného prostoru,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Výkonnostní plán sítě na druhé referenční období systému sledování výkonnosti v rámci projektu jednotného evropského nebe (2015–2019) ve znění vydání z června 2015 předložený manažerem struktury vzdušného prostoru se schvaluje.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 12. října 2016.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Sven Erik SVEDMAN

            předseda

         Helga JÓNSDÓTTIR

            členka kolegia

      (1)  Akt uvedený v bodě 66xe přílohy XIII Dohody o EHP (prováděcí rozhodnutí Komise 2014/132/EU ze dne 11. března 2014, kterým se stanoví výkonnostní cíle pro síť uspořádání letového provozu a varovné prahové hodnoty na úrovni Evropské unie na druhé referenční období 2015–2019).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 15. listopadu 2013 o jmenování dvou členů a tří náhradníků správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů

text:
               19.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/8

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 15. listopadu 2013
   o jmenování dvou členů a tří náhradníků správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů
   2013/C 337/07
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (1), a zejména na článek 12 tohoto nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (ES) č. 713/2009 stanoví, že by Rada měla jmenovat pět členů správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů a jejich náhradníky.

               (2)

               V souladu s nařízením (ES) č. 713/2009 by člen správní rady neměl být členem rady regulačních orgánů a členové správní rady by měli jednat nezávisle a objektivně ve veřejném zájmu.

               (3)

               Rozhodnutím ze dne 22. prosince 2009 (2) Rada jmenovala tři členy a tři náhradníky správní rady na šest let a dva členy a dva náhradníky správní rady na čtyři roky.

               (4)

               Poté, co skončil čtyřletý mandát dvou členů a dvou náhradníků a jeden náhradník odstoupil v průběhu svého šestiletého mandátu, by měli být na jejich místo jmenováni dva členové a tři náhradníci,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členy správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů jsou na dobu čtyř let ode dne 28. ledna 2014 jmenovány tyto osoby:

               —

               Guy LENTZ, Lucembursko,

               —

               Jochen PENKER, Rakousko.

         Článek 2
   Náhradníky správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů jsou na dobu čtyř let ode dne 28. ledna 2014 jmenovány tyto osoby:

               —

               Detlef DAUKE, Německo,

               —

               Pal KOVACS, Maďarsko,

               —

               Romas SVEDAS, Litva.

         Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 15. listopadu 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 21, 28.1.2010, s. 1.


title: 2014/102/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 28. ledna 2014 o uzavření protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle dohody mezi Evropskou unií a Republikou Pobřeží slonoviny (2013–2018)

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 54/1

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 28. ledna 2014
   o uzavření protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle dohody mezi Evropskou unií a Republikou Pobřeží slonoviny (2013–2018)
   (2014/102/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 17. března 2008 přijala Rada nařízení (ES) č. 242/2008 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o partnerství v odvětví rybolovu (1) (dále jen „dohoda o partnerství“).

               (2)

               Unie sjednala s Republikou Pobřeží slonoviny nový protokol, kterým se plavidlům Unie udělují rybolovná práva ve vodách spadajících do svrchovanosti nebo pravomoci Republiky Pobřeží slonoviny ve věcech rybolovu (dále jen „nový protokol“).

               (3)

               Nový protokol byl v souladu s rozhodnutím Rady 2013/303/EU (2) podepsán a je prozatímně prováděn ode dne 1. července 2013.

               (4)

               Nový protokol by měl být uzavřen,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Protokol, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle dohody mezi Evropskou unií a Republikou Pobřeží slonoviny (2013–2018), (dále jen „nový protokol“) se schvaluje jménem Unie (3).
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení podle článku 14 nového protokolu (4).
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 28. ledna 2014.

            Za Radu

            předseda

         G. STOURNARAS

      (1)  Úř. věst. L 75, 18.3.2008, s. 51.

      (2)  Úř. věst. L 170, 22.6.2013, s. 1.

      (3)  Nový protokol byl zveřejněn v Úř. věst. L 170, 22.6.2013, s. 2 spolu s rozhodnutím o podpisu.

      (4)  Den vstupu nového protokolu v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: 2011/557/EU, Euratom: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2011 o uzavření účtů souhrnného rozpočtu Evropské unie za rozpočtový rok 2009, oddíl III – Komise

text:
               27.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 250/87

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2011
   o uzavření účtů souhrnného rozpočtu Evropské unie za rozpočtový rok 2009, oddíl III – Komise
   (2011/557/EU, Euratom)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2009 (1),

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2009 (SEK(2010) 963 – C7-0211/2010) (2),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Komise o opatřeních následujících po rozhodnutích o udělení absolutorií za rok 2008 (KOM(2010) 650) a na pracovní dokumenty útvarů Komise připojené k této zprávě (SEK(2010) 1437 a SEK(2010) 1438),

               —

               s ohledem na sdělení Komise ze dne 2. června 2010 nazvané „Shrnutí výsledků práce Komise za rok 2009“ (KOM(2010) 281),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Komise pro orgán příslušný pro udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2009 (KOM(2010) 447) a na pracovní dokument útvarů Komise připojený k této zprávě (SEK(2010) 994),

               —

               s ohledem na zprávu Komise týkající se odpovědí členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2009 (KOM(2011) 104),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2009, spolu s odpověďmi orgánů (3), a na zvláštní zprávy Účetního dvora,

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (4),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 15. února 2011 o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2009 (05891/2011 – C7-0053/2011),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 15. února 2011 o absolutoriu, které má být uděleno výkonným agenturám za plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2009 (05893/2011 – C7-0054/2011),

               —

               s ohledem na články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES, čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii, články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 179a a 180b Smlouvy o Euratomu,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (6) a (ES) č. 1525/2007 (7), a zejména na články 55, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (8), a zejména na čl. 14 odst. 2 a 3 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 76 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanoviska ostatních dotčených výborů (A7-0134/2011),

               A.

               vzhledem k tomu, že podle článku 318 Smlouvy o fungování Evropské unie Komise předkládá účetní závěrku týkající se plnění rozpočtu a sestavuje rozvahu aktiv a pasiv Unie;

               1.

               schvaluje uzavření účtů souhrnného rozpočtu Evropské unie za rozpočtový rok 2009;

               2.

               předkládá své připomínky v usnesení, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2009, oddíl III – Komise a výkonné agentury;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 69, 13.3.2009.

      (2)  Úř. věst. C 308, 12.11.2010, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 303, 9.11.2010, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 308, 12.11.2010, s. 129.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 343, 27.12.2007, s. 9.

      (8)  Úř. věst. L 11, 16.1.2003, s. 1.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1566 ze dne 28. dubna 2016 o uzavření účtů Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/353

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1566
   ze dne 28. dubna 2016
   o uzavření účtů Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2014 spolu s odpověďmi nadace (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria nadaci za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05584/2016–C8-0063/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (4), a zejména na článek 16 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finančním nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A8-0120/2016),

               1.

               konstatuje, že konečná roční účetní závěrka Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek odpovídá znění připojenému ke zprávě Účetního dvora;

               2.

               schvaluje uzavření účtů Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek na rozpočtový rok 2014;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí řediteli Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek, Radě, Komisi, a Účetnímu dvoru, a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 409, 9.12.2015, s. 307.

      (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 139, 30.5.1975, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. prosince 2006 o přijetí změny Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí jménem Evropského společenství

text:
                  29.12.2006

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 386/46

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 18. prosince 2006
         o přijetí změny Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí jménem Evropského společenství
         (2006/957/ES)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
         s ohledem na návrh Komise,
         s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Cílem úmluvy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (dále jen „Aarhuská úmluva“) je zajistit práva veřejnosti, přičemž stranám a veřejným orgánům ukládá povinnosti ohledně přístupu k informacím a účasti veřejnosti a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí.

                     (2)

                     Evropské společenství spolu s členskými státy je v souladu se Smlouvou, a zejména s čl. 175 odst. 1 této smlouvy, oprávněno uzavírat mezinárodní dohody, které přispívají k dosahování cílů uvedených v čl. 174 odst. 1 Smlouvy a provádět závazky z nich vyplývající.

                     (3)

                     Společenství podepsalo Aarhuskou úmluvu dne 25. června 1998. Úmluva vstoupila v platnost dne 30. října 2001. Společenství úmluvu schválilo dne 17. února 2005 v souladu s rozhodnutím Rady 2005/370/ES (1).

                     (4)

                     Na druhém zasedání stran konaném v květnu roku 2005 bylo dosaženo shody o změně Aarhuské úmluvy, kterou se upřesňuje povinnosti uložené stranám s ohledem na účast veřejnosti na rozhodování o geneticky modifikovaných organismech (GMO). Příslušné právní předpisy Společenství, které upravují oblast GMO, a zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí (2) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech (3), obsahují ustanovení o účasti veřejnosti na rozhodování o GMO, která jsou v souladu se změnou Aarhuské úmluvy.

                     (5)

                     Změna Aarhuské úmluvy byla stranám postoupena k ratifikaci, přijetí nebo schválení od 27. září 2005. Evropské společenství a jeho členské státy by měly učinit nezbytné kroky s cílem umožnit, pokud možno současně, uložení ratifikačních listin, listin o přijetí či schválení.

                     (6)

                     Změna Aarhuské úmluvy by měla být schválena.

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Změna Aarhuské úmluvy týkající se účasti veřejnosti na rozhodování o geneticky modifikovaných organismech se jménem Společenství schvaluje.
            Znění změny Aarhuské úmluvy je připojeno k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2

               1.   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit listinu o schválení změny u generálního tajemníka Organizace spojených národů v souladu s článkem 14 Aarhuské úmluvy.

               2.   Evropské společenství a členské státy, které jsou stranami Aarhuské úmluvy, usilují o co nejrychlejší uložení ratifikačních listin, listin o přijetí či schválení změny, nejpozději však do 1. února 2008.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 18. prosince 2006.

                  Za Radu

                  předseda nebo předsedkyně

               J.-E. ENESTAM

            (1)  Úř. věst. L 124, 17.5.2005, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1830/2003 (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24).

            (3)  Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.

            PŘÍLOHA
            Změna úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí
            Čl. 6 odst. 11
            Stávající text se nahrazuje takto:

                  „11.   Aniž je dotčen čl. 3 odst. 5, ustanovení tohoto článku neplatí pro rozhodování o tom, zda povolit záměrné uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a jejich uvádění na trh.“

            Článek 6a
            Za článek 6 se vkládá nový článek, který zní:

                  „Článek 6a
                  Účast veřejnosti na rozhodování o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a jejich uvádění na trh

                     1.   V souladu s podmínkami stanovenými v příloze Ia zabezpečí každá strana včasné a účinné informování a účast veřejnosti před tím, než rozhodne o tom, zda povolit záměrné uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a jejich uvádění na trh.

                     2.   Požadavky stanovené stranami podle odstavce 1 tohoto článku by měly doplňovat a vzájemně podporovat ustanovení jejich vnitrostátního rámce pro oblast biologické bezpečnosti v souladu s cíli Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti.“

            Příloha Ia
            Za přílohu I se vkládá nová příloha, která zní:
            „Příloha Ia
            Podmínky uvedené v článku 6a

                        1.

                        Každá strana stanoví ve svém regulačním rámci pravidla pro účinné informování a účast veřejnosti u rozhodnutí, na něž se vztahuje článek 6a, včetně přiměřené časové lhůty, jež veřejnosti poskytne dostatečnou příležitost vyjádřit k navrhovaným rozhodnutím svůj názor.

                        2.

                        Ve svém regulačním rámci může strana případně stanovit výjimky z postupu účasti veřejnosti stanoveného v této příloze:

                                    a)

                                    v případě záměrného uvolňování geneticky modifikovaného organismu (GMO) do životního prostředí z důvodu jiného, než je jeho uvádění na trh, pokud:

                                                i)

                                                bylo toto uvolnění za srovnatelných biogeografických podmínek již schváleno v mezích regulačního rámce dotčené strany;
                                                a

                                                ii)

                                                byly v minulosti získány dostatečné zkušenosti s uvolňováním daného GMO ve srovnatelných ekosystémech.

                                    b)

                                    v případě uvádění GMO na trh, pokud:

                                                i)

                                                již bylo schváleno v mezích regulačního rámce dotčené strany;
                                                nebo

                                                ii)

                                                je určeno pro výzkum nebo sbírky kultur.

                        3.

                        Aniž jsou dotčeny platné právní předpisy týkající se důvěrnosti podle článku 4, v souladu se svou vnitrostátní úpravou oblasti biologické bezpečnosti, zpřístupní každá strana veřejnosti přiměřené, včasné a účinné shrnutí oznámení předloženého za účelem získání povolení k záměrnému uvolnění GMO do životního prostředí či jeho uvedení na trh na svém území, jakož i případnou hodnotící zprávu.

                        4.

                        Strany v žádném případě nesmějí považovat za důvěrné tyto informace:

                                    a)

                                    obecný popis dotyčného geneticky modifikovaného organismu nebo organismů, jméno a adresa žadatele o povolení k záměrnému uvolnění, zamýšlené využití a případně místo uvolnění;

                                    b)

                                    metody a plány sledování dotyčného geneticky modifikovaného organismu nebo organismů a havarijní plány;

                                    c)

                                    posouzení rizik pro životní prostředí.

                        5.

                        Každá strana zajistí transparentnost rozhodovacích postupů a zpřístupní veřejnosti příslušné procedurální informace. Mezi tyto informace mohou patřit například:

                                    i)

                                    povaha možných rozhodnutí;

                                    ii)

                                    veřejný orgán odpovědný za vydání rozhodnutí;

                                    iii)

                                    pravidla pro účast veřejnosti stanovená podle odstavce 1;

                                    iv)

                                    určení veřejného orgánu, od něhož lze získat relevantní informace;

                                    v)

                                    určení veřejného orgánu, jemuž lze podávat připomínky, a lhůty předávání těchto připomínek.

                        6.

                        Ustanovení podle odstavce 1 umožňují veřejnosti předložit jakýmkoli vhodným způsobem jakékoli připomínky, informace, analýzy či názory, které považuje za relevantní pro navrhované záměrné uvolnění, včetně uvedení na trh.

                        7.

                        Každá strana usiluje o zajištění toho, aby byl při rozhodování o tom, zda povolit záměrné uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí, včetně jejich uvádění na trh, brán náležitý ohled na výsledek postupu účasti veřejnosti podle odstavce 1.

                        8.

                        Strany stanoví, aby poté, co veřejný orgán přijme rozhodnutí podle ustanovení této přílohy, byly znění rozhodnutí, jakož i důvody a úvahy, na nichž je rozhodnutí založeno, zpřístupněny veřejnosti.“


title: Rozhodnutí Komise ze dne 11. prosince 1998, kterým se jménem Evropského společenství uhlí a oceli a Evropského společenství pro atomovou energii uzavírá Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Ázerbájdžánskou republikou na straně druhé (oznámeno pod číslem K(1998) 4008)Text s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31999D0101

Úřední věstník L 033 , 06/02/1999 S. 0020 - 0020

		Rozhodnutí Komiseze dne 11. prosince 1998,kterým se jménem Evropského společenství uhlí a oceli a Evropského společenství pro atomovou energii uzavírá Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Ázerbájdžánskou republikou na straně druhé(oznámeno pod číslem K(1998) 4008)(Text s významem pro EHP)(1999/101/ESUO, Euratom)EVROPSKÁ KOMISE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství uhlí a oceli, a zejména na čl. 95 odst. 1 této smlouvy,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 odst. 2 této smlouvy,vzhledem k tomu, že až do vstupu v platnost dohody o partnerství a spolupráci podepsané v Lucemburku dne 22. dubna 1996 je nezbytné schválit Prozatímní dohodu o obchodu a obchodních záležitostech podepsanou v Bruselu dne 8. října 1997 mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Ázerbájdžánskou republikou na straně druhé;vzhledem k tomu, že uzavření prozatímní dohody je nezbytné v zájmu dosažení cílů Společenství stanovených v článcích 2 a 3 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli a že tato smlouva neupravuje všechny případy, na které se vztahuje toto rozhodnutí;po konzultaci s Poradním výborem a se souhlasem Rady ze dne 13. října 1998,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Ázerbájdžánskou republikou na straně druhé, společně s protokolem a prohlášeními, se schvaluje jménem Evropského společenství uhlí a oceli a Evropského společenství pro atomovou energii.Znění aktů se připojují k tomuto rozhodnutí [1].Článek 2Předseda Komise provede jménem Evropského společenství uhlí a oceli a Evropského společenství pro atomovou energii oznámení stanovené v článku 32 prozatímní dohody.V Bruselu dne 11. prosince 1998.Za KomisiHans Van Den Broekčlen Komise[1] Úř. věst. L 285, 22.10.1998, s. 2 a násl.--------------------------------------------------