title: 2009/743/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 24. září 2009 o jmenování jednoho italského náhradníka Výboru regionů

text:
               9.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 265/38

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 24. září 2009
   o jmenování jednoho italského náhradníka Výboru regionů
   (2009/743/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh předložený italskou vládou,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 Rada přijala rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Flavia DELBONA se uvolnilo jedno místo náhradníka Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Náhradníkem Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, jmenována:
   paní Maria Giuseppina MUZZARELLIOVÁ, Vice Presidente della Regione Emilia Romagna.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 24. září 2009.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. OLOFSSON

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2004/815/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 19. listopadu 2004, kterým se mění prohlášení Evropského společenství o výkonu pravomocí a hlasovacích práv předložené Generální komisi pro rybolov ve Středozemním moři

text:
               2.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 357/30

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 19. listopadu 2004,
   kterým se mění prohlášení Evropského společenství o výkonu pravomocí a hlasovacích práv předložené Generální komisi pro rybolov ve Středozemním moři
   (2004/815/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 ve spojení s čl. 300 odst. 2 první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropské společenství je členem Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (dále jen „GFCM“); v době přistoupení k této organizaci uložilo Společenství jednotné prohlášení Společenství o výkonu pravomocí a hlasovacích práv (3).

               (2)

               Na svém zasedání ve dnech 13. až 16. října 1997 přijala GFCM změny znění dohody o zřízení samostatného rozpočtu.

               (3)

               Rozhodnutím Rady ze dne 17. července 2000 přijalo Společenství změnu Dohody o zřízení Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři, aby mohl být pro tuto organizaci zřízen samostatný rozpočet (4).

               (4)

               Změny týkající se samostatného rozpočtu vstoupily v platnost dnem 29. dubna 2004.

               (5)

               Plnění samostatného rozpočtu GFCM předpokládá, že Společenství poskytne do tohoto rozpočtu finanční příspěvek; objem tohoto příspěvku vyžaduje úpravu prohlášení o pravomocech a hlasovacích právech, které bylo uloženo v době přistoupení Společenství ke GFCM,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   1.   Evropské společenství mění své jednotné prohlášení o pravomocech a hlasovacích právech, které předložilo Generální komisi pro rybolov ve Středozemním moři při přistoupení k této organizaci, a toto prohlášení se nahrazuje prohlášením Evropského společenství o výkonu pravomocí a hlasovacích práv v souladu s čl. II odst. 6 dohody o GFCM, které je obsaženo v příloze.
   2.   Předseda Rady je zmocněn oznámit změněné prohlášení Evropského společenství generálnímu řediteli Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství.

      V Bruselu dne 19. listopadu 2004.

            Za Radu

         J. P. H. DONNER

            předseda

      (1)  Úř. věst. C 15, 20.1.1999, s. 13.

      (2)  Úř. věst. C 150, 28.5.1999, s. 153.

      (3)  Rozhodnutí Rady 98/416/ES ze dne 16. června 1998 o přistoupení Evropského společenství ke Generální komisi pro rybolov ve Středozemním moři (Úř. věst. L 190, 4.7.1998, s. 34).

      (4)  Úř. věst. L 197, 3.8.2000, s. 35.

      PŘÍLOHA
      Jednotné prohlášení Evropského společenství o výkonu pravomocí a hlasovacích práv v souladu čl. II odst. 6 dohody GFCM
      Toto prohlášení vymezuje pravomoci Evropského společenství a jeho členských států v záležitostech, na které se vztahuje dohoda o zřízení GFCM.
      1.   Výlučné pravomoci Evropského společenství
      Evropské společenství má výlučnou pravomoc a hlasovací práva pro body pořadu jednání, které se týkají zachování a řízení živých zdrojů v moři.
      2.   Pravomoci členských států
      Členské státy Evropského společenství mají pravomoc a hlasovací práva pro body pořadu jednání, které se týkají organizačních záležitostí (právních a procedurálních).
      3.   Sdílené pravomoci

                  a)

                  U bodů pořadu jednání, které se týkají statistiky a akvakultury, jsou pravomoci sdíleny Evropským společenstvím a členskými státy. Evropské společenství má hlasovací práva.

                  b)

                  U bodů pořadu jednání, které se týkají výzkumu a rozvojové pomoci, jsou pravomoci sdíleny Evropským společenstvím a členskými státy. Členské státy mají hlasovací práva.

                  c)

                  U bodů pořadu jednání, které se týkají posuzování zpráv a spolupráce s jinými organizacemi, jsou pravomoci sdíleny Evropským společenstvím a členskými státy podle stejných zásad sdílení pravomocí jako v případech uvedených v tomto prohlášení.

                  d)

                  U bodů pořadů jednání, které se týkají rozpočtových otázek, jsou pravomoci sdíleny Evropským společenstvím a členskými státy. Evropské společenství má hlasovací práva.

            Toto prohlášení nahrazuje předchozí prohlášení dnem 1. prosince 2004 a vztahuje se na všechna zasedání GFCM, pokud Evropské společenství neučiní zvláštní prohlášení týkající se určitého zasedání nebo bodu pořadu jednání.
      Pokud se rozsah pravomocí sdílených Evropským společenstvím a jeho členskými státy změní, toto prohlášení se doplní nebo změní.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1560 ze dne 14. září 2017 o změně rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/1693 o omezujících opatřeních proti ISIL (Dá'iš) a al-Káidě a osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které jsou s nimi spojeny

text:
               15.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 237/71

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2017/1560
   ze dne 14. září 2017
   o změně rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/1693 o omezujících opatřeních proti ISIL (Dá'iš) a al-Káidě a osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které jsou s nimi spojeny
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/1693 ze dne 20. září 2016 o omezujících opatřeních proti ISIL (Dá'iš) a al-Káidě a osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které jsou s nimi spojeny, a o zrušení společného postoje 2002/402/SZBP (1),
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 20. září 2016 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2016/1693.

               (2)

               Omezující opatření uvedená v čl. 2 odst. 2 a čl. 3 odst. 3 a 4 rozhodnutí (SZBP) 2016/1693 jsou platná do 23. září 2017. Z přezkumu uvedeného rozhodnutí vyplývá, že platnost omezujících opatření by měla být prodloužena do 31. října 2018.

               (3)

               Rozhodnutí (SZBP) 2016/1693 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 6 rozhodnutí (SZBP) 2016/1693 se odstavec 5 nahrazuje tímto:

      „5.   „Opatření uvedená v čl. 2 odst. 2 a čl. 3 odst. 3 a 4 rozhodnutí 2016/1693/SZBP se použijí do 31. října 2018.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 14. září 2017.

            Za Radu

            předseda

         A. ANVELT

      (1)  Úř. věst. L 255, 21.9.2016, s. 25.


title: 2011/21/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 13. prosince 2010 o splacení zvýšeného základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro (ECB/2010/27)

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 11/54

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 13. prosince 2010
   o splacení zvýšeného základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro
   (ECB/2010/27)
   (2011/21/EU)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 28.3 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí ECB/2008/24 ze dne 12. prosince 2008 o opatřeních nezbytných ke splacení základního kapitálu Evropské centrální banky zúčastněnými národními centrálními bankami (1) stanovilo, jakým způsobem a v jaké výši byly národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, povinny splatit základní kapitál Evropské centrální banky (ECB) ke dni 1. ledna 2009.

               (2)

               Podle článku 1 rozhodnutí ECB/2010/26 ze dne 13. prosince 2010 o zvýšení základního kapitálu Evropské centrální banky (2) se s účinkem od 29. prosince 2010 zvyšuje základní kapitál ECB o 5 miliard EUR z 5 760 652 402,58 EUR na 10 760 652 402,58 EUR.

               (3)

               Rozhodnutí ECB/2008/23 ze dne 12. prosince 2008 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (3) stanoví klíč pro upisování základního kapitálu ECB v souladu s článkem 29.3 statutu ESCB a s účinkem od 1. ledna 2009 stanoví vážené podíly přidělené jednotlivým národním centrálním bankám v klíči pro upisování základního kapitálu (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“).

               (4)

               Podle článku 28.3 statutu ESCB má Rada guvernérů pravomoc určit kvalifikovanou většinou podle článku 10.3 statutu ESCB, v jaké výši a jakým způsobem má být základní kapitál splacen.

               (5)

               Podle článku 1 rozhodnutí Rady 2010/416/EU ze dne 13. července 2010 v souladu s čl. 140 odst. 2 Smlouvy o přijetí eura Estonskem ke dni 1. ledna 2011 (4) Estonsko splňuje podmínky nezbytné pro přijetí eura a výjimka v jeho prospěch uvedená v článku 4 aktu o přistoupení z roku 2003 (5) se s účinkem ode dne 1. ledna 2011 zrušuje.

               (6)

               V souladu s rozhodnutím ECB/2010/34 ze dne 31. prosince 2010 o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvcích na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Eesti Pank (6) je Eesti Pank povinna splatit zbývající část svého upsaného podílu na základním kapitálu ECB s účinkem od 1. ledna 2011, přičemž se přihlédne ke zvýšení základního kapitálu ECB s účinkem od 29. prosince 2010 a ke způsobu, jakým má být základní kapitál splacen,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Výše a způsob splacení upsaného základního kapitálu
   1.   S ohledem na vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu stanovené v článku 2 rozhodnutí ECB/2008/23 a na zvýšení základního kapitálu ECB podle článku 1 rozhodnutí ECB/2010/26 má každá národní centrální banka upsaný podíl na základním kapitálu v celkové výši, která je uvedena vedle jejího názvu v následující tabulce:

               Národní centrální banka

               EUR

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

               261 010 384,68

               Deutsche Bundesbank

               2 037 777 027,43

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

               119 518 566,24

               Bank of Greece

               211 436 059,06

               Banco de España

               893 564 575,51

               Banque de France

               1 530 293 899,48

               Banca d’Italia

               1 344 715 688,14

               Central Bank of Cyprus

               14 731 333,14

               Banque centrale du Luxembourg

               18 798 859,75

               Bank Ċentrali ta‘ Malta/Central Bank of Malta

               6 800 732,32

               De Nederlandsche Bank

               429 156 339,12

               Oesterreichische Nationalbank

               208 939 587,70

               Banco de Portugal

               188 354 459,65

               Banka Slovenije

               35 381 025,10

               Národná banka Slovenska

               74 614 363,76

               Suomen Pankki

               134 927 820,48

         2.   Každá národní centrální banka splatí dodatečnou částku, která je uvedena vedle jejího názvu v následující tabulce:

               Národní centrální banka

               EUR

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

               121 280 000

               Deutsche Bundesbank

               946 865 000

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

               55 535 000

               Bank of Greece

               98 245 000

               Banco de España

               415 200 000

               Banque de France

               711 060 000

               Banca d’Italia

               624 830 000

               Central Bank of Cyprus

               6 845 000

               Banque centrale du Luxembourg

               8 735 000

               Bank Ċentrali ta‘ Malta/Central Bank of Malta

               3 160 000

               De Nederlandsche Bank

               199 410 000

               Oesterreichische Nationalbank

               97 085 000

               Banco de Portugal

               87 520 000

               Banka Slovenije

               16 440 000

               Národná banka Slovenska

               34 670 000

               Suomen Pankki

               62 695 000

         3.   Národní centrální banky uhradí ECB částky uvedené v odstavci 2 zvláštním převodem prostřednictvím transevropského expresního automatizovaného systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2).
   4.   Každá národní centrální banka splatí svůj zvýšený podíl na základním kapitálu ve třech stejných ročních splátkách. První splátka se uhradí dne 29. prosince 2010 a následující splátky se uhradí dva pracovní dny před posledním provozním dnem TARGET2 v následujících dvou letech.
   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. prosince 2010.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 13. prosince 2010.

            prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 21, 24.1.2009, s. 69.

      (2)  Viz strana 53 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (3)  Úř. věst. L 21, 24.1.2009, s. 66.

      (4)  Úř. věst. L 196, 28.7.2010, s. 24.

      (5)  Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33).

      (6)  Viz strana 58 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: 2004/928/ES:Rozhodnutí Rady ze dne 22. prosince 2004 o jmenování zvláštního koordinátora Paktu o stabilitě pro jihovýchodní Evropu

text:
               31.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 396/47

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 22. prosince 2004
   o jmenování zvláštního koordinátora Paktu o stabilitě pro jihovýchodní Evropu
   (2004/928/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1080/2000 ze dne 22. května 2000 o podpoře prozatímní mise Organizace spojených národů v Kosovu (UNMIK), úřadu vysokého zástupce v Bosně a Hercegovině (OHR) a Paktu o stabilitě pro jihovýchodní Evropu (1), a zejména na článek 1a uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 10. června 1999 se ministři zahraničních věcí členských států Evropské unie a Komise Evropských společenství spolu s ostatními účastníky Paktu o stabilitě pro jihovýchodní Evropu dohodli na vytvoření Paktu o stabilitě pro jihovýchodní Evropu (dále jen „pakt o stabilitě“).

               (2)

               Článek 1a nařízení (ES) č. 1080/2000 stanoví, že zvláštní koordinátor paktu o stabilitě je jmenován každoročně.

               (3)

               Při jmenování je zvláštnímu koordinátorovi třeba udělit také mandát. Zkušenosti ukázaly, že mandát stanovený v rozhodnutí Rady 2003/910/ES ze dne 22. prosince 2003 o jmenování zvláštního koordinátora Paktu o stabilitě pro jihovýchodní Evropu (2) na rok 2004 je vhodný.

               (4)

               Je vhodné zřetelně vymezit pravomoci a obecné zásady pro koordinaci a podávání zpráv,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dr. Erhard BUSEK je jmenován zvláštním koordinátorem Paktu o stabilitě pro jihovýchodní Evropu.
   Článek 2
   Zvláštní koordinátor provádí úkoly uvedené v bodě 13 paktu o stabilitě ze dne 10. června 1999.
   Článek 3
   K dosažení cíle uvedeného v článku 2 se zvláštnímu koordinátorovi ukládají v rámci jeho mandátu tyto úkoly:

               a)

               podporovat dosažení cílů paktu o stabilitě v rámci jednotlivých zemí a mezi jednotlivými zeměmi v případech, v nichž má pakt o stabilitě prokazatelně přidanou hodnotu;

               b)

               předsedat regionálnímu kulatému stolu pro jihovýchodní Evropu;

               c)

               udržovat úzké kontakty se všemi účastníky a se státy, organizacemi a institucemi paktu o stabilitě, jakož i s dotčenými regionálními iniciativami a organizacemi s ohledem na podporu regionální spolupráce a zvýšení vlastní odpovědnosti regionu;

               d)

               úzce spolupracovat se všemi orgány Evropské unie a jejích členských států za účelem posílení úlohy Evropské unie v paktu o stabilitě podle bodů 18, 19 a 20 paktu o stabilitě a zajištění doplňkovosti mezi prací v rámci paktu o stabilitě a procesem stabilizace a přidružení;

               e)

               organizovat pravidelná společná setkání s předsedajícími pracovních skupin za účelem zajištění celkové strategické koordinace a sekretariátu a nástrojů Regionálního kulatého stolu pro jihovýchodní Evropu;

               f)

               pracovat na základě předem schváleného a s účastníky paktu o stabilitě projednaného seznamu přednostních opatření, která je nutno v roce 2005 provést pro pakt o stabilitě, a trvale vyhodnocovat způsoby práce a strukturu paktu o stabilitě pro zajištění ucelenosti a účelnosti využití zdrojů.

         Článek 4
   Zvláštní koordinátor uzavře s Komisí finanční dohodu.
   Článek 5
   Činnost zvláštního koordinátora je sladěna s činností generálního tajemníka, vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, předsednictví Rady a Komise, zejména v rámci neformálního konzultačního výboru. Na místě samém je udržováno také úzké spojení s předsednictvím Rady, Komisí, vedoucími diplomatických zastoupení členských států, zvláštními zástupci Evropské unie a s Úřadem vysokého zástupce v Bosně a Hercegovině a s civilní správou Organizace spojených národů v Kosovu.
   Článek 6
   Zvláštní koordinátor případně podá zprávu Radě a Komisi. Nadále pravidelně informuje o své činnosti Evropský parlament.
   Článek 7
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2005 do dne 31. prosince 2005.

      V Bruselu dne 22. prosince 2004.

            Za Radu

            předseda

         C. VEERMAN

      (1)  Úř. věst. L 122, 24.5.2000, s. 27. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2098/2003 (Úř. věst. L 316, 29.11.2003, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 342, 30.12.2003, s. 51.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 25. června 1996 o provádění akčního programu Společenství k posílení konkurenceschopnosti evropského průmyslu

text:
Důležité právní upozornění

|

31996D0413

Úřední věstník L 167 , 06/07/1996 S. 0055 - 0057

		Rozhodnutí Radyze dne 25. června 1996o provádění akčního programu Společenství k posílení konkurenceschopnosti evropského průmyslu(96/413/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130 odst. 3 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],(1) vzhledem k tomu, že hlavy států nebo vlád na zasedání Evropské rady dne 10. a 11. prosince 1993 v Bruselu schválily Bílou knihu o růstu, konkurenceschopnosti a zaměstnanosti jako doporučení pro postup Evropské unie a jejích členských států podporující přístup k průmyslovému rozvoji založenému na světové konkurenceschopnosti, hledisku růstu a zaměstnanosti;(2) vzhledem k tomu, že dne 22. dubna 1994 Rada přijala závěry o zlepšování konkurenceschopnosti evropského průmyslu založené na uvedené Bílé knize;(3) vzhledem k tomu, že na základě sdělení Komise ze září 1994 přijala Rada usnesení ze dne 21. listopadu 1994 [4] o posílení konkurenceschopnosti evropského průmyslu, které zdůrazňuje, že zejména konkurenceschopný inovační průmysl ve Společenství je nezbytným předpokladem pro trvalý hospodářský růst a vytváření nových pracovních příležitostí; že rámcové podmínky konkurenceschopnosti a hospodářské soutěže musí být zlepšeny tak, aby Evropská unie zůstala atraktivním místem podnikání vedoucím k vytváření nových podniků a nových pracovních příležitostí;(4) vzhledem k tomu, že 10. října 1994 přijala Rada usnesení na podporu integrovaného programu Komise pro malé a střední podniky a odvětví řemeslné výroby;(5) vzhledem k tomu, že Evropská rada na zasedání v Cannes přijala ve dnech 26. a 27. června 1995 s velkým zájmem zprávu Poradní skupiny o konkurenceschopnosti (skupina Ciampi);(6) vzhledem k tomu, že 29. června 1995 přijal Evropský parlament usnesení o sdělení Komise týkající se politiky konkurenceschopnosti průmyslu pro Evropskou unii;(7) vzhledem k tomu, že průmyslové výroba a služby se stále více vzájemně doplňují; že následkem toho je konkurenceschopné odvětví průmyslu zcela nezbytné pro vytváření nových pracovních příležitostí v odvětví služeb;(8) vzhledem k tomu, že vnitřní trh v oblasti energie a telekomunikací musí být vytvořen s ohledem na rychlé posílení konkurenceschopnosti tohoto odvětví a průmyslu obecně;(9) vzhledem k tomu, že hospodářská a sociální soudržnost a konkurenceschopnost evropského průmyslu jsou vzájemně propojeny tím, že evropský průmysl může přispět k soudržnosti a soudržnost může poskytnout průmyslu výhody širší obchodní a geografické základny;(10) vzhledem k tomu, že udržování a zdokonalování konkurenceschopnosti průmyslu je v prvé řadě úkolem podniků, přičemž Společenství a členské státy k tomu mají zajistit nezbytné předpoklady; že je obzvlášť naléhavé, aby Společenství a členské státy přijaly v rámci svých pravomocí opatření k tomuto účelu;(11) vzhledem k tomu, že zrychlující se technický pokrok, rostoucí globalizace trhů, zesilování mezinárodní soutěže a rostoucí význam ochrany životního prostředí vyžaduje větší úsilí ode všech, kteří nesou odpovědnost v hospodářské, politické a sociální oblasti, za účelem usnadnění nezbytných strukturálních přizpůsobení určených mimo jiné k zajištění udržitelného rozvoje a k vytváření nových pracovních příležitostí;(12) vzhledem k tomu, že větší ohled na potřeby trhu v rámci politiky výzkumu a vytváření informační společnosti bude mít rozhodující vliv na veškerou průmyslovou činnost Evropské unie;(13) vzhledem k tomu, že je nutné vyvarovat se narušením hospodářské soutěže a podporovat otevírání trhů jak uvnitř, tak vně Společenství;(14) vzhledem k tomu, že rozvoj lidských zdrojů, zejména prostřednictvím odborného školení, tvoří významnou část strukturálních přizpůsobení, které jsou nezbytné ke zvýšení konkurenceschopnosti průmyslu;(15) vzhledem k tomu, že je nutné objasnit právní základy pro opatření přijatá v oblasti průmyslu za účelem provádění iniciativ vyhlášených ve sdělení o politice konkurenceschopnosti průmyslu pro Evropskou unii;(16) vzhledem k tomu, že investice hrají strategickou roli v posilování průmyslové spolupráce, která vzhledem ke svému mnohonásobnému účinku tvoří přednostní nástroj sociálního a hospodářského rozvoje a sbližování národů,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Přijímají se hlavní směry akčního programu uvedené v příloze k posílení konkurenceschopnosti evropského průmyslu, která je nezbytnou podmínkou pro trvalý hospodářský růst a vytváření nových pracovních příležitostí a která přispěje k hospodářské a sociální soudržnosti; program má tyto cíle:a) modernizovat průmyslovou funkci orgánů veřejné moci s cílem odstranit nadbytečné právní a správní překážky pro podniky, zejména malé a střední;b) zajistit nerušenou soutěž jak uvnitř, tak vně Společenství;c) posílit průmyslovou spolupráci;d) podporovat nehmotná hlediska konkurenceschopnosti.Článek 2Komise každoročně podá Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o hodnocení dosažených výsledků, k němuž případně připojí vhodné návrhy.V Lucemburku dne 25. června 1996.Za RadupředsedaM. Pinto[1] Úř. věst. C 308, 20.11.1995, s. 470.[2] Úř. věst. C 39, 12.2.1996, s. 1.[3] Úř. věst. C 100, 2.4.1996, s. 14.[4] Úř. věst. C 343, 6.12.1994, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAAKČNÍ PROGRAM K POSÍLENÍ KONKURENCESCHOPNOSTI PRŮMYSLU EVROPSKÉ UNIEHlavní směry1. Uskutečňování iniciativ vyhlášených ve sdělení o politice konkurenceschopnosti průmyslu pro Evropskou unii v oblastech- nehmotných investic,- průmyslové spolupráce,- průmyslových hledisek soutěže,- modernizace úlohy orgánů veřejné správy v oblasti průmyslu.2. Usnadnění vývoje vzdělání společnosti, zejména podporou dalšího vzdělávání.3. Vývoj spolupráce v oblasti průmyslu s ohledem na zvláštní situaci v jednotlivých zemích- střední a východní Evropy, pobaltských států a zemí SNS (Společenství nezávislých států),- Středomoří a Latinské Ameriky,- Asie,- zemí AKT a jižní Afriky.4. Posílení a prohloubení vztahů mezi Evropskou unií a Spojenými státy, zejména prostřednictvím podpory transatlantického obchodního dialogu.5. Zřízení databáze o překážkách, kterým čelí evropské podniky v třetích zemích, trh proti trhu, ve spolupráci s příslušným výborem pro obchodní politiku, s vnitrostátními správními orgány a průmyslem.6. Zkoumání problematiky relokace průmyslu a služeb a zpráva o výsledcích Generálnímu ředitelství pro průmysl.7. Zlepšení fungování vnitřního trhu, zejména za účelem urychlení normalizačního procesu a posílení snah ke koordinaci vnitrostátních iniciativ napomáhat podnikům, které čelí překážkám obchodu v Evropské unii.8. Zkoumání a posílení doplňkovosti mezi průmyslovými činnostmi a s nimi spojenými službami.9. Výroční zpráva o rozvoji konkurenceschopnosti evropského průmyslu, založená zejména na informacích získaných pro "Panorama evropského průmyslu".10. Pravidelné zprávy podávané Generálnímu ředitelství pro průmysl o postupu tohoto akčního programu a o případných přizpůsobujících úpravách programu pro následující roky.--------------------------------------------------


title: 2011/814/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUTM Somalia/2/2011 ze dne 6. prosince 2011 o zřízení Výboru přispěvatelů na vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia)

text:
               7.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 324/34

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUTM SOMALIA/2/2011
   ze dne 6. prosince 2011
   o zřízení Výboru přispěvatelů na vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia)
   (2011/814/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/96/SZBP ze dne 15. února 2010 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (1) (EUTM Somalia), a zejména na čl. 8 odst. 5 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 8 odst. 5 rozhodnutí 2010/96/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijetí příslušných rozhodnutí o zřízení Výboru přispěvatelů na misi EUTM Somalia.

               (2)

               Závěry ze zasedání Evropské rady konaného v Nice ve dnech 7., 8. a 9. prosince 2000 a v Bruselu ve dnech 24. a 25. října 2002 stanovily úpravu pro účast třetích států na operacích pro řešení krizí a pro zřízení výboru přispěvatelů.

               (3)

               Výbor přispěvatelů bude hrát klíčovou úlohu v běžném řízení mise EUTM Somalia. Bude hlavním fórem, na kterém přispívající státy kolektivně řeší otázky týkající se využití svých sil v misi. Politický a bezpečnostní výbor, který vykonává politickou kontrolu a strategické řízení mise, bude názory Výboru přispěvatelů zohledňovat.

               (4)

               V souladu s článkem 5 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se proto neúčastní provádění tohoto rozhodnutí ani se nepodílí na financování EUTM Somalia,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zřízení a působnost
   Zřizuje se Výbor přispěvatelů (dále jen „výbor“) na vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia). Jeho mandát je stanoven v závěrech ze zasedání Evropské rady konaného v Nice ve dnech 7., 8. a 9. prosince 2000 a v Bruselu ve dnech 24. a 25. října 2002.
   Článek 2
   Složení
   1.   Členy výboru jsou:

               —

               zástupci všech členských států a

               —

               zástupci třetích států, které se účastní mise a poskytují významné vojenské příspěvky, jak jsou uvedeny v příloze.

         2.   Zasedání výboru se účastní velitel mise EU nebo jeho zástupce, generální ředitel Vojenského štábu Evropské unie nebo jeho zástupce a zástupci Komise.
   3.   K odpovídajícím částem jednání mohou být případně přizvány třetí osoby.
   Článek 3
   Předsednictví
   Výboru předsedá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku nebo jeho zástupce v úzké spolupráci s předsedou Vojenského výboru Evropské unie nebo jeho zástupcem.
   Článek 4
   Zasedání
   1.   Zasedání Výboru přispěvatelů svolává pravidelně předseda. Pokud to vyžadují okolnosti, lze z podnětu předsedy nebo na žádost některého člena svolat mimořádné zasedání.
   2.   Předseda předem rozešle předběžný pořad jednání a dokumenty týkající se zasedání. Po každém zasedání se rozešle zápis ze zasedání.
   Článek 5
   Postup
   1.   Aniž je dotčen odstavec 3 a pravomoci Politického a bezpečnostního výboru a odpovědnosti velitele mise EU,

               —

               při přijímání rozhodnutí výboru o běžném řízení mise se vyžaduje jednomyslnost zástupců států přispívajících k misi,

               —

               při vydávání doporučení výboru o možných úpravách operačního plánování, včetně možné úpravy cílů, se vyžaduje jednomyslnost členů výboru.

         Zdržení se hlasování členem výboru nevylučuje dosažení jednomyslnosti.
   2.   Předseda potvrdí, že je přítomna většina zástupců států oprávněných účastnit se jednání výboru.
   3.   Všechny procedurální otázky se schvalují prostou většinou hlasů členů přítomných na zasedání.
   4.   Dánsko se rozhodování výboru neúčastní.
   Článek 6
   Důvěrnost
   1.   V souladu s rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (2) se na zasedání a jednání výboru vztahují bezpečnostní pravidla Rady. Zástupci ve výboru musí mít zejména odpovídající bezpečnostní prověrku.
   2.   Na jednání výboru se vztahuje služební tajemství, pokud výbor jednomyslně nerozhodne jinak.
   Článek 7
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 6. prosince 2011.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         O. SKOOG

      (1)  Úř. věst. L 44, 19.2.2010, s. 16.

      (2)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.

      PŘÍLOHA

         Seznam třetích států podle čl. 2 odst. 1 druhé odrážky

                  —

                  Srbsko


title: 2013/100/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 10. května 2012 o podpisu jménem Unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o některých aspektech leteckých služeb

text:
               22.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 49/1

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 10. května 2012
   o podpisu jménem Unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o některých aspektech leteckých služeb
   (2013/100/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím ze dne 5. června 2003 Rada pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou na úrovni Unie.

               (2)

               Komise jménem Unie sjednala s vládou Srílanské demokratické socialistické republiky dohodu o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) v souladu s postupy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady ze dne 5. června 2003.

               (3)

               Dohoda by měla být podepsána a měla by být prozatímně prováděna do dokončení postupů nezbytných k jejímu uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropskou unií a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Unie s výhradou uzavření uvedené dohody.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie
   Článek 3
   Dohoda je prováděna prozatímně ode dne svého podpisu (1) do dne svého vstupu v platnost v souladu s čl. 7 odst. 2 dohody.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 10. května 2012.

            Za Radu

            předseda

         U. ELBÆK

      (1)  Datum podpisu dohody zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

         DOHODA

      mezi Evropskou unií a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o některých aspektech leteckých služeb
      EVROPSKÁ UNIE
      (dále jen „Unie“)
      na jedné straně a
      VLÁDA SRÍLANSKÉ DEMOKRATICKÉ SOCIALISTICKÉ REPUBLIKY
      (dále jen „Srí Lanka“)
      na straně druhé
      (dále jen „strany“),
      BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Unie a Srí Lankou byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách,
      UZNÁVAJÍCE, že některá ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Unie a Srí Lankou, která jsou v rozporu s právem Unie, musí být uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Unií a Srí Lankou a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,
      BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Unie má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Unie a třetími zeměmi,
      BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Unie mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké tratě mezi členskými státy Unie a třetími zeměmi,
      S OHLEDEM na dohody mezi Unií a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí (zemí uvedených v příloze 3) možnost získat vlastnický podíl v leteckých dopravcích, kterým byla udělena licence v souladu s právem Unie,
      BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Unie nesmějí letečtí dopravci v zásadě uzavírat dohody, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy Unie a jejichž cílem nebo výsledkem je bránění hospodářské soutěži, její omezení nebo narušení,
      UZNÁVAJÍCE, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Unie a Srí Lankou, která i) požadují nebo upřednostňují přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, jež brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných tratích nebo ji narušují či omezují, nebo ii) zesilují účinek všech takových dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě nebo iii) přenášejí na letecké dopravce nebo jiné soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných tratích nebo ji narušují či omezují, mohou rušit účinnost pravidel hospodářské soutěže, jež se na podniky vztahují,
      UZNÁVAJÍCE, že pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu z hlediska bezpečnosti vykonává a udržuje jiný členský stát, práva Srí Lanky podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který dopravce určil, a Srí Lankou by se měla uplatňovat stejným způsobem i ve vztahu k tomuto jinému členskému státu,
      BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dvoustranné dohody o leteckých službách uvedené v příloze 1 jsou založeny na obecné zásadě, že určení letečtí dopravci stran mají spravedlivé a rovné příležitosti k provozování dohodnutých služeb na určených tratích,
      BEROUCE NA VĚDOMÍ, že účelem této dohody není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Unií a Srí Lankou, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Srí Lanky, ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají přepravních práv,
      SE DOHODLY TAKTO:
      Článek 1
      Obecná ustanovení
      1.   Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropské unie a „Smlouvami EU“ se rozumějí Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie.
      2.   Ve všech dohodách uvedených v příloze 1 se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států.
      3.   Ve všech dohodách uvedených v příloze 1 se odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti určené daným členským státem.
      4.   Přepravní práva se nadále budou udělovat prostřednictvím dvoustranných ujednání.
      Článek 2
      Určení členským státem
      1.   Ustanovení odstavců 2 a 3 tohoto článku nahrazují v tomto pořadí odpovídající ustanovení článků uvedených v písmenech a) a b) přílohy 2 ohledně určení leteckého dopravce dotčeným členským státem, jeho oprávnění a povolení udělených Srí Lankou a odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění nebo povolení udělených leteckému dopravci.
      2.   Po obdržení určení provedeného členským státem udělí Srí Lanka odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že

                  a)

                  letecký dopravce je podle Smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení, a má platnou provozní licenci v souladu s právem Unie a

                  b)

                  členský stát odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci nad ním vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad a

                  c)

                  letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států a je těmito státy a/nebo státními příslušníky fakticky kontrolován.

            3.   Srí Lanka může odmítnout, zrušit, pozastavit nebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce určeného členským státem v případech, kdy

                  a)

                  letecký dopravce není podle Smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení, nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Unie nebo

                  b)

                  členský stát odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci nad ním nevykonává ani neudržuje faktickou regulační kontrolu nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad nebo

                  c)

                  letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu ani fakticky kontrolován členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států nebo

                  d)

                  letecký dopravce je již oprávněn provozovat činnost podle dvoustranné dohody mezi Srí Lankou a jiným členským státem a vykonáváním přepravních práv podle této dohody na trati, která zahrnuje místo v tomto jiném členském státě, by letecký dopravce obcházel omezení přepravních práv, která tato druhá dohoda ukládá, nebo

                  e)

                  určený letecký dopravce je držitelem osvědčení leteckého provozovatele vydaného členským státem, s nímž Srí Lanka nemá uzavřenu dvoustrannou dohodu o leteckých službách a který Srí Lance odepřel přepravní práva.

            Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce Srí Lanka nediskriminuje letecké dopravce Společenství z důvodu státní příslušnosti.
      Článek 3
      Bezpečnost
      1.   Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v písmenu c) přílohy 2.
      2.   Pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, práva Srí Lanky podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který leteckého dopravce určil, a Srí Lankou mají stejnou platnost z hlediska přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních norem tímto jiným členským státem a z hlediska oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.
      Článek 4
      Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže
      1.   Aniž jsou dotčena jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, žádné ustanovení dohod uvedených v příloze 1 nesmí: i) požadovat nebo upřednostňovat přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které brání hospodářské soutěži nebo ji narušují, ii) zesilovat účinek některé z těchto dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě ani iii) přenášet na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují.
      2.   Ustanovení obsažená v dohodách uvedených v příloze 1, která nejsou slučitelná s odstavcem 1 tohoto článku, se nepoužijí.
      Článek 5
      Přílohy dohody
      Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.
      Článek 6
      Přezkum, revize nebo změna
      Strany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli přezkoumat, revidovat nebo změnit.
      Článek 7
      Vstup v platnost a prozatímní provádění
      1.   Tato dohoda vstupuje v platnost, jakmile si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost.
      2.   Aniž je dotčen odstavec 1, strany souhlasí s prozatímním prováděním této dohody ode dne jejího podpisu do dne jejího vstupu v platnost.
      3.   Tato dohoda se použije na všechny dohody a ujednání uvedené v příloze 1, včetně těch, které k datu podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a které nejsou prozatímně prováděny.
      Článek 8
      Ukončení
      1.   V případě, že dojde k ukončení platnosti některé z dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost všech ustanovení této dohody, která se příslušné dohody uvedené v příloze 1 týkají.
      2.   V případě, že dojde k ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost této dohody.

         NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.
         Sepsáno ve dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a sinhálském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
         Съставено в Брюксел на двадесет и седми септември две хиляди и дванадесета година.
         Hecho en Bruselas, el veintisiete de septiembre de dos mil doce.
         V Bruselu dne dvacátého sedmého září dva tisíce dvanáct.
         Udfærdiget i Bruxelles den syvogtyvende september to tusind og tolv.
         Geschehen zu Brüssel am siebenundzwanzigsten September zweitausendzwölf.
         Kahe tuhande kaheteistkümnenda aasta septembrikuu kahekümne seitsmendal päeval Brüsselis.
         Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι εφτά Σεπτεμβρίου δύο χιλιάδες δώδεκα.
         Done at Brussels on the twenty-seventh day of September in the year two thousand and twelve.
         Fait à Bruxelles, le vingt-sept septembre deux mille douze.
         Fatto a Bruxelles, addì ventisette settembre duemiladodici.
         Briselē, divi tūkstoši divpadsmitā gada divdesmit septītajā septembrī.
         Priimta du tūkstančiai dvyliktų metų rugsėjo dvidešimt septintą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenkettedik év szeptember havának huszonhetedik napján.
         Magħmul fi Brussell, fis-sebgħa u għoxrin jum ta’ Settembru tas-sena elfejn u tnax.
         Gedaan te Brussel, de zevenentwintigste september tweeduizend twaalf.
         Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego siódmego września roku dwa tysiące dwunastego.
         Feito em Bruxelas, em vinte e sete de setembro de dois mil e doze.
         Întocmit la Bruxelles la douăzeci și șapte septembrie două mii doisprezece.
         V Bruseli dvadsiateho siedmeho septembra dvetisícdvanásť.
         V Bruslju, dne sedemindvajsetega septembra leta dva tisoč dvanajst.
         Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäseitsemäntenä päivänä syyskuuta vuonna kaksituhattakaksitoista.
         Som skedde i Bryssel den tjugosjunde september tjugohundratolv.

            За Европейския сьюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Правителството на Демократична социалистическа република Шри Ланка
            Por el Gobierno de la República Socialista Democrática de Sri Lanka
            Za vládu Srílanské demokratické socialistické republiky
            For Den Demokratiske Socialistiske Republik Sri Lankas regering
            Für die Regierung der Demokratischen Sozialistischen Republik Sri Lanka
            Sri Lanka Demokraatliku Sotsialistliku Vabariigi valitsuse nimel
            Για την Κυβέρνηση της Λαϊκής Σοσιαλιστικής Δημοκρατίας της Σρι Λάνκα
            For the Government of the Democratic Socialist Republic of Sri Lanka
            Pour le Gouvernement de la République Socialiste Démocratique de Sri Lanka
            Per il governo della Repubblica democratica socialista di Sri Lanka
            Šrilankas Demokrātiskās Sociālistiskās Republikas valdības vārdā –
            Šri Lankos Demokratinės Socialistinės Respublikos Vyriausybės vardu
            A Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság kormánya részéről
            Għall-Gvern tar-Repubblika Demokratika Soċjalista tas-Sri Lanka
            Voor de regering van de Democratische Socialistische Republiek Sri Lanka
            W imieniu Rządu Demokratyczno-Socjalistycznej Republiki Sri Lanki
            Pelo Governo da República Democrática Socialista do Sri Lanca
            Pentru Guvernul Republicii Democratice Socialiste Sri Lanka
            Za vládu Srílanskej demokratickej socialistickej republiky
            Za vlado Demokratične socialistične republike Šrilanke
            Sri Lankan demokraattisen sosialistisen tasavallan hallituksen puolesta
            För demokratiska socialistiska republiken Sri Lankas regering

         PŘÍLOHA 1

            SEZNAM DOHOD, NA KTERÉ SE ODKAZUJE V ČLÁNKU 1 TÉTO DOHODY

         Dohody a jiná ujednání o leteckých službách uzavřené mezi Srí Lankou a členskými státy ve znění případných doplňků nebo změn, které byly k datu podpisu této dohody uzavřeny, podepsány nebo parafovány:

                     —

                     Dohoda mezi rakouskou spolkovou vládou a Srílanskou republikou o letecké dopravě, uzavřená v Kolombu dne 15. února 1978 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Rakousko“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o letecké dopravě, uzavřená v Bruselu dne 15. prosince 1998 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Belgie“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Bulharské lidové republiky a vládou Cejlonu o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, podepsaná v Kolombu dne 27. listopadu 1970 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Bulharsko“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Kyperské republiky a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o letecké dopravě, parafovaná v Kolombu dne 15. listopadu 2002 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Kypr“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o leteckých službách, uzavřená v Praze dne 20. dubna 2004 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Česká republika“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Dánska a vládou Cejlonu o leteckých službách, uzavřená v Kolombu dne 29. května 1959 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Dánsko“),

                     —

                     Dohoda mezi Francouzskou republikou a Cejlonem o letecké dopravě, uzavřená v Kolombu dne 18. dubna 1966 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Francie“),

                     —

                     Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Srílanskou demokratickou socialistickou republikou o letecké dopravě, uzavřená v Kolombu dne 24. července 1973 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Německo“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Řecké republiky a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o letecké dopravě, parafovaná v Aténách dne 5. listopadu 2002 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Řecko“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Italské republiky a vládou Cejlonu o leteckých službách, uzavřená v Kolombu dne 1. června 1959 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Itálie“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Nizozemského království a vládou Cejlonu o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, podepsaná v Kolombu dne 14. září 1953 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Nizozemsko“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Polské lidové republiky a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, uzavřená v Kolombu dne 26. ledna 1982 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Polsko“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Švédska a vládou Cejlonu o leteckých službách, uzavřená v Kolombu dne 29. května 1959 (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Švédsko“),

                     —

                     Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Srílanské demokratické socialistické republiky o leteckých službách, uzavřená v Kolombu dne 22. dubna 1998, v platném znění (v příloze 2 jen „dohoda Srí Lanka-Spojené království“).

         PŘÍLOHA 2

            SEZNAM ČLÁNKŮ DOHOD UVEDENÝCH V PŘÍLOZE 1, NA KTERÉ SE ODKAZUJE V ČLÁNCÍCH 2 AŽ 4 TÉTO DOHODY

                     a)

                     Určení členským státem:

                                 —

                                 článek 3 dohody Srí Lanka-Rakousko,

                                 —

                                 článek 3 dohody Srí Lanka-Belgie,

                                 —

                                 článek 4 dohody Srí Lanka-Kypr,

                                 —

                                 článek 3 dohody Srí Lanka-Česká republika,

                                 —

                                 článek 2 dohody Srí Lanka-Dánsko,

                                 —

                                 článek 3 dohody Srí Lanka-Francie,

                                 —

                                 čl. 3 odst. 4 dohody Srí Lanka-Německo,

                                 —

                                 článek 3 dohody Srí Lanka-Řecko,

                                 —

                                 čl. 4 odst. 1 až 3 dohody Srí Lanka-Itálie,

                                 —

                                 článek 2 dohody Srí Lanka-Nizozemsko,

                                 —

                                 článek 3 dohody Srí Lanka-Polsko,

                                 —

                                 článek 2 dohody Srí Lanka-Švédsko,

                                 —

                                 článek 4 dohody Srí Lanka-Spojené království;

                     b)

                     Odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění nebo povolení:

                                 —

                                 článek 4 dohody Srí Lanka-Rakousko,

                                 —

                                 článek 5 dohody Srí Lanka-Belgie,

                                 —

                                 čl. 3 odst. 4 dohody Srí Lanka-Bulharsko,

                                 —

                                 článek 5 dohody Srí Lanka-Kypr,

                                 —

                                 článek 4 dohody Srí Lanka-Česká republika,

                                 —

                                 článek 6 dohody Srí Lanka-Dánsko,

                                 —

                                 čl. 3 odst. 4 a článek 4 dohody Srí Lanka-Francie,

                                 —

                                 čl. 4 odst. 1 dohody Srí Lanka-Německo,

                                 —

                                 článek 4 dohody Srí Lanka-Řecko,

                                 —

                                 čl. 4 odst. 4 až 6 dohody Srí Lanka-Itálie,

                                 —

                                 článek 3 dohody Srí Lanka-Nizozemsko,

                                 —

                                 článek 6 dohody Srí Lanka-Švédsko,

                                 —

                                 článek 5 dohody Srí Lanka-Spojené království;

                     c)

                     Bezpečnost:

                                 —

                                 článek 7 dohody Srí Lanka-Rakousko,

                                 —

                                 článek 7 dohody Srí Lanka-Belgie,

                                 —

                                 článek 10 dohody Srí Lanka-Kypr,

                                 —

                                 článek 7 dohody Srí Lanka-Česká republika,

                                 —

                                 článek 4 dohody Srí Lanka-Dánsko,

                                 —

                                 článek 7 dohody Srí Lanka-Řecko,

                                 —

                                 článek 7 dohody Srí Lanka-Polsko,

                                 —

                                 článek 4 dohody Srí Lanka-Švédsko.

         PŘÍLOHA 3

            SEZNAM JINÝCH STÁTŮ, NA KTERÉ SE ODKAZUJE V ČLÁNKU 2 TÉTO DOHODY

                     a)

                     Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

                     b)

                     Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

                     c)

                     Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

                     d)

                     Švýcarská konfederace (v rámci Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 17. prosince 2009 o stanovení platby nebo navrácení konečného zůstatku při uzavření programu v oblasti přechodných programů pro rozvoj venkova financovaných Evropským zemědělským orientačním a záručním fondem (EZOZF) ze strany České republiky, Maďarska a Slovinska (oznámeno pod číslem K(2009) 10032)

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 338/95

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 17. prosince 2009
   o stanovení platby nebo navrácení konečného zůstatku při uzavření programu v oblasti přechodných programů pro rozvoj venkova financovaných Evropským zemědělským orientačním a záručním fondem (EZOZF) ze strany České republiky, Maďarska a Slovinska
   (oznámeno pod číslem K(2009) 10032)
   (Pouze české, maďarské a slovinské znění je závazné)
   (2009/984/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 27/2004 ze dne 5. ledna 2004, kterým se stanoví přechodná prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1257/1999, pokud jde o financování opatření pro rozvoj venkova v České republice, v Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, na Maltě, v Polsku, ve Slovinsku a na Slovensku záruční sekcí EZOZF (1), a zejména na čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (2), a zejména na čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (3), a zejména na čl. 47 odst. 3 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Na základě ročních účetních závěrek předložených Českou republikou, Maďarskem a Slovinskem, které se týkají výdajů v oblasti opatření na rozvoj venkova, jakož i požadovaných informací, byly vyrovnány účty platebních agentur uvedených v čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (4) pro hospodářské roky 2005 (5), 2006 (6), 2007 (7) a 2008 (8). Byla přijata příslušná rozhodnutí o schválení účetní závěrky.

               (2)

               Platební agentury pověřené přechodnými programy pro rozvoj venkova na období 2004–2006 z České republiky, Maďarska a Slovinska předaly závěrečné prohlášení o výdajích a konečnou žádost o platbu před 15. říjnem 2008; uvedenými rozhodnutími o schválení účetní závěrky byly tedy vyrovnány veškeré výdaje v rámci programu.

               (3)

               Ustanovení čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/1999 stanoví, že souhrnná částka plateb uskutečněných v rámci programu před převodem konečného zůstatku nesmí překročit 95 % příspěvku Společenství pro program.

               (4)

               Pro výdaje spojené s rozvojem venkova uvedené v čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 27/2004 se platba konečného zůstatku vypočítává na základě aktuálních rozhodnutí o schválení účetních závěrek a dodatečných informací poskytnutých Českou republikou, Maďarskem a Slovinskem podle 5. bodu odůvodnění.

               (5)

               Vzhledem k uzavření přechodných programů pro rozvoj venkova byly dotyčné členské státy vyzvány, aby předložily informace o nesplacených dluzích týkajících se uvedených programů. Údaje o dluzích byly ověřeny a Komise k nim přihlédla při výpočtu konečného zůstatku.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že Estonsko, Kypr, Lotyško, Litva, Malta, Polsko a Slovensko nepředložily závěrečné prohlášení o výdajích a konečnou žádost o platbu před 15. říjnem 2008, bude návrh na uzavření dotyčných programů předmětem budoucího rozhodnutí.

               (7)

               V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 nejsou tímto rozhodnutím dotčena rozhodnutí následně přijatá Komisí, která vylučují z financování z prostředků Společenství výdaje, jež nebyly uskutečněny v souladu s pravidly Společenství,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Částky konečného zůstatku, které se od jednotlivých členských států zpětně vyberou nebo se jim převedou v souladu s tímto rozhodnutím a které se týkají oblasti opatření pro rozvoj venkova použitelných v České republice, v Maďarsku a ve Slovinsku, jsou uvedeny v příloze.
   Článek 2
   Pokud jde o účty platebních agentur členských států v oblasti opatření pro rozvoj venkova použitelných v Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, v Litvě, na Maltě, v Polsku a na Slovensku, je uzavření přechodného programu pro rozvoj venkova předmětem budoucího rozhodnutí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno České republice, Maďarské republice a Republice Slovinsko.

      V Bruselu dne 17. prosince 2009.

            Za Komisi

         Mariann FISCHER BOEL

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 5, 9.1.2004, s. 36.

      (2)  Úř. věst. L 161, 26.6.1999, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 160, 26.6.1999, s. 80.

      (4)  Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 118, 3.5.2006, s. 20 a Úř. věst. L 122, 11.5.2007, s. 47.

      (6)  Úř. věst. L 122, 11.5.2007, s. 41.

      (7)  Úř. věst. L 139, 29.5.2008, s. 25.

      (8)  Úř. věst. L 111, 5.5.2009, s. 35.

      PŘÍLOHA

         Přechodné programy pro rozvoj venkova: oznamované výdaje 2000/2006, konečný zůstatek a uvolnění částek spolufinancovaných EU

                  (EUR)

                     Nové členské státy:

                     CZ

                     HU

                     SI

                     Oznamované výdaje 2004/2008

                  A

                  Celková částka přidělených prostředků na program

                  542 800 000,00

                  602 300 000,00

                  281 600 000,00

                  B

                  Způsobilé výdaje vzniklé ČS k 15.10.2008

                  542 799 982,00

                  602 096 646,00

                  282 041 275,00

                  C

                  Roční zúčtované výdaje

                  2004

                  2005

                  145 160 224,00

                  37 272 434,19

                  73 638 853,19

                  2006

                  176 481 317,23

                  296 024 258,77

                  118 941 385,27

                  2007

                  188 407 840,07

                  178 498 827,76

                  88 853 612,73

                  2008

                  32 399 539,50

                  90 290 537,46

                  607 424,53

                  Celkové zúčtované výdaje 2004/08

                  542 448 920,80

                  602 086 058,18

                  282 041 275,72

                     Konečný zůstatek a uvolnění částek spolufinancovaných EU (stav při uzavření)

                  D

                  Celkové způsobilé výdaje (nejnižší: B nebo C)

                  542 448 920,80

                  602 086 058,18

                  282 041 275,00

                  E

                  Nejnižší: Nesrovnalosti vybrané od ČS, které je třeba odečíst od konečného zůstatku

                  249 112,34

                  1 352 932,08

                  2 438 683,32

                  F

                  Celkové způsobilé výdaje k proplacení (D-E)

                  542 199 808,46

                  600 733 126,10

                  279 602 591,68

                  G

                  Nejnižší: již uskutečněné zálohové platby

                  86 848 000,00

                  96 368 000,00

                  45 056 000,00

                  H

                  Nejnižší: již uskutečněné INT

                  428 812 000,00

                  475 817 000,00

                  222 464 000,00

                  I

                  Platba nebo navrácení čistého konečného zůstatku (F-G-H)

                  26 539 808,46

                  28 548 126,10

                  12 082 591,68


title: 2010/284/: Rozhodnutí Rady ze dne 19. ledna 2010 o existenci nadměrného schodku v České republice

text:
               21.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 125/36

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 19. ledna 2010
   o existenci nadměrného schodku v České republice
   (2010/284/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 7 ve spojení s čl. 126 odst. 13 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na připomínky České republiky,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 126 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie se členské státy vyvarují nadměrných schodků veřejných financí.

               (2)

               Pakt o stabilitě a růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí, které jsou prostředkem pro posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž bude přispívat k vytváření nových pracovních míst.

               (3)

               Postup při nadměrném schodku podle článku 126 Smlouvy o fungování Evropské unie, jak je blíže popsán v nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (1) (které je součástí Paktu o stabilitě a růstu), ukládá povinnost rozhodnout o existenci nadměrného schodku. Nařízení (ES) č. 1467/97 upravuje postup při provádění článku 104 Smlouvy o založení Evropského společenství, který se stal článkem 126 Smlouvy o fungování Evropské unie. Protokol o postupu při nadměrném schodku připojený ke Smlouvě o fungování Evropské unie obsahuje další ustanovení k provádění postupu při nadměrném schodku. Nařízení Rady (ES) č. 479/2009 (2) stanoví podrobná pravidla a definice pro použití ustanovení uvedeného protokolu.

               (4)

               Reforma Paktu o stabilitě a růstu z roku 2005 se snažila posílit jeho účinnost a ekonomické základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Cílem reformy bylo zajistit, aby ve všech krocích postupu při nadměrném schodku byla plně zohledněna zejména hospodářská a rozpočtová situace. Tímto způsobem Pakt o stabilitě a růstu poskytuje rámec na podporu vládních politik k rychlému návratu ke zdravému stavu rozpočtů s přihlédnutím k hospodářské situaci.

               (5)

               Usoudí-li Komise, že v členském státě existuje nebo může vzniknout nadměrný schodek, je podle čl. 104 odst. 5 Smlouvy o založení Evropského společenství, který se stal čl. 126 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, povinna předložit Radě stanovisko. Komise došla po zohlednění své zprávy podle čl. 104 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského společenství, který se stal čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, a s ohledem na stanovisko Hospodářského a finančního výboru podle čl. 104 odst. 4 Smlouvy o založení Evropského společenství, který se stal čl. 126 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, k závěru, že v České republice existuje nadměrný schodek. Komise proto dne 11. listopadu 2009 předložila Radě stanovisko týkající se České republiky (3).

               (6)

               Podle čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie by Rada měla zvážit všechny připomínky, které dotyčný členský stát případně učiní před tím, než Rada rozhodne po celkovém zhodnocení, zda existuje nadměrný schodek. V případě České republiky jsou závěry z celkového zhodnocení uvedeny v tomto rozhodnutí.

               (7)

               Podle údajů oznámených českými orgány v říjnu 2009 se plánuje, že v roce 2009 dosáhne schodek veřejných financí v České republice výše 6,6 % HDP, a zůstane tak nad referenční hodnotou 3 % HDP a nepřiblíží se jí. Podle prognózy útvarů Komise z podzimu 2009 je plánované překročení referenční hodnoty považováno za výjimečné ve smyslu Smlouvy a Paktu o stabilitě a růstu. Vyplývá zejména z prudkého hospodářského útlumu ve smyslu Smlouvy a Paktu o stabilitě a růstu. Podle prognózy útvarů Komise z podzimu 2009 bude záporný roční růst reálného HDP v roce 2009 z důvodu dopadu světové hospodářské krize činit 4,8 %, zatímco v roce 2008 vykázal HDP kladný růst ve výši 2,5 %. Celkový schodek začal narůstat až v roce 2008, avšak ke strukturálnímu zhoršování došlo již dříve, kdy situace v hospodářství byla ještě dobrá. Kromě toho nelze plánované překročení referenční hodnoty považovat za dočasné, neboť podle prognózy útvarů Komise z podzimu 2009 bude schodek veřejných financí v roce 2010 činit 5,5 % HDP a za předpokladu nezměněné politiky pak 5,7 % HDP v roce 2011. Prognóza přihlíží k vlivům protikrizových opatření, která budou v roce 2010 nadále v běhu (dvě opatření obnášející přibližně 0,7 % HDP jsou trvalá), jakož i k balíčku pro fiskální konsolidaci pro rok 2010 přijatému českými orgány v říjnu 2009. Kritérium schodku stanovené ve Smlouvě není splněno.

               (8)

               Podle údajů oznámených českými orgány v říjnu 2009 se hrubý veřejný dluh drží značně pod úrovní referenční hodnoty 60 % HDP a v roce 2009 se plánuje ve výši 35,5 % HDP. Podle prognózy útvarů Komise z podzimu 2009 se poměr dluhu k HDP rychle zvýší a v roce 2011 dosáhne za předpokladu nezměněné politiky 44 % HDP.

               (9)

               Podle čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 1467/97 lze k „významným faktorům“ u kroků vedoucích k rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku v souladu s čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie přihlížet pouze tehdy, pokud schodek splňuje dvojí podmínku: schodek zůstane blízko referenční hodnotě a překročení referenční hodnoty je dočasné. Tato dvojí podmínka není v případě České republiky splněna. Významné faktory nejsou tedy u kroků vedoucích k tomuto rozhodnutí zohledněny,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Z celkového zhodnocení vyplývá, že v České republice existuje nadměrný schodek.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno České republice.

      V Bruselu dne 19. ledna 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. SALGADO

      (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.

      (2)  Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1.

      (3)  Všechny dokumenty týkající se postupu při nadměrném schodku v případě České republiky jsou k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/economy_finance/netstartsearch/pdfsearch/pdf.cfm?mode = _m2


title: Rozhodnutí rady zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád ze dne 21. března 2003 o změně článku 10.2 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0223

Úřední věstník L 083 , 01/04/2003 S. 0066 - 0068

		Rozhodnutí rady zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vládze dne 21. března 2003o změně článku 10.2 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky(2003/223/ES)RADA ZASEDAJÍCÍ NA ÚROVNI HLAV STÁTŮ NEBO PŘEDSEDŮ VLÁD,s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky [1], a zejména na článek 10.6 uvedeného statutu,s ohledem na doporučení Evropské centrální banky [2],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],s ohledem na stanovisko Komise [4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozšíření eurozóny povede ke zvýšení počtu členů Rady guvernérů Evropské centrální banky (ECB). V rozšířené eurozóně je nutné uchovat schopnost Rady guvernérů přijímat rozhodnutí účinně a včas, bez ohledu na počet členských států, které přijmou euro. Z tohoto důvodu musí být počet guvernérů, kteří mají hlasovací právo, nižší než celkový počet guvernérů v Radě guvernérů. Rotační systém je spravedlivý, účinný a přijatelný způsob rozdělování hlasovacích práv mezi členy Rady guvernérů. Počet 15 hlasovacích práv pro guvernéry vytváří vhodnou rovnováhu mezi návazností na současné uspořádání, včetně vyváženého rozdělení hlasovacích práv mezi šest členů Rady ředitelů a ostatní členy Rady guvernérů na jedné straně a potřebou zajistit účinné přijímání rozhodnutí v podstatně rozšířené Radě guvernérů na straně druhé.(2) Vzhledem k jejich jmenování na evropské úrovni postupem stanoveným ve Smlouvě a k jejich úloze v ECB s pravomocí nad celou eurozónou si musí každý člen Rady ředitelů ponechat v Radě guvernérů stálé hlasovací právo.(3) Postupy hlasování v Radě guvernérů se upraví na základě článku 10.6 statutu. Vzhledem k tomu, že tento článek stanoví pouze změny článku 10.2 statutu, nemá jakákoli úprava hlasovacích postupů dopad na hlasování, které se týká rozhodnutí přijímaných podle článků 10.3, 10.6 a 41.2 statutu.(4) Nosné prvky zvoleného rotačního systému odrážejí pět základních zásad. Zásada "jeden člen, jeden hlas", což je při rozhodování Rady guvernérů ústřední zásada, se bude i nadále vztahovat na všechny členy Rady guvernérů s hlasovacím právem. Všichni členové Rady guvernérů se i nadále budou účastnit schůzí této rady osobně a nezávisle, bez ohledu na to, zda mají nebo nemají hlasovací právo. Rotační systém vyhovuje také v tom smyslu, že je schopen se přizpůsobovat jakémukoli dalšímu rozšiřování eurozóny až do dnes předpokládaného maximálního počtu členských států. Kromě toho rotační systém umožňuje vyhnout se situacím, v nichž guvernéři s hlasovacím právem pocházejí z národních centrálních bank členských států, které dohromady nejsou považovány za reprezentativní pro hospodářství eurozóny jako celku. Navíc je systém střídání průhledný.(5) Rozdělení guvernérů do skupin a přidělení určitého počtu hlasovacích práv těmto skupinám má zajistit, že guvernéři s hlasovacím právem pocházejí z národních centrálních bank členských států, které jsou dohromady reprezentatitvní pro celé hospodářství eurozóny. Guvernéři vykonávají svá hlasovací práva různě často, v závislosti na relativní velikosti hospodářství členského státu jejich národní centrální banky v eurozóně. Rozdělování guvernérů do skupin proto závisí na pořadí členského státu jejich národní centrální banky, které je určeno podle ukazatele složeného ze dvou složek: velikost podílu členského státu jejich národní centrální banky i) na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách (dále jen HDP) členských států, které přijaly euro a ii) na celkové souhrnné rozvaze měnových finančních institucí (dále jen MFI) členských států, které přijaly euro. Ekonomická váha členského státu, tak jak ji odráží HDP, je vhodnou složkou ukazatele, protože dopad rozhodnutí centrální banky je větší v členských státech s větším hospodářstvím než v členských státech s menším hospodářstvím. Zároveň má však pro rozhodování centrální banky zvláštní význam velikost finančního sektoru členského státu, protože operace centrální banky mají vztah k tomuto sektoru. Ukazatel se skládá z 5/6 z HDP a z 1/6 z MFI. Tento podíl je vhodný, protože zajistí dostatečné a smysluplné zastoupení finančního sektoru.(6) Pro zajištění hladkého průběhu se zavedení rotačního systému provede ve dvou fázích. V první fázi se guvernéři rozdělí do dvou skupin, jakmile jich bude více než 15. Frekvence hlasovacích práv guvernérů v první skupině nebude nižší než frekvence hlasovacích práv guvernérů ve druhé skupině. Ve druhé fázi, až vstoupí do eurozóny větší počet nových členských států a guvernérů bude více než 21, proběhne rozdělení na tři skupiny. V každé skupině budou mít guvernéři hlasovací právo po stejnou dobu. Prováděcí pravidla k těmto dvěma zásadám i možné rozhodnutí o odložení zavedení rotačního systému, aby nedošlo k situaci, že guvernéři v jakékoli skupině mají hlasovací právo se 100 % frekvencí, přijímá Rada guvernérů dvoutřetinovou většinou všech svých členů, tedy členů s hlasovacím právem i bez něj.(7) Podíly každé národní centrální banky daného členského státu v souhrnném HDP v tržních cenách v celkové souhrnné rozvaze MFI členských států, které přijaly euro, se upraví vždy, kdy se upravuje souhrnný HDP v tržních cenách podle článku 29.3 statutu nebo vždy, kdy se zvýší počet guvernérů v Radě guvernérů. Nové podíly, které vyplývají z pravidelných úprav, se použijí od prvního dne následujícího roku. Pokud se jeden nebo dva guvernéři stanou členy Rady guvernérů, budou referenční období, která se použijí na výpočet podílů členského státu jejich národní centrální banky v souhrnném HDP v tržních cenách a v celkové souhrnné rozvaze MFI členských států, které přijaly euro, rovnocenná s obdobími, která se používala pro poslední pětiletou úpravu podílů. Nové podíly vyplývající z takových nepravidelných úprav se použijí ode dne, kdy guvernér nebo guvernéři přistoupí do Rady guvernérů. Tyto technické podrobnosti tvoří součást prováděcích pravidel, která přijme Rada guvernérů,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky se mění takto:Článek 10.2 statutu se nahrazuje tímto:"10.2 Každý člen Rady guvernérů má jeden hlas. Ode dne, kdy počet členů Rady guvernérů přesáhne 21, má každý člen Rady ředitelů jeden hlas a počet guvernérů s hlasovacím právem je 15. Tato hlasovací práva se rozdělí a střídají takto:- ode dne, kdy počet guvernérů přesáhne 15, až do dne, kdy dosáhne počtu 22, jsou guvernéři rozděleni do dvou skupin podle pořadí založeného na velikosti podílu členského státu dané národní centrální banky na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách a na celkové souhrnné rozvaze měnových finančních institucí členských států, které přijaly euro. Podílu na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se přiděluje váha 5/6 a podílu na celkové souhrnné rozvaze měnových finančních institucí se přiděluje váha 1/6. První skupina se skládá z pěti guvernérů a druhá skupina se skládá ze zbývajících guvernérů. Frekvence hlasovacích práv guvernérů v první skupině není nižší než frekvence hlasovacích práv guvernérů ve druhé skupině. S výhradou předchozí věty se první skupině přidělují čtyři hlasovací práva a druhé skupině 11 hlasovacích práv;- ode dne, kdy počet guvernérů dosáhne 22, se guvernéři rozdělí do tří skupin podle pořadí založeném na výše uvedených kritériích. První skupina se skládá z pěti guvernérů a jsou jí přidělena čtyři hlasovací práva. Druhá skupina se skládá z poloviny celkového počtu guvernérů, přičemž se jakýkoli zlomek zaokrouhlí na celé vyšší číslo, a je jí přiděleno osm hlasovacích práv. Třetí skupina se skládá ze zbývajících guvernérů a jsou jí přidělena tři hlasovací práva:- uvnitř každé skupiny mají guvernéři hlasovací právo po stejnou dobu;- pro výpočet podílů na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se použije článek 29.2. Celková souhrnná rozvaha měnových finančních institucí se vypočítá v souladu se statistickým rámcem, který se v Evropském společenství používá v době výpočtu;- při jakékoli úpravě souhrnného hrubého domácího produktu v tržních cenách podle článku 29.3 nebo při jakémkoli zvýšení počtu guvernérů se podle výše uvedených zásad upraví velikost nebo složení skupin;- Rada guvernérů přijme dvoutřetinovou většinou všech svých členů, s hlasovacím právem i bez něj, veškerá opatření nezbytná pro provádění výše uvedených zásad a může rozhodnout o odložení zavedení rotačního systému až do dne, kdy počet guvernérů překročí 18.Hlasovací právo se vykonává osobně. Odchylně od tohoto pravidla může jednací řád uvedený v článku 12.3 stanovit, že členové Rady guvernérů mohou hlasovat prostřednictvím telekonference. Jednací řád dále stanoví, že člen Rady guvernérů, který se delší dobu nemůže účastnit jejích zasedání, smí za sebe jmenovat náhradníka jako člena Rady guvernérů.Předchozími odstavci nejsou dotčena hlasovací práva všech členů Rady guvernérů, s hlasovacím právem i bez něj, podle článků 10.3, 10.4 a 41.2.Nestanoví-li tento statut jinak, rozhoduje Rada guvernérů prostou většinou členů s hlasovacím právem. V případě rovnosti hlasů je rozhodující hlas prezidenta.Rada guvernérů je schopna se usnášet za přítomnosti alespoň dvou třetin členů s hlasovacím právem. Není-li tato podmínka splněna, může prezident svolat mimořádné zasedání, na němž mohou být rozhodnutí přijímána bez ohledu na uvedené kvórum."Článek 21. Toto rozhodnutí ratifikují všechny členské státy v souladu se svými ústavními předpisy. Ratifikační listiny budou uloženy u vlády Italské republiky.2. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po uložení ratifikační listiny signatářského členského státu, který tak učiní jako poslední.V Bruselu dne 21. března 2003.Za Radu zasedající na úrovni hlav států a předsedů vládpředsedaC. Simitis[1] Statut stanovený v protokolu připojenému ke Smlouvě o založení Evropského společenství, ve znění Niceské smlouvy.[2] Úř. věst. C 29, 7.2.2003, s. 6.[3] Stanovisko ze dne 13. března 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Stanovisko ze dne 21. února 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).--------------------------------------------------