title: 2009/370/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 6. dubna 2009 o přistoupení Evropského společenství k Úmluvě o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení a Protokolu k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel, které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001

text:
               15.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 121/3

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 6. dubna 2009
   o přistoupení Evropského společenství k Úmluvě o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení a Protokolu k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel, které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001
   (2009/370/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c) ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Společenství usiluje o vytvoření společného justičního prostoru založeného na zásadě vzájemného uznávání justičních rozhodnutí.

               (2)

               Úmluva o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení (dále jen „úmluva z Kapského Města“) a Protokol k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel (dále jen „letecký protokol“), které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001, představují v příslušných oblastech užitečný příspěvek k mezinárodní právní úpravě. Je proto žádoucí, aby ustanovení obou těchto aktů týkající se otázek spadajících do výlučné pravomoci Společenství byla používána co nejdříve.

               (3)

               Komise jednala jménem Společenství o těch částech úmluvy z Kapského Města a leteckého protokolu, jež spadají do výlučné pravomoci Společenství.

               (4)

               Organizace regionální hospodářské integrace, jež mají pravomoc v určitých otázkách upravených úmluvou z Kapského Města a leteckým protokolem, mohou k uvedené úmluvě a protokolu přistoupit po jejich vstupu v platnost.

               (5)

               Některé otázky upravené v nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (2), nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (3) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) (4) jsou rovněž předmětem úmluvy z Kapského Města a leteckého protokolu.

               (6)

               Společenství má výlučnou pravomoc v některých otázkách upravených úmluvou z Kapského Města a leteckým protokolem, zatímco členské státy mají pravomoc v jiných otázkách upravených těmito dvěma akty.

               (7)

               Společenství by proto mělo k úmluvě z Kapského Města a leteckému protokolu přistoupit.

               (8)

               Článek 48 úmluvy z Kapského Města a článek XXVII leteckého protokolu stanoví, že organizace regionální hospodářské integrace vydá při přistoupení prohlášení, v němž budou uvedeny otázky upravené zmíněnou úmluvou a protokolem, pro které na ni její členské státy přenesly pravomoc. Společenství by proto mělo při přistoupení k těmto dvěma aktům takové prohlášení učinit.

               (9)

               Článek 55 úmluvy z Kapského Města stanoví, že smluvní stát může prohlásit, že nebude zcela nebo zčásti používat ustanovení článků 13 nebo 43 nebo obou. Společenství by mělo při přistoupení ke zmíněné úmluvě takové prohlášení učinit.

               (10)

               Články X, XI a XII leteckého protokolu se použijí pouze tehdy, pokud smluvní stát učinil prohlášení v tomto smyslu podle článku XXX zmíněného protokolu a za podmínek vymezených v uvedeném prohlášení. Při přistoupení k leteckému protokolu by mělo Společenství prohlásit, že nebude používat článek XII a že neučiní žádné prohlášení podle čl. XXX odst. 2 a 3. Pravomoc členských států týkající se pravidel hmotného práva v oblasti úpadků nebude dotčena.

               (11)

               Použití článku VIII leteckého protokolu týkajícího se volby práva rovněž závisí na prohlášení, jež může učinit každý smluvní stát podle čl. XXX odst. 1. Při přistoupení k leteckému protokolu by Společenství mělo prohlásit, že nebude používat článek VIII.

               (12)

               Spojené království zůstane vázáno Římskou úmluvou z roku 1980 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (5) do doby, dokud pro něj nebudou platit ustanovení nařízení (ES) č. 593/2008. Předpokládá se, že Spojené království v případě dřívějšího přistoupení k leteckému protokolu učiní při přistoupení prohlášení podle čl. XXX odst. 1, které nebude mít vliv na použití ustanovení zmíněného nařízení.

               (13)

               Spojené království a Irsko se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (14)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Úmluva o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení (dále jen „úmluva z Kapského Města“) a Protokol k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel (dále jen „letecký protokol“), které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001, se schvalují jménem Evropského společenství.
   Znění úmluvy z Kapského Města a leteckého protokolu se připojují k tomuto rozhodnutí.
   2.   Pro účely tohoto rozhodnutí se „členským státem“ rozumějí všechny členské státy s výjimkou Dánska.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Společenství listiny uvedené v čl. 47 odst. 4 úmluvy z Kapského Města a v čl. XXVI odst. 4 leteckého protokolu.
   Článek 3
   1.   Při přistoupení k úmluvě z Kapského Města učiní Společenství prohlášení obsažená v bodě I přílohy I a v bodě I přílohy II.
   2.   Při přistoupení k leteckému protokolu učiní Společenství prohlášení obsažená v bodě II přílohy I a v bodě II přílohy II.

      V Lucemburku dne 6. dubna 2009.

            Za Radu

            předseda

         J. POSPÍŠIL

      (1)  Stanovisko ze dne 18. prosince 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 160, 30.6.2000, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 177, 4.7.2008, s. 6.

      (5)  Úř. věst. L 266, 9.10.1980, s. 1.
   PŘÍLOHA I

      Obecná prohlášení týkající se pravomoci Evropského společenství, jež má Společenství učinit při přistoupení k Úmluvě o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení („úmluva z Kapského Města“) a Protokolu k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel („letecký protokol“), které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001

               I.

               Prohlášení podle čl. 48 odst. 2 týkající se pravomoci Evropského společenství v otázkách upravených Úmluvou o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení („úmluva z Kapského Města“), ohledně kterých členské státy přenesly svou pravomoc na Společenství

                           1.

                           Článek 48 úmluvy z Kapského Města stanoví, že organizace regionální hospodářské integrace, která je tvořena svrchovanými státy a která má pravomoc v určitých otázkách upravených úmluvou, může k uvedené úmluvě přistoupit, pokud učiní prohlášení uvedené v odstavci 2 uvedeného článku. Společenství se rozhodlo přistoupit k úmluvě z Kapského Města, a činí proto toto prohlášení.

                           2.

                           Současnými členskými státy Společenství jsou: Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Estonská republika, Irsko, Řecká republika, Španělské království, Francouzská republika, Italská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarská republika, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Polská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska.

                           3.

                           V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke smlouvám o založení Evropských společenství, se však toto prohlášení nevztahuje na Dánské království.

                           4.

                           Toto prohlášení se nevztahuje na území členských států, na která se nevztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a nejsou jím dotčeny akty nebo postoje, které mohou dotyčné členské státy přijmout podle úmluvy z Kapského Města jménem a v zájmu těchto území.

                           5.

                           Členské státy Evropského společenství přenesly na Společenství pravomoc v otázkách upravených v nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1), nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (2) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) (3).

                           6.

                           Při přistoupení k úmluvě z Kapského Města neučiní Společenství žádné z prohlášení povolených podle článků uvedených v článku 56 uvedené úmluvy, s výjimkou prohlášení k článku 55. Členské státy si ponechávají svou pravomoc týkající se pravidel hmotného práva v oblasti úpadků.

                           7.

                           Výkon pravomoci, kterou členské státy přenesly na Společenství podle Smlouvy o založení Evropského společenství, ze své podstaty podléhá neustálému vývoji. V rámci uvedené smlouvy mohou příslušné orgány přijímat rozhodnutí, kterými určují rozsah pravomoci Společenství. Společenství si proto vyhrazuje právo toto prohlášení podle potřeby změnit, aniž by to bylo podmínkou nezbytnou k výkonu jeho pravomocí, pokud jde o otázky upravené úmluvou z Kapského Města.

               II.

               Prohlášení podle čl. XXVII odst. 2 týkající se pravomoci Evropského společenství v otázkách upravených Protokolem ve věcech příslušejících vybavení letadel („letecký protokol“), ohledně kterých členské státy přenesly svou pravomoc na Společenství

                           1.

                           Článek XXVII leteckého protokolu stanoví, že organizace regionální hospodářské integrace, která je tvořena svrchovanými státy a která má pravomoc v určitých otázkách upravených protokolem, může k uvedenému protokolu přistoupit, učiní-li prohlášení uvedené v odstavci 2 uvedeného článku. Společenství se rozhodlo přistoupit k leteckému protokolu, a činí proto toto prohlášení.

                           2.

                           Současnými členskými státy Evropského společenství jsou: Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Estonská republika, Irsko, Řecká republika, Španělské království, Francouzská republika, Italská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarská republika, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Polská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska.

                           3.

                           V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke smlouvám o založení Evropských společenství, se však toto prohlášení nevztahuje na Dánské království.

                           4.

                           Toto prohlášení se nevztahuje na území členských států, na která se nevztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a nejsou jím dotčeny akty nebo postoje, které mohou dotyčné členské státy přijmout podle leteckého protokolu jménem a v zájmu těchto území.

                           5.

                           Členské státy Evropského společenství přenesly na Společenství pravomoc v otázkách upravených v nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (4), nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (5) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) (6).

                           6.

                           Při přistoupení k leteckému protokolu neučiní Společenství prohlášení podle čl. XXX odst. 1 o použití článku VIII, ani neučiní žádné z prohlášení povolených podle čl. XXX odst. 2 a 3. Členské státy si ponechávají svou pravomoc týkající se pravidel hmotného práva v oblasti úpadků.

                           7.

                           Výkon pravomoci, kterou členské státy přenesly na Společenství podle Smlouvy o založení Evropského společenství, ze své podstaty podléhá neustálému vývoji. V rámci uvedené smlouvy mohou příslušné orgány přijímat rozhodnutí, kterými určují rozsah pravomoci Společenství. Společenství si proto vyhrazuje právo toto prohlášení podle potřeby změnit, aniž by to bylo podmínkou nezbytnou k výkonu jeho pravomoci, pokud jde o otázky upravené leteckým protokolem.

      (1)  Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 160, 30.6.2000, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 177, 4.7.2008, s. 6.

      (4)  Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 160, 30.6.2000, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 177, 4.7.2008, s. 6.
   PŘÍLOHA II

      Prohlášení, jež má Evropské společenství učinit při přistoupení k Úmluvě o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení („úmluva z Kapského Města“) a Protokolu k této úmluvě ve věcech příslušejících vybavení letadel („letecký protokol“), které byly společně přijaty v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001, ohledně některých ustanovení a opatření v nich obsažených

               I.

               Prohlášení Evropského společenství podle článku 55 Úmluvy o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení („úmluva z Kapského Města“)
               Členské státy, jež jsou vázány nařízením Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1), použijí na základě článku 55 úmluvy z Kapského Města v případech, kdy má dlužník bydliště na území členského státu Společenství, články 13 a 43 této úmluvy pro předběžná opatření pouze v souladu s článkem 31 nařízení (ES) č. 44/2001 podle výkladu Soudního dvora Evropských společenství v souvislosti s článkem 24 Bruselské úmluvy ze dne 27. září 1968 o příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (2).

               II.

               Prohlášení Evropského společenství podle článku XXX Protokolu ve věcech příslušejících vybavení letadel („letecký protokol“)
               V souladu s čl. XXX odst. 5 leteckého protokolu se článek XXI uvedeného protokolu ve Společenství nepoužije a v této věci se použije nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (3) v případě členských států, jež jsou vázány uvedeným nařízením či jinou dohodou určenou k rozšíření jeho účinků.

      (1)  Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 299, 31.12.1972, s. 32.

      (3)  Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.
    ---documentbreak---

               15.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 121/8

         PŘEKLAD
   ÚMLUVA
   o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení
   STÁTY, KTERÉ JSOU SMLUVNÍMI STRANAMI TÉTO ÚMLUVY,
   VĚDOMY SI potřeby pořizovat si a využívat mobilní zařízení vysoké hodnoty nebo zvláštního hospodářského významu a podporovat financování pořizování a využívání takového zařízení účinným způsobem,
   UZNÁVAJÍCE výhody financování prostřednictvím aktiv a pronájmu pro tento účel a přejíce si podporovat tyto druhy transakcí zavedením jasných pravidel pro jejich řízení,
   MAJÍCE NA PAMĚTI potřebu zajistit, aby byly nároky na takové zařízení všeobecně uznávány a chráněny,
   PŘEJÍCE SI zajistit široké a vzájemné hospodářské výhody všem zúčastněným stranám,
   JSOUCE PŘESVĚDČENY, že taková pravidla musí odrážet zásady, které jsou základem financování prostřednictvím aktiv a pronájmu, a musí podporovat autonomii smluvních stran, nezbytnou při těchto transakcích,
   JSOUCE SI VĚDOMY potřeby založit právní rámec pro mezinárodní nároky na takové zařízení a vytvořit pro tento účel mezinárodní registrační systém na jejich ochranu,
   BEROUCE V ÚVAHU cíle a zásady formulované ve stávajících úmluvách, které se týkají takového zařízení,
   SE DOHODLY na těchto ustanoveních:
   KAPITOLA I

      OBLAST PŮSOBNOSTI A OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   Definice
   Pokud kontext nevyžaduje něco jiného, používají se v této úmluvě následující pojmy s tímto významem:

               a)

               „smlouvou“ se rozumí zástavní smlouva, ujednání o výhradě vlastnického práva nebo smlouva o pronájmu;

               b)

               „postoupením“ se rozumí smlouva, kterou se buď formou zástavy, nebo jinak převedou na postupníka související práva, a to s převodem nebo bez převodu odpovídajícího mezinárodního nároku;

               c)

               „souvisejícími právy“ se rozumí veškeré nároky na platbu nebo jiné plnění ze strany dlužníka podle smlouvy, která je zajištěna předmětem nebo která je s ním spojená;

               d)

               „zahájením konkurzního řízení“ se rozumí čas, kdy se podle použitelného konkurzního práva považuje konkurzní řízení za zahájené;

               e)

               „potenciálním kupujícím“ se rozumí kupující podle smlouvy o výhradě vlastnického práva;

               f)

               „potenciálním prodávajícím“ se rozumí prodávající podle smlouvy o výhradě vlastnického práva;

               g)

               „smlouvou o prodeji“ se rozumí smlouva o prodeji předmětu prodávajícím kupujícímu, která není smlouvou vymezenou výše v písmenu a);

               h)

               „soudem“ se rozumí obecný soud nebo správní či rozhodčí soud zřízený smluvním státem;

               i)

               „věřitelem“ se rozumí strana přijímající zástavu podle zástavní smlouvy, potenciální prodávající podle smlouvy o výhradě vlastnického práva nebo pronajímatel podle smlouvy o pronájmu;

               j)

               „dlužníkem“ se rozumí strana poskytující zástavu podle zástavní smlouvy, potenciální kupující podle smlouvy o výhradě vlastnického práva, nájemce podle smlouvy o pronájmu nebo osoba, jejíž nárok na předmět je zatížen mimosmluvním právem nebo nárokem podléhajícím registraci;

               k)

               „insolvenčním správcem“ se rozumí osoba zmocněná vést reorganizaci nebo likvidaci, včetně osoby zmocněné prozatímně, a zahrnuje i dlužníka v držení majetku, pokud to je možné podle použitelného konkurzního práva;

               l)

               „insolvenčním řízením“ se rozumí insolvenční, likvidační nebo jiné kolektivní soudní nebo správní řízení, včetně předběžného řízení, při němž majetek a záležitosti dlužníka podléhají pro účely reorganizace nebo likvidace kontrole nebo dozoru ze strany soudu;

               m)

               „zúčastněnými stranami“ se rozumí:

                           i)

                           dlužník,

                           ii)

                           jakákoli osoba, která za účelem zajištění plnění jakéhokoli závazku ve prospěch věřitele poskytne nebo vystaví ručení, záruku vyplatitelnou na požádání, záložní akreditiv nebo nějakou jinou formu úvěrového pojištění,

                           iii)

                           jakákoli jiná osoba, která vlastní práva k předmětu nebo na předmět;

               n)

               „vnitřní transakcí“ se rozumí transakce jednoho z druhů uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. a) až c), pokud se těžiště hlavních nároků všech smluvních stran takové transakce a příslušný předmět (blíže určený v protokolu) nachází ve stejném smluvním státě v okamžiku uzavření smlouvy a pokud byl nárok vzniklý touto transakcí registrován v národním registru tohoto smluvního státu, který učinil prohlášení podle čl. 50 odst. 1;

               o)

               „mezinárodním nárokem“ se rozumí nárok věřitele, na který se vztahuje článek 2;

               p)

               „mezinárodním registrem“ se rozumí mezinárodní registrační zařízení vytvořené pro účely této úmluvy nebo protokolu;

               q)

               „smlouvou o pronájmu“ se rozumí smlouva, jejímž prostřednictvím jedna osoba (pronajímatel) udělí jiné osobě (nájemci) za nájemné nebo jinou platbu právo držby předmětu nebo kontroly nad předmětem (s opčním právem nebo bez něj);

               r)

               „vnitrostátním nárokem“ se rozumí nárok, který má věřitel na předmět a který vznikl na základě vnitřní transakce, na kterou se vztahuje prohlášení podle čl. 50 odst. 1;

               s)

               „mimosmluvním právem nebo nárokem“ se rozumí právo nebo nárok přiznaný podle práva smluvního státu, který učinil prohlášení podle článku 39 s cílem zajistit plnění závazku, včetně závazku vůči státu, státnímu subjektu či mezivládní nebo soukromé organizaci;

               t)

               „oznámením o vnitrostátním nároku“ se rozumí registrované oznámení nebo oznámení, které má být registrováno v mezinárodním registru, o tom, že byl založen národní nárok;

               u)

               „předmětem“ se rozumí předmět náležející do jedné z kategorií, na které se vztahuje článek 2;

               v)

               „již existujícím právem nebo nárokem“ se rozumí právo nebo nárok jakéhokoli druhu k předmětu nebo na předmět, které byly založeny nebo které vznikly před datem vstupu této úmluvy v platnost, vymezeným v čl. 60 odst. 2 písm. a);

               w)

               „výnosy“ se rozumí peněžní nebo nepeněžní výnosy vznikající v důsledku úplné nebo částečné ztráty nebo fyzického zničení předmětu nebo jeho celkové nebo částečné zabavení, vyvlastnění nebo zabrání;

               x)

               „potenciálním postoupením“ se rozumí postoupení, které má být provedeno v budoucnu při výskytu stanovené události bez ohledu na to, zda je nebo není výskyt této události jistý;

               y)

               „budoucím mezinárodním nárokem“ se rozumí nárok, který má být založen nebo poskytnut na předmět jako mezinárodní nárok v budoucnu při výskytu stanovené události (která může zahrnovat případ, kdy dlužník získá nárok na předmět) bez ohledu na to, zda je nebo není výskyt této události jistý;

               z)

               „budoucím prodejem“ se rozumí prodej, který má být proveden v budoucnu v případě výskytu stanovené události bez ohledu na to, zda je nebo není výskyt této události jistý;

               aa)

               „protokolem“ se rozumí v souvislosti s jakoukoli kategorií předmětu a souvisejícími právy, na něž se tato úmluva vztahuje, protokol vztahující se k uvedené kategorii předmětu a souvisejícím právům;

               bb)

               „registrovaným“ se rozumí registrovaný v mezinárodním registru podle kapitoly V;

               cc)

               „registrovaným nárokem“ se rozumí mezinárodní nárok, registraci podléhající mimosmluvní právo či nárok nebo národní nárok blíže určený v oznámení o národním nároku zaregistrovaný podle kapitoly V;

               dd)

               „registrovatelným mimosmluvním právem nebo nárokem“ se rozumí mimosmluvní právo nebo nárok podléhající registraci podle prohlášení předaného k uložení v souladu s článkem 40;

               ee)

               „registrátorem“ se rozumí v souvislosti s protokolem osoba nebo organizace takto určená uvedeným protokolem nebo jmenovaná podle čl. 17 odst. 2 písm. b);

               ff)

               „registračním řádem“ se rozumí registrační řád vypracovaný nebo schválený orgánem dozoru v souladu s protokolem;

               gg)

               „prodejem“ se rozumí převod vlastnictví předmětu podle smlouvy o prodeji;

               hh)

               „zajištěným závazkem“ se rozumí závazek zajištěný zástavním právem;

               ii)

               „zástavní smlouvou“ se rozumí smlouva, kterou strana poskytující zástavu udělí nebo se zaváže udělit straně přijímající zástavu právo (včetně vlastnického nároku) na předmět, s cílem zajistit plnění jakéhokoli stávajícího nebo budoucího závazku strany poskytující zástavu nebo třetí strany;

               jj)

               „zástavním právem“ se rozumí právo vytvořené zástavní smlouvou;

               kk)

               „orgánem dozoru“ se rozumí v souvislosti s protokolem orgán dozoru uvedený v čl. 17 odst. 1;

               ll)

               „ujednáním o výhradě vlastnického práva“ se rozumí ujednání o prodeji předmětu s podmínkou, že vlastnictví nepřejde, dokud nebude splněna podmínka nebo podmínky stanovené ve smlouvě;

               mm)

               „neregistrovaným nárokem“ se rozumí smluvní nárok nebo mimosmluvní právo nebo nárok (kromě nároku, na který se vztahuje článek 39), který nebyl zaregistrován nebo který nepodléhá registraci podle této úmluvy, a

               nn)

               „písemným“ se rozumí záznam informací (včetně informací předávaných dálkovým přenosem), který je proveden v hmotné nebo jiné formě a může být v hmotné formě reprodukován při další příležitosti a který přiměřeným způsobem udává souhlas dané osoby se záznamem.

         Článek 2
   Mezinárodní nárok
   1.   Tato úmluva stanoví vznik a účinky mezinárodního nároku na určité kategorie mobilního zařízení a souvisejících práv.
   2.   Pro účely této úmluvy je mezinárodním nárokem na mobilní zařízení nárok vzniklý podle článku 7 na jednoznačně identifikovatelný předmět náležející do jedné z kategorií předmětů uvedených v odstavci 3 a jmenovaných v protokolu, a který

               a)

               udělila strana poskytující zástavu prostřednictvím zástavní smlouvy;

               b)

               byl převeden na osobu, která je potenciálním kupujícím podle smlouvy o výhradě vlastnického práva, nebo

               c)

               byl převeden na osobu, která je pronajímatelem podle smlouvy o pronájmu. Nárok spadající do působnosti písmene a) nespadá zároveň do působnosti písmene b) nebo c).

         3.   Do kategorií uvedených v předchozím odstavci patří

               a)

               draky letadel, letecké motory a vrtulníky;

               b)

               kolejová vozidla a

               c)

               kosmické prostředky.

         4.   Použitelné právo stanoví, zda nárok, na který se vztahuje odstavec 2, spadá do působnosti písmene a), b) nebo c) uvedeného odstavce.
   5.   Mezinárodní nárok na předmět se vztahuje i na výnosy z něj plynoucí.
   Článek 3
   Oblast působnosti
   1.   Tato úmluva se použije, pokud se v době uzavření smlouvy, kterou se vytvoří nebo poskytne mezinárodní nárok, nachází dlužník ve smluvním státě.
   2.   Skutečnost, že se věřitel nachází v jiném než smluvním státě, nemá na použitelnost této úmluvy vliv.
   Článek 4
   Kde se dlužník nachází
   1.   Pro účely čl. 3 odst. 1 se dlužník nachází ve smluvním státě:

               a)

               podle jehož právního řádu byl zapsán do obchodního rejstříku nebo byl založen;

               b)

               v němž má sídlo zapsané v obchodním rejstříku nebo statutární sídlo;

               c)

               v němž má správní ústředí nebo

               d)

               v němž má své místo podnikání.

         2.   Místem podnikání podle odkazu v písmeni d) předchozího odstavce se rozumí, pokud má dlužník více než jedno místo podnikání, jeho hlavní místo podnikání, a když žádné místo podnikání nemá, místo jeho obvyklého bydliště.
   Článek 5
   Výklad a použitelné právo
   1.   Při výkladu této úmluvy je třeba přihlížet k jejím cílům uvedeným v odůvodnění, k jejímu mezinárodnímu charakteru a k potřebě podporovat jednotnost a předvídatelnost jejího používání.
   2.   Otázky, které se týkají záležitostí upravovaných touto úmluvou a které v ní nejsou výslovně řešeny, musí být řešeny v souladu s obecnými zásadami, na nichž je úmluva založena, nebo při neexistenci takových zásad v souladu s použitelným právem.
   3.   Odkazy na použitelné právo se rozumí odkazy na vnitrostátní právní normy použitelné podle předpisů, které existují ve státě soudu pro účely provádění mezinárodního soukromého práva.
   4.   Je-li stát tvořen několika územními jednotkami, každá z nichž má své vlastní právní normy v souvislosti s věcí, která má být rozhodnuta, a není-li příslušná územní jednotka uvedena, určí územní jednotku, jejíž právní normy jsou použitelné, právo předmětného státu. Při neexistenci těchto právních norem se použije právo územní jednotky, která je s daným případem nejvíce spojená.
   Článek 6
   Vztah mezi úmluvou a protokolem
   1.   Tato úmluva a protokol jsou chápány a vykládány jako jediná dohoda.
   2.   V případě jakéhokoli rozporu mezi úmluvou a protokolem je rozhodující protokol.
   KAPITOLA II

      VZNIK MEZINÁRODNÍHO NÁROKU

   Článek 7
   Formální požadavky
   Jako mezinárodní nárok podle této úmluvy nárok vznikne, pokud smlouva, jejímž prostřednictvím je nárok založen nebo přiznán:

               a)

               je v písemné formě;

               b)

               vztahuje se na předmět, s nímž jsou strana poskytující zástavu, potenciální prodávající nebo pronajímatel oprávněni nakládat;

               c)

               umožňuje identifikaci předmětu v souladu s protokolem a

               d)

               v případě zástavní smlouvy poskytuje možnost určit zajištěné závazky, avšak bez potřeby uvést částku nebo maximální zajištěnou částku.

         KAPITOLA III

      PRÁVA V PŘÍPADĚ NEPLNĚNÍ ZÁVAZKŮ

   Článek 8
   Práva strany přijímající zástavu
   1.   V případě neplnění závazků, jak je uvedeno v článku 11, může strana přijímající zástavu, pokud s tím strana poskytující zástavu někdy vyslovila souhlas, a s výhradou případného prohlášení, které mohl učinit smluvní stát podle článku 54, uplatnit kterýkoli jeden nebo více z těchto právních prostředků:

               a)

               ujmout se držby nebo kontroly nad jakýmkoli předmětem, který jí byl zastaven;

               b)

               kterýkoli takový předmět prodat nebo pronajmout;

               c)

               vybrat nebo přijmout jakýkoli příjem nebo zisk plynoucí ze spravování nebo využívání každého takového předmětu.

         2.   Strana přijímající zástavu může také požádat o soudní příkaz schvalující nebo nařizující kterýkoli z úkonů uvedených v předchozím odstavci.
   3.   Každý opravný prostředek stanovený v odst. 1 písm. a), b) nebo c) nebo v článku 13 se uplatní hospodářsky přiměřeným způsobem. Za uplatněný hospodářsky přiměřeným způsobem se opravný prostředek považuje, pokud je uplatněn v souladu s ustanovením zástavní smlouvy a toto ustanovení není zjevně nepřiměřené.
   4.   Strana přijímající zástavu, která navrhuje prodej nebo pronájem předmětu podle odstavce 1, písemně oznámí navrhovaný prodej nebo pronájem přiměřenou dobu předem

               a)

               zúčastněným stranám uvedeným v čl. 1 písm. m) bodech i) a ii) a

               b)

               zúčastněným stranám uvedeným v čl. 1 písm. m) bodě iii), které v přiměřené době před prodejem nebo pronájmem oznámily straně přijímající zástavu svoje práva.

         5.   Jakákoli částka, kterou strana přijímající zástavu vybrala nebo obdržela v důsledku uplatnění kteréhokoli právního prostředku uvedeného v odstavci 1 nebo 2, se použije na vyrovnání zajištěných závazků.
   6.   Pokud částky, které vybrala nebo obdržela strana přijímající zástavu v důsledku uplatnění kteréhokoli právního prostředku uvedeného v odstavci 1 nebo 2, překročí částku zajištěnou zástavním nárokem a veškerých přiměřených nákladů vzniklých v souvislosti s uplatněním některého takového právního prostředku a pokud soud nenařídí něco jiného, rozdělí pak strana přijímající zástavu tento přeplatek držitelům dalších nároků, které byly zaregistrovány nebo které byly straně přijímající zástavu oznámeny, a to podle pořadí, a případný zůstatek zaplatí straně poskytující zástavu.
   Článek 9
   Převod vlastnictví k předmětu k uspokojení závazku; vyplacení zástavy
   1.   Kdykoli v případě neplnění závazku ve smyslu článku 11 se mohou všechny zúčastněné strany a strana přijímající zástavu dohodnout, že vlastnictví (nebo jakékoli jiné právo strany poskytující zástavu) jakéhokoli předmětu, na který se vztahuje zástavní právo, přejde na stranu přijímající zástavu na nebo k uspokojení zajištěných závazků.
   2.   Soud může na žádost strany přijímající zástavu nařídit, aby bylo vlastnictví (nebo jakékoli jiné právo strany poskytující zástavu) jakéhokoli předmětu, na který se vztahuje zástavní právo, převedeno na stranu přijímající zástavu na nebo k uspokojení zajištěných závazků.
   3.   Soud žádosti podle předchozího odstavce vyhoví, jen pokud bude částka zajištěných závazků, které mají být tímto převodem uspokojeny, úměrná hodnotě předmětu, když se vezmou v úvahu veškeré platby, které má strana přijímající zástavu provést ve prospěch kterékoli ze zúčastněných stran.
   4.   Kdykoli v případě neplnění závazku ve smyslu článku 11, avšak před prodejem zatíženého předmětu nebo vydáním příkazu podle odstavce 2 může strana poskytující zástavu nebo kterákoli zúčastněná strana zástavní nárok vyrovnat zaplacením celé zajištěné částky, s výhradou pronájmu poskytnutého stranou přijímající zástavu podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nebo příkazu podle čl. 8 odst. 2. Pokud v případě takového neplnění závazku provede úhradu celé zajištěné částky jiná zúčastněná strana než dlužník, přejdou práva strany přijímající zástavu na tuto stranu.
   5.   Vlastnictví nebo jakýkoli jiný nárok strany poskytující zástavu přecházející při prodeji podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nebo přecházející podle odstavce 1 nebo 2 tohoto článku jsou prosté jakéhokoli jiného nároku, před kterým má zástavní právo strany přijímající zástavu přednost podle ustanovení článku 29.
   Článek 10
   Práva potenciálního prodávajícího nebo pronajímatele
   V případě neplnění závazku podle smlouvy o výhradě vlastnického práva nebo podle smlouvy o pronájmu ve smyslu článku 11 může potenciální prodávající nebo případně pronajímatel

               a)

               s výhradou jakéhokoli prohlášení, které mohl učinit smluvní stát podle článku 54, smlouvu ukončit a ujmout se držby nebo kontroly nad jakýmkoli předmětem, na který se smlouva vztahuje, nebo

               b)

               požádat soud o příkaz schvalující nebo nařizující kterýkoli z těchto úkonů.

         Článek 11
   Neplnění závazku
   1.   Dlužník a věřitel se mohou kdykoli písemně dohodnout na událostech, které znamenají neplnění závazků nebo vedou ke vzniku práv a opravných prostředků blíže určených v článcích 8 až 10 a v článku 13.
   2.   Když se dlužník a věřitel na tom nedohodnou, rozumí se „neplněním závazku“ pro účely článků 8 až 10 a článku 13 neplnění závazku, které v podstatě věřitele připraví o to, co je podle smlouvy oprávněn očekávat.
   Článek 12
   Další práva
   Jakákoli další práva přípustná podle použitelného práva, včetně práv, na nichž se dohodnou smluvní strany, mohou být uplatněna, pokud nejsou v rozporu se závaznými ustanoveními této kapitoly uvedenými v článku 15.
   Článek 13
   Předběžná opatření
   1.   S výhradou prohlášení, které může učinit podle článku 55, zajistí smluvní stát, aby věřitel, který předloží důkazy, že dlužník neplní závazky, měl možnost do vynesení konečného rozhodnutí o jeho nároku a v rozsahu, v jakém s tím dlužník v libovolném čase vyslovil souhlas, získat rychle od soudu předběžné opatření ve formě jednoho nebo více těchto rozhodnutí, o které věřitel požádá:

               a)

               o zachování předmětu a jeho hodnoty;

               b)

               o držbě, kontrole nebo úschově předmětu;

               c)

               o stažení předmětu z oběhu a

               d)

               o pronájmu nebo s výjimkou případů, na které se vztahují písm. a) až c), o správě předmětu a příjmu z ní plynoucího.

         2.   Při vydávání rozhodnutí podle předchozího odstavce může soud uložit podmínky, které považuje za nezbytné na ochranu zúčastněných osob v případě, kdy věřitel

               a)

               nesplní při provádění rozhodnutí o takovém předběžném opatření některý ze svých závazků vůči dlužníkovi podle této úmluvy nebo protokolu nebo

               b)

               neprokáže při konečném rozhodování celý svůj nárok nebo jeho část.

         3.   Před vydáním kteréhokoli rozhodnutí podle odstavce 1 může soud požádat, aby kterékoli zúčastněné straně bylo podáno oznámení o žádosti.
   4.   Nic v tomto článku se nedotýká použití čl. 8 odst. 3 ani neomezuje využití jiných forem předběžného opatření, než jak je stanoveno v odstavci 1.
   Článek 14
   Procesní požadavky
   S výhradou čl. 54 odst. 2 se každý opravný prostředek stanovený v této kapitole uplatní v souladu s postupem předepsaným právem místa, kde má být opravný prostředek uplatněn.
   Článek 15
   Odchylky
   V rámci svých vzájemných vztahů se mohou kterékoli dvě nebo větší počet smluvních stran uvedených v této kapitole kdykoli na základě písemné smlouvy odchýlit od jakýchkoli předchozích ustanovení této kapitoly nebo změnit jejich účinek, s výjimkou čl. 8 odst. 3 až 6, čl. 9 odst. 3 a 4, čl. 13 odst. 2 a článku 14.
   KAPITOLA IV

      MEZINÁRODNÍ REGISTRAČNÍ SYSTÉM

   Článek 16
   Mezinárodní registr
   1.   Zřizuje se mezinárodní registr pro registraci

               a)

               mezinárodních nároků, potenciálních mezinárodních nároků a mimosmluvních práv a nároků podléhajících registraci;

               b)

               postoupení a potenciálních postoupení mezinárodních nároků;

               c)

               nabytí mezinárodních nároků formou zákonné nebo smluvní subrogace podle použitelného práva;

               d)

               oznámení o národních nárocích a

               e)

               podřízení nároků uvedených v některém z předchozích písmen.

         2.   Pro různé kategorie předmětů a souvisejících práv mohou být zřízeny odlišné mezinárodní registry.
   3.   Pro účely této kapitoly a kapitoly V zahrnuje v případě potřeby pojem „registrace“ změnu, prodloužení nebo zrušení registrace.
   Článek 17
   Orgán dozoru a registrátor
   1.   Zřizuje se orgán dozoru, jak je stanoveno v protokolu.
   2.   Orgán dozoru

               a)

               zřídí nebo zajistí zřízení mezinárodního registru;

               b)

               pokud protokol nestanoví něco jiného, jmenuje a odvolává registrátora;

               c)

               zajití, aby byla veškerá práva potřebná pro trvale účinné fungování mezinárodního registru v případě změny registrátora svěřena novému registrátorovi nebo aby byla na něj převoditelná;

               d)

               po konzultacích se smluvními státy vypracuje nebo schválí a zajistí vydání pravidel podle protokolu, která se týkají činnosti mezinárodního registru;

               e)

               stanoví správní postupy, jejichž prostřednictvím mohou být podávány orgánu dozoru stížnosti na činnost mezinárodního registru;

               f)

               vykonává dohled nad registrátorem a chodem mezinárodního registru;

               g)

               na žádost registrátora mu poskytuje pokyny, které orgán dozoru považuje za vhodné;

               h)

               stanoví a pravidelně přezkoumává strukturu poplatků, které mají být účtovány za služby a zařízení mezinárodního registru;

               i)

               provádí vše nezbytné, aby byla zajištěna existence účinného, na oznámeních založeného elektronického registračního systému pro naplnění cílů této úmluvy a protokolu, a

               j)

               podává pravidelně smluvním státům zprávy o plnění svých povinností podle této úmluvy a protokolu.

         3.   Orgán dozoru může uzavřít jakoukoli smlouvu potřebnou pro plnění svých funkcí, včetně jakékoli smlouvy uvedené v čl. 27 odst. 3.
   4.   Orgán dozoru vlastní veškerá vlastnická práva k databázím a archivům mezinárodního registru.
   5.   Registrátor zajistí účinné fungování mezinárodního registru a plní funkce svěřené mu touto úmluvou, protokolem a pravidly.
   KAPITOLA V

      DALŠÍ ZÁLEŽITOSTI SOUVISEJÍCÍ S REGISTRACÍ

   Článek 18
   Podmínky registrace
   1.   Protokol a registrační řád stanoví podmínky, včetně kritérií pro identifikaci předmětu:

               a)

               pro provedení registrace (včetně ustanovení o předchozím elektronickém zaslání souhlasu osoby, jejíž souhlas je požadován podle článku 20);

               b)

               pro vyhledávání a vydávání osvědčení o výsledku vyhledávání a s ohledem na to;

               c)

               pro zachování důvěrnosti jiných informací a dokumentů mezinárodního registru než informací a dokumentů souvisejících s provedením registrace.

         2.   Registrátor nemá za povinnost zjišťovat, zda byl souhlas s registrací podle článku 20 skutečně poskytnut nebo zda je platný.
   3.   Když se nárok registrovaný jako potenciální mezinárodní nárok stane mezinárodním nárokem, žádná další registrace se nepožaduje, pokud zaregistrované informace postačují pro registraci mezinárodního nároku.
   4.   Registrátor zařídí, aby byly registrované informace vloženy do databáze mezinárodního registru a daly se vyhledávat v chronologickém pořadí podle jejich přijetí, a příslušný spis proto obsahuje údaj o datu a čase přijetí.
   5.   Protokol může stanovit, že smluvní stát může jmenovat na svém území subjekt nebo subjekty s funkcí kontaktního místa nebo kontaktních míst, přes která jsou nebo mohou být informace požadované pro registraci zasílány mezinárodnímu registru. Smluvní stát přistupující k takovému jmenování může předepsat případné podmínky, které mají být splněny před odesláním těchto informací mezinárodnímu registru.
   Článek 19
   Platnost a čas registrace
   1.   Registrace je platná, jen pokud je provedena v souladu s článkem 20.
   2.   Registrace, pokud je platná, je dokončena vložením požadovaných informací do databáze mezinárodního registru takovým způsobem, aby se dala zpětně vyhledat.
   3.   Registrace se dá pro účely předchozího odstavce vyhledat od okamžiku, kdy

               a)

               jí mezinárodní registr přidělil pořadové číslo jednací a

               b)

               registrované informace, včetně čísla spisu, jsou trvale uloženy a je možné je v mezinárodním registru zpřístupnit.

         4.   Když se nárok, který byl nejdříve zaregistrován jako potenciální mezinárodní nárok, stane mezinárodním nárokem, považuje se tento mezinárodní nárok za zaregistrovaný v čase registrace potenciálního mezinárodního nároku, pokud byla registrace platná v okamžiku bezprostředně před vznikem mezinárodního nároku, jak je stanoveno v článku 7.
   5.   Předchozí odstavec se přiměřeně použije na registraci potenciálního postoupení mezinárodního nároku.
   6.   Registraci lze vyhledat v databázi mezinárodního registru podle kritérií předepsaných protokolem.
   Článek 20
   Souhlas s registrací
   1.   Mezinárodní nárok, potenciální mezinárodní nárok nebo postoupení či potenciální postoupení mezinárodního nároku mohou být zaregistrovány a každá taková registrace může být pozměněna nebo před uplynutím její platnosti prodloužena kteroukoli smluvní stranou s písemným souhlasem druhé strany.
   2.   Podřízenost mezinárodního nároku jinému mezinárodnímu nároku může být kdykoli zaregistrována stranou nebo s písemným souhlasem strany, jejíž nárok byl podřízen.
   3.   Registrace může být zrušena stranou nebo s písemným souhlasem strany, v jejíž prospěch byla provedena.
   4.   Nabytí mezinárodního nároku zákonnou nebo smluvní subrogací si může nechat zaregistrovat osoba, která práva přebrala.
   5.   Mimosmluvní právo nebo nárok podléhající registraci může nechat zaregistrovat jeho držitel.
   6.   Oznámení o národním nároku může nechat zaregistrovat jeho držitel.
   Článek 21
   Trvání registrace
   Registrace mezinárodního nároku zůstane v platnosti do jejího zrušení nebo uplynutí doby stanovené při registraci.
   Článek 22
   Vyhledávání
   1.   Kdokoli může způsobem předepsaným protokolem a pravidly pomocí elektronických prostředků vyhledat nebo požádat o vyhledání nároků nebo potenciálních mezinárodních nároků zaregistrovaných v mezinárodním registru.
   2.   Při doručení takové žádosti vydá registrátor způsobem předepsaným protokolem a pravidly osvědčení o výsledcích elektronickými prostředky provedeného vyhledávání k příslušnému předmětu, které

               a)

               uvede všechny registrované informace, které se k němu vztahují, spolu s údaji o datu a čase registrace těchto informací nebo

               b)

               konstatuje, že mezinárodní registr žádné takové informace neobsahuje.

         3.   Osvědčení o výsledcích vyhledávání, vydané podle předchozího odstavce, uvede, že věřitel jmenovaný v registrovaných informacích nabyl nebo hodlá nabýt mezinárodní nárok na předmět, ale neuvede, zda to, co je registrováno, je mezinárodním nárokem nebo potenciálním mezinárodním nárokem, i když to je možné z příslušných registrovaných informací zjistit.
   Článek 23
   Seznam prohlášení a vyhlášených mimosmluvních práv nebo nároků
   Registrátor vede seznam prohlášení, odvolaných prohlášení a těch kategorií mimosmluvních práv a nároků, které depozitář oznámil registrátorovi jako vyhlášené smluvními státy v souladu s články 39 a 40, a dále seznam dat každého takového prohlášení nebo odvolaného prohlášení. Tento seznam se ukládá, lze v něm vyhledávat podle jména státu, který učinil prohlášení, a způsobem stanoveným protokolem a pravidly je přístupný komukoli, kdo o to požádá.
   Článek 24
   Důkazní hodnota osvědčení
   Listina ve formě předepsané registračním řádem, která má sloužit jako osvědčení vydané mezinárodním registrem, má platnost důkazu prima facie:

               a)

               že byla vydána jako taková, a

               b)

               skutečností v ní uvedených, včetně data a času registrace.

         Článek 25
   Zrušení registrace
   1.   V případě, když byly závazky zajištěné registrovaným zástavním právem nebo závazky vedoucí ke vzniku registrovaného mimosmluvního práva nebo nároku vyrovnány nebo když byly splněny podmínky převodu právního titulu podle registrované smlouvy o výhradě vlastnického práva, zařídí držitel takového nároku bez zbytečného odkladu zrušení registrace po doručení nebo obdržení písemné žádosti dlužníka na své adrese uvedené při registraci.
   2.   V případě, když byl zaregistrován potenciální mezinárodní nárok nebo potenciální postoupení mezinárodního nároku, zařídí možný věřitel nebo možný postupník bez zbytečného odkladu zrušení registrace po doručení nebo obdržení písemné žádosti možného dlužníka nebo postupitele na své adrese uvedené při registraci, a to předtím, než možný věřitel nebo postupník poskytne protihodnotu nebo přijme závazek poskytnout protihodnotu.
   3.   V případě, když byly vyrovnány závazky zajištěné národním nárokem specifikovaným v registrovaném oznámení o národním nároku, držitel takového nároku bez zbytečného odkladu zařídí zrušení registrace po doručení nebo obdržení písemné žádosti dlužníka na své adrese uvedené při registraci.
   4.   V případě, že registrace neměla být provedena nebo je nesprávná, osoba, v jejíž prospěch byla registrace provedena, zařídí bez zbytečného odkladu její zrušení nebo změnu po doručení nebo obdržení písemné žádosti dlužníka na své adrese uvedené při registraci.
   Článek 26
   Přístup k mezinárodním registračním službám
   Nikomu není odepřen přístup k registračním a vyhledávacím službám mezinárodního registru z jakéhokoli jiného důvodu, než je nedodržení postupů předepsaných v této kapitole.
   KAPITOLA VI

      VÝSADY A IMUNITY ORGÁNU DOZORU A REGISTRÁTORA

   Článek 27
   Právní subjektivita; imunita
   1.   Orgán dozoru získá mezinárodněprávní subjektivitu, pokud ji už nemá.
   2.   Orgán dozoru, jeho úředníci a zaměstnanci požívají imunitu před soudním a správním řízením, jak je blíže stanoveno v protokolu.

               3.

                           a)

                           Orgán dozoru je osvobozen od daní a požívá další výsady podle dohody s hostitelským státem.

                           b)

                           Pro účely tohoto odstavce se „hostitelským státem“ rozumí stát, v němž má orgán dozoru svoje sídlo.

         4.   Majetek, dokumenty, databáze a archivy mezinárodního registru jsou nedotknutelné a nepodléhají zabavení nebo jinému soudnímu či správnímu řízení.
   5.   Pro účely jakéhokoli nároku uplatňovaného proti registrátorovi podle čl. 28 odst. 1 nebo podle článku 44 má navrhovatel právo na přístup k informacím a dokumentům, které jsou nezbytné k tomu, aby navrhovatel mohl svůj nárok uplatnit.
   6.   Orgán dozoru se může vzdát nedotknutelnosti a imunity přiznané odstavcem 4.
   KAPITOLA VII

      ODPOVĚDNOST REGISTRÁTORA

   Článek 28
   Odpovědnost a finanční záruky
   1.   Registrátor je odpovědný za náhradu škody, kterou utrpěla nějaká osoba v přímém důsledku chyby nebo opomenutí registrátora a jeho úředníků a zaměstnanců nebo v důsledku špatného fungování mezinárodního registračního systému, s výjimkou případů, kdy bylo toto špatné fungování způsobeno událostí, které nebylo možné se vyhnout a ubránit a které nebylo možné předejít ani použitím osvědčených postupů uplatňovaných v současnosti v oblasti projektování a provozování elektronického registru, včetně těch, které se týkají zálohování, zabezpečení systému a vytváření sítí.
   2.   Registrátor není podle předchozího odstavce odpovědný za věcnou nesprávnost registrovaných informací, které registrátor obdržel nebo které zaslal ve formě, v jaké je obdržel, ani za činnosti a okolnosti, za které registrátor, jeho činitelé a zaměstnanci nenesou odpovědnost a které vznikly před přijetím registrovaných informací v mezinárodním registru.
   3.   Náhrada podle odstavce 1 může být snížena, pokud osoba, která škodu utrpěla, sama tuto škodu způsobila nebo k ní přispěla.
   4.   Registrátor sjedná pojištění nebo zajistí finanční záruku pokrývající odpovědnost uvedenou v tomto článku v rozsahu stanoveném orgánem dozoru a v souladu s protokolem.
   KAPITOLA VIII

      DŮSLEDKY MEZINÁRODNÍHO NÁROKU PRO TŘETÍ STRANY

   Článek 29
   Pořadí konkurujících si nároků
   1.   Registrovaný nárok má přednost před jakýmkoli jiným nárokem, který byl zaregistrován následně, a před neregistrovaným nárokem.
   2.   Přednost nároku, který byl zaregistrován jako první podle předchozího odstavce, platí:

               a)

               i když byl první registrovaný nárok získán nebo zaregistrován s vědomím, že existuje jiný nárok, a

               b)

               i v souvislosti s protihodnotou poskytnutou držitelem prvního zaregistrovaného nároku s touto znalostí.

         3.   Kupující předmětu získá svůj nárok na něj

               a)

               s výhradou nároku, který byl už zaregistrován v okamžiku, kdy tento svůj nárok nabývá, a

               b)

               jakožto oproštěný od neregistrovaného nároku, i když o existenci takového nároku věděl.

         4.   Potenciální kupující nebo nájemce získá svůj nárok nebo právo na uvedený předmět

               a)

               s výhradou nároku, který byl zaregistrován před registrací mezinárodního nároku v držení jeho potenciálního prodejce nebo pronajímatele, a

               b)

               jakožto oproštěný od nároku, který nebyl v té době registrován, i když o tomto nároku věděl.

         5.   Pořadí konkurujících si nároků nebo práv podle tohoto článku se může změnit smlouvou mezi držiteli předmětných nároků, avšak postupník podřízeného nároku není smlouvou o podřízenosti svého nároku vázán, pokud nebyla při postoupení podřízenost podle uvedené smlouvy zaregistrována.
   6.   Jakákoli přednost přiznaná podle tohoto článku nároku na předmět se vztahuje i na jeho výnosy.
   7.   Tato úmluva

               a)

               se nedotýká práv osoby na jinou položku než předmět, kterou měla tato osoba v držení před jejím instalováním do předmětu, pokud podle použitelného práva tato práva existují i po jejím instalování, a

               b)

               nebrání vzniku práv na jinou položku než předmět, která byla předtím instalována do předmětu, pokud taková práva vzniknou v souladu s použitelným právem.

         Článek 30
   Účinky insolvence
   1.   V případě insolvenčního řízení proti dlužníkovi je mezinárodní nárok platný, pokud byl uvedený nárok v souladu s touto úmluvou zaregistrován před zahájením konkurzního řízení.
   2.   Nic v tomto článku neohrožuje v případě insolvenčního řízení účinnost mezinárodního nároku, pokud je předmětný nárok platný podle použitelného práva.
   3.   Nic v tomto článku se nedotýká

               a)

               jakýchkoli právních norem použitelných při insolvenčním řízení a týkajících se neplatnosti transakce uskutečněné s cílem dosáhnout přednosti určitých nároků nebo podvést věřitele nebo

               b)

               jakýchkoli procesních pravidel pro prosazování práv na majetek, který je pod kontrolou nebo dohledem insolvenčního správce.

         KAPITOLA IX

      POSTOUPENÍ SOUVISEJÍCÍCH PRÁV A MEZINÁRODNÍCH NÁROKŮ, PRÁVA NA SUBROGACI

   Článek 31
   Účinky postoupení
   1.   Pokud se smluvní strany nedohodnou jinak, převede se na postupníka postoupením souvisejících práv, provedeným v souladu s článkem 32, také

               a)

               odpovídající mezinárodní nárok a

               b)

               všechny nároky a priority postupitele podle této úmluvy.

         2.   Nic v této úmluvě nebrání částečnému postoupení souvisejících práv postupitele. V případě takového částečného postoupení se mohou postupitel a postupník dohodnout na svých příslušných právech v souvislosti s odpovídajícím mezinárodním nárokem, který byl postoupen podle předchozího odstavce, nikoli však způsobem, který by se negativně dotkl dlužníka bez jeho souhlasu.
   3.   S výhradou odstavce 4 určí prostředky ochrany a práva na započtení nároků, které má k dispozici dlužník vůči postupníkovi, použitelné právo.
   4.   Dlužník se může kdykoli písemně vzdát všech nebo kteréhokoli prostředku ochrany a práv na započtení nároků uvedených v předchozím odstavci, kromě prostředků ochrany v případě podvodného jednání ze strany postupníka.
   5.   V případě postoupení formou zástavy přecházejí postupovaná související práva opět na postupitele, pokud ještě existují v okamžiku, kdy byly závazky zajištěné postoupením splněny.
   Článek 32
   Formální požadavky postoupení
   1.   Postoupením souvisejících práv je odpovídající mezinárodní nárok převeden, jen pokud

               a)

               je provedeno písemně;

               b)

               umožní identifikovat související práva podle smlouvy, na jejímž základě vznikají, a

               c)

               v případě postoupení formou zástavy umožní stanovit závazky zajištěné postoupením v souladu s protokolem, avšak bez potřeby uvést částku nebo maximální zajištěnou částku.

         2.   Postoupení mezinárodního nároku, který byl založen nebo poskytnut zástavní smlouvou, není platné, pokud nejsou také zároveň postoupena některá nebo všechna příslušná související práva.
   3.   Tato úmluva se nevztahuje na postoupení souvisejících práv, které není platné pro převod odpovídajícího mezinárodního nároku.
   Článek 33
   Povinnosti dlužníka vůči postupníkovi
   1.   Když byla související práva a odpovídající mezinárodní nárok převedeny v souladu s články 31 a 32, je dlužník v souvislosti s těmito právy a s tímto nárokem vázán postoupením a má za povinnost postupníkovi zaplatit nebo poskytnout jiné plnění, pouze pokud

               a)

               byl dlužník písemným oznámením informován o postoupení postupitelem nebo z jeho pověření a

               b)

               toto oznámení určuje související práva.

         2.   Bez ohledu na jakýkoli jiný důvod, podle něhož platba nebo jiné plnění zprostí dlužníka jeho závazku, splní platba nebo plnění tento účel, jen když jsou provedeny v souladu s předchozím odstavcem.
   3.   Nic v tomto článku se nedotýká priority konkurujících si postoupení.
   Článek 34
   Práva při neplnění závazků v případě postoupení formou zástavy
   Pokud postupitel neplní závazky podle postoupení souvisejících práv a odpovídajícího mezinárodního nároku provedeného formou zástavy, použijí se na vztahy mezi postupitelem a postupníkem články 8, 9 a 11 až 14 (v případě souvisejících práv se použijí, pokud jsou tato ustanovení použitelná na nehmotný majetek), jako kdyby odkazy

               a)

               na zajištěný závazek a zástavní nárok byly odkazy na závazek zajištěný postoupením souvisejících práv a odpovídajícího mezinárodního nároku a zástavního nároku vzniklého tímto postoupením;

               b)

               na stranu přijímající zástavu nebo věřitele nebo stranu poskytující zástavu nebo dlužníka byly odkazy na postupníka a postupitele;

               c)

               na držitele mezinárodního nároku byly odkazy na postupníka a

               d)

               na předmět byly odkazy na postoupená související práva a odpovídající mezinárodní nárok.

         Článek 35
   Přednost konkurujících si postoupení
   1.   V případě, kdy se vyskytují konkurující si postoupení souvisejících práv a alespoň jedno z postoupení zahrnuje odpovídající mezinárodní nárok a je registrované, použijí se ustanovení článku 29, jako kdyby odkazy na registrovaný nárok byly odkazy na postoupení souvisejících práv a odpovídajícího mezinárodního nároku a jako kdyby odkazy na registrovaný nebo neregistrovaný nárok byly odkazy na registrované nebo neregistrované postoupení.
   2.   Článek 30 se použije na postoupení souvisejících práv, jako kdyby odkazy na mezinárodní nárok byly odkazy na postoupení souvisejících práv a odpovídajícího mezinárodního nároku.
   Článek 36
   Přednost postupníka souvisejících práv
   1.   Postupník souvisejících práv a odpovídajícího mezinárodního nároku, jehož postoupení bylo zaregistrováno, má přednost před jiným postupníkem souvisejících práv podle čl. 35 odst. 1, pouze

               a)

               pokud smlouva, podle které související práva vznikají, uvádí, že jsou zajištěná předmětem nebo s ním spojená a

               b)

               pokud jsou související práva spojená s předmětem.

         2.   Pro účely písmene b) předchozího odstavce jsou související práva s předmětem spojená, jen pokud se skládají z práv na platbu nebo plnění, která se týkají

               a)

               částky zaplacené jako záloha a využité na zakoupení předmětu;

               b)

               částky zaplacené jako záloha a využité pro koupi jiného předmětu, na který měl postupitel jiný mezinárodní nárok, pokud postupitel převedl uvedený nárok na postupníka a postoupení bylo zaregistrováno;

               c)

               ceny splatné za předmět;

               d)

               nájemného, které je splatné v souvislosti s předmětem, nebo

               e)

               jiných závazků, které vznikly v důsledku transakce uvedené v některém z předchozích písmen.

         3.   Ve všech jiných případech je priorita konkurujících si postoupení souvisejících práv určena použitelným právem.
   Článek 37
   Účinky insolvence postupitele
   Na insolvenční řízení proti postupiteli se použijí ustanovení článku 30, jako kdyby odkazy na dlužníka byly odkazy na postupitele.
   Článek 38
   Subrogace
   1.   S výhradou odstavce 2 se nic v této úmluvě nedotýká nabytí souvisejících práv a odpovídajícího mezinárodního nároku formou zákonné nebo smluvní subrogace podle použitelného práva.
   2.   Přednost mezi jakýmkoli nárokem uvedeným v předchozím odstavci a konkurujícím nárokem může být změněna písemnou smlouvou mezi držiteli předmětných nároků, avšak postupník podřízeného nároku není smlouvou o podřízenosti tohoto nároku vázán, pokud nebyla při postoupení podřízenost podle této smlouvy zaregistrována.
   KAPITOLA X

      PRÁVA NEBO NÁROKY, KTERÉ JSOU PŘEDMĚTEM PROHLÁŠENÍ SMLUVNÍCH STÁTŮ

   Článek 39
   Práva, která mají přednost bez registrace
   1.   Smluvní stát může kdykoli formou prohlášení uloženého u depozitáře protokolu obecně nebo konkrétně vyhlásit:

               a)

               kategorie mimosmluvních práv nebo nároků (kromě práv nebo nároků, na které se vztahuje článek 40), které mají podle práva uvedeného státu přednost před nárokem na předmět, jež je rovnocenná přednosti držitele registrovaného mezinárodního nároku, a které mají přednost před registrovaným mezinárodním nárokem bez ohledu na to, zda je nebo není tento nárok spojen s konkurzním řízením, a

               b)

               že se nic v této úmluvě nedotýká práva státu nebo státního subjektu, mezivládní organizace nebo jiného soukromého poskytovatele veřejných služeb zadržet a ponechat si předmět v souladu s právem tohoto státu za zaplacení částek, které jsou takovému subjektu, organizaci nebo poskytovateli dlužné v přímé souvislosti se službami pro uvedený nebo jiný předmět.

         2.   V prohlášení učiněném podle předchozího odstavce může být uvedeno, že se vztahuje na kategorie, které vzniknou po uložení uvedeného prohlášení.
   3.   Mimosmluvní právo nebo nárok má přednost před mezinárodním nárokem, jen pokud patří do kategorie, na kterou se vztahuje prohlášení, které bylo uloženo před registrací mezinárodního nároku.
   4.   Bez ohledu na předchozí odstavec může smluvní stát při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k protokolu prohlásit, že právo nebo nárok kategorie, na kterou se vztahuje prohlášení učiněné podle odst. 1 písm. a), má přednost před mezinárodním nárokem, který byl zaregistrován před datem této ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení.
   Článek 40
   Registraci podléhající mimosmluvní práva nebo nároky
   Smluvní stát může kdykoli v prohlášení uloženém u depozitáře protokolu uvést seznam kategorií mimosmluvních práv nebo nároků, které podléhají registraci podle této úmluvy v souvislosti s jakoukoli kategorií předmětů, jako kdyby byla tato práva nebo nároky mezinárodními nároky a byla upravována v souladu s tím. Toto prohlášení lze čas od času pozměnit.
   KAPITOLA XI

      POUŽITÍ ÚMLUVY NA PRODEJE

   Článek 41
   Prodej a potenciální prodej
   Tato úmluva se použije na prodej nebo potenciální prodej předmětu, jak je stanoveno v protokolu s případnými změnami, které v něm mohou být provedeny.
   KAPITOLA XII

      SOUDNÍ PRAVOMOC

   Článek 42
   Volba soudu
   1.   S výhradou článků 43 a 44 mají soudy smluvního státu, které si zvolily smluvní strany transakce, pravomoc v souvislosti s jakoukoli žalobou podanou podle této úmluvy, bez ohledu na to, zda má nebo nemá zvolený soud nějaké spojení se smluvními stranami nebo transakcí. Pokud se strany nedohodnou jinak, půjde o výlučnou soudní pravomoc.
   2.   Každá taková smlouva se uzavře písemně nebo jiným způsobem, který je v souladu s formálními požadavky práva státu zvoleného soudu.
   Článek 43
   Soudní pravomoc podle článku 13
   1.   K vydání předběžného opatření v souvislosti s předmětem podle čl. 13 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 13 odst. 4 mají soudní pravomoc soudy smluvního státu, které si vybraly smluvní strany, a soudy smluvního státu, na jehož území se daný předmět nachází.
   2.   Soudní pravomoc k vydání předběžného opatření podle čl. 13 odst. 1 písm. d) nebo jiného předběžného opatření podle čl. 13 odst. 4 mohou vykonat buď

               a)

               soudy zvolené smluvními stranami, nebo

               b)

               soudy smluvního státu, na jehož území se dlužník nachází, pokud jde o předběžné opatření, které je na základě podmínek jeho vydání vymahatelné jen na území uvedeného smluvního státu.

         3.   Soud má pravomoc podle předchozích odstavců, i když bude nebo může být konečné rozhodnutí o nároku uvedené v čl. 13 odst. 1 vyneseno soudem jiného smluvního státu nebo rozhodčím řízením.
   Článek 44
   Pravomoc vydávat soudní příkazy registrátorovi
   1.   Soudy v místě, kde má své správní ústředí registrátor, mají výlučnou soudní pravomoc přiznávat náhradu škody nebo vydávat soudní příkazy registrátorovi.
   2.   V případě, že osoba neodpoví na žádost podanou podle článku 25 a uvedená osoba přestala existovat nebo ji není možné najít se záměrem vydat jí příkaz požadující, aby zařídila zrušení registrace, mají soudy uvedené v předchozím odstavci výlučnou pravomoc vydat na žádost dlužníka nebo možného dlužníka příkaz požadující na registrátorovi, aby registraci zrušil.
   3.   V případě, že osoba nevyhoví příkazu soudu, který má pravomoc podle této úmluvy, nebo v případě národního nároku příkazu soudu příslušné pravomoci, který požaduje, aby uvedená osoba změnila nebo zrušila registraci, mohou soudy uvedené v odstavci 1 nařídit registrátorovi, aby přijal opatření k uskutečnění uvedeného příkazu.
   4.   Pokud předchozí odstavce nestanoví jinak, nesmí žádný soud vydávat příkazy nebo vynášet rozsudky či rozhodnutí proti registrátorovi nebo jež jej mají vázat.
   Článek 45
   Soudní pravomoc při konkurzních řízeních
   Ustanovení této kapitoly se na konkurzní řízení nevztahují.
   KAPITOLA XIII

      VZTAH K JINÝM ÚMLUVÁM

   Článek 45a
   Vztah k Úmluvě Organizace spojených národů o postoupení pohledávek v zahraničním obchodě
   Tato úmluva má přednost před Úmluvou Organizace spojených národů o postoupení pohledávek v zahraničním obchodě, která byla otevřena k podpisu v New Yorku dne 12. prosince 2001, a to v části o postoupení pohledávek představujících související práva spojená s mezinárodními nároky na letecké předměty, kolejová vozidla a kosmické prostředky.
   Článek 46
   Vztah k Úmluvě UNIDROIT o mezinárodním finančním leasingu
   Protokol může určit vztah mezi touto úmluvou a Úmluvou UNIDROIT o mezinárodním finančním leasingu, která byla podepsána v Ottawě dne 28. května 1988.
   KAPITOLA XIV

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 47
   Podpis, ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení
   1.   Tato úmluva je otevřena k podpisu v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001 státům, které se zúčastnily diplomatické konference o přijetí úmluvy o mobilním zařízení a leteckého protokolu konané v Kapském Městě ve dnech od 29. října do 16. listopadu 2001. Po 16. listopadu 2001 je úmluva otevřena k podpisu všem státům v sídle Mezinárodního ústavu pro sjednocení mezinárodního práva soukromého (UNIDROIT) v Římě až do jejího vstupu v platnost podle článku 49.
   2.   Tato úmluva podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení státy, které ji podepsaly.
   3.   Kterýkoli stát, který tuto úmluvu nepodepíše, k ní může kdykoli přistoupit.
   4.   Ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení se uskuteční uložením odpovídající listiny u depozitáře.
   Článek 48
   Organizace regionální hospodářské integrace
   1.   Organizace regionální hospodářské integrace, která je tvořena svrchovanými státy a má pravomoc nad určitými otázkami upravovanými touto úmluvou, může rovněž podepsat, přijmout či schválit tuto úmluvu nebo k ní přistoupit. Organizace regionální hospodářské integrace má v takovém případě práva a povinnosti smluvního státu v rozsahu své pravomoci, kterou má uvedená organizace nad záležitostmi upravovanými touto úmluvou. Pokud je v této úmluvě rozhodující počet smluvních států, organizace regionální hospodářské spolupráce se nepočítá za smluvní stát navíc k jejím členským státům, které jsou zároveň smluvními státy.
   2.   Organizace regionální hospodářské integrace vydá při podpisu, přijetí, schválení nebo přistoupení prohlášení ukládané u depozitáře, které blíže určí záležitosti upravované touto úmluvou, pro které na ni její členské státy přenesly pravomoc. Organizace regionální hospodářské spolupráce neprodleně oznámí depozitáři každou změnu v rozdělení pravomoci, včetně nově přenesené pravomoci, které byly specifikovány v prohlášení podle tohoto odstavce.
   3.   Jakýkoli odkaz na „smluvní stát“ nebo „smluvní státy“ nebo na „stát, který je smluvní stranou“ nebo „státy, které jsou smluvními stranami“ v této úmluvě se vztahuje stejným způsobem na organizaci regionální hospodářské spolupráce, když to souvislosti vyžadují.
   Článek 49
   Vstup v platnost
   1.   Tato úmluva vstoupí v platnost prvního dne v měsíci následujícím po uplynutí tří měsíců od data uložení třetí listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, avšak pouze pro kategorie předmětů, na které se vztahuje protokol:

               a)

               od okamžiku, kdy vstoupí v platnost příslušný protokol;

               b)

               s výhradou podmínek příslušného protokolu a

               c)

               mezi státy, které jsou smluvními stranami této úmluvy a uvedeného protokolu.

         2.   Pro ostatní státy vstoupí tato úmluva v platnost prvního dne v měsíci následujícím po uplynutí tří měsíců od data uložení jejich listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, avšak pouze pro kategorie předmětů, na které se vztahuje protokol, a s výhradou, co se týká tohoto protokolu, požadavků uvedených pod písmeny a), b) a c) předchozího odstavce.
   Článek 50
   Vnitřní transakce
   1.   Smluvní stát může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k protokolu prohlásit, že se tato úmluva nepoužije na transakce se všemi nebo některými druhy předmětů, které jsou vnitřními transakcemi uvedeného státu.
   2.   Bez ohledu na předchozí odstavec se na vnitřní transakce použijí ustanovení čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, článku 16, kapitoly V a článku 29 a všechna ustanovení této úmluvy, která se týkají registrovaných nároků.
   3.   V případě, že bylo v mezinárodním registru zaregistrováno oznámení o národním nároku, není přednost držitele tohoto nároku podle článku 29 dotčena skutečností, že byl takový nárok převeden na jinou osobu formou postoupení nebo subrogace podle použitelného práva.
   Článek 51
   Budoucí protokoly
   1.   Depozitář může ve spolupráci s příslušnými nevládními organizacemi zřizovat pracovní skupiny, když to považuje za vhodné pro posouzení možnosti rozšířit použitelnost této úmluvy prostřednictvím jednoho nebo více protokolů na předměty jakékoli kategorie mobilního zařízení vysoké hodnoty, kromě kategorií uvedených v čl. 2 odst. 3, jejichž každý prvek je jednoznačně identifikovatelný, a na související práva spojená s těmito předměty.
   2.   Depozitář rozešle znění každého předběžného návrhu protokolu, který se týká kategorií předmětů a který taková pracovní skupina připravila, všem státům, které jsou smluvními stranami této úmluvy, členským státům Organizace spojených národů, které nejsou členy depozitáře, a příslušným mezivládním organizacím a vyzve tyto státy a organizace k účasti na mezivládních jednáních o dokončení předlohy protokolu na základě tohoto předběžného návrhu.
   3.   Depozitář rovněž rozešle znění každého předběžného návrhu protokolu připraveného takovou pracovní skupinou příslušným nevládním organizacím, které považuje pro tento účel za vhodné. Vyzve je, aby mu neprodleně zaslaly své připomínky ke znění předběžného návrhu protokolu a aby se zúčastnily jako pozorovatelé prací na přípravě předlohy protokolu.
   4.   Když příslušné orgány depozitáře usoudí, že návrh protokolu je zralý pro přijetí, depozitář svolá diplomatickou konferenci pro jeho přijetí.
   5.   Po přijetí takového protokolu se s výhradou odstavce 6 použije tato úmluva na kategorii předmětů, na kterou se vztahuje.
   6.   Článek 45a této úmluvy se použije na takový protokol, jen pokud to je konkrétně v předmětném protokolu stanoveno.
   Článek 52
   Územní jednotky
   1.   Pokud má smluvní stát územní jednotky s odlišnými systémy práva použitelného na záležitosti, kterými se zabývá tato úmluva, může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení prohlásit, že se tato úmluva vztahuje na všechny jeho územní jednotky nebo jen na jednu nebo několik z nich, a může pak kdykoli své prohlášení změnit předložením jiného prohlášení.
   2.   Každé takové prohlášení uvede výslovně územní jednotky, na které se tato úmluva vztahuje.
   3.   Pokud smluvní stát neučinil žádné prohlášení podle odstavce 1, vztahuje se tato úmluva na všechny územní jednotky uvedeného státu.
   4.   Když smluvní stát rozšiřuje použitelnost této úmluvy na jednu nebo více svých územních jednotek, může podle této úmluvy povolené prohlášení učinit ke každé takové územní jednotce, a přitom prohlášení k jedné územní jednotce se může od prohlášení k jiné územní jednotce lišit.
   5.   Když se prohlášením podle odstavce 1 rozšíří použitelnost této úmluvy na jednu nebo více územních jednotek smluvního státu:

               a)

               má se za to, že se dlužník nachází ve smluvním státě, jen pokud je zapsán v obchodním rejstříku nebo byl založen podle práva použitelného v územní jednotce, na kterou se tato úmluva vztahuje, nebo pokud má sídlo zapsané v obchodním rejstříku nebo statutární sídlo, správní ústředí, místo podnikání nebo obvyklé bydliště v územní jednotce, na kterou se tato úmluva vztahuje;

               b)

               jakýkoli odkaz na umístění předmětu ve smluvním státě odkazuje na místo předmětu v územní jednotce, na kterou se tato úmluva vztahuje, a

               c)

               jakýkoli odkaz na správní orgány v uvedeném smluvním státě se vykládá jako odkaz na správní orgány s pravomocí pro územní jednotku, na kterou se tato úmluva vztahuje.

         Článek 53
   Určení soudů
   Smluvní stát může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k protokolu učinit prohlášení o příslušném „soudu“ nebo „soudech“ pro účely článku 1 a kapitoly XII této úmluvy.
   Článek 54
   Prohlášení k opravným prostředkům
   1.   Smluvní stát může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k protokolu prohlásit, že po dobu, kdy se zastavený projekt nachází na jeho území nebo je z jeho území kontrolován, strana přijímající zástavu předmět na uvedeném území nepronajme.
   2.   Smluvní stát při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k protokolu prohlásí, zda jakýkoli opravný prostředek, který je dostupný věřiteli podle jakéhokoli ustanovení této úmluvy, a není v něm uveden jako vyžadující žádost k soudu, může být uplatněn jen se svolením soudu.
   Článek 55
   Prohlášení k předběžným opatřením na ochranu práv do konečného rozhodnutí
   Smluvní stát může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k protokolu prohlásit, že nebude zcela nebo zčásti používat ustanovení článků 13 nebo 43 nebo obou. Prohlášení stanoví, za jakých podmínek bude příslušný článek použit, a pokud bude použit zčásti nebo jiným způsobem, jaké jiné formy předběžných opatření budou uplatněny.
   Článek 56
   Výhrady a prohlášení
   1.   K této úmluvě nesmí být činěny žádné výhrady, avšak mohou být přijímána prohlášení povolená podle článků 39, 40, 50, 52, 53, 54, 55, 57, 58 a 60 v souladu s těmito ustanoveními.
   2.   Každé prohlášení nebo následné prohlášení či odvolané prohlášení učiněné podle této úmluvy se písemně oznámí depozitáři.
   Článek 57
   Následná prohlášení
   1.   Stát, který je smluvní stranou této úmluvy, může učinit kdykoli po datu, kdy tato úmluva pro něj vstoupí v platnost, následné prohlášení, kromě prohlášení povoleného podle článku 60, tím, že je oznámí depozitáři.
   2.   Každé takové následné prohlášení je platné od prvního dne v měsíci, který následuje po uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy depozitář obdrží oznámení. Je-li v oznámení stanoveno delší období pro vstup prohlášení v platnost, platí po uplynutí tohoto delšího období ode dne, kdy depozitář obdrží oznámení.
   3.   Bez ohledu na předchozí odstavce se tato úmluva nadále používá, jako kdyby nebylo učiněno žádné následné prohlášení, v souvislosti se všemi právy a nároky vzniklými před datem vstupu každého takového následného prohlášení v platnost.
   Článek 58
   Odvolání prohlášení
   1.   Kterýkoli stát, který je smluvní stranou úmluvy a učinil podle této úmluvy jiné prohlášení než povolené podle článku 60, může toto prohlášení kdykoli odvolat oznámením zaslaným depozitáři. Odvolání vstoupí v platnost prvního dne v měsíci následujícím po uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy depozitář oznámení obdrží.
   2.   Bez ohledu na předchozí odstavec se tato úmluva nadále používá, jako kdyby nebylo prohlášení odvoláno, v souvislosti se všemi právy a nároky vzniklými před datem vstupu prohlášení v platnost.
   Článek 59
   Vypovězení
   1.   Kterýkoli stát, který je smluvní stranou úmluvy, může tuto úmluvu vypovědět písemným oznámením zaslaným depozitáři.
   2.   Každé takové vypovězení vstoupí v platnost prvního dne v měsíci následujícím po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy depozitář oznámení obdrží.
   3.   Bez ohledu na předchozí odstavce se tato úmluva nadále používá, jako kdyby nebyla vypovězena, v souvislosti se všemi právy a nároky vzniklými před datem vstupu vypovězení v platnost.
   Článek 60
   Přechodná ustanovení
   1.   Pokud smluvní stát neprohlásí kdykoli něco jiného, nepoužije se tato úmluva na již existující právo nebo nárok, jež si zachovávají prioritu, kterou měly podle použitelného práva před datem vstupu této úmluvy v platnost.
   2.   Pro účely čl. 1 písm. v) a určení přednosti podle této úmluvy:

               a)

               „datem vstupu této úmluvy v platnost“ se ve vztahu k dlužníkovi rozumí den, kdy tato úmluva vstoupí v platnost nebo kdy se stát, v němž se dlužník nachází, stane smluvním státem, podle toho, co nastane později,
               a

               b)

               dlužník se nachází ve státě, ve kterém má své správní ústředí, nebo když správní ústředí nemá, své místo podnikání, nebo když má více míst podnikání, své hlavní místo podnikání, nebo když nemá žádné místo podnikání, své obvyklé bydliště.

         3.   Smluvní stát může ve svém prohlášení podle odstavce 1 stanovit datum, které nenastane dříve než tři roky ode dne, kdy prohlášení vstoupí v platnost, kdy se tato úmluva a protokol stanou použitelnými pro účely určení přednosti, včetně ochrany jakékoli stávající přednosti, již existujících práv nebo nároků vzniklých podle smlouvy uzavřené v době, kdy se dlužník nacházel ve státě uvedeném pod písmenem b) předchozího odstavce, avšak jen v rozsahu a způsobem stanoveným v jeho prohlášení.
   Článek 61
   Konference o přezkumu, změny a související záležitosti
   1.   Depozitář vypracuje pro státy, které jsou smluvními stranami této úmluvy, každý rok, nebo když si to vyžádají okolnosti, zprávu o způsobu fungování mezinárodního režimu zavedeného touto úmluvou v praxi. Při přípravě těchto zpráv vezme depozitář v úvahu zprávy orgánu dozoru o činnosti mezinárodního registračního systému.
   2.   Na žádost nejméně pětadvaceti procent států, které jsou smluvními stranami této úmluvy, depozitář po konzultaci s orgánem dozoru čas od času svolá konferenci o přezkumu k posouzení

               a)

               praktického plnění této úmluvy a její účinnosti při podpoře financování prostřednictvím aktiv a pronájmu předmětů, na které se vztahují její podmínky;

               b)

               soudního výkladu a uplatňování podmínek této úmluvy a pravidel;

               c)

               fungování mezinárodního registračního systému, činnosti registrátora a dohledu, který nad ním vykonává orgán dozoru, s přihlédnutím ke zprávám orgánu dozoru, a

               d)

               vhodnosti jakýchkoli změn v této úmluvě nebo systému mezinárodního registru.

         3.   S výhradou odstavce 4 je každá změna této úmluvy schválena nejméně dvoutřetinovou většinou států, které jsou účastníky konference uvedené v předchozím odstavci, a vstoupí pak v platnost pro státy, které ratifikovaly, přijaly nebo schválily takovou změnu, pokud ji ratifikovaly, přijaly nebo schválily tři státy v souladu s ustanoveními článku 49 o vstupu úmluvy v platnost.
   4.   Má-li se změna této úmluvy vztahovat na více kategorií zařízení, schválí ji také nejméně dvoutřetinová většina států, které jsou smluvními stranami každého protokolu a účastníky konference uvedené v odstavci 2.
   Článek 62
   Depozitář a jeho funkce
   1.   Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení se uloží v Mezinárodním ústavu pro sjednocení mezinárodního práva soukromého (UNIDROIT), který je jmenován depozitářem.
   2.   Depozitář

               a)

               informuje všechny smluvní státy o

                           i)

                           každém novém podpisu nebo uložení listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, spolu s příslušným datem,

                           ii)

                           datu vstupu této úmluvy v platnost,

                           iii)

                           každém prohlášení učiněném podle tohoto protokolu, spolu s příslušným datem,

                           iv)

                           odvolání nebo změně kteréhokoli prohlášení, spolu s příslušným datem, a

                           v)

                           oznámení o každém vypovězení tohoto protokolu, spolu s příslušným datem a dnem jeho vstupu v platnost;

               b)

               zasílá ověřené stejnopisy této úmluvy všem smluvním státům;

               c)

               poskytuje orgánu dozoru a registrátorovi stejnopis každé listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, spolu s příslušným datem jejich uložení, každého prohlášení, každého odvolaného nebo pozměněného prohlášení a každého oznámení o vypovězení, spolu datem oznámení, aby tak mohly být informace v nich obsažené snadno a plně dostupné, a

               d)

               plní další funkce, které jsou u depozitářů obvyklé.

      NA DŮKAZ ČEHOŽ níže podepsaní zástupci, řádně k tomu zmocnění, podepsali tuto úmluvu.
      V Kapském Městě dne šestnáctého listopadu dva tisíce jedna, v jednom vyhotovení v angličtině, arabštině, čínštině, francouzštině, ruštině a španělštině, přičemž všechna znění mají stejnou závaznost, která se potvrdí tím, že společný sekretariát konference pod pravomocí předsedy konference do devadesáti dnů od zde uvedeného data ověří vzájemnou shodu mezi nimi.

 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               15.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 121/25

         PROTOKOL
   k Úmluvě o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení ve věcech příslušejících vybavení letadel
   STÁTY, KTERÉ JSOU SMLUVNÍMI STRANAMI TOHOTO PROTOKOLU,
   POVAŽUJÍCE za nezbytné zajistit provádění Úmluvy o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení (dále jen „úmluva“) v části, která se týká leteckého zařízení, a s ohledem na cíle stanovené v odůvodnění úmluvy,
   MAJÍCE NA PAMĚTI potřebu přizpůsobit úmluvu konkrétním požadavkům na financování letadel a rozšířit oblast působnosti úmluvy zahrnutím smluv o prodeji leteckého zařízení,
   MAJÍCE NA PAMĚTI zásady a cíle Úmluvy o mezinárodním civilním letectví, podepsané v Chicagu dne 7. prosince 1944,
   SE DOHODLY na těchto ustanoveních týkajících se leteckého zařízení:
   KAPITOLA I

      OBLAST PŮSOBNOSTI A OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek I
   Definice
   1.   Pokud kontext nevyžaduje něco jiného, používají se v tomto protokolu pojmy s významem vymezeným v úmluvě.
   2.   V tomto protokolu se používají následující pojmy s tímto významem:

               a)

               „letadlem“ se rozumí letadlo, jak bylo vymezeno pro účely Chicagské úmluvy, kterým je tedy buď drak letadla s instalovanými motory, nebo vrtulník;

               b)

               „leteckými motory“ se rozumí motory letadla (kromě motorů používaných ve vojenských, celních nebo policejních službách) s proudovým, turbínovým nebo pístovým pohonem a

                           i)

                           v případě proudového pohonu letecké motory s tahem minimálně 1 750 liber nebo ekvivalentní hodnotou v jiných jednotkách a

                           ii)

                           v případě turbínového nebo pístového pohonu letecké motory s jmenovitým vzletovým výkonem na hřídeli minimálně 550 koňských sil nebo ekvivalentní hodnotou v jiných jednotkách, spolu se všemi moduly a jiným instalovaným, zabudovaným nebo připojeným příslušenstvím, částmi a zařízeními a se všemi k tomu příslušnými daty, příručkami a záznamy;

               c)

               „leteckými předměty“ se rozumí draky letadel, letecké motory a vrtulníky;

               d)

               „registrem letadel“ se rozumí registr vedený státem nebo úřadem pro registraci společných značek pro účely Chicagské úmluvy;

               e)

               „draky letadel“ se rozumí draky letadel (kromě draků letadel používaných pro vojenské, celní nebo policejní služby), kterým po instalaci odpovídajících leteckých motorů vydá příslušný letecký úřad typové osvědčení pro přepravu

                           i)

                           nejméně osmi (8) osob včetně posádky nebo

                           ii)

                           zboží o hmotnosti přes 2 750 kilogramů, spolu s veškerým instalovaným, zabudovaným nebo připojeným příslušenstvím, částmi a zařízením (kromě leteckých motorů) a všemi k tomu příslušnými daty, příručkami a záznamy;

               f)

               „oprávněnou stranou“ se rozumí strana uvedená v čl. XIII odst. 3;

               g)

               „Chicagskou úmluvou“ se rozumí Úmluva o mezinárodním civilním letectví, podepsaná v Chicagu dne 7. prosince 1944, v platném znění a její přílohy;

               h)

               „úřadem pro registraci společných značek“ se rozumí orgán, který vede registr podle článku 77 Chicagské úmluvy, založený usnesením, které dne 14. prosince 1967 přijala Rada Mezinárodní organizace pro civilní letectví o značkách státní příslušnosti a registraci letadel mezinárodních provozních jednatelství;

               i)

               „zrušením registrace letadla“ se rozumí vymazání nebo vyřazení registrace letadla z registru letadel v souladu s Chicagskou úmluvou;

               j)

               „záruční smlouvou“ se rozumí smlouva uzavřená osobou v postavení ručitele;

               k)

               „ručitelem“ se rozumí osoba, která pro účely splnění jakýchkoli závazků ve prospěch věřitele zajištěných zástavní smlouvou nebo jinou smlouvou poskytne nebo vystaví ručení, záruku vyplatitelnou na první požádání, záložní akreditiv nebo jakoukoli jinou formu úvěrového pojištění;

               l)

               „vrtulníkem“ se rozumí letadlo těžší než vzduch (kromě letadel používaných vojenskými, celními nebo policejními službami) schopné letu hlavně působením aerodynamických sil vznikajících na jednom nebo více rotorech, jejichž osy jsou v podstatě svislé, kterému příslušný letecký úřad vydal typové osvědčení pro přepravu

                           i)

                           minimálně pěti (5) osob včetně posádky nebo

                           ii)

                           zboží o hmotnosti přes 450 kilogramů, spolu s veškerým instalovaným, zabudovaným nebo připojeným příslušenstvím, částmi a zařízením (kromě rotorů) a všemi k tomu příslušnými daty, příručkami a záznamy;

               m)

               „událostí související s insolvencí“ se rozumí

                           i)

                           zahájení konkurzního řízení nebo

                           ii)

                           vyhlášení záměru zastavit platby nebo skutečné zastavení plateb dlužníkem, pokud využití práva věřitele zahájit proti dlužníkovi konkurzní řízení nebo uplatnit opravné prostředky podle úmluvy brání nebo vylučuje právo nebo opatření státu;

               n)

               „nadřazenou pravomocí v případě konkurzu“ se rozumí smluvní stát, v němž se nachází těžiště hlavních dlužníkových nároků, který je pro tento účel považován za místo statutárního sídla dlužníka, nebo pokud takové sídlo neexistuje, za místo, kde je dlužník zapsán v obchodním rejstříku nebo kde je založen, pokud není doloženo něco jiného;

               o)

               „registračním orgánem“ se rozumí vnitrostátní orgán nebo úřad pro registraci společných značek, který vede ve smluvním státě registr letadel a odpovídá za registraci a rušení registrace letadel v souladu s Chicagskou úmluvou, a

               p)

               „státem registru“ se rozumí v případě letadel stát, v jehož národním registru je letadlo zapsáno, nebo stát, v němž se nachází úřad pro registraci společných značek, který vede registr letadel.

         Článek II
   Použití úmluvy na letecké předměty
   1.   Úmluva se použije na letecké předměty, jak určují podmínky tohoto protokolu.
   2.   Úmluva a tento protokol se společně nazývají Úmluva o mezinárodních nárocích na mobilní zařízení používaná na letecké předměty.
   Článek III
   Použití úmluvy na prodeje
   Tato ustanovení úmluvy se použijí, jako kdyby odkazy na smlouvu, kterou byl založen nebo poskytnut mezinárodní nárok, byly odkazy na smlouvu o prodeji a jako kdyby odkazy na mezinárodní nárok, potenciální mezinárodní nárok, dlužníka a věřitele byly odkazy na prodej, potenciální prodej, prodávajícího a kupujícího:

               —

               články 3 a 4,

               —

               ustanovení čl. 16 odst. 1 písm. a),

               —

               ustanovení čl. 19 odst. 4,

               —

               ustanovení čl. 20 odst. 1 (na registraci smlouvy o prodeji nebo potenciálního prodeje),

               —

               ustanovení čl. 25 odst. 2 (na potenciální prodej) a

               —

               článek 30.

         Na smlouvy o prodeji a potenciální prodeje se kromě toho použijí obecná ustanovení článků 1 a 5, kapitol IV až VII, článku 29 (kromě čl. 29 odst. 3, který se nahrazuje čl. XIV odst. 1 a 2), kapitol X a XII (kromě článku 43) a kapitol XIII a XIV (kromě článku 60).
   Článek IV
   Oblast působnosti
   1.   Aniž je dotčen čl. 3 odst. 1 úmluvy, použije se úmluva také na vrtulník nebo na drak letadla zaregistrovaný v registru letadel smluvního státu, který je státem registru, a pokud je tato registrace provedena podle smlouvy o registraci letadla, považuje se za uskutečněnou v okamžiku uzavření smlouvy.
   2.   Pro účely definice „vnitřní transakce“ v článku 1 úmluvy

               a)

               se drak letadla nachází ve státě registrace letadla, jehož součástí je;

               b)

               letecký motor se nachází ve státě registrace letadla, do kterého je instalován, nebo když není instalován do letadla, v němž se fyzicky nachází, a

               c)

               vrtulník se nachází ve státě jeho registrace v okamžiku uzavření smlouvy, kterou byl založen nebo poskytnut mezinárodní nárok.

         3.   Strany mohou písemnou smlouvou vyloučit použití článku XI a v rámci svých vzájemných vztahů se odchýlit od jakýchkoli ustanovení tohoto protokolu s výjimkou čl. IX odst. 2 až 4 nebo pozměnit jejich účinek.
   Článek V
   Formality, účinky a registrace smluv o prodeji
   1.   Pro účely tohoto protokolu je smlouvou o prodeji smlouva, která

               a)

               je písemná;

               b)

               vztahuje se na letecký předmět, s nímž má prodávající právo nakládat, a

               c)

               umožňuje identifikaci leteckého předmětu v souladu s tímto protokolem.

         2.   Smlouvou o prodeji se v souladu s jejími podmínkami převádí nárok prodávajícího na letecký předmět na kupujícího.
   3.   Registrace smlouvy o prodeji zůstává v platnosti na dobu neurčitou. Registrace potenciálního prodeje zůstává v platnosti, dokud není zrušena nebo neuplyne v ní případně stanovená doba.
   Článek VI
   Zastupitelské oprávnění
   Osoba může uzavřít smlouvu nebo prodat a zaregistrovat mezinárodní nárok na letecký předmět nebo prodej takového předmětu formou zastoupení, svěřenectví nebo jiného zastupitelského oprávnění. V takovém případě je uvedená osoba oprávněná uplatňovat práva a nároky podle úmluvy.
   Článek VII
   Popis leteckých předmětů
   Popis leteckého předmětu, který obsahuje sériové číslo jeho výrobce, jméno výrobce a označení modelu, je nutný a postačující k identifikaci předmětu pro účely čl. 7 písm. c) úmluvy a čl. V odst. 1 písm. c) tohoto protokolu.
   Článek VIII
   Volba práva
   1.   Tento článek se použije, jen pokud smluvní stát učinil prohlášení podle čl. XXX odst. 1.
   2.   Smluvní strany dohody nebo smlouvy o prodeji, příslušné záruční smlouvy nebo smlouvy o podřízenosti se mohou dohodnout na právu, kterým se mají zcela nebo zčásti řídit jejich smluvní práva a povinnosti.
   3.   Pokud se nedohodnou jinak, je odkaz v předchozím odstavci na právo zvolené smluvními stranami odkazem na vnitrostátní právní normy jmenovaného státu, nebo když je tento stát tvořen několika územními jednotkami, na vnitrostátní právo jmenované územní jednotky.
   KAPITOLA II

      OPRAVNÉ PROSTŘEDKY V PŘÍPADĚ NEPLNĚNÍ ZÁVAZKŮ, PRIORITY A POSTOUPENÍ

   Článek IX
   Změna ustanovení o opravných prostředcích v případě neplnění závazků
   1.   Kromě opravných prostředků stanovených v kapitole III úmluvy může věřitel v rozsahu, v jakém s tím někdy dlužník vyslovil souhlas, a za okolností blíže určených v předmětné kapitole

               a)

               zařídit zrušení registrace letadla a

               b)

               zařídit vývoz a fyzický přesun leteckého předmětu z území, na kterém se nachází.

         2.   Věřitel neuplatní opravné prostředky uvedené v předchozím odstavci bez předchozího písemného souhlasu držitele jakéhokoli registrovaného nároku, který má vyšší prioritu než nárok věřitele.
   3.   Ustanovení čl. 8 odst. 3 úmluvy se nepoužijí na letecké předměty. Každý opravný prostředek přiznaný úmluvou ve vztahu k leteckému předmětu se uplatní obchodně přiměřeným způsobem. Za uplatněný obchodně přiměřeným způsobem se opravný prostředek považuje, pokud je uplatněn v souladu s ustanovením smlouvy a toto ustanovení není zjevně nepřiměřené.
   4.   Má se za to, že strana přijímající zástavu, která poskytne zúčastněným stranám deset nebo více pracovních dnů předem písemné oznámení o potenciálním prodeji nebo pronájmu, splnila požadavek na zaslání „přiměřeného předchozího oznámení“ stanovený v čl. 8 odst. 4 úmluvy. Výše uvedené ustanovení nebrání straně přijímající a straně poskytující zástavu ani ručiteli souhlasit s delší lhůtou předchozího oznámení.
   5.   Registrační orgán ve smluvním státě vyhoví, s výhradou jakýchkoli použitelných bezpečnostních právních předpisů, žádosti o zrušení registrace a vývoz, pokud

               a)

               je žádost řádně podána oprávněnou stranou v souladu se zaevidovaným neodvolatelným povolením ke zrušení registrace a vývozu;

               b)

               oprávněná strana doloží registračnímu orgánu, když o to uvedený orgán požádá, že všechny registrované nároky s vyšší prioritou než nárok věřitele, v jehož prospěch bylo povolení vydáno, byly uspokojeny nebo že držitelé těchto nároků souhlasili se zrušením registrace a vývozem.

         6.   Strana přijímající zástavu, která navrhuje provést zrušení registrace a vývoz letadla podle odstavce 1 jinak než na základě soudního příkazu, poskytne přiměřené předchozí oznámení o navrhovaném zrušení registrace a vývozu

               a)

               zúčastněným stranám uvedeným v čl. 1 písm. m) bodech i) a ii) úmluvy a

               b)

               zúčastněným stranám uvedeným v čl. 1 písm. m) bodě iii) úmluvy, které podaly v přiměřené době před zrušením registrace a vývozem straně přijímající zástavu oznámení o svých právech.

         Článek X
   Změna ustanovení o předběžných opatřeních do doby, než bude o otázkách rozhodnuto
   1.   Tento článek se použije, jen pokud smluvní stát učinil prohlášení podle čl. XXX odst. 2, a v rozsahu stanoveném v tomto prohlášení.
   2.   Pro účely čl. 13 odst. 1 úmluvy se „rychlým“ v souvislosti se získáním předběžného opatření rozumí takový počet pracovních dnů od data podání žádosti o předběžné opatření, který je stanoven v prohlášení učiněném smluvním státem, v němž je žádost podána.
   3.   Ustanovení čl. 13 odst. 1 úmluvy se použijí s přidáním následujícího písmene hned za písmeno d):

               „e)

               pokud se někdy dlužník a věřitel konkrétně na tom dohodnou, o prodeji a využití výnosů z něj plynoucích“ a čl. 43 odst. 2 se použije s vložením slov „a e)“ za slova „čl. 13 odst. 1 písm. d)“.

         4.   Vlastnictví nebo jakýkoli jiný nárok dlužníka přecházející při prodeji podle předchozího odstavce jsou oproštěné od všech jiných nároků, které mají podle ustanovení článku 29 úmluvy přednost před mezinárodním nárokem věřitele.
   5.   Věřitel a dlužník nebo jakákoli jiná zúčastněná strana se mohou písemně dohodnout, že vyloučí použití čl. 13 odst. 2 úmluvy.
   6.   Pokud jde o opravné prostředky podle čl. IX odst. 1:

               a)

               registrační orgán nebo případně jiné správní orgány smluvního státu je poskytnou nejpozději pět pracovních dnů potom, co věřitel těmto orgánům oznámí, že bylo vydáno předběžné opatření uvedené v čl. IX odst. 1, nebo v případě, kdy předběžné opatření vydává zahraniční soud, že bylo uznáno soudem dotčeného smluvního státu a že je věřitel oprávněn získat tyto opravné prostředky v souladu s úmluvou, a

               b)

               příslušné orgány nabídnou věřiteli rychle spolupráci a pomoc při uplatnění těchto opravných prostředků v souladu s použitelnými bezpečnostními právními předpisy v letectví.

         7.   Odstavce 2 a 6 se nedotknou žádných použitelných bezpečnostních právních předpisů v letectví.
   Článek XI
   Opravné prostředky při insolvenci
   1.   Tento článek se použije, jen pokud smluvní stát představující nadřazenou soudní pravomoc pro případ insolvence učinil prohlášení podle čl. XXX odst. 3.
   2.   Při výskytu události související s insolvencí správce konkurzní podstaty nebo případně dlužník předá, s výhradou odstavce 7, držbu leteckého předmětu nejpozději do toho z následujících dat, které nastane nejdříve:

               a)

               konec čekací doby a

               b)

               datum, od kterého by byl věřitel oprávněn ujmout se držby leteckého předmětu, pokud by se nepoužil tento článek.

         3.   Pro účely tohoto článku se „čekací dobou“ rozumí doba uvedená v prohlášení smluvního státu, který představuje nadřazenou soudní pravomoc pro případ insolvence.
   4.   Odkazy v tomto článku na „správce konkurzní podstavy“ jsou odkazy na takovou osobu v jejím úředním, nikoli soukromém postavení.
   5.   Dokud a jestliže není věřiteli poskytnuta příležitost, aby se ujal držby podle odstavce 2:

               a)

               správce konkurzní podstaty nebo případně dlužník uchovává letecký předmět a udržuje jej a jeho hodnotu v souladu se smlouvou a

               b)

               věřitel je oprávněn požádat o jakoukoli jinou formu předběžného opatření, které je podle použitelného práva dostupné.

         6.   Písmeno a) předchozího odstavce nevylučuje používání leteckého předmětu podle podmínek předepsaných pro uchování leteckého předmětu, jeho údržbu a udržování jeho hodnoty.
   7.   Správce konkurzní podstaty nebo případně dlužník si může zachovat držbu leteckého předmětu, pokud ve lhůtě stanovené v odstavci 2 napravil všechny případy neplnění kromě neplnění představovaného zahájením konkurzního řízení a souhlasil s plněním všech budoucích povinností podle smlouvy. Další čekací doba pro případ neplnění takových budoucích povinností se neposkytne.
   8.   Pokud jde o opravné prostředky podle čl. IX odst. 1:

               a)

               registrační orgán nebo případně jiné správní orgány smluvního státu je poskytnou nejpozději pět pracovních dnů potom, co věřitel těmto orgánům oznámí, že je oprávněn získat tyto opravné prostředky v souladu s úmluvou, a

               b)

               příslušné orgány nabídnou věřiteli rychle spolupráci a pomoc při uplatnění těchto opravných prostředků v souladu s použitelnými bezpečnostními právními předpisy v letectví.

         9.   Uplatnění žádných opravných prostředků povolených úmluvou nebo tímto protokolem nesmí být zabráněno nebo odloženo na dobu po datu stanoveném v odstavci 2.
   10.   Žádné závazky dlužníka podle smlouvy nesmí být změněny bez souhlasu věřitele.
   11.   Nic v předchozím odstavci nelze vykládat jako dotýkající se pravomoci správce konkurzní podstaty smlouvu ukončit, pokud takovou pravomoc podle použitelného práva má.
   12.   Při konkurzním řízení nemají žádná práva nebo nároky, s výjimkou mimosmluvních práv nebo nároků týkajících se kategorií, na které se vztahuje prohlášení podle čl. 39 odst. 1, přednost před registrovanými nároky.
   13.   Úmluva ve znění článku IX tohoto protokolu se použije na uplatnění jakýchkoli opravných prostředků podle tohoto článku.
   2.   Při výskytu události související s insolvencí správce konkurzní podstaty nebo případně dlužník oznámí věřiteli na jeho žádost ve lhůtě stanovené v prohlášení smluvního státu podle čl. XXX odst. 3, zda

               a)

               odstraní všechny případy neplnění závazků kromě neplnění představovaného zahájením konkurzního řízení a zavazuje se splnit všechny budoucí povinnosti podle smlouvy a dokumentace týkající se příslušné transakce nebo

               b)

               poskytne věřiteli příležitost, aby se ujal držby leteckého předmětu v souladu s použitelným právem.

         3.   Použitelné právo uvedené v písmeni b) předcházejícího odstavce může dávat soudu možnost, aby požádal o přijetí jakéhokoli dalšího opatření nebo o poskytnutí jakékoli další záruky.
   4.   Věřitel předloží důkazy o svých požadavcích a doklad o tom, že jeho mezinárodní nárok byl zaregistrován.
   5.   Jestliže správce konkurzní podstaty nebo případně dlužník nepodá oznámení podle odstavce 2 nebo pokud správce konkurzní podstaty nebo dlužník prohlásí, že poskytne věřiteli příležitost, aby se ujal držby leteckého předmětu, ale neučiní tak, soud může povolit věřiteli, aby se ujal držby leteckého předmětu za podmínek, jaké může soud stanovit, a může dále požadovat přijetí jakýchkoli dalších opatření nebo poskytnutí jakékoli další záruky.
   6.   Letecký předmět se neprodá do doby, než soud rozhodne o požadavku a mezinárodním nároku.
   Článek XII
   Pomoc v případě insolvence
   1.   Tento článek se použije, jen pokud smluvní stát učinil prohlášení podle čl. XXX odst. 1.
   2.   Soudy smluvního státu, v němž se letecký předmět nachází, v maximální možné míře umožněné právem smluvního státu spolupracují při provádění ustanovení článku XI se zahraničními soudy a zahraničními správci konkurzní podstaty.
   Článek XIII
   Povolení ke zrušení registrace a vývozu
   1.   Tento článek se použije, jen pokud smluvní stát učinil prohlášení podle čl. XXX odst. 1.
   2.   Jestliže dlužník vydal neodvolatelné povolení ke zrušení registrace a vývozu, které v podstatě odpovídá formě přiložené k tomuto protokolu, a předložil toto povolení k zápisu registračnímu orgánu, povolení se takto zaregistruje.
   3.   Osoba, v jejíž prospěch bylo povolení vydáno (dále jen „oprávněná strana“), nebo jí oficiálně jmenovaná strana je jedinou osobou, která je oprávněná uplatnit opravné prostředky uvedené v čl. IX odst. 1, a může tak učinit jen v souladu s povolením a použitelnými bezpečnostními právními předpisy v letectví. Dlužník nesmí toto povolení zrušit bez písemného souhlasu oprávněné strany. Registrační orgán na žádost oprávněné strany povolení z registru odstraní.
   4.   Registrační orgán a jiné správní orgány ve smluvních státech nabídnou oprávněné straně rychlou spolupráci a pomoc při uplatnění opravných prostředků uvedených v článku IX.
   Článek XIV
   Změna ustanovení o prioritě
   1.   Kupující, který kupuje letecký předmět na základě registrované smlouvy, získá svůj nárok na uvedený předmět jako oproštěný od jakéhokoli následně registrovaného nároku nebo neregistrovaného nároku, i když ve skutečnosti o neregistrovaném nároku věděl.
   2.   Kupující leteckého předmětu získá svůj nárok na uvedený předmět s výhradou nároku, který byl v době koupě zaregistrovaný.
   3.   Vlastnictví nebo jiné právo či nárok na letecký motor nejsou dotčeny jeho instalací nebo vyjmutím z letadla.
   4.   Ustanovení čl. 29 odst.7 úmluvy se použijí na jinou položku než předmět, která byla instalována do draku letadla, leteckého motoru nebo vrtulníku.
   Článek XV
   Změna ustanovení o postoupení
   Ustanovení čl. 33 odst. 1 úmluvy se použijí, jako by bylo za písmeno b) přidáno toto:

      „a c) dlužník písemně souhlasil, bez ohledu na to, zda byl nebo nebyl souhlas udělen před poskytnutím nebo zda označuje postupníka.“

   Článek XVI
   Ustanovení týkající se dlužníka
   1.   Nedojde-li k neplnění závazku ve smyslu článku 11 úmluvy, má dlužník právo na nerušenou držbu a využívání předmětu v souladu se smlouvou a ve vztahu

               a)

               ke svému věřiteli a držiteli jakéhokoli nároku, od něhož je dlužník oproštěn podle čl. 29 odst. 4 úmluvy nebo ve funkci kupujícího podle čl. XIV odst. 1 tohoto protokolu, pokud se dlužník nedohodl jinak, a

               b)

               k držiteli jakéhokoli nároku, ve vztahu k němuž je dlužníkovo právo nebo nárok podřízené podle čl. 29 odst. 4 úmluvy nebo ve funkci kupujícího podle čl. XIV odst. 2 tohoto protokolu, avšak jen pokud s tím tento držitel souhlasil.

         2.   Nic v úmluvě nebo v tomto protokolu se nedotýká odpovědnosti věřitele za jakékoli porušení smlouvy podle použitelného práva, pokud se smlouva týká leteckého předmětu.
   KAPITOLA III

      USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE REGISTRU MEZINÁRODNÍCH NÁROKŮ NA LETECKÉ PŘEDMĚTY

   Článek XVII
   Orgán dozoru a registrátor
   1.   Orgán dozoru je mezinárodní subjekt jmenovaný v usnesení, které přijala diplomatická konference pro přijetí úmluvy o mobilním zařízení a leteckého protokolu.
   2.   Není-li mezinárodní subjekt uvedený v předchozím odstavci schopen a ochoten působit jako orgán dozoru, svolá se konference signatářů a smluvních států, aby jmenovala jiný orgán dozoru.
   3.   Orgán dozoru, jeho činitelé a zaměstnanci požívají imunitu před soudním a správním řízením, stanovenou na základě norem, které se na ně vztahují jako na mezinárodní subjekty nebo jinak.
   4.   Orgán dozoru může ustavit komisi odborníků vybraných z osob, které navrhly signatářské nebo smluvní státy a které mají potřebnou kvalifikaci a zkušenosti, a pověřit ji úkolem pomáhat orgánu dozoru při plnění jeho funkcí.
   5.   První registrátor povede mezinárodní registr po dobu pěti let od vstupu tohoto protokolu v platnost. Pak registrátora jmenuje nebo znovu jmenuje v pravidelných pětiletých intervalech orgán dozoru.
   Článek XVIII
   První pravidla
   První pravidla přijme orgán dozoru tak, aby vstoupila v platnost v den, kdy v platnost vstoupí tento protokol.
   Článek XIX
   Určená kontaktní místa
   1.   S výhradou odstavce 2 může smluvní stát kdykoli jmenovat subjekt nebo subjekty na svém území do funkce kontaktního místa nebo kontaktních míst, přes která jsou zasílány nebo mohou být zasílány mezinárodnímu registru informace nutné pro registrace, kromě registrace národního nároku nebo práva či nároku podle článku 40 v obou případech vznikajících podle právních předpisů jiného státu.
   2.   Určení provedené podle předchozího odstavce může povolit, nikoli vynucovat využívání jmenovaného kontaktního místa nebo kontaktních míst pro sdělování informací požadovaných pro registraci v souvislosti s leteckými motory.
   Článek XX
   Dodatečné změny ustanovení o registru
   1.   Pro účely čl. 19 odst. 6 úmluvy je vyhledávacím kritériem u leteckého předmětu jméno jeho výrobce, sériové číslo výrobce a označení jeho modelu, doplněné s ohledem na nezbytnost zajistit jednoznačnost. Tyto doplňkové informace jsou blíže určeny v pravidlech.
   2.   Pro účely čl. 25 odst. 2 úmluvy a za okolností v něm popisovaných přijme držitel registrovaného potenciálního mezinárodního nároku nebo registrovaného potenciálního postoupení mezinárodního nároku, v jehož prospěch byl potenciální prodej zaregistrován, v rámci své pravomoci opatření, aby zajistil zrušení registrace nejpozději do pěti pracovních dnů po obdržení žádosti popisované v uvedeném odstavci.
   3.   Poplatky uvedené v čl. 17 odst. 2 písm. h) úmluvy se stanoví tak, aby uhradily přiměřené náklady na zřízení, provoz a registrační činnost mezinárodního registru a přiměřené náklady orgánu dozoru, které jsou spojené s výkonem jeho funkcí, uplatňováním jeho pravomocí a plněním povinností předpokládaných článkem 17 odst. 2 úmluvy.
   4.   Centralizované funkce mezinárodního registru vykonává a řídí registrátor nepřetržitě 24 hodin denně. Jednotlivá kontaktní místa fungují alespoň během pracovní doby platné na jejich území.
   5.   Výše pojištění nebo finanční záruky, které jsou uvedeny v čl. 28 odst. 4 úmluvy, se stanoví pro každou událost tak, aby nebyla nižší než maximální hodnota leteckého předmětu podle rozhodnutí orgánu dozoru.
   6.   Nic v úmluvě nebrání registrátorovi sjednat si pojištění nebo finanční záruku pokrývající události, za které registrátor nenese odpovědnost podle článku 28 úmluvy.
   KAPITOLA IV

      SOUDNÍ PRAVOMOC

   Článek XXI
   Změna ustanovení o soudní pravomoci
   Pro účely článku 43 úmluvy a s výhradou článku 42 úmluvy má soud smluvního státu pravomoc i v případě, kdy je daným předmětem vrtulník nebo drak letadla, jehož státem registru je předmětný stát.
   Článek XXII
   Vzdání se svrchované imunity
   1.   S výhradou odstavce 2 je vzdání se svrchované imunity před pravomocí soudů uvedených v článku 42 nebo 43 úmluvy nebo v souvislosti s vymáháním práv a nároků, které se týkají leteckého předmětu podle úmluvy, závazné, a pokud byly splněny další podmínky této soudní pravomoci a vymáhání, je platné pro uplatnění pravomoci a povolení vymáhání v závislosti na okolnostech.
   2.   Vzdání se podle předchozího odstavce musí být provedeno písemně a obsahovat popis leteckého předmětu.
   KAPITOLA V

      VZTAH K JINÝM ÚMLUVÁM

   Článek XXIII
   Vztah k Úmluvě o mezinárodním uznávání práv k letadlům
   Úmluva nahradí pro smluvní stát, který je smluvní stranou Úmluvy o mezinárodním uznávání práv k letadlům, podepsané v Ženevě dne 19. června 1948, předmětnou úmluvu v částech týkajících se letadel, jak jsou vymezená v tomto protokolu, a leteckých předmětů. Avšak v případě práv a nároků, na které se úmluva nevztahuje nebo kterých se nedotýká, ženevskou úmluvu nenahradí.
   Článek XXIV
   Vztah k Úmluvě o sjednocení některých pravidel pro předběžné zabavení letadla
   1.   Úmluva nahradí pro smluvní stát, který je smluvní stranou Úmluvy o sjednocení některých pravidel pro předběžné zabavení letadla, podepsané v Římě dne 29. května 1933, předmětnou úmluvu v částech týkajících se letadel, jak jsou vymezená v tomto protokolu.
   2.   Smluvní stát, který je smluvní stranou výše uvedené úmluvy, může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k tomuto protokolu prohlásit, že nebude používat tento článek.
   Článek XXV
   Vztah k Úmluvě UNIDROIT o mezinárodním finančním leasingu
   Úmluva nahradí Úmluvu UNIDROIT o mezinárodním finančním leasingu, podepsanou v Ottawě dne 28. května 1988, v částech týkajících se leteckých předmětů.
   KAPITOLA VI

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek XXVI
   Podpis, ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení
   1.   Tento protokol je otevřen k podpisu v Kapském Městě dne 16. listopadu 2001 státům, které se zúčastnily diplomatické konference o přijetí úmluvy o mobilním zařízení a leteckého protokolu, konané v Kapském Městě od 29. října do 16. listopadu 2001. Po 16. listopadu 2001 je tento protokol otevřen k podpisu všem státům na ředitelství Mezinárodního ústavu pro sjednocení mezinárodního práva soukromého (UNIDROIT) v Římě až do jeho vstupu v platnost podle článku XXVIII.
   2.   Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení státy, které jej podepsaly.
   3.   Kterýkoli stát, který tento protokol nepodepíše, k němu může kdykoli přistoupit.
   4.   Ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení se uskuteční uložením odpovídající listiny u depozitáře.
   5.   Stát se nemůže stát smluvní stranou tohoto protokolu, pokud se nestane také smluvní stranou úmluvy.
   Článek XXVII
   Organizace regionální hospodářské integrace
   1.   Organizace regionální hospodářské integrace, která je tvořena svrchovanými státy a má pravomoc nad určitými otázkami upravovanými tímto protokolem, může rovněž podepsat, přijmout, schválit nebo přistoupit k tomuto protokolu. Organizace regionální hospodářské integrace má v takovém případě práva a povinnosti smluvního státu v rozsahu své pravomoci, kterou má uvedená organizace nad záležitostmi upravovanými tímto protokolem. Když je počet smluvních států náležitý z pohledu tohoto protokolu, organizace regionální hospodářské spolupráce se nepočítá za smluvní stát navíc k jeho členským státům, které jsou zároveň smluvními státy.
   2.   Organizace regionální hospodářské integrace vydá při podpisu, přijetí, schválení nebo přistoupení prohlášení ukládané u depozitáře, jež blíže určí záležitosti upravované tímto protokolem, pro které na ni její členské státy přenesly pravomoc. Organizace regionální hospodářské spolupráce neprodleně oznámí depozitáři každou změnu v rozdělení pravomoci, včetně nově přenesené pravomoci, které byly specifikovány v prohlášení podle tohoto odstavce.
   3.   Jakýkoli odkaz na „smluvní stát“ nebo „smluvní státy“ nebo na „stát, který je smluvní stranou“ nebo „státy, které jsou smluvními stranami“ tohoto protokolu se vztahuje stejným způsobem na organizaci regionální hospodářské spolupráce, když to kontext vyžaduje.
   Článek XXVIII
   Vstup v platnost
   1.   Tento protokol vstoupí v platnost prvního dne v měsíci následujícím po uplynutí tří měsíců od data uložení osmé listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, avšak pouze pro státy, které takovou listinu uložily.
   2.   Pro ostatní státy vstoupí tento protokol v platnost prvního dne v měsíci následujícím po uplynutí tří měsíců od data uložení jejich listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení.
   Článek XXIX
   Územní jednotky
   1.   Pokud má smluvní stát územní jednotky s odlišnými systémy práva použitelnými na záležitosti, kterými se zabývá tento protokol, může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení prohlásit, že se tento protokol vztahuje na všechny jeho územní jednotky nebo jen na jednu nebo několik z nich, a může pak kdykoli své prohlášení změnit vydáním jiného prohlášení.
   2.   Každé takové prohlášení uvede výslovně územní jednotky, na které se tento protokol vztahuje.
   3.   Pokud smluvní stát neučinil žádné prohlášení podle odstavce 1, vztahuje se tento protokol na všechny územní jednotky tohoto státu.
   4.   Pokud smluvní stát rozšiřuje použitelnost tohoto protokolu na jednu nebo více svých územních jednotek, může prohlášení povolená podle tohoto protokolu učinit ke každé takové územní jednotce a přitom prohlášení k jedné územní jednotce se může od prohlášení k jiné územní jednotce lišit.
   5.   Když se prohlášením podle odstavce 1 rozšíří použitelnost tohoto protokolu na jednu nebo více územních jednotek smluvního státu:

               a)

               má se za to, že se dlužník nachází ve smluvním státě, jen pokud je zapsán v obchodním rejstříku nebo byl založen podle právních předpisů platných v územní jednotce, na kterou se úmluva a tento protokol vztahuje, nebo pokud má sídlo zapsané v obchodním rejstříku nebo statutární sídlo, správní ústředí, místo podnikání nebo obvyklé bydliště v územní jednotce, na kterou se úmluva a tento protokol vztahuje;

               b)

               jakýkoli odkaz na umístění předmětu ve smluvním státě odkazuje na místo předmětu v územní jednotce, na kterou se úmluva a tento protokol vztahuje, a

               c)

               jakýkoli odkaz na správní orgány v uvedeném smluvním státě se vykládá jako odkaz na správní orgány s pravomocí pro územní jednotku, na kterou se úmluva a tento protokol vztahuje, a jakýkoli odkaz na národní registr nebo registrační orgán v uvedeném smluvním státě se vykládá jako odkaz na platný registr letadel nebo registrační orgán s pravomocí pro územní jednotku nebo územní jednotky, na které se vztahuje úmluva a tento protokol.

         Článek XXX
   Prohlášení k některým ustanovením
   1.   Smluvní stát může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k tomuto protokolu prohlásit, že bude používat kterýkoli jeden nebo více z článků VIII, XII a XIII tohoto protokolu.
   2.   Smluvní stát může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k tomuto protokolu prohlásit, že bude zcela nebo zčásti používat článek X tohoto protokolu. Pokud učiní takové prohlášení k čl. X odst. 2, stanoví dobu v tomto odstavci požadovanou.
   3.   Smluvní stát může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k tomuto protokolu prohlásit, že bude v plném rozsahu používat alternativu A nebo v plném rozsahu alternativu B článku XI, a v takovém případě rovněž stanoví druhy případného konkurzního řízení, na které se budou používat ustanovení alternativy A, a druhy případného konkurzního řízení, na které se budou používat ustanovení alternativy B. Smluvní stát, který učiní prohlášení podle tohoto odstavce, stanoví dobu požadovanou v článku XI.
   4.   Soudy smluvních států použijí článek XI v souladu s prohlášením smluvního státu, který představuje nadřazenou soudní pravomoc pro případ insolvence.
   5.   Smluvní stát může při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k tomuto protokolu prohlásit, že nebude zcela nebo zčásti používat ustanovení článku XXI. Prohlášení stanoví, za jakých podmínek bude předmětný článek používán v případě, že bude používán zčásti, nebo jinak jaké jiné formy předběžného opatření budou používány.
   Článek XXXI
   Prohlášení podle úmluvy
   Prohlášení učiněná podle úmluvy, včetně prohlášení učiněných podle článků 39, 40, 50, 53, 54, 55, 57, 58 a 60 úmluvy, se považují za učiněná také podle tohoto protokolu, pokud není uvedeno jinak.
   Článek XXXII
   Výhrady a prohlášení
   1.   K tomuto protokolu nesmí být činěny žádné výhrady, mohou však být přijímána prohlášení povolená podle článků XXIV, XXIX, XXX, XXXI, XXXIII a XXXIV v souladu s těmito ustanoveními.
   2.   Každé prohlášení nebo následné prohlášení či odvolané prohlášení učiněné podle tohoto protokolu se písemně oznámí depozitáři.
   Článek XXXIII
   Následná prohlášení
   1.   Stát, který je smluvní stranou, může učinit kdykoli po datu, kdy tento protokol pro něj vstoupí v platnost, následné prohlášení v souladu s článkem XXXI, kromě prohlášení podle článku 60 úmluvy, tím, že je oznámí depozitáři.
   2.   Každé takové následné prohlášení je platné od prvního dne v měsíci, který následuje po uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy depozitář obdrží oznámení.
   Je-li v oznámení stanoveno delší období pro vstup prohlášení v platnost, platí po uplynutí tohoto delšího období ode dne, kdy depozitář obdrží oznámení.
   3.   Bez ohledu na předchozí odstavce se tento protokol nadále používá, jako kdyby nebylo učiněno žádné následné prohlášení, v souvislosti se všemi právy a nároky vzniklými před datem vstupu každého takového následného prohlášení v platnost.
   Článek XXXIV
   Odvolání prohlášení
   1.   Kterýkoli stát, který je smluvní stranou tohoto protokolu a učinil podle tohoto protokolu jiné prohlášení než prohlášení v souladu s článkem XXXI podle článku 60 úmluvy, může toto prohlášení kdykoli odvolat oznámením zaslaným depozitáři. Odvolání vstoupí v platnost prvního dne v měsíci následujícím po uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy depozitář oznámení obdrží.
   2.   Bez ohledu na předchozí odstavec se tento protokol nadále používá, jako kdyby nebylo prohlášení odvoláno, v souvislosti se všemi právy a nároky vzniklými před datem vstupu tohoto prohlášení v platnost.
   Článek XXXV
   Vypovězení
   1.   Kterýkoli stát, který je smluvní stranou, může tento protokol vypovědět písemným oznámením zaslaným depozitáři.
   2.   Každé takové vypovězení vstoupí v platnost prvního dne v měsíci následujícím po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy depozitář oznámení obdrží.
   3.   Bez ohledu na předchozí odstavce se tento protokol nadále používá, jako kdyby nebyl vypovězen, v souvislosti se všemi právy a nároky vzniklými před datem vstupu vypovězení v platnost.
   Článek XXXVI
   Konference o přezkumu, změny a související záležitosti
   1.   Depozitář vypracuje po konzultaci s orgánem dozoru pro státy, které jsou smluvními státy, každý rok, nebo když si to vyžádají okolnosti, zprávu o způsobu fungování mezinárodního režimu zavedeného úmluvou ve znění tohoto protokolu. Při přípravě těchto zpráv vezme depozitář v úvahu zprávy orgánu dozoru o fungování mezinárodního registračního systému.
   2.   Na žádost nejméně pětadvaceti procent států, které jsou smluvními stranami, depozitář po konzultaci s orgánem dozoru čas od času svolá konferenci o přezkumu k posouzení

               a)

               praktického fungování úmluvy ve znění tohoto protokolu a její účinnosti při podpoře financování prostřednictvím aktiv a pronájmu předmětů, na které se vztahují její podmínky;

               b)

               soudního výkladu a uplatňování podmínek tohoto protokolu a pravidel;

               c)

               fungování mezinárodního registračního systému, činnosti registrátora a dohledu, který nad ním vykonává orgán dozoru, s přihlédnutím ke zprávám orgánu dozoru, a

               d)

               vhodnosti jakýchkoli změn v tomto protokolu nebo systému mezinárodního registru.

         3.   Každá změna tohoto protokolu je schválena nejméně dvoutřetinovou většinou států, které jsou účastníky konference uvedené v předchozím odstavci, a vstoupí pak v platnost pro státy, které ratifikovaly, přijaly nebo schválily takovou změnu, pokud ji ratifikovalo, přijalo nebo schválilo osm států v souladu s ustanoveními článku XXVIII o vstupu protokolu v platnost.
   Článek XXXVII
   Depozitář a jeho funkce
   1.   Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení se uloží v Mezinárodním ústavu pro sjednocení soukromého práva (UNIDROIT), který je jmenován depozitářem.
   2.   Depozitář

               a)

               informuje všechny smluvní státy o

                           i)

                           každém novém podpisu nebo uložení listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, spolu s příslušným datem,

                           ii)

                           datu vstupu tohoto protokolu v platnost,

                           iii)

                           každém prohlášení učiněném v souladu s tímto protokolem, spolu s příslušným datem,

                           iv)

                           odvolání nebo změně každého prohlášení, spolu s příslušným datem, a

                           v)

                           oznámení o každém vypovězení tohoto protokolu, spolu s příslušným datem a dnem jeho vstupu v platnost;

               b)

               zasílá ověřené stejnopisy tohoto protokolu všem smluvním státům;

               c)

               poskytuje orgánu dozoru a registrátorovi stejnopis každé listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, spolu s příslušným datem jejich uložení, každého prohlášení, každého odvolaného nebo pozměněného prohlášení a každého oznámení o vypovězení, spolu datem oznámení, aby tak mohly být informace v nich obsažené snadno a plně dostupné, a

               d)

               plní další funkce, které jsou u depozitářů obvyklé.

      NA DŮKAZ TOHO níže podepsaní zástupci, řádně k tomu zmocnění, podepsali tento protokol.
      V Kapském Městě dne šestnáctého listopadu dva tisíce jedna, v jednom vyhotovení v angličtině, arabštině, čínštině, francouzštině, ruštině a španělštině, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, která se potvrdí tím, že společný sekretariát konference pod pravomocí předsedy konference do devadesáti dnů od zde uvedeného data ověří vzájemnou shodu mezi nimi.

   PŘÍLOHA

      FORMULÁŘ ŽÁDOSTI O NEODVOLATELNÉ POVOLENÍ ZRUŠENÍ REGISTRACE A VÝVOZU

   Příloha uvedená v článku XIII