title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/412 ze dne 14. března 2018, kterým se mění rozhodnutí č. 466/2014/EU, kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii

text:
                  19.3.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 76/30

            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/412
      ze dne 14. března 2018,
      kterým se mění rozhodnutí č. 466/2014/EU, kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii
      EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
      v souladu s řádným legislativním postupem (1),
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Mezinárodní společenství čelí bezprecedentní migrační a uprchlické krizi, která si vyžaduje solidaritu a efektivní mobilizaci finančních zdrojů a vyvolává potřebu konfrontovat a řešit stávající problémy společně. Je třeba, aby všechny zúčastněné strany spolupracovaly na uplatňování udržitelných střednědobých a dlouhodobých politik a efektivně využívaly stávající programy za účelem navrhování a podpory iniciativ, které přispívají k dosahování cílů udržitelného rozvoje v rámci OSN a k řešení politických, sociálních, ekonomických a environmentálních faktorů, jež představují hlavní příčiny migrace, mimo jiné včetně chudoby, nerovnosti, demografického růstu, nedostatku pracovních a ekonomických příležitostí, omezeného přístupu ke vzdělávání, nestability, konfliktů, změny klimatu a dlouhodobých důsledků nuceného vysídlení.

                  (2)

                  Přestože poskytování finančních prostředků na řešení hlavních příčin migrace je nanejvýš důležité, Unie je nadále plně odhodlána prosazovat politiky i v jiných oblastech představujících klíčovou strategickou prioritu, jak jsou uvedeny v Globální strategii zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie.

                  (3)

                  Byl vytvořen nový, na výsledky orientovaný rámec partnerství se třetími zeměmi, který zohlední všechny unijní politiky a nástroje. Jako součást tohoto nového rámce partnerství vznikl unijní plán vnějších investic s cílem podporovat investice v regionech mimo Unii a zároveň přispívat k dosahování cílů udržitelného rozvoje v rámci OSN a řešit hlavní příčiny migrace. Dále by měl přispívat k naplňování cílů Agendy pro udržitelný rozvoj OSN 2030 a Pařížské dohody přijaté na základě Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (dále jen „Pařížská úmluva“), jakož i cílů dalších nástrojů pro financování vnější činnosti.

                  (4)

                  Dne 28. června 2016 schválila Evropská rada návrh Evropské investiční banky (EIB) na přispívání do plánu vnějších investic prostřednictvím iniciativy EIB na posílení odolnosti určené na podporu investic v zemích jižního sousedství a západního Balkánu.

                  (5)

                  Klíčovou součástí iniciativy EIB na posílení odolnosti je rozšíření – jak kvantitativní, tak kvalitativní – vnějšího úvěrového mandátu EIB. To by mělo EIB umožnit rychle přispívat k naplňování cílů plánu vnějších investic, zejména poskytováním dalšího financování pro příjemce v soukromém sektoru, za účelem přilákání soukromých investic a stimulování dlouhodobých investic.

                  (6)

                  Strategická rada Evropského fondu pro udržitelný rozvoj, v níž je EIB zastoupena, bude poskytovat pokyny ohledně doplňkovosti mezi iniciativou EIB na posílení odolnosti a složkami plánu vnějších investic v souladu se svým jednacím řádem a aniž jsou dotčena vnitřní pravidla EIB pro správu a řízení.

                  (7)

                  Rozpočtová záruka na finanční operace prováděné mimo Unii (dále jen „záruka EU“) byla EIB poskytnuta rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 466/2014/EU (2).

                  (8)

                  V souladu s rozhodnutím č. 466/2014/EU Komise ve spolupráci s EIB připravila zprávu o přezkumu v polovině období, v níž vyhodnotila provádění uvedeného rozhodnutí na základě nezávislého externího hodnocení.

                  (9)

                  Dlouhodobá ekonomická odolnost uprchlíků, migrantů, hostitelských a tranzitních společenství a společenství původu, jež představuje strategickou reakci na řešení hlavních příčin migrace, by měla být doplněna jako nový cíl podporovaný zárukou EU (dále jen „nový cíl“).

                  (10)

                  Operace podporované v rámci nového cíle by měly být odlišné od úsilí, jež Unie vyvíjí v oblasti ochrany hranic.

                  (11)

                  Aby mohl vnější zápůjční mandát reagovat na potenciální nadcházející výzvy a priority Unie a aby mohl naplňovat nový cíl, měl by být maximální strop pro finanční operace EIB se zárukou EU navýšen na 32 300 000 000 EUR.

                  (12)

                  V rámci obecného mandátu by měla být částka 1 400 000 000 EUR vyčleněna na projekty ve veřejném sektoru zaměřené na naplňování nového cíle.

                  (13)

                  V rámci nového zápůjčního mandátu pro soukromý sektor by měla být na projekty zaměřené na naplňování nového cíle v rámci maximálního zvýšeného stropu vyčleněna částka 2 300 000 000 EUR, na niž by se měla vztahovat komplexní záruka Unie.

                  (14)

                  Úspěch jednoho z hlavních cílů EIB v rámci vnějšího zápůjčního mandátu, kterým je zejména podpora rozvoje místního soukromého sektoru, a obzvláště podpora mikropodniků a malých a středních podniků, závisí na takových faktorech, jako je přístup malých a středních podniků k financování, úvěrům a technické pomoci, na podpoře podnikání a na úsilí zaměřeném na stimulaci přechodu od nestabilní neformální ekonomiky k ekonomice formální. V této souvislosti by měly finanční operace EIB usilovat o podporu malých investičních projektů realizovaných malými a středními podniky, jakož i o podporu investičních projektů v odlehlých venkovských oblastech a v souvislosti s úpravou pitné vody, likvidací odpadních vod a s energií z obnovitelných zdrojů.

                  (15)

                  Měla by se zajistit doplňkovost a koordinace s unijními iniciativami, které řeší hlavní příčiny migrace, včetně podpory Unie zaměřené na udržitelnou reintegraci navrátivších se migrantů v zemích původu.

                  (16)

                  Podle Pařížské dohody by se EIB měla snažit udržet vysokou úroveň operací souvisejících se změnou klimatu, jejichž objem by měl představovat nejméně 25 % celkového objemu finančních operací EIB mimo Unii. Finanční operace EIB, na které se vztahuje rozhodnutí č. 466/2014/EU, by měly být v souladu s dosažením cíle, aby do roku 2020 alespoň 35 % celkových finančních operací EIB směřovalo do rozvíjejících se ekonomik a rozvojových zemí mimo Unii. EIB by měla zohlednit závěry Evropské rady ze dne 22. května 2013 o postupném rušení dotací, které mají nepříznivý vliv na životní prostředí nebo na hospodářství, včetně dotací na fosilní paliva.

                  (17)

                  Riziko pro souhrnný rozpočet Unie související s finančními operacemi EIB v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor by mělo být oceněno. Příjmy plynoucí z tohoto ocenění rizika by měly být hrazeny do Záručního fondu pro vnější vztahy zřízeného nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (3) za účelem krytí obchodního rizika a zamezení narušování trhu.

                  (18)

                  EIB by měla vypracovat a do svého rámce měření výsledků zavést soubor ukazatelů pro projekty zaměřené na plnění nového cíle. Proto by do výroční zprávy Komise pro Evropský parlament a Radu ohledně finančních operací EIB mělo být zahrnuto posouzení přínosu uvedených operací EIB k novému cíli, případně včetně přínosu k plnění cílů udržitelného rozvoje v rámci OSN, zapojení místní občanské společnosti a souladu s prioritami vnější politiky a rozpočtovými prioritami Unie.

                  (19)

                  Měla by být zajištěna viditelnost a transparentnost finančních operací EIB, na které se vztahuje rozhodnutí č. 466/2014/EU, zejména s ohledem na projekty financované prostřednictvím finančních zprostředkovatelů, aby byl zdokonalen přístup k informacím pro orgány Unie a pro širokou veřejnost, s přihlédnutím k potřebě chránit důvěrné nebo obchodně citlivé informace.

                  (20)

                  Příslušná politika Unie týkající se jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti je vymezena v právních aktech Unie a v závěrech Rady, zejména v jejich příloze ze dne 8. listopadu 2016, a v případných následujících aktualizacích.

                  (21)

                  Náležitá péče v souvislosti s finančními operacemi EIB, na které se vztahuje rozhodnutí č. 466/2014/EU, by měla zahrnovat důkladnou kontrolu souladu s příslušnými právními předpisy Unie a schválenými mezinárodními a unijními standardy pro boj proti praní peněz, boj proti financování terorismu, daňovým podvodům a vyhýbání se daňovým povinnostem. EIB by nadto měla v rámci předkládání zpráv o vnějším zápůjčním mandátu poskytovat informace o souladu finančních operací EIB s politikou EIB pro nespolupracující jurisdikce, jež budou rozčleněné podle jednotlivých zemí, a seznam zprostředkovatelů, s nimiž EIB spolupracuje.

                  (22)

                  Dne 12. října 2016 schválila EIB provádění iniciativy na posílení odolnosti. Mělo by být možné, aby se na projekty v rámci iniciativy EIB na posílení odolnosti, které byly schváleny po uvedeném dni a před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost a uzavřením dohody o záruce, vztahovala záruka EU, pokud Komise potvrdí, že jsou v souladu s novým cílem a respektují podmínky stanovené v dohodě o záruce.

                  (23)

                  Na finanční operace EIB s podniky by se měla komplexní záruka pro soukromý sektor vztahovat pouze tehdy, přispívají-li k růstu podporujícímu začlenění a silnější tvorbě pracovních míst a pokud nejsou k dispozici odpovídající služby na místních finančních trzích.

                  (24)

                  Finanční operace EIB by měly být v souladu se zásadami uvedenými ve sdělení Komise ze dne 25. října 2011 nazvaném „Obnovená strategie EU pro sociální odpovědnost podniků na období 2011–2014“, a to i s ohledem na finanční zprostředkovatele.

                  (25)

                  Pouze v případě změny priorit vnější politiky Unie nebo v případě naléhavých a krizových situací, které mohou během období mandátu nastat, a v souladu s příslušnými usneseními Evropského parlamentu a rozhodnutími a závěry Rady by měl být strop pro přerozdělení mezi regiony ze strany EIB během mandátu navýšen z 10 % na 20 %. Komise by měla Evropský parlament a Radu o těchto přerozděleních pravidelně informovat.

                  (26)

                  S ohledem na význam iniciativy EIB na posílení odolnosti ve strategii Unie na řešení hlavních příčin migrace a na potřeby tranzitních a hostitelských společenství je i nadále nanejvýš důležité, aby částky vyčleněné v rámci stropů vnějšího zápůjčního mandátu na projekty sledující nové cíle byly v plné výši vyčerpány. Jestliže však v důsledku nepředvídaných okolností nelze vyčleněné částky v plné výši vyčerpat, měla by být rovněž umožněna větší flexibilita. Pokud tedy EIB do 30. června 2019 dospěje k závěru, že není schopna vyčerpat svůj prognózovaný cíl v rámci iniciativy EIB na posílení odolnosti, může být z částky 1 400 000 000 EUR v rámci obecného mandátu vyčleněného na projekty veřejného sektoru a z částky 2 300 000 000 EUR v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor přerozděleno až 20 % z těchto částek v rámci regionů nebo mezi regiony, které jsou považovány za země usilující o přistoupení a příjemci předvstupní pomoci a dále mezi země v rámci evropské politiky sousedství a partnerství. Jakékoli takové přerozdělení by mělo podléhat předchozí dohodě mezi Komisí a EIB.

                  (27)

                  Seznamy způsobilých regionů a zemí a potenciálně způsobilých regionů a zemí by měly být pozměněny tak, aby neobsahovaly regiony a země s vysokými příjmy a vysokým úvěrovým ratingem, tedy Brunej, Chile, Island, Izrael, Singapur, Jižní Koreu a Tchaj-wan. Na seznam potenciálně způsobilých regionů a zemí by dále měl být zařazen Írán.

                  (28)

                  Rozhodnutí č. 466/2014/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

            PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Rozhodnutí č. 466/2014/EU se mění takto:

                  1)

                  Článek 2 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 2
                  Stropy pro finanční operace EIB v rámci záruky EU
                  1.   Maximální strop pro finanční operace EIB v rámci záruky EU nepřesáhne v období 2014–2020 částku 32 300 000 000 EUR. Částky, které byly původně vyčleněny pro finanční operace, ale později byly zrušeny, se do tohoto stropu nezapočítávají.
                  Tento maximální strop je rozdělen na:

                              a)

                              maximální částku 30 000 000 000 EUR v rámci obecného mandátu, z níž je částka až 1 400 000 000 EUR vyčleněna na projekty ve veřejném sektoru zaměřené na dlouhodobou ekonomickou odolnost uprchlíků, migrantů, hostitelských a tranzitních společenství a společenství původu, jež představuje strategickou reakci na řešení hlavních příčin migrace;

                              b)

                              maximální částku 2 300 000 000 EUR v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor na projekty zaměřené na dlouhodobou ekonomickou odolnost uprchlíků, migrantů, hostitelských a tranzitních společenství a společenství původu, jež představuje strategickou reakci na řešení hlavních příčin migrace.

                        2.   Maximální částky uvedené v odstavci 1 se dělí na regionální stropy a podstropy, jak stanoví příloha I. V rámci regionálních stropů a v průběhu období stanoveného v tomto rozhodnutí EIB zajistí rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje záruka EU, vyváženým způsobem v souladu s prioritami vnější politiky Unie, které musejí být zohledněny v regionálních operačně-technických pokynech uvedených v článku 5.“

                  2)

                  Článek 3 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 3
                  Obecné cíle a zásady
                  1.   Záruka EU se poskytuje pouze na finanční operace EIB, jež mají podle posouzení EIB přidanou hodnotu a podporují některý z těchto obecných cílů:

                              a)

                              rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu mikropodniků a malých a středních podniků;“

                              b)

                              rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;

                              c)

                              přizpůsobení se změně klimatu a její zmírňování;

                              d)

                              dlouhodobou ekonomickou odolnost uprchlíků, migrantů, hostitelských a tranzitních společenství a společenství původu, jež představuje strategickou reakci na řešení hlavních příčin migrace.

                        2.   Při zachování specifického charakteru EIB jakožto investiční banky přispívají finanční operace EIB uskutečňované podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecného zájmu Unie, a to zejména zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Řídící orgány EIB jsou motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí.
                  3.   Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle stanovené v odstavci 1, je regionální integrace zemí, mimo jiné zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii a příjemců předvstupní pomoci, zemí v rámci evropské politiky sousedství a partnerství a Unie. EIB provádí finanční operace v přijímajících zemích v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, podporou přímých zahraničních investic, které prosazují hospodářskou integraci s Unií.
                  4.   Finanční operace EIB v rozvojových zemích, které jsou vymezeny v seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci, jejž sestavuje Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, přispívají podle článků 208 a 209 Smlouvy o fungování EU k plnění cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce, a zejména ke zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti.
                  5.   V zájmu zajištění co největšího dopadu investic do soukromého sektoru na rozvoj se EIB snaží přispívat k vytváření příznivých podmínek pro soukromé podniky a investice a zajišťuje, aby v přijímajících zemích přednostně docházelo k posílení místního soukromého sektoru, včetně družstev a sociálních podniků, podporou místních investic, jak je stanoveno v odst. 1 písm. a). Finanční operace EIB na podporu obecných cílů uvedených v odstavci 1 usilují rovněž o zvýšení podpory, kterou EIB poskytuje investičním projektům realizovaným malými a středními podniky z přijímající země a z Unie, čímž umožňuje přístup k financování pro nové investiční projekty realizované malými a středními podniky. Finanční operace EIB umožňují malým a středním podnikům využívat mimo jiné výhod plynoucích z přístupu malých a středních podniků na trh ve způsobilých zemích a z jejich zapojení do globálních hodnotových řetězců a dále přispívají k posilování konkurenceschopnosti unijních společností.
                  Za účelem účinného sledování a hodnocení využití finančních prostředků ve prospěch dotčených malých a středních podniků provádí EIB důkladná posouzení a stanoví a udržuje odpovídající smluvní ustanovení ukládající finančním zprostředkovatelům a konečným příjemcům standardní povinnosti pro předkládání zpráv. EIB se snaží určovat překážky financování, jimž malé a střední podniky čelí, a přispívat k jejich odstranění.
                  EIB spolupracuje s finančními zprostředkovateli, kteří mohou podpořit konkrétní potřeby malých a středních podniků v zemích operace a kteří splňují požadavky stanovené v článku 13, jak jsou provedeny do dohod podle odst. 1 třetího pododstavce uvedeného článku.
                  6.   Finanční operace EIB na podporu obecného cíle stanoveného v odst. 1 písm. b) podporují investiční projekty převážně v oblastech dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury, informačních a komunikačních technologií, zdraví a vzdělávání. To zahrnuje výrobu a integraci energie z obnovitelných zdrojů, opatření v oblasti energetické účinnosti, transformaci energetických systémů umožňující přechod na technologie a paliva s nižšími emisemi uhlíku, udržitelnou energetickou bezpečnost a energetickou infrastrukturu, včetně infrastruktury pro produkci plynu a jeho dopravu na energetický trh Unie, jakož i elektrifikaci venkovských oblastí, environmentální infrastruktury, jako jsou voda a hygiena a ekologická infrastruktura, telekomunikace a infrastrukturu pro širokopásmové připojení.
                  7.   Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. c) podporují investiční projekty v oblasti přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování, které přispívají k plnění celkových cílů Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu a Pařížské dohody přijaté v rámci této úmluvy, a to zejména zamezením emisí skleníkových plynů nebo jejich snižováním a snižováním uhlíkové stopy v oblastech obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšováním odolnosti ohrožených zemí, odvětví a společenství vůči nepříznivým dopadům změny klimatu.
                  Kritéria způsobilosti pro projekty v oblasti změny klimatu jsou vymezena ve strategii EIB týkající se změny klimatu. Na základě metodik posuzování emisí skleníkových plynů a odchylek emisí projektů, které vypracovala EIB, bude analýza uhlíkové stopy zahrnuta do procesu hodnocení dopadů na životní prostředí s cílem určit, zda návrhy projektu optimalizují zvýšení energetické účinnosti.
                  Během období stanoveného tímto rozhodnutím, se EIB snaží udržet vysokou úroveň operací souvisejících se změnou klimatu, jejichž podíl musí představovat alespoň 25 % celkového objemu finančních operací EIB mimo Unii. Financování ze strany EIB podle tohoto rozhodnutí je v souladu s dosažením cíle, aby do roku 2020 alespoň 35 % celkových finančních operací EIB směřovalo do rozvíjejících se ekonomik a rozvojových zemí mimo Unii.
                  Finanční operace EIB zahrnují mimo jiné konkrétní opatření sloužící k postupnému ukončování financování projektů, které brání dosažení cílů Unie v oblasti klimatu, a k zintenzivnění úsilí o podporu obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
                  Ve všech svých finančních operacích v rámci vnějšího zápůjčního mandátu EIB ve svém příspěvku na projekty posílí prvky přizpůsobení se změně klimatu.
                  8.   Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. d) podporují investiční projekty, které řeší hlavní příčiny migrace, přispívají k dlouhodobé ekonomické odolnosti a k cílům udržitelného rozvoje v rámci OSN a chrání udržitelný rozvoj v přijímajících zemích.
                  Při plném dodržování lidských, pracovních a sociálních práv, základních svobod a rovnosti žen a mužů prostřednictvím přístupu založeného na právech, který zahrnuje všechna lidská a sociální práva v souladu se zásadami transparentnosti, participace, nediskriminace a odpovědnosti, finanční operace EIB:

                              a)

                              řeší zvýšené nároky na infrastrukturu a související služby v přímé či nepřímé reakci na příliv migrantů a současně jsou přínosem i pro místní obyvatelstvo,

                              b)

                              rozvíjejí pracovní příležitosti v hostitelských a uprchlických společenstvích,

                              c)

                              podporují ekonomickou integraci a umožňují uprchlíkům ekonomickou soběstačnost, nebo

                              d)

                              posilují humanitární akce a podporu vytváření důstojných pracovních příležitostí.

                        Finanční operace EIB podporují:

                              a)

                              soukromý sektor v oblastech malých a středních podniků a podniků se střední tržní kapitalizací, korporátních financí a mikrofinancí;

                              b)

                              veřejný sektor včetně obcí a dalších subjektů veřejného sektoru, pokud jde o infrastrukturu a služby, včetně služeb zdravotní péče a zvláštních zařízení pro děti, sanitárních služeb a školního vzdělávání, k řešení výrazně zvýšených potřeb.

                        9.   Při provádění finančních operací EIB na podporu obecných cílů stanovených v odstavci 1 je třeba uznat, že rovnost žen a mužů je průřezovou otázkou, jež je rozhodující pro dosažení udržitelného rozvoje a představuje tak důležitý prvek hloubkové kontroly projektů. Hledisko rovnosti žen a mužů se uplatní na všechny tyto finanční operace. EIB zajistí, aby všechny její finanční operace dodržovaly závazky stanovené v její strategii pro rovnost žen a mužů a akční plán pro rovnost žen a mužů.
                  10.   EIB usiluje o zajištění toho, aby společnosti, které se podílejí na projektech spolufinancovaných EIB, dodržovaly zásady transparentnosti odměňování a rovnosti žen a mužů a zásadu stejné odměny za stejnou práci, jak stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES (*1). Rozhodnutí EIB o financování projektů zohlední opatření, která společnosti, jež se o financování ucházejí, v oblasti stejné odměny za stejnou práci a v oblasti sociální odpovědnosti podniků přijaly.
                  11.   Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB realizované ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu stanovící právní podmínky, za nichž mají být tyto operace prováděny, jež musí být v souladu s prohlášením EIB o environmentálních a sociálních zásadách a normách a s příručkou o environmentálních a sociálních postupech.

                     (*1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 23).“"

                  3)

                  Článek 5 se mění takto:

                              a)

                              v odst. 1 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
                              „Komise a EIB zohlední při aktualizaci regionálních operačně-technických pokynů příslušná usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady, jakož i mezinárodně uznávané zásady a pokyny v oblasti sociální odpovědnosti podniků. Regionální operačně-technické pokyny musí být v souladu s prioritami obsaženými v případných vnitrostátních či regionálních programech vypracovaných přijímajícími zeměmi a náležitě zohledňují veškeré konzultace s místní občanskou společností, k nimž v průběhu vypracovávání těchto programů došlo.“;

                              b)

                              vkládá se nový odstavec, který zní:
                              „1a.   Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18, pokud jde o změny přílohy IV.“

                  4)

                  Článek 8 se mění takto:

                              a)

                              v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                              „Komplexní záruka se vztahuje také na finanční operace EIB v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor podle čl. 2 odst. 1 písm. b), které mají v průměru vyšší rizikový profil než portfolio, na něž se vztahuje záruka ke krytí politických rizik uvedená v odstavci 3 tohoto článku v zemích usilujících o přistoupení a v příjemcích předvstupní pomoci nebo v zemích v rámci evropské politiky sousedství a partnerství.“

                              b)

                              odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:
                              „5.   Finanční dohody s jednotlivými předkladateli projektů v souvislosti s finančními operacemi EIB musí obsahovat také příslušná ustanovení o zadávání zakázek a environmentální, klimatická a sociální ustanovení v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB, včetně požadavků na to, aby záruka EU a zapojení EIB byly viditelné pro konečného příjemce.
                              6.   Komise a EIB stanoví v dohodě o záruce uvedené v článku 14 jasnou a transparentní politiku přidělování, která EIB umožní v rámci její vnější činnosti identifikovat operace, jež mají být financovány podle tohoto rozhodnutí, s cílem zajistit co možná nejúčinnější využití záruky EU. Tato politika přidělování vychází z bonity finančních operací EIB na základě posouzení EIB, ze stropů definovaných v příloze I, z povahy protistrany, ať se jedná o státní subjekt, státem řízený subjekt podle odstavce 1 tohoto článku či o soukromý subjekt, ze schopnosti EIB absorbovat riziko a dalších relevantních kritérií, včetně přidané hodnoty záruky EU. Evropský parlament a Rada jsou o politice přidělování informovány v souladu s článkem 14.“

                  5)

                  Článek 9 se mění takto:

                              a)

                              odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                              „1.   V souvislosti s aspekty investičních projektů, na něž se vztahuje záruka EU, spojenými se sociálními aspekty a s aspekty lidských práv, rovnosti žen a mužů, životního prostřední, hospodářství a rozvoje provede EIB důkladné posouzení a ve vhodných případech v souladu se svým prohlášením o environmentálních a sociálních zásadách a normách a příručkou o environmentálních a sociálních postupech požaduje, aby předkladatelé projektů v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie vedli ve fázi plánování a ve fázi provádění projektu veřejné konzultace na místní úrovni s příslušnými vnitrostátními a místními zúčastněnými stranami, jakož i s občanskou společností, a aby poskytovali informace relevantní pro posouzení přínosu k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie.
                              EIB zajistí, aby před provedením finančních operací, které mají vliv na půdní a přírodní zdroje, byla uplatněna zásada svobodného předchozího informovaného souhlasu.
                              Toto hodnocení obsahuje posouzení toho, zda by během doby životnosti projektu měly být zvýšeny kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci, a pokud ano, tak jakým způsobem. EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu investičních projektů a aspektů spojených s lidskými právy a předcházením konfliktům, aby se zajistilo, že investiční projekty podpořené na základě tohoto rozhodnutí jsou environmentálně a sociálně udržitelné a že finanční operace EIB v rámci iniciativy EIB na posílení odolnosti, zejména v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor, zlepšují ekonomickou odolnost uprchlíků, migrantů, hostitelských a tranzitních společenství a společenství původu.
                              V rámci svých dostupných interních pokynů ohledně provádění důkladného posouzení EIB v potřebných případech prostřednictvím své příručky o environmentálních a sociálních postupech zdokonalí praktické pokyny k posuzování aspektů týkajících se všech základních lidských práv, které by se měly využívat při ex-ante hodnocení i průběžném sledování jednotlivých projektů, včetně projektů za účasti finančních zprostředkovatelů založených na stávajících rámcích, zejména strategickém rámci a akčním plánu EU pro lidská práva a demokracii, přičemž přihlédne ke stávajícím ukazatelům v oblasti lidských práv, které používá Unie, příslušné orgány OSN a organizace na ochranu lidských práv.“;

                              b)

                              odstavec 3 se nahrazuje tímto:
                              „3.   Sledování EIB se týká provádění zprostředkovatelských operací a činnosti finančních zprostředkovatelů v oblasti podpory malých a středních podniků.“;

                              c)

                              odstavec 5 se nahrazuje tímto:
                              „5.   Výsledky sledování jsou zveřejněny, s výhradou požadavků důvěrnosti a dohody mezi příslušnými stranami.“

                  6)

                  V článku 10 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                  „Riziko pro rozpočet Unie v souvislosti s finančními operacemi EIB v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor podle čl. 2 odst. 1 písm. b) musí být oceněno a příjmy z ocenění obchodního rizika se vyplatí do Záručního fondu.“

                  7)

                  V článku 11 se odstavec 1 mění takto:

                              a)

                              písmena b) a c)se nahrazují tímto:

                                          „b)

                                          souhrnné posouzení přidané hodnoty, očekávaných výstupů, výsledků a rozvojových dopadů finančních operací EIB, vycházející z výroční zprávy EIB o rámci pro měření výsledků. Za tímto účelem použije EIB ukazatele výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a sociálních aspektů, včetně lidských práv a rovnosti žen a mužů, a zohlední přitom příslušné ukazatele podle Pařížské deklarace o účinnosti pomoci z roku 2005.
                                          Ukazatele v oblasti rovnosti žen a mužů budou vypracovány v souladu se strategií EIB pro rovnost žen a mužů a s akčním plánem pro rovnost žen a mužů, odrážejí podporu rovnosti mezi ženami a muži a jsou pokud možno hodnoceny ex post rozčleněním údajů podle pohlaví. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí jsou kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměřují na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí. EIB stanoví se zřetelem k názorům zúčastněných stran, občanské společnosti, dotčených skupin obyvatel a nevládních organizací ukazatele pro projekty strategické reakce k řešení hlavních příčin migrace a k zlepšování dlouhodobé ekonomické odolnosti hostitelských a tranzitních společenství;

                                          c)

                                          posouzení přínosu finančních operací EIB k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie, přičemž se zohlední soulad se zásadami, na nichž spočívá vnější činnost Unie podle článku 21 Smlouvy o EU, regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 5 tohoto rozhodnutí a strategický rámec a akční plán EU pro lidská práva a demokracii;“

                              b)

                              písmeno e) se nahrazuje tímto:

                                          „e)

                                          posouzení kvality finančních operací EIB, zejména toho, v jakém rozsahu EIB zohlednil environmentální a sociální udržitelnost při důkladném posuzování a sledování financovaných investičních projektů, jakož i opatření k maximalizaci místního zapojení podporou účasti dotčených společenství, organizací občanské společnosti a nevládních organizací;“

                              c)

                              doplňuje se nové písmeno, které zní:

                                          „j)

                                          posouzení toho, jaký přínos z hlediska strategické reakce k řešení hlavních příčin migrace mají finanční operace EIB, které přispívají k dlouhodobé ekonomické odolnosti uprchlíků, migrantů, hostitelských a tranzitních společenství a společenství původu.“

                  8)

                  Článek 12 se mění takto:

                              a)

                              odstavec 1 se mění takto:

                                          i)

                                          písmeno a) se nahrazuje tímto:

                                                      „a)

                                                      všech finančních operací EIB uskutečňovaných podle tohoto rozhodnutí po schválení projektu, zejména informace o tom, zda se na daný investiční projekt vztahuje záruka EU a jak přispívá k cílům vnější činnosti Unie, zejména s poukazem na jeho hospodářský, sociální, environmentální a klimatický dopad i jeho dopad na rovnost žen a mužů;“

                                          ii)

                                          písmeno c) se nahrazuje tímto:

                                                      „c)

                                                      pokud je to možné a vhodné, stávajících rámcových dohod mezi EIB a přijímající zemí. Při podepisování nových dohod nebo změnách stávajících dohod EIB zajistí, aby bylo možné jejich zveřejnění;“

                              b)

                              doplňují se nové odstavce, které znějí:
                              „3.   EIB zajistí, aby informace o plánovaných a schválených operacích nebo jakékoli jejich podstatné změně byly zveřejněny a byly snadno dostupné místní občanské společnosti.
                              4.   EIB na žádost poskytne Evropskému parlamentu přehledy výsledků měření pro investiční projekty, na něž se vztahuje záruka EU, přičemž zohlední ochranu důvěrných a obchodně citlivých informací a s výhradou jejich příslušných vnitřních pravidel týkajících se zacházení s důvěrnými informacemi.“

                  9)

                  Články 13 a 14 se nahrazují tímto:
                  „Článek 13
                  Předcházení praní peněz, boj proti financování terorismu, zdanění a nespolupracující jurisdikce
                  1.   EIB v rámci svých finančních operací, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, dodržuje příslušné právní předpisy Unie a dohodnuté mezinárodní a unijní standardy, a proto nepodpoří v rámci tohoto rozhodnutí žádné projekty, které přispívají k praní peněz, financování terorismu, vyhýbání se daňovým povinnostem, daňovým podvodům nebo daňovým únikům.
                  Kromě toho EIB nezahájí ani neobnoví operace se subjekty registrovanými nebo usazenými v jurisdikcích zařazených na seznamu vypracovaném v rámci příslušné politiky Unie týkající se nespolupracujících jurisdikcí nebo v jurisdikcích, které jsou podle čl. 9 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 (*2) považovány za vysoce rizikové třetí země či které se skutečně neřídí unijními nebo mezinárodně dohodnutými daňovými standardy týkajícími se transparentnosti a výměny informací. EIB se od této zásady může odchýlit, pouze pokud je projekt fyzicky realizován v jedné z těchto jurisdikcí a nic nenasvědčuje tomu, že by příslušná operace přispívala k praní peněz, financování terorismu, vyhýbání se daňovým povinnostem, daňovým podvodům nebo daňovým únikům.
                  Při uzavírání dohod s finančními zprostředkovateli EIB uplatňuje v příslušných dohodách požadavky podle tohoto článku a požaduje, aby ji finanční zprostředkovatelé informovali o jejich dodržování.
                  Nejpozději po přijetí unijního seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti přezkoumá EIB svou politiku týkající se nespolupracujících jurisdikcí. Každý rok poté EIB předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění své politiky týkající se nespolupracujících jurisdikcí v souvislosti s finančními operacemi včetně informací rozčleněných podle jednotlivých zemí a seznamu zprostředkovatelů, s nimiž spolupracuje.
                  2.   Při svých finančních operacích, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, uplatňuje EIB zásady a standardy stanovené v právu Unie o předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu, a zejména v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 (*3) a směrnici (EU) 2015/849. EIB konkrétně podmíní přímé i zprostředkované financování podle tohoto rozhodnutí zveřejněním informací o skutečném vlastnictví v souladu se směrnicí (EU) 2015/849.
                  Článek 14
                  Dohoda o záruce
                  Komise a EIB podepíší dohodu o záruce obsahující podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU podle článku 8. Dohoda o záruce se oznámí Evropskému parlamentu a Radě s výhradou příslušných vnitřních pravidel, kterými se řídí zacházení s důvěrnými informacemi.

                     (*2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73)."

                     (*3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006 (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 1).“"

                  10)

                  Článek 18 se mění takto:

                              a)

                              vkládá se nový odstavec, který zní:
                              „2a.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi na dobu neurčitou ode dne 8. dubna 2018.“

                              b)

                              odstavec 3 se nahrazuje tímto:
                              „3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v článcích 4 a 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.“

                              c)

                              odstavec 5 se nahrazuje tímto:
                              „5.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 4 a 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“

                  11)

                  Článek 20 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 20
                  Předkládání zpráv
                  Do 30. června 2019 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí, z níž bude čerpat případné nové rozhodnutí o finančních operacích EIB v rámci vnějšího zápůjčního mandátu EIB, na které se vztahuje záruka EU.
                  Do 31. prosince 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.“

                  12)

                  Vkládá se nový článek, který zní:
                  „Článek 20a
                  Přechodné ustanovení
                  EIB může financovat projekty, které byly schváleny po 12. říjnu 2016 a před 8. dubnem 2018 a uzavřením dohody o záruce mezi Komisí a EIB. Na takové projekty se může vztahovat záruka EU, pokud Komise potvrdí, že jsou v souladu s cílem vymezeným v čl. 3 odst. 1 písm. d) a respektují podmínky uvedené v dohodě o záruce.“

                  13)

                  Přílohy I, II a III se nahrazují zněním obsaženým v příloze tohoto rozhodnutí.

                  14)

                  V příloze IV se první pododstavec nahrazuje tímto:
                  „Činnost EIB v partnerských zemích účastnících se předvstupního procesu probíhá v rámci stanoveném v přístupových a evropských partnerstvích, která uvádějí priority pro země usilující o přistoupení k EU a příjemce předvstupní pomoci s cílem dosáhnout pokroku v přibližování k Unii, a která stanovují rámec pomoci Unie. Politickým rámcem Unie pro západní Balkán je proces stabilizace a přidružení. Vychází z progresivního partnerství, ve kterém Unie nabízí obchodní koncese, hospodářskou a finanční pomoc a smluvní vztahy prostřednictvím dohod o stabilizaci a přidružení. Předvstupní finanční pomoc pomáhá zemím usilujícím o přistoupení k EU a příjemcům předvstupní pomoci připravit se na povinnosti a úkoly, které z členství v Unii plynou. Tato pomoc podporuje proces reforem, včetně příprav na případné členství. Zaměřuje se na budování institucí, dosažení souladu s acquis Unie, přípravu na politiky a nástroje Unie a podporu opatření k dosažení hospodářské konvergence.“

            Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

         Ve Štrasburku dne 14. března 2018.

               Za Evropský parlament

               předseda

            A. TAJANI

               Za Radu

               předsedkyně

            L. PAVLOVA

         (1)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 8. února 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 27. února 2018.

         (2)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 466/2014/EU ze dne 16. dubna 2014, kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii (Úř. věst. L 135, 8.5.2014, s. 1).

         (3)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10).

         PŘÍLOHA
         „
               PŘÍLOHA I

                  REGIONÁLNÍ STROPY

                           A.

                           Země usilující o přistoupení k EU a příjemci předvstupní pomoci: 8 075 000 000 EUR, z toho 7 635 000 000 EUR v rámci obecného mandátu a 440 000 000 EUR v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor.

                           B.

                           Země v rámci evropské politiky sousedství a partnerství: 19 680 000 000 EUR, které se dělí na tyto podstropy:

                                       i)

                                       země Středomoří: 13 030 000 000 EUR, z toho 11 170 000 000 EUR v rámci obecného mandátu a 1 860 000 000 EUR v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor;

                                       ii)

                                       Východní Evropa, jižní Kavkaz a Rusko: 6 650 000 000 EUR.

                           C.

                           Asie a Latinská Amerika: 4 083 000 000 EUR, které se dělí na tyto podstropy:

                                       i)

                                       Latinská Amerika: 2 694 000 000 EUR;

                                       ii)

                                       Asie: 1 165 000 000 EUR;

                                       iii)

                                       Střední Asie: 224 000 000 EUR.

                           D.

                           Jižní Afrika: 462 000 000 EUR.
                           Řídící orgány EIB mohou po konzultaci Komise rozhodnout o tom, aby bylo v rámci celkového stropu přerozděleno až 20 % regionálních podstropů v rámci regionů a až 20 % regionálních stropů mezi regiony. Pokud řídící orgány EIB do 30. června 2019 dospějí k závěru, že EIB není schopna vyčerpat svůj prognózovaný cíl v rámci iniciativy EIB na posílení odolnosti, může být z částky 1 400 000 000 EUR v rámci z obecného mandátu vyčleněného na projekty veřejného sektoru a z částky 2 300 000 000 EUR v rámci zápůjčního mandátu pro soukromý sektor přerozděleno až 20 % z těchto částek v rámci regionů nebo mezi regiony uvedené v bodech A a B této přílohy.
                           Jakékoli přerozdělení v rámci iniciativy EIB na posílení odolnosti podléhá předchozí dohodě mezi Komisí a EIB.“
                           Řídící orgány EIB takovouto možnost přerozdělení využijí především k tomu, aby se záruka EU mohla nadále zaměřovat na projekty s rizikovějším profilem v prioritních regionech. Komise o těchto přerozděleních pravidelně informuje Evropský parlament a Radu.

               PŘÍLOHA III

                  ZPŮSOBILÉ REGIONY A ZEMĚ

               A.   Země usilující o přistoupení k EU a příjemci předvstupní pomoci
               Albánie, Bosna a Hercegovina, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Kosovo (*1), Černá Hora, Srbsko, Turecko (1)

               B.   Země v rámci evropské politiky sousedství a partnerství
               1.   Země Středomoří:
               Alžírsko, Egypt, Jordánsko, Libanon, Libye, Maroko, Palestina, Tunisko
               2.   Východní Evropa, jižní Kavkaz a Rusko
               Východní Evropa: Bělorusko, Moldavská republika, Ukrajina
               Jižní Kavkaz: Arménie, Ázerbájdžán, Gruzie
               Rusko
               C.   Asie a Latinská Amerika
               1.   Latinská Amerika
               Argentina, Bolívie, Brazílie, Ekvádor, Guatemala, Honduras, Kolumbie, Kostarika, Mexiko, Nikaragua, Panama, Paraguay, Peru, Salvador, Uruguay, Venezuela
               2.   Asie
               Bangladéš, Bhútán, Čína, Filipíny, Indie, Indonésie, Irák, Jemen, Kambodža, Laos, Malajsie, Maledivy, Mongolsko, Myanmar/Barma, Nepál, Pákistán, Srí Lanka, Thajsko, Vietnam
               3.   Střední Asie
               Kazachstán, Kyrgyzstán, Tádžikistán, Turkmenistán, Uzbekistán
               D.   Jižní Afrika
               Jižní Afrika

               PŘÍLOHA III

                  ZPŮSOBILÉ REGIONY A ZEMĚ

               A.   Země usilující o přistoupení k EU a příjemci předvstupní pomoci
               Albánie, Bosna a Hercegovina, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Kosovo (*2), Černá Hora, Srbsko, Turecko (2)

               B.   Země v rámci evropské politiky sousedství a partnerství
               1.   Země Středomoří:
               Alžírsko, Egypt, Jordánsko, Libanon, Libye, Maroko, Palestina, Tunisko
               2.   Východní Evropa, jižní Kavkaz a Rusko
               Východní Evropa: Bělorusko, Moldavská republika, Ukrajina
               Jižní Kavkaz: Arménie, Ázerbájdžán, Gruzie
               Rusko
               C.   Asie a Latinská Amerika
               1.   Latinská Amerika
               Argentina, Bolívie, Brazílie, Ekvádor, Guatemala, Honduras, Kolumbie, Kostarika, Mexiko, Nikaragua, Panama, Paraguay, Peru, Salvador, Uruguay, Venezuela
               2.   Asie
               Bangladéš, Bhútán, Čína, Filipíny, Indie, Indonésie, Irák, Jemen, Kambodža, Laos, Malajsie, Maledivy, Mongolsko, Myanmar/Barma, Nepál, Pákistán, Srí Lanka, Thajsko, Vietnam
               3.   Střední Asie
               Kazachstán, Kyrgyzstán, Tádžikistán, Turkmenistán, Uzbekistán
               D.   Jižní Afrika
               Jižní Afrika
            “

            (*1)  Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244(1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

            (1)  Iniciativa EIB na posílení odolnosti nezahrnuje Turecko, na které se vztahuje samostatná dohoda mezi EU a Tureckem.

            (*2)  Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244(1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

            (2)  Iniciativa EIB na posílení odolnosti nezahrnuje Turecko, na které se vztahuje samostatná dohoda mezi EU a Tureckem.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/475 ze dne 21. března 2018, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2017/1426

text:
               22.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/26

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/475
   ze dne 21. března 2018,
   kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2017/1426
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 27. prosince 2001 přijala Rada společný postoj 2001/931/SZBP (1).

               (2)

               Dne 4. srpna 2017 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2017/1426 (2), kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP (dále jen „seznam“).

               (3)

               V souladu s čl. 1 odst. 6 společného postoje 2001/931/SZBP je nutné pravidelně prověřovat jména osob, skupin a subjektů na seznamu s cílem zjistit, zda trvají důvody pro jejich uvedení v seznamu.

               (4)

               Toto rozhodnutí obsahuje výsledky přezkumu, který Rada provedla, pokud jde o osoby, skupiny a subjekty, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP.

               (5)

               Rada ověřila, že příslušné orgány podle čl. 1 odst. 4 společného postoje Rady 2001/931/SZBP přijaly ve vztahu ke všem osobám, skupinám a subjektům uvedeným na seznamu rozhodnutí o tom, že byly zapojeny to teroristických činů ve smyslu čl. 1 odst. 2 a 3 uvedeného společného postoje. Rada také došla k závěru, že na osoby, skupiny a subjekty, na které se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP, by se měla i nadále vztahovat zvláštní omezující opatření stanovená v uvedeném společném postoji.

               (6)

               Seznam by měl být odpovídajícím způsobem aktualizován a rozhodnutí (SZBP) 2017/1426 by mělo být zrušeno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP, je uveden v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Rozhodnutí (SZBP) 2017/1426 se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 21. března 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Společný postoj Rady ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (2001/931/SZBP) (Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 93).

      (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1426 ze dne 4. srpna 2017, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2017/154 (Úř. věst. L 204, 5.8.2017, s. 95).

      PŘÍLOHA

         SEZNAM OSOB, SKUPIN A SUBJEKTŮ PODLE ČLÁNKU 1

      I.   OSOBY

                  1.

                  ABDOLLAHI, Hamed (také znám jako Mustafa Abdullahi), narozen 11.8.1960 v Íránu. Číslo cestovního pasu: D9004878.

                  2.

                  AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, narozen v Al-Ihsá (Saúdská Arábie); státní příslušník Saúdské Arábie.

                  3.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, narozen 16 10.1966 v Tarútu (Saúdská Arábie); státní příslušník Saúdské Arábie.

                  4.

                  ARBABSIAR, Manssor (také znám jako Mansour Arbabsiar), narozen 6.3.1955 nebo 15.3.1955 v Íránu. Státní příslušník Íránu a USA. Číslo cestovního pasu: C2002515 (Írán); číslo cestovního pasu: 477845448 (USA). Číslo průkazu totožnosti: 07442833, platnost do 15.3.2016 (řidičský průkaz USA).

                  5.

                  BOUYERI, Mohammed (také znám jako Abu ZUBAIR; SOBIAR; Abu ZOUBAIR), narozen 8.3.1978 v Amsterodamu (Nizozemsko).

                  6.

                  EL HAJJ, Hassan Hassan, narozen 22.3.1988 ve městě Zaghdraiya, Sidón (Libanon), státní příslušník Kanady. Číslo cestovního pasu: JX446643 (Kanada).

                  7.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (také znám jako GARBAYA, Ahmed; SA-ID; SALWWAN, Samir), Libanon, narozen v roce 1963 v Libanonu, státní příslušník Libanonu.

                  8.

                  MELIAD, Farah, narozen 5.11.1980 v Sydney (Austrálie), státní příslušník Austrálie. Číslo cestovního pasu: M2719127 (Austrálie).

                  9.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (také znám jako ALI, Salem; BIN KHALID, Fahd Adballah; HENIN, Ashraf Refaat Nabith; WADOOD, Khalid Adbul), narozen 14.4.1965 nebo 1.3.1964 v Pákistánu; číslo cestovního pasu: 488555.

                  10.

                  ȘANLI, Dalokay (také znám jako Sinan), narozen 13.10.1976 v Pülümüru (Turecko).

                  11.

                  SHAHLAI, Abdul Reza (také znám jako Abdol Reza Shala'i, Abd-al Reza Shalai, Abdorreza Shahlai, Abdolreza Shahla'i, Abdul-Reza Shahlaee, Hajj Yusef, Haji Yusif, Hajji Yasir, Hajji Yusif, Yusuf Abu-al-Karkh), narozen kolem roku 1957 v Íránu. Adresy: 1) Kermánšáh, Írán, 2) vojenská základna Mehrán, provincie Ílám, Írán.

                  12.

                  SHAKURI Ali Gholam, narozen kolem roku 1965 v Teheránu, Írán.

                  13.

                  SOLEIMANI, Qasem (také znám jako Ghasem Soleymani; Qasmi Sulayman; Qasem Soleymani; Qasem Solaimani; Qasem Salimani; Qasem Solemani; Qasem Sulaimani; Qasem Sulemani), narozen 11.3.1957 v Íránu. Státní příslušník Íránu. Číslo cestovního pasu: 008827 (íránský diplomatický pas), vydaný roku 1999. Hodnost: generálmajor.

            II.   SKUPINY A SUBJEKTY

                  1.

                  „Abu Nidal Organisation“ („Organizace Abú Nidala“; „ANO“; také známa jako „Revoluční rada Fatáhu“; „Arabské revoluční brigády“; „Černé září“; „Revoluční organizace socialistických muslimů“).

                  2.

                  „Al-Aqsa Martyrs' Brigade“ („Brigáda mučedníků al-Aksá“).

                  3.

                  „Al-Aqsa e.V.“ („Sdružení Al-Aksá e.V.“).

                  4.

                  „Babbar Khalsa“.

                  5.

                  „Communist Party of the Philippines“ („Komunistická strana Filipín“, včetně „New Peoples Army“ („Nové lidové armády“), „NPA“), Filipíny.

                  6.

                  „Gama'a al-Islamiyya“ (také známa jako „Al-Gama'a al-Islamiyya“; „Islámská skupina“; „IG“).

                  7.

                  „İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi“ („IBDA-C“; „Fronta islámských bojovníků Velkého východu“).

                  8.

                  „Hamas“ („Hamás“, včetně „Hamas-Izz al-Din al-Qassem“).

                  9.

                  „Hizballah Military Wing“ („Vojenské křídlo Hizballáhu“; také známa jako „Hezbollah Military Wing“; „Hizbullah Military Wing“; „Hizbollah Military Wing“; „Hezballah Military Wing“; „Hisbollah Military Wing“; „Hizbu'llah Military Wing“; „Hizb Allah Military Wing“; „Jihad Council“ („Rada Džihádu“) (a všechny podřízené složky, včetně organizace pro vnější bezpečnost)).

                  10.

                  „Hizbul Mujahideen“ („Hizb al-Mudžáhidín“; „HM“).

                  11.

                  „Khalisan Zindabad Force“ („KZF“).

                  12.

                  „Kurdistan Workers' Party“ („Kurdská strana pracujících“; „PKK“; také známa jako „KADEK“; „KONGRA-GEL“).

                  13.

                  „Liberation Tigers of Tamil Eelam“ („Tygři osvobození tamilského Ílamu“, „LTTE“).

                  14.

                  „Ejército de Liberación Nacional“ („Národně osvobozenecká armáda“).

                  15.

                  „Palestinian Islamic Jihad“ („Palestinský islámský džihád“; „PIJ“).

                  16.

                  „Popular Front for the Liberation of Palestine“ („Lidová fronta za osvobození Palestiny“; „PFLP“).

                  17.

                  „Popular Front for the Liberation of Palestine – General Command“ („Vrchní velitelství Lidové fronty za osvobození Palestiny“; také známo jako „PFLP-General Command“).

                  18.

                  „Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi“ („Revoluční lidově osvobozenecká armáda/fronta/strana“; „DHKP/C“; také známa jako „Devrimci Sol“ („Revoluční levice“); „Dev Sol“).

                  19.

                  „Sendero Luminoso“ („Světlá stezka“; „SL“).

                  20.

                  „Teyrbazen Azadiya Kurdistan“ („TAK“; také známa jako „Kurdistan Freedom Falcons“ („Sokoli za osvobození Kurdistánu“); „Kurdistan Freedom Hawks“ („Jestřábi za osvobození Kurdistánu“)).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/476 ze dne 21. března 2018, kterým se mění rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi

text:
               22.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/30

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/476
   ze dne 21. března 2018,
   kterým se mění rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 31. července 2015 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 (1) o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi.

               (2)

               Dne 28. září 2017 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2017/1776 (2) pozměňující rozhodnutí (SZBP) 2015/1333.

               (3)

               Vzhledem k přetrvávající nestabilitě a závažnosti situace v Libyi Rada rozhodla, že by platnost omezujících opatření týkajících se tří osob měla být prodloužena o dalších šest měsíců.

               (4)

               Rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 17 rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:

      „3.   Opatření uvedená v čl. 8 odst. 2 se použijí pro položky 16, 17 a 18 přílohy II do 2. října 2018.
      4.   Opatření uvedená v čl. 9 odst. 2 se použijí pro položky 21, 22 a 23 přílohy IV do 2. října 2018.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 21. března 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 ze dne 31. července 2015 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení rozhodnutí 2011/137/SZBP (Úř. věst. L 206, 1.8.2015, s. 34).

      (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1776 ze dne 28. září 2017, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst. L 251, 29.9.2017, s. 28).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/474 ze dne 19. března 2018 o jmenování jednoho člena a jednoho náhradníka Výboru regionů, navržených Spolkovou republikou Německo

text:
               22.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/25

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/474
   ze dne 19. března 2018
   o jmenování jednoho člena a jednoho náhradníka Výboru regionů, navržených Spolkovou republikou Německo
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh německé vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

               (2)

               Po skončení funkčního období pana Markuse TÖNSE se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů.

               (3)

               Po skončení funkčního období pana Stefana ENGSTFELDA se uvolnilo jedno místo náhradníka Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenováni:

               a)

               jako člen:

                           —

                           Dr Mark SPEICH, Staatssekretär für Bundes- und Europaangelegenheiten sowie Internationales (Nordrhein-Westfalen),

                     a

               b)

               jako náhradník:

                           —

                           pan Dietmar BROCKES, Mitglied des Landtags Nordrhein-Westfalen.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 19. března 2018.

            Za Radu

            předseda

         R. PORODZANOV

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2018/495 ze dne 22. března 2018, kterým se mění příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem

text:
                  23.3.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 81/77

            ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2018/495
      ze dne 22. března 2018,
      kterým se mění příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na Měnovou dohodu ze dne 17. prosince 2009 mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem, a zejména na čl. 8 odst. 3 této dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Ustanovení čl. 8 odst. 1 Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem (dále jen „Měnová dohoda“) Vatikánskému městskému státu ukládá provést unijní právní předpisy a pravidla v oblasti eurobankovek a euromincí, předcházení praní peněz, předcházení podvodům a padělání hotovostních a bezhotovostních platebních prostředků, medailí a žetonů a v oblasti požadavků na výkaznictví pro statistické účely. Tyto předpisy a pravidla jsou uvedeny v příloze Měnové dohody.

                  (2)

                  Za účelem zohlednění nových relevantních právních aktů a pravidel Unie a změn stávajících právních aktů a pravidel musí Komise každý rok změnit přílohu Měnové dohody.

                  (3)

                  Byly přijaty některé nové relevantní právní akty a pravidla Unie a změny stávajících právních aktů a ty je třeba do přílohy doplnit.

                  (4)

                  Příloha Měnové dohody by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem se nahrazuje zněním přílohy tohoto rozhodnutí.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

         V Bruselu dne 22. března 2018.

               Za Komisi

               předseda

            Jean-Claude JUNCKER

         PŘÍLOHA
         „
               PŘÍLOHA

                           Právní předpisy, jež mají být provedeny

                           Lhůta pro provedení

                              Předcházení praní peněz

                           1

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15) (*).
                           ve znění:

                           31. prosince 2010

                           2

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/20/ES ze dne 11. března 2008, kterou se mění směrnice 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi (Úř. věst. L 76, 19.3.2008, s. 46).
                           doplněná těmito předpisy:

                           3

                           Rámcovým rozhodnutím Rady 2001/500/SVV ze dne 26. června 2001 o praní peněz, identifikaci, vysledování, zmrazení, zajištění a propadnutí nástrojů trestné činnosti a výnosů z ní (Úř. věst. L 182, 5.7.2001, s. 1).

                           4

                           Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 9).

                           5

                           Směrnicí Komise 2006/70/ES ze dne 1. srpna 2006, kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokud se jedná o definici politicky exponovaných osob a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře (Úř. věst. L 214, 4.8.2006, s. 29) (**).

                           6

                           Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1781/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o informacích o plátci doprovázejících převody peněžních prostředků (Úř. věst. L 345, 8.12.2006, s. 1).

                           7

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU ze dne 3. dubna 2014 o zajišťování a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti v Evropské unii (Úř. věst. L 127, 29.4.2014, s. 39).

                           31. prosince 2016 (2)

                           8

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006 (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 1).

                           31. prosince 2017 (3)

                           9

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).
                           doplněná těmito předpisy:

                           31. prosince 2017 (3)

                           10

                           Nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675 ze dne 14. července 2016, kterým se směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 doplňuje o identifikaci vysoce rizikových třetích zemí se strategickými nedostatky (Úř. věst. L 254, 20.9.2016, s. 1).

                           31. prosince 2017 (5)

                              Předcházení podvodům a padělání

                           11

                           Rámcové rozhodnutí Rady 2001/413/SVV ze dne 28. května 2001 o potírání podvodů a padělání bezhotovostních platebních prostředků (Úř. věst. L 149, 2.6.2001, s. 1).

                           31. prosince 2010

                           12

                           Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 6).
                           ve znění:

                           31. prosince 2010

                           13

                           Nařízení Rady (ES) č. 44/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 1338/2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 1).

                           14

                           Nařízení Rady (ES) č. 2182/2004 ze dne 6. prosince 2004 o medailích a žetonech podobných euromincím (Úř. věst. L 373, 21.12.2004, s. 1).
                           ve znění:

                           31. prosince 2010

                           15

                           Nařízení Rady (ES) č. 46/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 2182/2004 o medailích a žetonech podobných euromincím (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 5).

                           16

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/62/EU ze dne 15. května 2014 o trestněprávní ochraně eura a jiných měn proti padělání, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2000/383/SVV (Úř. věst. L 151, 21.5.2014, s. 1).

                           31. prosince 2016 (2)

                              Pravidla týkající se eurobankovek a euromincí

                           17

                           Závěry Rady ze dne 10. května 1999 o systému řízení kvality euromincí.

                           31. prosince 2010

                           18

                           Sdělení Komise 2001/C 318/03 ze dne 22. října 2001 o ochraně autorského práva ke vzoru společné strany euromincí (K(2001) 600 v konečném znění) (Úř. věst. C 318, 13.11.2001, s. 3).

                           31. prosince 2010

                           19

                           Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2003/5 ze dne 20. března 2003 o prosazování opatření proti nepřípustným reprodukcím eurobankovek a o výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 78, 25.3.2003, s. 20)
                           ve znění:

                           31. prosince 2010

                           20

                           Obecných zásad Evropské centrální banky ECB/2013/11 ze dne 19. dubna 2013, kterými se mění obecné zásady ECB/2003/5 o prosazování opatření proti nepřípustným reprodukcím eurobankovek a o výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 43).

                           31. prosince 2014 (1)

                           21

                           Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2010/14 ze dne 16. září 2010 o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu (Úř. věst. L 267, 9.10.2010, s. 1).
                           ve znění:

                           31. prosince 2012

                           22

                           Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2012/19 ze dne 7. září 2012(Úř. věst. L 253, 20.9.2012, s. 19).

                           31. prosince 2013 (1)

                           23

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (Úř. věst. L 339, 22.12.2010, s. 1).

                           31. prosince 2012

                           24

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 651/2012 ze dne 4. července 2012 o vydávání euromincí (Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 135).

                           31. prosince 2013 (1)

                           25

                           Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2013/10 ze dne 19. dubna 2013 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 37).

                           31. prosince 2014 (1)

                           26

                           Nařízení Rady (EU) č. 729/2014 ze dne 24. června 2014 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (přepracované znění) (Úř. věst. L 194, 2.7.2014, s. 1).

                           31. prosince 2013 (2)

                  Oddíl přílohy Měnové dohody v souladu s ad hoc ujednáním smíšeného výboru týkajícím se žádosti Svatého stolce a Vatikánského městského státu o začlenění příslušných pravidel pro subjekty, které vykonávají finanční činnosti na profesionálním základě

                           Příslušné části níže uvedených právních nástrojů

                           Lhůta pro provedení

                           27

                           Směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (Úř. věst. L 372, 31.12.1986, s. 1).
                           ve znění:

                           31. prosince 2016 (2)

                           28

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/65/ES ze dne 27. září 2001 (Úř. věst. L 283, 27.10.2001, s. 28).

                           29

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/51/ES ze dne 18. června 2003 (Úř. věst. L 178, 17.7.2003, s. 16).

                           30

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006 (Úř. věst. L 224, 16.8.2006, s. 1).

                           31

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

                           31. prosince 2017 (2)

                           32

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).
                           ve znění:

                           31. prosince 2017 (2)

                           33

                           Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/62 ze dne 10. října 2014, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o pákový poměr (Úř. věst. L 11, 17.1.2015, s. 37).
                           doplněné těmito předpisy:

                           31. prosince 2017 (3)

                           34

                           Nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 ze dne 7. ledna 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce (Úř. věst. L 74, 14.3.2014, s. 8).
                           ve znění:

                           31. prosince 2017 (3)

                           35

                           Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/923 ze dne 11. března 2015, kterým se mění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce (Úř. věst. L 150, 17.6.2015, s. 1).

                           31. prosince 2017 (3)

                           36

                           Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o požadavek na úvěrové instituce týkající se krytí likvidity (Úř. věst. L 11, 17.1.2015, s. 1).

                           31. prosince 2017 (3)

                           37

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (nařízení o zneužívání trhu) a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 1) a případně související opatření úrovně 2.
                           ve znění:

                           30. září 2018 (4)

                           38

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1033 ze dne 23. června 2016, kterým se mění nařízení (EU) č. 600/2014 o trzích finančních nástrojů, nařízení (EU) č. 596/2014 o zneužívání trhu a nařízení (EU) č. 909/2014 o zlepšení vypořádání obchodů s cennými papíry v Evropské unii a centrálních depozitářích cenných papírů (Úř. věst. L 175, 30.6.2016, s. 1).
                           doplněné těmito předpisy:

                           30. září 2018 (5)

                           39

                           Prováděcí směrnicí Komise (EU) 2015/2392 ze dne 17. prosince 2015 k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014, pokud jde o oznamování skutečných nebo možných porušení tohoto nařízení příslušným orgánům (Úř. věst. L 332, 18.12.2015, s. 126).

                           30. září 2018 (4)

                           40

                           Nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/522 ze dne 17. prosince 2015, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014, pokud jde o výjimku pro některé veřejné orgány a centrální banky třetích zemí, ukazatele manipulace s trhem, prahové hodnoty pro zveřejnění, příslušný orgán pro oznamování odložení zveřejnění, povolování obchodů během uzavřeného období a druhy obchodů osob s řídicí pravomocí podléhající oznamovací povinnosti (Úř. věst. L 88, 5.4.2016, s. 1).

                           30. září 2018 (4)

                           41

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/57/EU ze dne 16. dubna 2014 o trestních sankcích za zneužívání trhu (směrnice o zneužívání trhu) (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 179).

                           30. září 2018 (4)

                              Právní předpisy týkající se sběru statistických dat

                           42

                           Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2013/24 ze dne 25. července 2013 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů (Úř. věst. L 2, 7.1.2014, s. 34).
                           ve znění:

                           31. prosince 2016 (2)

                           43

                           Obecných zásad Evropské centrální banky (EU) 2016/66 ze dne 26. listopadu 2015, kterými se mění obecné zásady ECB/2013/24 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů (ECB/2015/40) (Úř. věst. L 14, 21.1.2016, s. 36).

                           31. března 2017 (4)

                           44

                           Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 ze dne 24. září 2013 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2013/33) (Úř. věst. L 297, 7.11.2013, s. 1).
                           ve znění:

                           31. prosince 2016 (2)

                           45

                           Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1375/2014 ze dne 10. prosince 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 1071/2013 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2013/33) (ECB/2014/51) (Úř. věst. L 366, 20.12.2014, s. 77).

                           46

                           Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1072/2013 ze dne 24. září 2013 o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi (ECB/2013/34) (Úř. věst. L 297, 7.11.2013, s. 51).
                           ve znění:

                           31. prosince 2016 (2)

                           47

                           Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 756/2014 ze dne 8. července 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 1072/2013 (ECB/2013/34) o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi (ECB/2014/30) (Úř. věst. L 205, 12.7.2014, s. 14).

                           48

                           Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2014/15 ze dne 4. dubna 2014 o měnové a finanční statistice (Úř. věst. L 340, 26.11.2014, s. 1).
                           ve znění:

                           31. prosince 2016 (2)

                           49

                           Obecných zásad Evropské centrální banky (EU) 2015/571 ze dne 6. listopadu 2014, kterými se mění obecné zásady ECB/2014/15 o měnové a finanční statistice (ECB/2014/43) (Úř. věst. L 93, 9.4.2015, s. 82).

                           50

                           Obecných zásad Evropské centrální banky (EU) 2016/450 ze dne 4. prosince 2015, kterými se mění obecné zásady ECB/2014/15 o měnové a finanční statistice (ECB/2015/44) (Úř. věst. L 86, 1.4.2016, s. 42).

                           31. března 2017 (4)

                           51

                           Obecných zásad Evropské centrální banky (EU) 2017/148 ze dne 16. prosince 2016, kterými se mění obecné zásady ECB/2014/15 o měnové a finanční statistice (ECB/2016/45) (Úř. věst. L 26, 31.1.2017, s. 1).

                           1. listopadu 2017 (5)

                                       (1)

                                       Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2013.

                     “

            (2)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2014.

            (3)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2015.

            (4)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2016.

            (5)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2017.

                     (*)

                     Směrnice 2005/60/ES byla zrušena směrnicí (EU) 2015/849, avšak zůstává součástí přílohy do uplynutí lhůty pro provedení směrnice (EU) 2015/849.

                     (**)

                     Směrnice Komise 2006/70/ES byla zrušena směrnicí (EU) 2015/849, avšak zůstává součástí přílohy do uplynutí lhůty pro provedení směrnice (EU) 2015/849.