               1.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 321/1

         Rozhodnutí evropské veřejné ochránkyně práv, kterým se přijímají prováděcí pravidla
   (2016/C 321/01)
   Článek 1
   Definice
   Pro účely těchto prováděcích pravidel se:

               a)

               „orgánem“ rozumí instituce, orgán, úřad nebo agentura Evropské unie;

               b)

               „statutem“ rozumí rozhodnutí Evropského parlamentu o pravidlech a obecných podmínkách pro výkon funkce veřejného ochránce práv (1);

               c)

               „veřejným ochráncem práv“ rozumí osoba zvolená Evropským parlamentem v souladu s článkem 228 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               d)

               „sekretariátem“ rozumí orgán složený z úředníků a dalších zaměstnanců, kteří jsou nápomocni veřejnému ochránci práv;

               e)

               „dokumentem“ rozumí jakýkoli obsah bez ohledu na formát (v tištěné podobě nebo uložený v elektronické podobě či jako zvukový, vizuální nebo audiovizuální záznam).

         Článek 2
   Přijímání stížností
   2.1   Veřejný ochránce práv přijímá stížnosti předkládané písemně, a to buď v elektronické, nebo tištěné podobě. Veřejný ochránce práv přijme příslušná opatření s cílem pomoci osobám s postižením při uplatňování jejich práva předložit stížnost veřejnému ochránci práv.
   2.2   Stěžovatel musí ve stížnosti uvést, jaké informace případně považuje za důvěrné. Označení jakýchkoli informací stěžovatelem za důvěrné však nebrání veřejnému ochránci práv sdělit tyto informace dotyčnému orgánu pro účely šetření.
   2.3   Veřejný ochránce práv posuzuje petici, již mu předloží Evropský parlament se souhlasem předkladatele, jako stížnost.
   2.4   Ve vhodných případech a se souhlasem stěžovatele může veřejný ochránce práv předat stížnost jinému příslušnému orgánu.
   Článek 3
   Počáteční zpracování stížností
   3.1   Veřejný ochránce práv určí, zda stížnost spadá do jeho působnosti, a pokud je tomu tak, zda je přípustná v souladu s článkem 2 statutu. Sekretariát může stěžovatele požádat o poskytnutí dalších informací či dokumentů, aby veřejný ochránce práv mohl toto rozhodnutí učinit.
   3.2   Pokud stížnost nespadá do jeho působnosti nebo je-li nepřípustná, veřejný ochránce práv ji odloží.
   3.3   Veřejný ochránce práv rozhodne, zda existují důvody pro zahájení šetření přípustné stížnosti. Shledá-li, že neexistují žádné důvody pro provedení šetření, stížnost odloží.
   Článek 4
   Shromažďování informací při šetřeních
   4.1   Když veřejný ochránce práv shledá důvody pro zahájení šetření, určí, která obvinění předložená stěžovatelem spadají do působnosti šetření.
   4.2   Veřejný ochránce práv může požádat dotyčný orgán o vyjádření k uvedeným obviněním. Může dotyčný orgán rovněž požádat, aby ve vyjádření uvedl svá stanoviska ke konkrétním aspektům obvinění a ke konkrétním otázkám plynoucím ze stížnosti nebo s ní souvisejícím.
   4.3   Veřejný ochránce práv může orgán požádat o zaslání informací nebo dokumentů. Po konzultaci s dotyčným orgánem může také domluvit nahlédnutí do příslušných dokumentů.
   4.4   Vyjádření orgánu k záležitostem uvedeným v čl. 4 odst. 2 a 3 musejí být zaslána ve lhůtě, kterou stanoví veřejný ochránce práv a která zpravidla nepřekračuje tři měsíce. Přesná lhůta pro vyjádření musí být přiměřená s ohledem na složitost a naléhavost šetření. Pokud má veřejný ochránce práv za to, že šetření je ve veřejném zájmu, bude lhůta pro vyjádření co možná nejkratší. Není-li dotyčný orgán schopen předložit veřejnému ochránci práv vyjádření ve stanovené lhůtě, podá podloženou žádost o její prodloužení.
   4.5   Veřejný ochránce práv může dotyčný orgán požádat o schůzku s cílem vyjasnit otázky spadající do rozsahu šetření.
   4.6   Veřejný ochránce práv může požádat úředníky či jiné zaměstnance orgánu o to, aby svědčili, a to v souladu s pravidly stanovenými ve statutu. Veřejný ochránce práv může rozhodnout, zda svědek poskytne své svědectví důvěrně.
   4.7   Veřejný ochránce práv může za účelem provádění šetření požádat členský stát prostřednictvím jeho stálého zastoupení o poskytnutí informací nebo dokumentů týkajících se údajného nesprávného úředního postupu orgánu v souladu s pravidly stanovenými ve statutu.
   4.8   Když orgán nebo členský stát poskytne veřejnému ochránci práv informace či dokumenty v souladu s čl. 4 odst. 2, 3, 5 nebo 7, musí jasně uvést, jaké informace považuje za důvěrné. Veřejný ochránce práv žádné takové důvěrné informace nesdělí stěžovateli ani veřejnosti bez předchozího svolení dotyčného orgánu či členského státu.
   4.9   Neposkytne-li orgán či členský stát veřejnému ochránci práv součinnost popsanou v čl. 4 odst. 2, 3, 5 nebo 7, veřejný ochránce práv dotyčnému orgánu nebo členskému státu připomene, jaká součinnost je nezbytná. Nelze-li po jednání s dotyčným orgánem či členským státem věc vyřešit ke spokojenosti veřejného ochránce práv, veřejný ochránce práv informuje Evropský parlament a požádá jej o přijetí opatření, které bude považovat za vhodné.
   4.10   Veřejný ochránce práv může pro účely provádění šetření požádat stěžovatele nebo třetí stranu o poskytnutí informací či dokumentů nebo o vysvětlení informací či dokumentů, které již veřejnému ochránci práv byly předloženy. Veřejný ochránce práv může též požádat o schůzku se stěžovatelem s cílem vyjasnit otázky spadající do rozsahu šetření.
   4.11   Veřejný ochránce práv může zadat vypracování studií nebo odborných zpráv, které považuje za relevantní pro dané šetření.
   Článek 5
   Návrhy řešení
   5.1   Pokud se veřejný ochránce práv domnívá, že stížnost lze vyřešit, usiluje o nalezení řešení s dotyčným orgánem.
   5.2   Dotyčný orgán je povinen reagovat na návrh řešení veřejného ochránce práv ve stanovené lhůtě, která obvykle nepřesáhne tři měsíce. Přesná lhůta pro vyjádření musí být přiměřená s přihlédnutím ke složitosti a naléhavosti šetření. Pokud má veřejný ochránce práv za to, že šetření je ve veřejném zájmu, bude lhůta pro vyjádření co možná nejkratší. Není-li dotyčný orgán schopen předložit veřejnému ochránci práv vyjádření ve stanovené lhůtě, podá podloženou žádost o její prodloužení.
   5.3   Veřejný ochránce práv stěžovateli poskytne kopii návrhu řešení a vyjádření orgánu k danému návrhu poté, co obdrží vyjádření dotyčného orgánu. Stěžovatel může veřejnému ochránci práv do jednoho měsíce zaslat své připomínky.
   Článek 6
   Zjištění a doporučení
   6.1   Veřejný ochránce práv může v průběhu šetření navrhovat zlepšení, pokud jde o otázky týkající se šetření.
   6.2   Když veřejný ochránce práv shledá, že nedošlo k nesprávnému úřednímu postupu, že bylo nalezeno řešení a žádné další šetření není opodstatněné, šetření uzavře vydáním rozhodnutí, v němž uvede zjištění. Veřejný ochránce práv zašle rozhodnutí stěžovateli a dotyčnému orgánu.
   6.3   Pokud veřejný ochránce práv shledá, že došlo k nesprávnému úřednímu postupu, předloží dotyčnému orgánu případná vhodná doporučení v souladu s čl. 3 odst. 6 statutu a požádá dotyčný orgán o předložení stanoviska k doporučením do tří měsíců. Ve stanovisku orgán uvede, zda doporučení provedl nebo je hodlá provést, a pokud ano, jak. Veřejný ochránce práv toto stanovisko přepošle stěžovateli, který může do jednoho měsíce zaslat své připomínky.
   6.4   Pokud veřejný ochránce práv zjistí, že v souvislosti s věcí, v níž vede šetření, bylo zahájeno soudní řízení, šetření uzavře a informuje stěžovatele a orgán.
   Článek 7
   Uzavření šetření se zjištěním nesprávného úředního postupu a předkládání zpráv Parlamentu
   7.1   Po prozkoumání stanoviska dotyčného orgánu a případných připomínek stěžovatele v souladu s čl. 6 odst. 3 tohoto rozhodnutí může veřejný ochránce práv šetření uzavřít a stanovit konečná zjištění.
   7.2   Veřejný ochránce práv o svých šetřeních informuje Parlament, a to prostřednictvím pravidelných zpráv i výroční zprávy.
   7.3   Veřejný ochránce práv může Parlamentu předložit zvláštní zprávu o jakémkoli šetření, v jehož rámci zjistil nesprávný úřední postup a kde se domnívá, že se jedná o záležitost, která má velký veřejný význam.
   Článek 8
   Šetření z vlastního podnětu
   8.1   Veřejný ochránce práv provádí šetření z vlastního podnětu, pokud k nim shledá důvod.
   8.2   Postupy pro šetření na základě stížnosti se použijí i při šetřeních z vlastního podnětu v rozsahu, v jakém je to relevantní.
   Článek 9
   Procesní ustanovení
   9.1   Pokud to veřejný ochránce práv považuje za vhodné, může přijmout nezbytná opatření pro to, aby byla daná stížnost vyřízena přednostně, přičemž přihlíží ke strategickým cílům.
   9.2   Veřejný ochránce práv stěžovatele průběžně informuje o průběhu šetření, a to v nezbytném rozsahu. Považuje-li veřejný ochránce práv za nutné vyjasnit si se stěžovatelem jakýkoli aspekt vyjádření orgánu, může se rozhodnout stěžovateli vyjádření dotyčného orgánu poskytnout. Pokud se k tomu veřejný ochránce práv rozhodne, může stěžovateli rovněž poskytnout kopii svého dopisu zaslaného orgánu, v němž požadoval vyjádření.
   9.3   Veřejný ochránce práv může zveřejňovat informace o průběhu šetření, které nejsou důvěrné. Zejména při šetřeních ve veřejném zájmu může zveřejňovat dopisy, které zasílá orgánům nebo členským státům a jejich odpovědi.
   9.4   Dokumenty, které veřejný ochránce práv obdrží od orgánu nebo členského státu během šetření a které daný orgán či členský stát označí za důvěrné, zůstávají v jeho držení pouze po dobu šetření a do uplynutí lhůty pro vyřízení případných žádostí o přezkum. Veřejný ochránce práv může požádat orgán nebo členský stát o uchování takových dokumentů po dobu nejméně pěti let poté, co jim písemně oznámí, že dokumenty již nemá ve svém držení.
   9.5   Stěžovatel je oprávněn nahlédnout do spisu veřejného ochránce práv týkajícího se stížnosti, když požádá o přezkum v souladu s článkem 10 tohoto rozhodnutí. Výjimkou jsou dokumenty, které orgán, členský stát nebo veřejný ochránce práv označí za důvěrné, a veškeré další důvěrné informace ve spisu.
   9.6   Veřejný ochránce práv přijme pravidla o přístupu veřejnosti k dokumentům na základě nařízení (ES) č. 1049/2001 (2).
   9.7   Veřejný ochránce práv může z vlastního podnětu označit informace ve stížnosti nebo v jiných dokumentech za důvěrné, aby tak chránil oprávněné zájmy stěžovatele nebo třetí strany.
   9.8   Veřejný ochránce práv řeší sdělení za účelem zneužití a stížnosti, které představují zneužití procesu, v souladu s pokyny, které za tímto účelem přijal.
   9.9   Veřejný ochránce práv může rozhodnout o ukončení šetření na žádost stěžovatele. To mu však nebrání zahájit ve věci dané stížnosti šetření z vlastního podnětu.
   9.10   Veřejný ochránce práv může ukončit šetření, pokud stěžovatel neposkytne požadované informace nebo případné požadované připomínky.
   Článek 10
   Žádosti o přezkum
   10.1   Stěžovatel má právo požádat o přezkum rozhodnutí přijatého v souladu s čl. 3 odst. 2 a 3 tohoto rozhodnutí a jakéhokoli zjištění uvedeného v rozhodnutí, kterým se ukončuje šetření, vyjma zjištění nesprávného úředního postupu.
   10.2   Podrobná pravidla, jimiž se veřejný ochránce práv řídí při řešení žádostí o přezkum, stanoví rozhodnutí veřejného ochránce práv.
   Článek 11
   Delegování vyřizování stížností
   Veřejný ochránce práv může plněním některých úkolů v procesu vyřizování stížností pověřit sekretariát. Sekretariát informuje stěžovatele o právu požádat veřejného ochránce práv o přezkum jakéhokoli rozhodnutí přijatého sekretariátem.
   Článek 12
   Spolupráce s veřejnými ochránci práv a podobnými orgány v členských státech
   Veřejný ochránce práv může spolupracovat s veřejnými ochránci práv a podobnými orgány v členských státech, a to i prostřednictvím Evropské sítě veřejných ochránců práv.
   Článek 13
   Jazyky
   13.1   Na veřejného ochránce práv se může písemně obrátit kdokoli v kterémkoli z jazyků Smlouvy, a to v jakékoli věci spadající do jeho působnosti. Veřejný ochránce práv odpoví v tomto jazyce Smlouvy.
   13.2   Stížnost může být veřejnému ochránci práv předložena v kterémkoli z jazyků Smlouvy. Veřejný ochránce práv komunikuje se stěžovatelem v tomto jazyce.
   13.3   Ve výjimečných případech může veřejný ochránce práv požádat orgány o předložení kopií příslušných dokumentů v jazyce stížnosti. V případě takové žádosti veřejný ochránce práv jedná přiměřeně vzhledem k potřebám stěžovatele a s ohledem na zdroje orgánu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   14.1   Veřejný ochránce práv ruší prováděcí pravidla přijaté dne 8. července 2002 a pozměněné dne 5. dubna 2004 a 3. prosince 2008.
   14.2   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 1. září 2016. Uplatní se na všechna šetření probíhající k uvedenému datu, na všechna šetření zahájená k uvedenému datu a na stížnosti, k nimž k uvedenému datu veřejný ochránce práv ještě nezaujal postoj.
   14.3   Veřejný ochránce práv o tomto rozhodnutí informuje předsedu Evropského parlamentu.
   14.4   Veřejný ochránce práv toto rozhodnutí zveřejní v Úředním věstníku a na svých internetových stránkách.

      Ve Štrasburku dne 20. července 2016.

         Emily O'REILLY

            evropská veřejná ochránkyně práv

      (1)  Přijaté Parlamentem dne 9. března 1994 (Úř. věst. L 113, 4.5.1994, s. 15) a pozměněné rozhodnutími Parlamentu ze dne 14. března 2002 (Úř. věst. L 92, 9.4.2002, s. 13) a 18. června 2008 (Úř. věst. L 189, 17.7.2008, s. 25).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).


title: 2014/321/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 13. května 2014 o uzavření Protokolu k Dohodě o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii jménem Unie a jejích členských států

text:
               4.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 165/30

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 13. května 2014
   o uzavření Protokolu k Dohodě o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii jménem Unie a jejích členských států

      (2014/321/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem i) a čl. 218 odst. 8 druhým pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol k Dohodě o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dále jen „protokol“) byl v souladu s rozhodnutím Rady 2014/172/EU (1) podepsán s výhradou jeho uzavření.

               (2)

               Pokud jde o otázky spadající do pravomoci Evropského společenství pro atomovou energii, řídí se uzavření protokolu zvláštním postupem.

               (3)

               Protokol by měl být uzavřen,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Protokol k Dohodě o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Republikou Černá Hora na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii se schvaluje jménem Unie a jejích členských států (2).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby, které jménem Unie a jejích členských států uloží listinu o schválení podle čl. 11 odst. 2 protokolu.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 13. května 2014.

            Za Radu

            předseda

         E. VENIZELOS

      (1)  Úř. věst. L 93, 28.3.2014, s. 1.

      (2)  Znění protokolu bylo zveřejněno v Úř. věst. L 93, 28.3.2014, s. 2 spolu s rozhodnutím o podpisu.


title: 2009/70/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 19. ledna 2009 o jmenování dvou německých členek Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               28.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 24/13

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 19. ledna 2009
   o jmenování dvou německých členek Evropského hospodářského a sociálního výboru
   (2009/70/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 259 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 167 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/524/ES, Euratom ze dne 11. července 2006 o jmenování českých, německých, estonských, španělských, francouzských, italských, lotyšských, litevských, lucemburských, maďarských, maltských, rakouských, slovinských a slovenských členů Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   s ohledem na návrh německé vlády,
   s ohledem na stanovisko Komise,
   vzhledem k tomu, že se po úmrtí paní Karin ALLEWELDTOVÉ a po odstoupení paní Amelie BUNTENBACHOVÉ uvolnila dvě místa členů Evropského hospodářského a sociálního výboru,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Členkami Evropského hospodářského a sociálního výboru jsou na zbývající část stávajícího funkčního období, tedy do 20. září 2010, jmenovány paní Gabriela BISCHOFFOVÁ, Bereichsleiterin Europapolitik im DGB, a paní Michaela ROSENBERGEROVÁ, Vorstandsmitglied Gewerkschaft Nahrung-Genuss-Gaststätten.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 19. ledna 2009.

            Za Radu

            předseda

         P. GANDALOVIČ

      (1)  Úř. věst. L 207, 28.7.2006, s. 30.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/954 ze dne 9. června 2016, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství

text:
               16.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 159/16

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/954
   ze dne 9. června 2016,
   kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 329 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na žádosti předložené Belgickým královstvím, Bulharskou reublikou, Českou republikou, Spolkovou republikou Německo, Řeckou republikou, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Chorvatskou republikou, Italskou republikou, Kyperskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Maltou, Nizozemským královstvím, Rakouskou republikou, Portugalskou republikou, Republikou Slovinsko, Finskou republikou a Švédským královstvím,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Unie si stanovila za cíl zachovávat a rozvíjet prostor svobody, bezpečnosti a práva, ve kterém je zaručen volný pohyb osob. Pro postupné vytváření tohoto prostoru má Unie přijímat opatření týkající se justiční spolupráce v občanských věcech s mezinárodním prvkem.

               (2)

               Podle článku 81 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) mají uvedená opatření zahrnovat podporu slučitelnosti kolizních norem platných v členských státech, včetně opatření týkajících se rodinného práva s mezinárodním prvkem.

               (3)

               Dne 16. března 2011 přijala Komise návrh nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství a návrh nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství.

               (4)

               Na zasedání dne 3. prosince 2015 dospěla Rada k závěru, že pro přijetí těchto nařízení není možné dosáhnout dohody v přiměřené lhůtě Unií jako celkem.

               (5)

               Za těchto okolností následně Malta dopisem ze dne 14. prosince 2015, Chorvatsko dopisem ze dne 15. prosince 2015, Belgie dopisem ze dne 17. prosince 2015, a dále Německo, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Lucembursko, Portugalsko, Slovinsko a Švédsko dopisy ze dne 18. prosince 2015 podaly Komisi žádosti, v nichž uvedly, že si mezi sebou přejí navázat posílenou spolupráci v oblasti příslušnosti, rozhodného práva a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství a majetkových důsledků registrovaného partnerství a že si přejí, aby Komise za tímto účelem předložila návrh Radě. Totožné žádosti Komisi předložily Česká republika dopisem ze dne 28. ledna 2016, Nizozemsko dopisem ze dne 2. února 2016, Bulharsko dopisem ze dne 9. února 2016, Rakousko dopisem ze dne 16. února 2016 a Finsko dopisem ze dne 26. února 2016. Dopisem Komisi ze dne 18. března 2016 vyjádřil Kypr své přání účastnit se navázání této posílené spolupráce a toto přání zopakoval při jednání v Radě. O posílenou spolupráci požádalo celkem osmnáct členských států.

               (6)

               Posílená spolupráce by měla poskytnout jasný a ucelený právní rámec v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, ve zúčastněných členských státech, zajistit občanům patřičná řešení, pokud jde o právní jistotu, předvídatelnost a pružnost, a usnadnit pohyb rozhodnutí a veřejných listin mezi zúčastněnými členskými státy.

               (7)

               V souladu se žádostmi členských států o navázání posílené spolupráce by tuto posílenou spolupráci měly provést dva hmotněprávní akty, z nichž jeden se týká majetkových poměrů v manželství a druhý majetkových důsledků registrovaného partnerství. Aby byla pokryta celá oblast působnosti posílené spolupráce v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů a aby se zajistil zákaz diskriminace občanů, měly by být oba tyto hmotněprávní prováděcí akty přijaty současně.

               (8)

               Podmínky stanovené v článku 20 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a v článcích 326 až 329 Smlouvy o fungování EU jsou splněny.

               (9)

               Dotčená oblast posílené spolupráce, totiž příslušnost, rozhodné právo, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je v čl. 81 odst. 2 písm. a) a c) a odst. 3 Smlouvy o fungování EU označena jako jedna z oblastí, na kterou se vztahují Smlouvy. Nejedná se o oblast výlučné pravomoci Unie.

               (10)

               Požadavek posledního prostředku podle čl. 20 odst. 2 Smlouvy o EU je splněn, protože Rada dne 3. prosince 2015 dospěla k závěru, že cílů navrhovaných nařízení nelze dosáhnout v přiměřené lhůtě Unií jako celkem.

               (11)

               Cílem posílené spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je rozvíjet justiční spolupráci v občanských věcech s mezinárodním prvkem založenou na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí a zajistit slučitelnost kolizních norem platných v členských státech. Podporuje tedy cíle Unie, chrání její zájmy a posiluje její proces integrace podle požadavků čl. 20 odst. 1 Smlouvy o EU.

               (12)

               Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je v souladu se Smlouvami a právem Unie a nenarušuje vnitřní trh ani hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Nevytváří překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy a nevyvolává mezi nimi narušení hospodářské soutěže.

               (13)

               Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je zejména v souladu s právem Unie o justiční spolupráci v občanských věcech, jelikož nemá vliv na acquis v této oblasti.

               (14)

               Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, respektuje pravomoci, práva a povinnosti členských států, které se jí neúčastní. Společná pravidla pro určování příslušnosti, kolizní normy a uznávání a výkon v zúčastněných členských státech neovlivňují pravidla nezúčastněných členských států. Soudy nezúčastněných členských států budou i nadále při určování příslušnosti a rozhodného práva i při uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, uplatňovat svá platná vnitrostátní pravidla.

               (15)

               Toto rozhodnutí respektuje zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie, a zejména v jejích článcích 9 a 21.

               (16)

               Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je v souladu s článkem 328 Smlouvy o fungování EU vždy otevřena všem členským státům,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Spolkové republice Německo, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Chorvatské republice, Italské republice, Kyperské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maltě, Nizozemskému království, Rakouské republice, Portugalské republice, Republice Slovinsko, Finské republice a Švédskému království se povoluje navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, při použití příslušných ustanovení Smluv.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 9. června 2016.

            Za Radu

            předseda

         G.A. VAN DER STEUR

      (1)  Souhlas ze dne 7. června 2016 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1372 ze dne 14. července 2017 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na základě žádosti Španělska – EGF/2017/001 ES/Castilla y León – těžba

text:
               25.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 193/2

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2017/1372
   ze dne 14. července 2017
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na základě žádosti Španělska – EGF/2017/001 ES/Castilla y León – těžba
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 tohoto nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 13 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) má za cíl poskytovat podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a pomáhat těmto osobám při jejich opětovném začlenění na trh práce.

               (2)

               EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (3).

               (3)

               Dne 20. ledna 2017 předložilo Španělsko žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním v hospodářském odvětví klasifikovaném podle statistické klasifikace ekonomických činností v Evropském společenství („NACE“) Revize 2 do oddílu 5 (Těžba černého a hnědého uhlí) v regionu Castilla y León. Tato žádost byla doplněna o další informace poskytnuté v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z EFG podle článku 13 nařízení (EU) č. 1309/2013.

               (4)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 1309/2013 se Španělsko rozhodlo poskytnout individualizované služby spolufinancované z EFG také 125 mladým lidem, kteří nejsou zaměstnáni ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. NEET).

               (5)

               V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení (EU) č. 1309/2013 je možné žádost Španělska přijmout, neboť propouštění má závažný dopad na zaměstnanost a na místní hospodářství.

               (6)

               V souvislosti s uvedenou žádostí Španělska by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 1 002 264 EUR.

               (7)

               Aby byly prostředky z EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné ode dne jeho přijetí,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2017 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 1 002 264 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 14. července 2017.

      V Bruselu dne 14. července 2017.

            Za Evropský parlament

            předseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 30/07/KOL ze dne 19. února 2007 ohledně norského národního programu tlumení klusavky a doplňkových záruk týkajících se obchodu uvnitř Společenství a dovozu do Norska

text:
               24.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 132/42

      ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 30/07/KOL
   ze dne 19. února 2007
   ohledně norského národního programu tlumení klusavky a doplňkových záruk týkajících se obchodu uvnitř Společenství a dovozu do Norska
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,
   S OHLEDEM na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (EHP), a zejména na článek 109 a protokol 1 této dohody,
   S OHLEDEM na Dohodu mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, a zejména na čl. 5 odst. 2 písm. d) a protokol 1 této dohody,
   S OHLEDEM na akt uvedený v bodě 7.1.12 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých druhů encefalopatií (1), začleněný v platném znění do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě,
   S OHLEDEM na akt uvedený v bodě 7.2.27 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP, nařízení Komise (ES) č. 546/2006 ze dne 31. března 2006, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o národní programy tlumení klusavky a o doplňkové záruky, přiznávají odchylky od některých požadavků rozhodnutí 2003/100/ES a zrušuje nařízení (ES) č. 1874/2003 (2), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě,
   S OHLEDEM na rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 21/07/KOL ze dne 14. února 2007, jímž je dán pokyn příslušnému členu kolegia, aby přijal rozhodnutí ohledně norského národního programu tlumení klusavky a doplňkových záruk týkajících se obchodu uvnitř Společenství a dovozu do Norska, je-li předloha rozhodnutí v souladu se stanoviskem Veterinárního výboru ESVO,
   VZHLEDEM k tomu, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 obsahuje ustanovení o schvalování národních programů tlumení klusavky, pakliže splňují jistá kritéria, jež jsou uvedena v daném nařízení,
   VZHLEDEM k tomu, že nařízení (ES) č. 546/2006 obsahuje ustanovení o doplňkových zárukách týkajících se obchodu uvnitř Společenství a o úředním omezení přemísťování vztahujícím se na hospodářství, v nichž jsou drženy ovce a kozy určené pro státy ESVO EHP, jejichž národní programy tlumení klusavky byly Kontrolním úřadem ESVO schváleny,
   VZHLEDEM k tomu, že dopisem ze dne 14. února 2006 Norsko předložilo Kontrolnímu úřadu ESVO svůj národní program tlumení klusavky a že dne 20. listopadu 2006 byly po společném jednání v Oslu Kontrolnímu úřadu předloženy jisté změny uvedeného programu a byl podrobně vymezen jeho rozsah,
   VZHLEDEM k tomu, že Kontrolní úřad ESVO v těsné spolupráci s Evropskou komisí přezkoumal norský národní program tlumení klusavky a toto přezkoumání prokázalo, že norský program splňuje požadavky na jeho schválení,
   VZHLEDEM k tomu, že je tento národní program tlumení klusavky předložený Norskem v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 a nařízením (ES) č. 546/2006 třeba schválit,
   VZHLEDEM k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Veterinárního výboru ESVO, který je úřadu nápomocen,
   PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               1)

               Norský národní program tlumení klusavky a doplňkové záruky týkající se obchodu uvnitř Společenství a dovozu do Norska ze dne 14. února 2006 a 20. listopadu 2006 se tímto schvalují.

               2)

               Podle čl. 109 odst. 2 Dohody o EHP Kontrolní úřad ESVO zašle norský národní program tlumení klusavky a doplňkové záruky týkající se obchodu uvnitř Společenství a dovozu do Norska Evropské komisi, a to včetně všech jejich případných změn.

               3)

               Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 19. února 2007.

               4)

               Toto rozhodnutí je závazné v anglickém znění.

      V Bruselu dne 19. února 2007.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Bjørn T. GRYDELAND

            předseda

         Niels FENGER

            ředitel

      (1)  Úř. věst. L 147, 31.5.2001, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 94, 1.4.2006, s. 28.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 1987, kterým se jménem Společenství přijímá příloha F.3 Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů

text:
Důležité právní upozornění

|

31987D0594

Úřední věstník L 362 , 22/12/1987 S. 0008 - 0021 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 13 S. 0102  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 13 S. 0102

		Rozhodnutí Radyze dne 30. listopadu 1987,kterým se jménem Společenství přijímá příloha F.3 Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů(87/594/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 28, 43, 113 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že Společenství rozhodnutím 75/199/EHS [2] uzavřelo Mezinárodní úmluvu o zjednodušení a sladění celních režimů;vzhledem k tomu, že přijetí příloh této úmluvy účinně přispívá k usnadnění a rozvoji mezinárodního obchodu;vzhledem k tomu, že příloha F.3 o celních úlevách pro cestující může být Společenstvím přijata;vzhledem k tomu, že takové přijetí by však mělo být spojeno s určitými výhradami, aby byly vzaty v úvahu specifické požadavky celní unie a současného stavu dosaženého v procesu sladění celních předpisů,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Příloha F.3 Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů o celních úlevách pro cestující se přijímá jménem Společenství, s obecnou výhradou a s výhradou k normám 21, 38 a 44 a k doporučené praxi 45.Znění této přílohy spolu s výhradami se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou oznámit generálnímu tajemníkovi Rady pro celní spolupráci přijetí přílohy uvedené v článku 1 Společenstvím s výhradami uvedenými v článku 1.V Bruselu dne 30. listopadu 1987.Za RadupředsedaN. Wilhjelm[1] Úř. věst. C 318, 30.11.1987.[2] Úř. věst. L 100, 21.4.1975, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPŘÍLOHA F.3PŘÍLOHA O CELNÍCH ÚLEVÁCH PRO CESTUJÍCÍÚVODVelký nárůst mezinárodního cestovního ruchu má značný dopad na práci celních správ, neboť cestující se zbožím a dopravními prostředky musí při svých cestách procházet celními kontrolami.Je v zájmu jak cestujících, tak dotčených orgánů, aby byl průchod nezbytnými celními kontrolami usnadněn, avšak současně k tomu nesmí dojít na úkor ostatních úkolů svěřených celním orgánům, jako je ochrana daňových a hospodářských zájmů země, zabránění dovozu zakázaného zboží a boj proti celním přestupkům.Tato příloha stanovuje minimální úlevy pro cestující, přičemž se poukazuje zejména na doporučení článku 2 úmluvy.Tato příloha se týká celních úlev vztahujících se na všechny cestující, bez ohledu na to, zda jsou to nerezidenti, nebo odjíždějící nebo vracející se rezidenti, a bez ohledu na jejich dopravní prostředek a zboží, které mají s sebou, ať už na sobě, ve svých zavazadlech nebo v dopravním prostředku. Vztahuje se též na jejich soukromé dopravní prostředky (silniční motorová vozidla, lodě a letadla).Tato příloha se vztahuje na pracovníky, kteří dojíždějí za prací přes hranice, na členy posádek a další osoby, které často překračují hranice. Tito cestující však mohou být z některých výhod vyloučeni.Tato příloha se nevztahuje na různé kontroly, které občas provádějí celní orgány pro jiné orgány, jako jsou kontroly přistěhovalectví a fytosanitární kontroly. Tato příloha se dále nevztahuje na osoby, které mění své bydliště z jedné země do druhé.DEFINICEPro účely této přílohy se rozumí:a) "cestujícím":1. jakákoli osoba, která dočasně vstupuje na území země, ve které nemá obvyklé bydliště ("nerezident"), a2. jakákoli osoba, která se po dočasném pobytu v zahraničí vrací na území země, ve které má obvyklé bydliště ("vracející se rezident").PoznámkaOsoba, která se převážně nebo trvale zdržuje v dané zemi, se může považovat za osobu, která má v této zemi obvyklé bydliště. Pojem obvyklého bydliště však určují vnitrostátní právní předpisy;b) "dopravním prostředkem pro soukromé použití" silniční motorová vozidla (včetně motocyklů) a přívěsy, lodě a letadla, včetně náhradních dílů a běžného příslušenství a vybavení, dovážená nebo vyvážená výhradně pro osobní potřebu dotčené osoby a neurčená k přepravě osob za úplatu ani k průmyslové nebo obchodní přepravě zboží, též za úplatu;c) "předměty osobní potřeby" veškeré předměty (nové nebo použité), které může cestující přiměřeně potřebovat pro svou osobní potřebu během cesty, s ohledem na všechny okolnosti cesty, ale s vyloučením zboží dováženého nebo vyváženého pro obchodní účely;d) "dovozními cly a poplatky" celní poplatky a všechny ostatní dávky, daně nebo jiné poplatky vybírané za dovoz zboží nebo v souvislosti s jeho dovozem, avšak s výjimkou poplatků, které se svou výší přibližně rovnají ceně poskytnutých služeb;e) "vývozními cly a poplatky" celní poplatky a všechny ostatní dávky, daně nebo jiné poplatky vybírané za vývoz zboží nebo v souvislosti s jeho vývozem, avšak s výjimkou poplatků, které se svou výší přibližně rovnají ceně poskytnutých služeb;f) "dočasným použitím" celní režim, ve kterém může být určité zboží dovezeno na celní území s podmíněným osvobozením od dovozních cel a poplatků; takové zboží musí být dovezeno za určitým konkrétním účelem a musí být určeno pro zpětný vývoz v určité lhůtě a v nezměněném stavu, nehledě na obvyklé opotřebení způsobené používáním zboží;g) "jistotou" opatření, které podle uvážení celních orgánů zajistí splnění celního závazku;h) "celní kontrolou" opatření, která mají zajistit dodržování správních a právních předpisů, pro jejichž provádění jsou příslušné celní orgány.ZÁSADY1. NormaCelní úlevy pro cestující se řídí ustanoveními této přílohy.2. NormaVnitrostátní právní předpisy stanoví podmínky a celní formality, které musí být splněny pro odbavení zboží a dopravních prostředků pro soukromé použití cestujících.VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ3. NormaCelní orgány určí celní úřady, u kterých mohou být vyřizovány celní formality pro cestující. Při určování míst, pravomocí a pracovní doby těchto úřadů se musí brát v úvahu zejména zeměpisná poloha a intenzita osobní přepravy.Poznámky1. Tyto celní úřady se mohou nacházet buď na hranicích, nebo ve vnitrozemí (např. na letišti nebo na velkém nádraží).2. V některých případech mohou cestující vyřídit všechny nezbytné celní formality za jízdy v mezinárodních vlacích, trajektech, lodích apod.3. Jiný způsob urychlení celní kontroly cestujících spočívá v možnosti předběžného odbavení ve výchozí zemi.4. Doporučená praxeNa předchozí žádost dotčené osoby a z důvodů, které považují celní orgány za oprávněné, by měly celní orgány, pokud to jejich správní organizace umožňuje, povolit vyřízení celních formalit pro cestující na jiných místech, než jsou celní úřady k tomu určené; případné výdaje při tom vzniklé mohou být přičteny dotčené osobě.5. NormaHlavní celní úřady, kde se vyřizují celní formality pro cestující, musí být otevřeny nepřetržitě, jestliže to vyžaduje intenzita provozu, nebo – není-li to nutné – v době, kdy lze očekávat, že cestující budou do země přijíždět nebo z ní odjíždět.6. Doporučená praxeV případě, kdy příslušné celní úřady leží na společné hranici, by měly celní orgány dotčených zemí vzájemně koordinovat působnost a provozní dobu těchto úřadů.PoznámkaV některých případech byly zřízeny na společných hranicích společné kontroly, přičemž celní úřady dotčených zemí jsou umístěny na stejném místě a někdy i ve stejné budově.7. NormaAniž je dotčeno právo celních orgánů provádět celní kontroly u všech cestujících, obvykle se tyto kontroly provádějí pouze výběrově nebo namátkově.8. NormaOsobní prohlídky cestujících z důvodů celní kontroly se provádějí pouze výjimečně a v případě, že existuje důvodné podezření z pašování nebo jiného porušení předpisů.9. NormaCestujícím, kteří přijíždějí do země nebo z ní odjíždějí v silničním vozidle nebo vlakem, se běžně povoluje, aby vyřídili všechny nezbytné celní formality, aniž by museli vystoupit z dopravního prostředku, v němž cestují.10. Doporučená praxeNa velkých mezinárodních letištích by se měl pro odbavování cestujících a jejich zavazadel při příletu využívat dvoukanálový odbavovací systém, který je popsán v dodatku I této přílohy.11. Doporučená praxeVe vhodných mezinárodních přístavech, zejména v těch, které využívají osobní lodě podnikající krátké cesty po moři (jako jsou například pravidelné trajekty), by se měl pro odbavování cestujících, jejich zavazadel a jejich silničních vozidel pro soukromé použití při příjezdu využívat dvoukanálový odbavovací systém, který je popsán v dodatku II této přílohy.12. NormaCelní úlevy stanovené v této příloze je použitelné pro cestující bez ohledu na jejich státní příslušnost.13. Doporučená praxeBez ohledu na použitý dopravní prostředek by se pro celní účely neměl požadovat seznam cestujících nebo seznam jejich spoluzavazadel.PoznámkaToto ustanovení nebrání celním úřadům vyžadovat údaje o počtu cestujících, kteří přijíždějí nebo odjíždějí určitým dopravním prostředkem.14. NormaCestující mají právo učinit ústní prohlášení o zboží, které s sebou vezou. Celní úřady však mohou požadovat písemné prohlášení pro zboží převážené cestujícími, pokud jde o dovoz nebo vývoz obchodní povahy, nebo pokud toto zboží svou hodnotou nebo množstvím přesahuje limity stanovené vnitrostátními právními předpisy.PoznámkaPísemné prohlášení podle této normy může být prohlášení, které se zpravidla vyžaduje pro propuštění zboží pro domácí spotřebu nebo pro zjednodušené přihlášení zboží. Celní orgány mohou alternativně požadovat předložení obchodní faktury nebo jiného obchodního dokladu.15. NormaZboží, které cestující vezou s sebou, může být uloženo nebo zadrženo za podmínek stanovených celními orgány až do jeho odbavení podle příslušného celního režimu, do zpětného vývozu nebo do jiného použití v souladu s vnitrostátními právními předpisy v těchto případech:- na žádost cestujícího,- v případě, kdy dotčené zboží nemůže být okamžitě celně odbaveno,- jestliže se na takové zboží nevztahují ostatní ustanovení této přílohy.16. NormaZavazadla, která nejsou spoluzavazadly (tj. která přijedou nebo odjedou dříve nebo později než cestující), se odbavují podle režimu platného pro spoluzavazadla nebo podle jiného zjednodušeného celního režimu.Poznámky1. Osvobození od dovozních cel a poplatků, které se vztahuje na zboží jiné než osobní potřeby nacházející se ve spoluzavazadlech, se nemusí nutně vztahovat na takové zboží, pokud není obsaženo ve spoluzavazadlech.2. V případě, kdy se uplatňuje nárok na osvobození od dovozních cel a poplatků pro zboží, které není ve spoluzavazadlech cestujícího, mohou celní orgány požadovat důkaz, že dotčená osoba se skutečně vrací ze zahraničí.3. Ustanovení uvedená v dodatku III této přílohy mohou být užitečným vodítkem pro celní zacházení se zavazadly podanými k přepravě po železnici.17. NormaJe třeba umožnit, aby zavazadlo, které není spoluzavazadlem cestujícího, mohla odbavit jiná osoba než cestující.18. Doporučená praxeV rámci úlev pro cestující by se měl pro zboží deklarované pro domácí spotřebu uplatnit systém paušálních poplatků, pokud je takový dovoz nekomerční povahy a celková hodnota nebo množství zboží nepřesahuje částky stanovené vnitrostátními právními předpisy. Tento systém paušálních poplatků:- by měl stanovit sazby pokrývající všechny druhy dovozních cel a poplatků,- by neměl způsobit zrušení výhod celního osvobození, které by se na toto zboží jinak vztahovaly,- by měl umožnit, aby na žádost cestujícího bylo zboží procleno podle sazeb dovozních cel a poplatků, které se na toto zboží normálně vztahují, přičemž však mohou celní orgány požadovat, že všechno zboží podléhající clům a poplatkům bude procleno tímto způsobem,- by neměl vyloučit možnost, aby celní orgány určily zvláštní sazby pro zboží s vysokou celní sazbou nebo aby úplně vyloučily některé zboží z tohoto paušálního systému.PoznámkaDovoz se zpravidla považuje za dovoz nekomerční povahy, jestliže je příležitostný a tvoří jej pouze zboží pro osobní potřebu nebo spotřebu cestujícího nebo jeho rodiny nebo zboží, které cestující v dané zemi použije jako dar a u něhož nevzniká z jeho povahy nebo množství dojem, že se dováží pro komerční účely.USTANOVENÍ PRO VSTUPa) Nerezidenti19. NormaPovoluje se dočasné použití předmětů osobní potřeby nerezidentů. S výjimkou předmětů s vysokou sazbou cel a poplatků se takové předměty osobní potřeby propouštějí bez dokladů nebo jistoty.20. NormaKromě oděvů, toaletních potřeb a jiných předmětů zjevně osobní povahy se za předměty osobní potřeby považují zejména:- osobní klenoty,- fotoaparáty a kamery spolu s přiměřeným množstvím filmů a příslušenství,- přenosné diaprojektory nebo filmové projektory a příslušenství k nim spolu s přiměřeným množstvím diapozitivů nebo filmů,- dalekohledy,- přenosné hudební nástroje,- přenosné gramofony s gramodeskami,- přenosná zařízení pro nahrávání a reprodukci zvuku (včetně diktafonů) s páskami,- přenosné rozhlasové přijímače,- přenosné televizory,- přenosné psací stroje,- přenosné kalkulátory,- dětské kočárky,- invalidní vozíky,- sportovní vybavení, jako stany a jiné kempinkové vybavení, rybářské vybavení, horolezecké vybavení, sportovní zbraně a munice, jízdní kola bez motoru, kánoe nebo kajaky kratší než 5,5 metru, lyže, tenisové rakety.21. NormaKromě spotřebního zboží, jehož dovoz bez cel a poplatků je povolen do určitých množstevních limitů, smějí nerezidenti dovážet bez dovozních cel a poplatků zboží čistě nekomerční povahy do celkové hodnoty 75 ZPČ. Pro osoby mladší 15 let nebo pro osoby, které překračují hranice často, může být stanovena nižší částka.Poznámky1. Úlevy uvedené v této normě mohou být podmíněny tím, že zboží má být určeno pro osobní potřebu nebo spotřebu cestujícího nebo jeho rodiny nebo má být cestujícím použito jako dar v dané zemi a že cestující je má mít ve spoluzavazadle nebo příručním zavazadle nebo na sobě.2. Nerezidentům, kteří zemí pouze projíždějí, mohou být uděleny větší úlevy.22. NormaMnožství tabáku, vína, lihovin a parfémů, které mohou nerezidenti dovážet bez dovozních cel a poplatků, je následující:a) 200 cigaret nebo 50 doutníků nebo 250 gramů tabáku nebo soubor těchto produktů o celkové hmotnosti nepřesahující 250 gramů;b) 2 litry vína a 1 litr lihovin;c) ¼ litru kolínské vody a 50 gramů parfému.Úlevy týkající se tabáku a alkoholických nápojů však mohou být omezeny na osoby, které dosáhly určitého věku a nemusí být poskytnuty, nebo mohou být poskytnuty pouze v omezeném množství, osobám, které překračují hranice často (např. osoby žijící v blízkosti hranic, pracovníci dojíždějící za prací přes hranice, řidiči z povolání a členové posádek mezinárodní přepravy).PoznámkaÚlevy uvedené v této normě mohou být podmíněny tím, že výrobky mají být určeny pro osobní potřebu nebo spotřebu cestujícího nebo jeho rodiny nebo mají být cestujícím použity jako dary v dané zemi a že cestující je má mít ve spoluzavazadle nebo příručním zavazadle nebo na sobě.23. NormaV případě, že je nutné pro věci osobní potřeby nerezidentů podat prohlášení k dočasnému použití, částka případné jistoty, která má být poskytnuta, nesmí převýšit výši dovozních cel a poplatků.24. Doporučená praxeV případě, že je nutné pro věci osobní potřeby nerezidentů podat prohlášení k dočasnému použití, smluvní strany Celní úmluvy o karnetu ATA pro dočasné použití zboží (Brusel, dne 6. prosince 1961) by měly přijímat karnety ATA místo národních celních dokumentů a jako jistotu úhrady dovozních cel a poplatků.25. NormaV případě, že je nutné pro věci osobní potřeby nerezidentů podat prohlášení k dočasnému použití, časová lhůta pro dočasné použití se určuje podle délky pobytu cestujícího v zemi, pokud není překročen žádný limit stanovený vnitrostátními právními předpisy.26. NormaNa žádost cestujícího a z důvodů, které celní orgány považují za oprávněné, prodlouží celní orgány původně stanovenou lhůtu pro dočasné použití.27. NormaZboží k dočasnému použití musí být možné zpětně vyvézt přes jiný celní úřad, než přes který bylo dovezeno.28. NormaNerezidentům se umožňuje dočasné použití, pokud jde o jejich dopravní prostředky pro soukromé použití.PoznámkaK dočasnému použití mohou být propuštěna též zvířata a bezmotorová vozidla užívaná nerezidenty jako dopravní prostředek.29. NormaPohonné hmoty v běžných nádržích dopravních prostředků se propouštějí bez dovozních cel a poplatků.30. NormaÚlevy týkající se dopravních prostředků pro soukromé použití se uplatní bez ohledu na to, zda jsou tyto dopravní prostředky ve vlastnictví nerezidentů, nebo vypůjčené či pronajaté a zda přijíždějí spolu s cestujícím, před ním nebo po něm.31. Doporučená praxeCelní orgány by neměly požadovat pro dočasné použití dopravních prostředků nerezidentů pro soukromé použití celní doklad ani jistotu.32. Doporučená praxeV případě, že pro dočasné použití dopravních prostředků nerezidentů pro soukromé použití jsou nutné celní doklady nebo jistota, celní orgány by měly přijímat mezinárodní doklady a jistoty uvedené například v Celní úmluvě o karnetech ATA pro dočasné použití zboží (Brusel, dne 6. prosince 1961), v Newyorské celní úmluvě o dočasném dovozu soukromých silničních vozidel (dne 4. června 1954) a v Celní úmluvě o dočasném dovozu zábavních lodí a letadel pro soukromé použití (dne 18. května 1956).33. NormaČasová lhůta pro dočasné použití dopravních prostředků nerezidentů pro soukromé použití činí obvykle nejméně šest měsíců.34. NormaNa žádost dotčené osoby a z důvodů, které celní orgány považují za oprávněné, prodlouží celní orgány původně stanovenou lhůtu pro dočasné použití.35. NormaNáhradní díly potřebné pro opravu dopravního prostředku pro soukromé použití, který se dočasně nachází v dané zemi, se propouštějí k dočasnému použití.36. Doporučená praxeS výhradou splnění podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy by celní orgány neměly vyžadovat zpětný vývoz dopravních prostředků nerezidentů pro soukromé použití nebo věcí osobní potřeby, které byly vážně poškozeny nebo zničeny nehodou nebo působením vyšší moci.b) Vracející se rezidenti37. NormaVracející se rezidenti mohou zpětně dovézt bez dovozních cel a poplatků jakékoli předměty, které vyvezli při svém odjezdu ze země a které tam byly ve volném oběhu.38. NormaKromě spotřebního zboží, jehož dovoz bez cel a poplatků je povolen do určitých množstevních limitů, smějí vracející se rezidenti dovážet bez dovozních cel a poplatků zboží čistě nekomerční povahy do celkové hodnoty 75 ZPČ. Pro osoby mladší 15 let nebo pro osoby, které překračují hranice často, může být stanovena nižší částka.PoznámkaÚlevy uvedené v této normě mohou být podmíněny tím, že zboží má být určeno pro osobní potřebu nebo spotřebu cestujícího nebo jeho rodiny nebo má být cestujícím použito jako dar v dané zemi a že cestující je má mít ve spoluzavazadle nebo příručním zavazadle nebo na sobě.39. NormaMnožství tabáku, vína, lihovin a parfémů, které mohou vracející se rezidenti dovážet bez dovozních cel a poplatků, je následující:a) 200 cigaret nebo 50 doutníků nebo 250 gramů tabáku nebo soubor těchto produktů o celkové hmotnosti nepřesahující 250 gramů;b) 2 litry vína a 1 litr lihovin;c) ¼ litru kolínské vody a 50 gramů parfému.Úlevy týkající se tabákových výrobků a alkoholických nápojů však mohou být omezeny na osoby, které dosáhly určitého věku, a nemusí být poskytnuty, nebo mohou být poskytnuty pouze v omezeném množství, osobám, které překračují hranice často (např. osoby žijící v blízkosti hranic, pracovníci dojíždějící za prací přes hranice, řidiči z povolání a členové posádek mezinárodní přepravy).PoznámkaÚlevy uvedené v této normě mohou být podmíněny tím, že výrobky mají být určeny pro osobní potřebu nebo spotřebu cestujícího nebo jeho rodiny nebo mají být cestujícím použity jako dary v dané zemi a že cestující je má mít ve spoluzavazadle nebo příručním zavazadle nebo na sobě.USTANOVENÍ PRO VYCESTOVÁNÍ40. NormaCelní formality vztahující se na odjíždějící cestující jsou co nejjednodušší a pokud možno se ruší.PoznámkaCelní formality mohou být nutné například pro získání výjimky nebo osvobození od vnitrostátních daní a poplatků.41. NormaCestující mohou vyvážet zboží pro komerční účely, pokud splní nutné formality a zaplatí případná vývozní cla a poplatky.42. NormaNa žádost odjíždějících rezidentů provedou celní orgány nutnou identifikaci určitých předmětů, pokud to usnadní jejich zpětný dovoz.PoznámkaObvyklá opatření v tomto smyslu spočívají v zaznamenání charakteristických znaků nutných pro identifikaci předmětů, jako je jejich popis, značky, čísla nebo jiné údaje trvale na nich vyznačené, nebo ve vyznačení celních identifikačních značek nebo plomb.43. NormaUplatnění režimu pro dočasný vývoz s celními doklady na předměty osobní potřeby a soukromé dopravní prostředky rezidentů odjíždějících ze země se požaduje jen výjimečně.44. NormaPřípadná jistota poskytnutá nerezidenty na dočasně použité zboží se uvolňuje v okamžiku zpětného vývozu tohoto zboží, bez ohledu na to, přes který celní úřad k tomuto zpětnému vývozu došlo.45. Doporučená praxeJestliže byla jistota poskytnuta formou složení hotovosti, mělo by být možné její vrácení v celním úřadě, kde se uskutečňuje zpětný vývoz, a to i v případě, že zboží nebylo přes tento celní úřad dovezeno.PROJÍŽDĚJÍCÍ CESTUJÍCÍ46. NormaProjíždějící cestující, kteří neopouštějí tranzitní prostor, nejsou podrobeni celní kontrole.PoznámkaToto ustanovení nebrání celním orgánům provádět v tranzitním prostoru všeobecný dozor a uskutečnit jakoukoli nutnou akci v případě podezření z porušení celních předpisů.INFORMACE O CELNÍCH ÚLEVÁCH PRO CESTUJÍCÍ47. NormaCelní orgány jsou povinny zajistit, aby každému zájemci byly snadno dostupné veškeré relevantní informace týkající se celních úlev pro cestující.48. NormaInformace o osvobození od cel a poplatků povoleném pro cestující a o celních formalitách, které je nutno vyřídit, se poskytují cestujícím na jejich žádost před odjezdem z jejich země nebo, je-li to možné, během cesty.Poznámky1. Takové informace mohou být poskytovány cestujícím na lodích, v letadlech nebo v mezinárodních vlacích.2. Takové informace mohou být rovněž poskytovány cestujícím v podobě brožurek a mohou být vystaveny na vhodných místech příjezdu a odjezdu.49. Doporučená praxeInformace týkající se celních úlev pro cestující by měly být vytištěny v úředním jazyce nebo jazycích dotčené země a v jakémkoli jiném jazyce, ve kterém je to účelné.--------------------------------------------------DODATEK IUstanovení o dvoukanálovém systému odbavení cestujících a jejich zavazadel při příletuDvoukanálový systém nebo též systém červená/zelená spočívá ve zjednodušené celní kontrole, která umožňuje celním orgánům zlepšit proud cestujících v osobní přepravě na mezinárodních letištích a efektivně odbavovat rostoucí počet cestujících bez snížení účinnosti kontroly a bez odpovídajícího posílení celního personálu. Není nutně neslučitelný s prováděním jiných kontrol, například devizové kontroly, ledaže okolnosti vyžadují úplnou kontrolu všech cestujících a jejich zavazadel.Dvoukanálový systém odbavení funguje tímto způsobem:1. Systém umožní cestujícím zvolit mezi dvěma druhy průchodu (kanálu):a) jeden (zelený) průchod pro cestující, kteří nemají s sebou žádné zboží, nebo pouze zboží, které lze propustit bez dovozních cel a poplatků a které nepodléhá zákazu nebo omezení dovozu, ab) druhý (červený) průchod pro ostatní cestující.2. Každý průchod musí být jasně a zřetelně označen, aby cestující mohli mezi nimi snadno volit. Hlavní rozlišující označení je:a) pro průchod uvedený v odst. 1 písm. a): zelené, ve tvaru pravidelného osmiúhelníku, se slovy "Nic k proclení" ("Nothing to declare", "Rien à déclarer");b) pro průchod uvedený v odst. 2 písm. b): červené, ve tvaru čtverce, se slovy "Zboží k proclení" ("Goods to declare", "Marchandises à déclarer").Průchody jsou navíc označeny nápisem obsahujícím slovo "clo" ("customs", "douane").3. Nápisy uvedené v odstavci 2 jsou v angličtině a/nebo ve francouzštině a v jakémkoli jiném jazyce, pro který je to na daném letišti účelné.4. Cestující musí být dostatečně informováni o možnosti volby mezi oběma průchody. Proto je důležité:a) aby byli cestující informováni o fungování systému a o popisu a množství zboží, které mohou mít s sebou při použití zeleného průchodu. To lze zajistit pomocí plakátů nebo panelů na letišti nebo pomocí letáků volně dostupných na letišti nebo distribuovaných prostřednictvím cestovních kanceláří, leteckých společností a dalších dotčených subjektů;b) aby byla jasně vyznačena cesta k oběma průchodům.5. Průchody jsou umístěny za místem pro vyzvednutí zavazadel, aby měli cestující při výběru průchodu všechna zavazadla u sebe. Kromě toho jsou průchody umístěny tak, aby trasa proudu cestujících směřujících od těchto průchodů k východu z letiště byla co nejpřímější.6. Vzdálenost mezi místem pro vyzvednutí zavazadel a vchodem do průchodů musí být dostatečná k tomu, aby se mohli cestující rozhodnout, který průchod použijí, a aby mohli tímto průchodem projít bez vytváření zácpy.7. Cestující, kteří zvolili zelený průchod, nejsou podrobováni žádným dalším celním formalitám, s výjimkou namátkových kontrol; v červeném průchodu cestující plní formality vyžadované celními orgány.--------------------------------------------------DODATEK IIUstanovení o dvoukanálovém systému odbavení cestujících, jejich zavazadel a jejich vozidel při příjezdu po mořiDvoukanálový systém nebo též systém červená/zelená spočívá ve zjednodušené celní kontrole, kterou lze použít při odbavení cestujících, jejich zavazadel a jejich vozidel při příjezdu po moři. Tento systém je zejména použitelný pro kontrolu cestujících, kteří podnikají krátké cesty po moři, jako jsou například cestující využívající pravidelných trajektových linek. Může pomoci zlepšit proud cestujících v osobní přepravě v mezinárodních přístavech a efektivně odbavovat rostoucí počet cestujících bez snížení účinnosti celní kontroly a bez odpovídajícího posílení celního personálu. Není nutně neslučitelný s prováděním jiných kontrol, například devizové kontroly, ledaže okolnosti vyžadují úplnou kontrolu všech cestujících a jejich zavazadel nebo vozidel.Dvoukanálový systém odbavení funguje tímto způsobem:1. Systém umožní cestujícím, též cestujícím v jejich vozidlech, zvolit mezi dvěma druhy průchodu (kanálu):a) jeden (zelený) průchod pro cestující, kteří nemají s sebou žádné zboží, nebo pouze zboží, které lze propustit bez dovozních cel a poplatků a které nepodléhá zákazu nebo omezení dovozu, ab) druhý (červený) průchod pro ostatní cestující.2. Každý průchod musí být jasně a zřetelně označen, aby cestující mohli mezi nimi snadno volit. Hlavní rozlišující označení je:a) pro průchod uvedený v odst. 1 písm. a): zelené, ve tvaru pravidelného osmiúhelníku, se slovy "Nic k proclení" ("Nothing to declare", "Rien à déclarer");b) pro průchod uvedený v odst. 2 písm. b): červené, ve tvaru čtverce, se slovy "Zboží k proclení" ("Goods to declare", "Marchandises à déclarer").Průchody jsou navíc označeny nápisem obsahujícím slovo "clo" ("customs", "douane").3. Nápisy uvedené v odstavci 2 jsou v angličtině a/nebo ve francouzštině a v jakémkoli jiném jazyce, pro který je to považováno za nutné.4. V případě, kdy cestující cestují ve svých vozidlech a pokud to napomůže navádění vozidel do správných jízdních pruhů a procesu odbavení, může každý řidič motorového vozidla dostat červenou a zelenou nálepku s označením uvedeným v odst. 2 písm. a) a b) a s pokynem připevnit ji na čelní sklo vozidla takto:a) zelenou nálepku v případě, kdy motorové vozidlo samotné a jakékoli zboží, které obsahuje, včetně zboží, které náleží cestujícím ve vozidle nebo které tito cestující vezou, lze propustit bez celních formalit a nepodléhá zákazu nebo omezení dovozu, ab) červenou nálepku v ostatních případech.5. Cestující musí být dostatečně informováni o možnosti volby mezi oběma průchody, případně mezi červenou a zelenou nálepkou. Proto je důležité:a) aby byli cestující informováni o fungování systému a o popisu a množství zboží, které mohou mít s sebou při použití zeleného průchodu. To lze zajistit pomocí plakátů nebo panelů v přístavu nebo pomocí letáků volně dostupných ve výchozím přístavu nebo distribuovaných prostřednictvím cestovních kanceláří, lodních společností a dalších dotčených subjektů;b) aby v případě, kdy se používají červené a zelené nálepky uvedené v odstavci 4, dostal řidič každého vozidla tyto nálepky před příjezdem do cílového přístavu;c) aby byla jasně vyznačena cesta k oběma průchodům.6. Průchody jsou umístěny za případným místem pro vyzvednutí zavazadel, aby měli cestující při výběru průchodu všechna zavazadla u sebe. Kromě toho jsou průchody umístěny tak, aby trasa proudu cestujících směřujících od těchto průchodů k východu z přístavu byla co nejpřímější.7. Vzdálenost mezi lodí, případně místem pro vyzvednutí zavazadel, a vchodem do průchodů musí být dostatečná k tomu, aby se mohli cestující rozhodnout, který průchod použijí, a aby mohli tímto průchodem projít bez vytváření zácpy.8. Cestující, kteří zvolili zelený průchod, nejsou podrobováni žádným dalším celním formalitám, s výjimkou namátkových kontrol; v červeném průchodu cestující plní formality vyžadované celními orgány.9. Systém, který využívá pouze jednoho jízdního pruhu, ale v němž vozidla s červenou nálepkou nebo vozidla vybraná k namátkové kontrole jsou naváděna na vyznačené parkoviště, lze považovat za systém splňující požadavky dvoukanálového systému odbavení.--------------------------------------------------DODATEK IIIUstanovení o celním zacházení se zavazadly podanými k přepravě po železniciEfektivní a rychlé zaslání zavazadel podaných k přepravě po železnici může být usnadněno použitím těchto zásad:1. Při podávání zavazadel na železnici mají cestující možnost pro urychlení celních formalit učinit prohlášení na připojeném formuláři nebo na podobném schváleném formuláři.2. Celní orgány poskytnou při použití tohoto písemného prohlášení skutečné zvýhodnění, což motivuje cestující k využití režimu, který dává celním orgánům větší záruky.3. Tato prohlášení předkládají železniční orgány na požádání celním orgánům výchozí země a cílové země.4. Toto písemné prohlášení se považuje za náhradu prohlášení obvykle vyžadovaného od cestujících a má stejný účinek.5. Celní orgány pokud možno upustí od prohlídky obsahu zavazadla, které je vybaveno písemným prohlášením.6. Celní orgány se snaží co nejdříve po překročení hranice propustit co největší část podaných zavazadel vybavených písemným prohlášením, která nemusí být podrobena prohlídce nebo jiným kontrolám, aby je železnice dostala neprodleně k dispozici pro další přepravu do cílové stanice.7. V případě, že je zavazadlo celními orgány vybráno k prohlídce nebo jiným kontrolám, je možné, aby se taková prohlídka nebo jiné kontroly uskutečnily v celním úřadě, který se nachází nejblíže cílové stanici cestujícího. Proto je co nejvíce celních úřadů zmocněno odbavovat podaná zavazadla.8. Zavazadla lze zadržet na hranicích pouze ve velmi výjimečných případech, například v případě porušení předpisů nebo v případě vážného podezření z podvodu.9. Celní orgány mohou přijmout jakákoli kontrolní opatření, která považují za nutná k zabránění zneužití.10. V zájmu usnadnění vydávání zavazadel cestujícím musí být posílena spolupráce mezi celními orgány a železnicí, zejména pokud jde o stanovení pracovní doby, kdy lze zavazadla odbavovat.11. Je třeba zvážit možnost svěřit železnici úkol kontrolovat přesnost písemného prohlášení, zejména v případě, kdy se žádá o vydání podaného zavazadla v době, kdy je celní úřad uzavřen nebo není ve stanici zřízen.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Výhrady Společenství k příloze F.3 Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů1. Obecná výhrada (obecná poznámka)Na ustanovení této přílohy se obecně vztahují právní předpisy Společenství. Členské státy však případně uvedou své vlastní výhrady, pokud jim právní předpisy Společenství ponechávají možnost podržet si v některých případech své vnitrostátní předpisy.2. Normy 21 a 38"Právní předpisy Společenství stanoví osvobození od dovozních cel pro zboží do celkové hodnoty 45 ECU (evropských měnových jednotek) na každého cestujícího přijíždějícího ze státu mimo Evropské společenství. Kromě množstevních omezení uvedených v normách 22 a 39 stanoví právo Společenství osvobození od daně při dovozu následujících množství kávy a čaje:a)káva: | 500 gramů |nebo | |kávové výtažky a tresti: | 200 gramů |b)čaj: | 100 gramů |nebo | |čajové výtažky a tresti: | 40 gramů" |.3. Norma 44 a doporučená praxe 45"Tato ustanovení se nepoužijí ve všech případech, zejména pokud se postup provádí na celních úřadech, které se nacházejí v různých členských státech. Pro účely těchto ustanovení se území Hospodářské unie Beneluxu považuje za území jednoho členského státu."--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 19. května 1981 o uzavření Protokolu o spolupráci v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případech nouze

text:
Důležité právní upozornění

|

31981D0420

Úřední věstník L 162 , 19/06/1981 S. 0004 - 0013 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 10 S. 0005  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 3 S. 0017  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 10 S. 0005  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 3 S. 0017

		Rozhodnutí Radyze dne 19. května 1981o uzavření Protokolu o spolupráci v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případech nouze(81/420/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že na svém zasedání v Kodani ve dnech 7. a 8. dubna 1978 Evropská Rada rozhodla, že Společenství by mělo předcházet a omezovat znečišťování moří, zejména uhlovodíky, jako jeden ze svých hlavních cílů a požádala Radu na základě návrhu Komise a členských států, aby neprodleně zavedla v rámci Společenství vhodná opatření a zaujala společný postoj v příslušných mezinárodních orgánech, zejména pokud jde o výzkum a provádění účinných opatření k omezování znečišťování;vzhledem k tomu, že akční programy Evropských společenství pro životní prostředí [2] zdůrazňují, jak je pro Společenství důležité bojovat obecně proti znečišťování moří, podnikat mezi jiným akce Společenství v boji proti znečišťování v důsledku dopravy a plavby lodí a stanovit, že ochrana mořské vody je z hlediska zachování životně důležité ekologické rovnováhy prvořadým úkolem;vzhledem k tomu, že Barcelonská úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním ze dne 16. února 1976 mezi jiným stranoví, že je třeba učinit příslušná opatření, aby se zajistila spolupráce v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případech nouze;vzhledem k tomu, že článek 24 Barcelonské úmluvy uvádí, že úmluva a její protokoly budou otevřeny k podpisu pro Evropské hospodářské společenství; že Společenství již uzavřelo Úmluvu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním a Protokol o zamezení znečišťování Středozemního moře odpady shazovanými z plavidel a letadel;vzhledem k tomu, že Protokolu o spolupráci v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případech nouze stanoví, že strany budou spolupracovat při vypracování nouzových plánů, při podporování metod kontroly znečišťování moře uhlovodíky, při rozšiřování informací o zajišťování prostředků, o nových metodách předcházení a omezování znečišťování a o přípravě důležitých výzkumných programů;vzhledem k tomu, že je nutné, aby Společenství přistoupilo k protokolu v souladu s článkem 26 Barcelonské úmluvy, má-li se mechanismus společného trhu využít k dosažení jednoho z cílů Společenství v ochraně životního prostředí a kvality života; že ve Smlouvě nejsou žádné pravomoci k takové činnosti;vzhledem k tomu, že je nutné, aby Společenství přistoupilo k uvedenému protokolu a mohlo se tak podílet na výměně informací a společném výzkumu a dosáhnout uvedeného cíle spolu s členskými státy, aniž by byla dotčena úloha, kterou tyto státy dosud hrály v rámci Barcelonské úmluvy; že budoucí právní akty Společenství nejsou přistoupením dotčeny;vzhledem k tomu, že uvedený protokol předpokládá výměnu informací, společný výzkum a spolupráci na moři, který však vzhledem ke své povaze neustavuje společná pravidla, která by mohla být dotčena dohodami, jež by si členské státy přály v této oblasti uzavírat,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Protokol o spolupráci v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případech nouze se schvaluje jménem Evropského hospodářského společenství.Znění protokolu je připojeno k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předsedy Rady uloží listiny o přistoupení podle ustanovení článku 26 Barcelonské úmluvy.V Bruselu dne 19. května 1981.Za RadupředsedaD. F. van der Mei[1] Úř. věst. C 28, 9.2.1981, s. 55.[2] Úř. věst. C 112, 20.12.1973, s. 1 a Úř. věst. C 139, 13.6.1977, s. 1.--------------------------------------------------Protocolconcerning cooperation in combating pollution of the Mediterranean Sea by oil and other harmful substances in cases of emergencyTHE CONTRACTING PARTIES TO THE PRESENT PROTOCOL,BEING PARTIES to the Convention for the Protection of the Mediterranean Sea against Pollution,RECOGNIZING that grave pollution of the sea by oil and other harmful substances in the Mediterranean Sea area involves a danger for the coastal States and the marine ecosystem,CONSIDERING that the cooperation of all the coastal States of the Mediterranean is called for to combat this pollution,BEARING IN MIND the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, 1973, the International Convention relating to Intervention on the High Seas in Cases of Oil Pollution Casualties, 1969, as well as the Protocol relating to Intervention on the High Seas in Cases of Marine Pollution by Substances Other than Oil, 1973,FURTHER TAKING INTO ACCOUNT the International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage, 1969,HAVE AGREED AS FOLLOWS:Article 1The Contracting Parties to this Protocol (hereinafter referred to as "the Parties") shall cooperate in taking the necessary measures in cases of grave and imminent danger to the marine environment, the coast or related interests of one or more of the Parties due to the presence of massive quantities of oil or other harmful substances resulting from accidental causes or an accumulation of small discharges which are polluting or threatening to pollute the sea within the area defined in Article 1 of the Convention for the Protection of the Mediterranean Sea against Pollution (hereinafter referred to as "the Convention").Article 2For the purpose of this Protocol, the term "related interests" means the interests of a coastal State directly affected or threatened and concerning, among others:(a) activities in coastal waters, in ports or estuaries, including fishing activities;(b) the historical and tourist appeal of the area in question, including water sports and recreation;(c) the health of the coastal population;(d) the preservation of living resources.Article 3The Parties shall endeavour to maintain and promote, either individually or through bilateral or multilateral cooperation, their contingency plans and means for combating pollution of the sea by oil and other harmful substances. These means shall include, in particular, equipment, ships, aircraft and manpower prepared for operations in cases of emergency.Article 4The Parties shall develop and apply, either individually or through bilateral or multilateral cooperation, monitoring activities covering the Mediterranean Sea area in order to have as precise information as possible on the situations referred to in Article 1 of this Protocol.Article 5In the case of release or loss overboard of harmful substances in packages, freight containers, portable tanks or road and rail tank wagons, the Parties shall cooperate as far as practicable in the salvage and recovery of such substances so as to reduce the danger of pollution of the marine environment.Article 61. Each Party undertakes to disseminate to the other Parties information concerning:(a) the competent national organization or authorities responsible for combating pollution of the sea by oil and other harmful substances;(b) the competent national authorities responsible for receiving reports of pollution of the sea by oil and other harmful substances and for dealing with matters concerning measures of assistance between Parties;(c) new ways in which pollution of the sea by oil and other harmful substances may be avoided, new measures of combating pollution and the development of related research programmes.2. Parties which have agreed to exchange information directly between themselves shall nevertheless communicate such information to the regional centre. The latter shall communicate this information to the other Parties and, on a basis of reciprocity, to coastal States of the Mediterranean Sea area which are not Parties to this Protocol.Article 7The Parties undertake to coordinate the utilization of the means of communication at their disposal in order to ensure, with the necessary speed and reliability, the reception, transmission and dissemination of all reports and urgent information which relate to the occurrences and situations referred to in Article 1. The regional centre shall have the necessary means of communication to enable it to participate in this coordinated effort and, in particular, to fulfil the functions assigned to it by paragraph 2 of Article 10.Article 81. Each Party shall issue instructions to the masters of ships flying its flag and to the pilots of aircraft registered in its territory requiring them to report by the most rapid and adequate channels in the circumstances, and in accordance with Annex I to this Protocol, either to a Party or to the regional centre:(a) all accidents causing or likely to cause pollution of the sea by oil or other harmful substances;(b) the presence, characteristics and extent of spillages of oil or other harmful substances observed at sea which are likely to present a serious and imminent threat to the marine environment or to the coast or related interests of one or more of the Parties.2. The information collected in accordance with paragraph 1 shall be communicated to the other Parties likely to be affected by the pollution:(a) by the Party which has received the information, either directly or preferably, through the regional centre; or(b) by the regional centre.In case of direct communication between Parties, the regional centre shall be informed of the measures taken by these Parties.3. In consequence of the application of the provisions of paragraph 2, the Parties are not bound by the obligation laid down in Article 9, paragraph 2, of the Convention.Article 91. Any Party faced with a situation of the kind defined in Article 1 of this Protocol shall:(a) make the necessary assessments of the nature and extent of the casualty or emergency or, as the case may be, of the type and approximate quantity of oil or other harmful substances and the direction and speed of drift of the spillage;(b) take every practicable, measure to avoid or reduce the effects of pollution;(c) immediately inform all other Parties, either directly or through the regional centre, of these assessments and of any action which it has taken or which it intends to take to combat the pollution;(d) continue to observe the situation for as long as possible and report thereon in accordance with Article 8.2. Where action is taken to combat pollution originating from a ship, all possible measures shall be taken to safeguard the persons present on board and, to the extent possible, the ship itself. Any Party which takes such action shall inform the Inter-Governmental Maritime Consultative Organization.Article 101. Any Party requiring assistance for combating pollution by oil or other harmful substances polluting or threatening to pollute its coasts may call for assistance from other Parties, either directly or through the regional centre referred to in Article 6, starting with the Parties which appear likely to be affected by the pollution. This assistance may comprise, in particular, expert advice and the supply to, or placing at the disposal of, the Party concerned of products, equipment and nautical facilities. Parties so requested shall use their best endeavours to render this assistance.2. Where the Parties engaged in an operation to combat pollution cannot agree on the organization of the operation, the regional centre may, with their approval, coordinate the activity of the facilities put into operation by these Parties.Article 11The application of the relevant provisions of Articles 6, 7, 8, 9 and 10 of this Protocol relating to the regional centre shall be extended, as appropriate, to sub-regional centres in the event of their establishment, taking into account their objectives and functions and their relationship with the said regional centre.Article 121. Ordinary meetings of the Parties to this Protocol shall be held in conjunction with ordinary meetings of the Contracting Parties to the Convention, held pursuant to Article 14 of the Convention. The Parties to this Protocol may also hold extraordinary meetings as provided in Article 14 of the Convention.2. It shall be the function of the meetings of the Parties to this Protocol, in particular:(a) to keep under review the implementation of this Protocol, and to consider the efficacy of the measures adopted and the need for any other measures, in particular in the form of Annexes;(b) to review and amend as required any Annex to this Protocol;(c) to discharge such other functions as may be appropriate for implementation of this Protocol.Article 131. The provisions of the Convention relating to any Protocol shall apply with respect to the present Protocol.2. The rules of procedure and the financial rules adopted pursuant to Article 18 of the Convention shall apply with respect to this Protocol, unless the Parties to this Protocol agree otherwise.In witness whereof the undersigned, being duly authorized by their respective Governments, have signed this Protocol.Done at Barcelona on 16 February 1976 in a single copy in the Arabic, English, French and Spanish languages, the four texts being equally authoritative.--------------------------------------------------ANNEXContents of the report to be made pursuant to Article 8 to this Protocol1. Each report shall, as far as possible, contain, in general:(a) the identification of the source of pollution (identity of the ship, where appropriate);(b) the geographic position, time and date of the occurrence of the incident or of the observation;(c) the wind and sea conditions prevailing in the area;(d) where the pollution originates from a ship, relevant details respecting the conditions of the ship.2. Each report shall contain, whenever possible, in particular:(a) a clear indication or description of the harmful substances involved, including the correct technical names of such substances (trade names should not be used in place of the correct technical names);(b) a statement or estimate of the quantities, concentrations and likely conditions of harmful substances discharged or likely to be discharged into the sea;(c) where relevant, a description of the packaging and identifying marks; and(d) the name of the consignor, consignee or manufacturer.3. Each report shall clearly indicate, whenever possible, whether the harmful substances discharged or likely to be discharged is oil or a noxious liquid, solid or gaseous substance and whether such substance was or is carried in bulk or contained in packaged form, freight containers, portable tanks, or road and rail tank wagons.4. Each report shall be supplemented, as necessary, by any relevant information requested by a recipient of the report or deemed appropriate by the person sending the report.5. Any of the persons referred to in Article 8, paragraph 1, of this Protocol shall:(a) supplement, as far as possible, the initial report, as necessary, with information concerning further developments; and(b) comply as fully as possible with requests from affected States for additional information.--------------------------------------------------Protocolerelatif à la coopération en matière de lutte contre la pollution de la mer Méditerranée par les hydrocarbures et autres substances nuisibles en cas de situation critiqueLES PARTIES CONTRACTANTES AU PRÉSENT PROTOCOLE,ÉTANT PARTIES à la convention pour la protection de la mer Méditerranée contre la pollution,RECONNAISSANT qu'une pollution grave des eaux de la zone de la mer Méditerrannée par les hydrocarbures et autres substances nuisibles peut créer un danger pour les États riverains et les écosystèmes marins,ESTIMANT que la lutte contre cette pollution appelle la coopération de tous les États riverains de la Méditerranée,AYANT À L'Esprit la convention internationale de 1973 pour la prévention de la pollution par les navires, la convention internationale de 1969 sur l'intervention en haute mer en cas d'accident entraînant ou pouvant entraîner une pollution par les hydrocarbures, ainsi que le protocole de 1973 sur l'intervention en haute mer en cas de pollution par des substances autres que des hydrocarbures,TENANT COMPTE ÉGALEMENT de la convention internationale de 1969 sur la responsabilité civile pour les dommages dus à la pollution par les hydrocarbures,SON CONVENUES DE CE QUI SUIT :Article premierLes parties contractantes au présent protocole (ci-après dénommées "les parties") coopèrent pour prendre les dispositions nécessaires au cas où; la présence massive, d'origine accidentelle ou résultant d'un effet cumulatif, d'hydrocarbures ou. d'autres substances nuisibles polluant ou risquant de polluer les eaux de la zone définie à l'article 1er de la convention pour la protection de la mer Méditerranée contre la pollution (ci-après dénommée "la convention"), constitue un danger grave et imminent pour le milieu marin, les côtes ou les intérêts connexes d'une ou plusieurs parties.Article 2Aux fins du présent protocole, l'expression "intérêts connexes" s'entend des intérêts d'un État riverain directement affecté ou menacé et qui ont trait, entre autres:a) aux activités maritimes côtières, portuaires ou d'estuaires, y compris les activités des pêcheries;b) à l'attrait historique et touristique, y compris les sports aquatiques et autres activités récréatives, de la région considérée;c) à la santé des populations côtières;d) à la conservation des ressources vivantes.Article 3Les parties s'efforcent de maintenir et de promouvoir, soit individuellement, soit en coopération bilatérale ou multilatérale, leurs plans d'urgence et leurs moyens de lutte contre la pollution de la mer par les hydrocarbures et autres substances nuisibles. Ces moyens comprennent notamment les équipements, les navires, les aéronefs et les personnels nécessaires aux opérations en cas de situation critique.Article 4Les parties développent et mettent en œuvre, soit individuellement, soit en coopération bilatérale ou multilatérale, une surveillance active de la zone de la mer Méditerranée afin d'avoir une connaissance aussi précise que possible des faits définis à l'article 1er du présent protocole.Article 5En cas de jet ou de chute à la mer de substances nuisibles en colis, conteneurs, citernes mobiles, camions-citernes ou wagons citernes, les parties s'engagent à coopérer dans la mesure du possible à leur sauvetage et à leur récupération de manière à réduire les risques de pollution du milieu marin.Article 61. Chaque partie s'engage à diffuser aux autres parties des informations concernant :a) l'organisation nationale ou les autorités nationales compétentes en matière de lutte contre la pollution de la mer par les hydrocarbures et autres substances nuisibles ;b) les autorités nationales compétentes chargées de recevoir les informations concernant la pollution de la mer par les hydrocarbures et autres substances nuisibles et de traiter des affaires d'assistance entre les parties ;c) les méthodes nouvelles en matière de prévention de la pollution de la mer par les hydrocarbures et autres substances nuisibles, les procédés nouveaux pour combattre la pollution, et le développement de programmes de recherches y afférents.2. Les parties qui, le cas échéant, sont convenues d'échanger directement entre elles ces informations sont néanmoins tenues de les communiquer au centre régional. Ce dernier en assure la communication aux autres parties et, sous réserve de réciprocité, aux États riverains de la zone de la mer Méditerranée qui ne sont pas parties au présent protocole.Article 7Les parties s'engagent à coordonner l'utilisation des moyens de communication dont elles disposent pour assurer, avec la fiabilité et la rapidité nécessaires, la réception, la transmission et la diffusion de tous rapports et informations urgentes relatifs aux faits et situations définis à l'article 1er. Le centre régional sera doté des moyens de communication qui lui permettront de participer à cet effort coordonné et, notamment, de remplir les fonctions qui lui sont assignées par le paragraphe 2 de l'article 10.Article 81. Chaque partie fait donner aux capitaines de navires battant son pavillon et aux pilotes d'aéronefs immatriculés sur son territoire des instructions les invitant à signaler à une partie ou au centre régional, par les voies les plus rapides et les plus adéquates compte tenu des circonstances, et conformément à l'annexe I du présent protocole :a) tous les accidents causant ou pouvant causer une pollution des eaux de la mer par les hydrocarbures et autres substances nuisibles ;b) la présence, les caractéristiques et l'étendue des nappes d'hydrocarbures ou de substances nuisibles repérées en mer et de nature à constituer une menace grave et imminente pour le milieu marin, pour les côtes ou les intérêts connexes d'une ou plusieurs parties.2. Les informations recueillies conformément au paragraphe 1 sont communiquées aux autres parties susceptibles d'être affectées par la pollution :a) soit par la partie ayant reçu ces informations — directement ou, de préférence, par l'intermédiaire du centre ;b) soit par le centre régional.En cas de communication directe entre parties, le centre régional sera informé des dispositions prises par ces parties.3. En conséquence de l'application des dispositions du paragraphe 2, les parties ne sont pas tenues à l'obligation prévue à l'article 9 paragraphe 2 de la convention.Article 91. Toute partie confrontée à une situation de la nature de celle définie à l'article 1er du présent protocole doit :a) faire les évaluations nécessaires concernant la nature et l'importance de l'accident ou de la situation nécessitant des mesures d'urgence ou, le cas échéant, le type et la quantité approximative des hydrocarbures ou autres substances nuisibles, ainsi que la direction et la vitesse de dérive des nappes ;b) prendre toutes mesures susceptibles d'éliminer ou de réduire les effets résultant de la pollution ;c) informer immédiatement les autres parties, soit directement, soit par l'intermédiaire du centre régional, de ces évaluations et de toute action entreprise ou prévue pour lutter contre la pollution;d) continuer à observer la situation aussi longtemps que possible et faire rapport conformément à l'article 8.2. En cas d'action pour combattre la pollution provenant d'un navire, toutes les mesures possibles devront être prises pour sauvegarder les personnes présentes à bord et, autant que faire se peut, le navire lui-même. Toute partie qui entreprend une telle action doit en informer l'Organisation intergouvernementale consultative de la navigation maritime.Article 101. Toute partie ayant besoin d'assistance pour une opération de lutte contre la pollution par les hydrocarbures ou autres substances nuisibles polluant ou menaçant de polluer ses côtes peut demander, soit directement, soit par l'intermédiaire du centre régional visé à l'article 6, le concours d'autres parties, celles qui sont susceptibles d'être également affectées par la pollution étant sollicitées en premier lieu. Ce concours peut comporter notamment des conseils d'experts et la fourniture ou mise à disposition de produits, d'équipement et de moyens nautiques. Les parties ainsi sollicitées font tous les efforts possibles pour apporter leur concours.2. Si les parties engagées dans l'opération ne peuvent s'entendre sur la conduite même de la lutte, le centre régional peut avec leur accord, coordonner l'activité des moyens mis en œuvre par ces parties.Article 11L'application des dispositions pertinentes des articles 6, 7, 8, 9 et 10 du présent protocole concernant le centre régional sera étendue selon qu'il conviendra aux centres sous-régionaux lors de leur création éventuelle, compte tenu de leurs objectifs et fonctions ainsi que de leur relation avec ledit centre régional.Article 121. Les réunions ordinaires des parties au présent protocole se tiennent lors des réunions ordinaires des parties contractantes à la convention organisées en application de l'article 14 de ladite convention. Les parties au présent protocole peuvent aussi tenir des réunions extraordinaires conformément à l'article 14 de la convention.2. Les réunions des parties au présent protocole ont notamment pour objet :a) de veiller à l'application du présent protocole et d'examiner l'efficacité des mesures adoptées et l'opportunité de prendre d'autres dispositions, notamment sous la forme d'annexes ;b) de réviser et d'amender, le cas échéant, toute annexe au présent protocole ;c) de remplir en tant que de besoin toutes autres fonctions en application du présent protocole.Article 131. Les dispositions de la convention se rapportant à tout protocole s'applique à l'égard du présent protocole.2. Le règlement intérieur et les règles financières adoptés conformément à l'article 18 de la convention s'appliquent à l'égard du présent protocole, à moins que les parties au présent protocole n'en conviennent autrement.En foi de quoi les soussignés, dûment autorisés par leurs gouvernements respectifs, ont signé le présent protocole.Fait à Barcelone, le seize février mil neuf cent soixante-seize, en un seul exemplaire en langues anglaise, arabe, espagnole et française, les quatre textes faisant également foi.--------------------------------------------------ANNEXEContenu du rapport à rédiger en application de l'article 8 du présent protocole1. Chaque rapport donne si possible, en règle générale :a) l'identification de la source de pollution (éventuellement l'identité du navire) ;b) la position géographique, l'heure et la date de l'événement ou de l'observation ;c) l'état du vent et de la mer dans la zone ;d) les détails pertinents sur l'état du navire si la pollution provient de celui-ci.2. Chaque rapport donne si possible, en particulier :a) des renseignements détaillés sur la nature des substances nuisibles en cause, y compris leur appellation technique exacte (l'appellation commerciale ne devrait pas être utilisée à la place de l'appellation technique exacte) ;b) la quantité exacte ou approximative, la concentration ainsi que l'état probable des substances nuisibles rejetées ou susceptibles d'être rejetées à la mer ;c) le cas échéant, la description de l'emballage et des marques d'identification ;d) le nom de l'expéditeur, du destinataire ou du fabricant.3. Dans la mesure du possible, chaque rapport indique clairement si la substance nuisible rejetée ou susceptible d'être rejetée est un hydrocarbure, une substance nocive à l'état liquide, ou solide, ou gazeux, et si cette substance était ou est transportée en vrac ou en colis, dans des conteneurs, des citernes mobiles ou des camions-citernes et wagons-citernes.4. Chaque rapport doit être complété, s'il y a lieu, par tout autre renseignement pertinent qui est demandé par l'une des personnes auxquelles le rapport est adressé ou que l'auteur du rapport juge approprié.5. Toute personne visée à l'article 8 paragraphe 1 du présent protocole doit :a) compléter dans la mesure du possible le rapport initial, s'il y a lieu, par des renseignements sur l'évolution de la situation ;b) accéder dans toute la mesure possible aux demandes de renseignements complémentaires émanant des États affectés.--------------------------------------------------


title: 2012/543/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUSEC/1/2012 ze dne 2. října 2012 o jmenování vedoucího poradní a pomocné mise Evropské unie pro reformu bezpečnostního sektoru v Demokratické republice Kongo (EUSEC RD Congo)

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 272/19

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUSEC/1/2012
   ze dne 2. října 2012
   o jmenování vedoucího poradní a pomocné mise Evropské unie pro reformu bezpečnostního sektoru v Demokratické republice Kongo (EUSEC RD Congo)
   (2012/543/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 38 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/565/SZBP ze dne 21. září 2010 o poradní a pomocné misi Evropské unie pro reformu bezpečnostního sektoru v Demokratické republice Kongo (EUSEC RD Congo) (1), a zejména na článek 8 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 8 rozhodnutí 2010/565/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy s cílem vykonávat politickou kontrolu a strategické řízení mise EUSEC RD Congo, včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“ nebo „vysoká představitelka“).

               (2)

               Dne 24. září 2012 navrhla vysoká představitelka jmenovat vedoucím mise EUSEC RD Congo plukovníka Jeana-Louise NURENBERGA,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Plukovník Jean-Louis NURENBERG je jmenován vedoucím poradní a pomocné mise Evropské unie pro reformu bezpečnostního sektoru v Demokratické republice Kongo (EUSEC RD Congo).
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. října 2012.

      V Bruselu dne 2. října 2012.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         O. SKOOG

      (1)  Úř. věst. L 248, 22.9.2010, s. 59.