title: 2013/211/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 19. dubna 2013 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (ECB/2013/10)

text:
               30.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 118/37

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 19. dubna 2013
   o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek
   (přepracované znění)
   (ECB/2013/10)
   (2013/211/EU)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na článek 16 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Oblast působnosti rozhodnutí ECB/2003/4 ze dne 20. března 2003 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (1) je třeba rozšířit tak, aby zahrnovalo budoucí série eurobankovek. Za tímto účelem je v rozhodnutí ECB/2003/4 třeba provést řadu technických změn. Kromě toho je s ohledem na zkušenosti získané při uplatňování a výkladu rozhodnutí ECB/2003/4 nezbytné dále vyjasnit a zlepšit některá pravidla a některé postupy. Za účelem provedení výše uvedených změn a v zájmu jasnosti a transparentnosti by mělo být rozhodnutí ECB/2003/4 přepracováno.

               (2)

               Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy a článku 16 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky má Evropská centrální banka (ECB) výlučné právo povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Uvedená ustanovení rovněž stanoví, že tyto bankovky mohou vydávat ECB a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky“). Podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (2) uvedou ECB a národní centrální banky do oběhu eurobankovky.

               (3)

               Evropský měnový institut (EMI) provedl přípravnou práci pro výrobu a vydávání eurobankovek, a zejména v souvislosti s návrhy eurobankovek usnadnil uživatelům rozeznávání a přijímání nominálních hodnot a specifikací nových eurobankovek tím, že zohlednil specifické vizuální a technické požadavky evropských sdružení uživatelů bankovek.

               (4)

               ECB je jako nástupce EMI držitelem autorského práva k návrhům eurobankovek, jímž byl původně EMI. ECB a národní centrální banky jednající jejím jménem mohou uplatňovat toto autorské právo ve vztahu k reprodukcím, jejichž vydávání nebo šíření představuje porušení tohoto autorského práva, mimo jiné například reprodukcím, které mohou nepříznivě ovlivňovat dobrou pověst eurobankovek.

               (5)

               ECB a národní centrální banky čas od času zavedou nové série eurobankovek se zdokonalenými ochrannými prvky, přičemž se využije pokroku v technologii výroby bankovek, k němuž došlo od doby zavedení první série.

               (6)

               Právo ECB a národních centrálních bank vydávat eurobankovky zahrnuje i pravomoc přijímat veškerá právní opatření nezbytná k ochraně integrity eurobankovek jako platebního prostředku. ECB by měla přijmout opatření k dosažení minimální úrovně ochrany ve všech členských státech, jejichž měnou je euro, a zajistit tak, že veřejnost dokáže rozlišit eurobankovky, které vydala ECB nebo národní centrální banky a které nejsou padělanými bankovkami podle čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (3) (dále jen „pravé eurobankovky“), od reprodukcí. Je tedy nezbytné stanovit společná pravidla pro povolování reprodukce eurobankovek.

               (7)

               Tímto rozhodnutím není dotčeno použití trestněprávních předpisů, zejména v souvislosti s paděláním.

               (8)

               Reprodukce eurobankovek v elektronické podobě by měly být považovány za přípustné pouze tehdy, přijme-li jejich výrobce vhodná technická opatření, aby zabránil jejich tištění, pokud by veřejnost mohla tyto tištěné reprodukce zaměnit s pravými eurobankovkami.

               (9)

               Pravomoc přijímat opatření na ochranu integrity pravých eurobankovek jako platebního prostředku zahrnuje pravomoc přijmout jednotná pravidla pro výměnu poškozených pravých eurobankovek národními centrálními bankami. V rámci těchto pravidel jsou stanoveny některé kategorie eurobankovek, které by národní centrální banky měly stáhnout z oběhu, pokud jim budou předloženy k výměně.

               (10)

               Část původní eurobankovky, která musí být předložena, aby ji bylo možné vyměnit, musí splňovat stanovené minimální rozměry. Tyto rozměry by měly být vyjádřeny jako procentní podíl povrchové plochy původní eurobankovky před poškozením, aby se zabránilo zkreslení rozměrů, například v případech, kdy k poškození eurobankovky došlo zmenšením jejích rozměrů.

               (11)

               Podle nařízení (ES) č. 1338/2001 mají úvěrové instituce a v rámci své činnosti provádění plateb ostatní poskytovatelé platebních služeb, jakož i jakýkoli jiný hospodářský subjekt, který se podílí na zpracovávání a veřejné distribuci bankovek a mincí, povinnost ujistit se o pravosti eurobankovek a euromincí, které přijímají a hodlají navrátit do oběhu, a dbát na rozpoznávání padělků.

               (12)

               Vzhledem k tomu, že k poškození pravých eurobankovek ochranným zařízením proti krádeži může dojít v souvislosti s trestným činem nebo pokusem o něj, je třeba zajistit, aby v takových případech mohla bankovky vyměnit pouze osoba, která je obětí tohoto činu nebo pokusu o něj.

               (13)

               Pro podporu řádné manipulace s ochrannými zařízeními proti krádeži ze strany všech institucí a hospodářských subjektů uvedených v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001 je vhodné, aby národní centrální banky účtovaly subjektům, které zacházejí s bankovkami, poplatek jako náhradu za analýzu provedenou v souvislosti s výměnou pravých eurobankovek, které byly poškozeny ochrannými zařízeními proti krádeži.

               (14)

               Tento poplatek by neměl být účtován, pokud k poškození došlo v důsledku pokusu o loupež nebo krádež či v důsledku dokonané loupeže nebo krádeže; aby se zabránilo bezvýznamným poplatkům, měl by se poplatek účtovat pouze v případě, kdy je k výměně předložen určitý minimální počet poškozených pravých eurobankovek.

               (15)

               Pravé eurobankovky, které byly poškozeny ve velkém počtu v důsledku aktivace ochranných zařízení proti krádeži, by měly být k výměně předloženy v souborech skládajících se z určitého minimálního počtu eurobankovek, požadují-li tak národní centrální banky.

               (16)

               S cílem podpořit úsilí o zvýšení bezpečnosti peněžního oběhu a zamezit znevýhodnění těch, kteří používají ochranná zařízení proti krádeži, je vhodné, aby institucím a hospodářským subjektům uvedeným v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001, které předloží k výměně pravé eurobankovky, jež byly náhodně poškozeny ochranným zařízením proti krádeži, byla hodnota těchto bankovek připsána na účet ke dni jejich přijetí obdobně jako v případě běžného uložení hotovosti.

               (17)

               S cílem podpořit činnost Evropské unie v oblasti předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu je vhodné, aby Eurosystém stanovil pravidla zacházení se žádostmi o výměnu poškozených pravých eurobankovek v hodnotě nejméně 7 500 EUR. Těmito pravidly nejsou dotčeny případné přísnější požadavky na identifikaci a oznamování, které členské státy zavedly v rámci provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (4).

               (18)

               Výhradní právo ECB povolovat vydávání eurobankovek v Unii zahrnuje též pravomoc stahovat eurobankovky z oběhu a stanovit jednotná pravidla, na základě nichž mohou ECB a národní centrální banky stahování eurobankovek z oběhu provádět,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Nominální hodnoty a specifikace
   1.   Eurobankovky sestávají ze sedmi nominálních hodnot eurobankovek od 5 EUR do 500 EUR, znázorňujících téma „evropské epochy a umělecké slohy“ s těmito základními specifikacemi.

               Nominální hodnota
               (v EUR)

               Rozměry (první série)

               Rozměry (druhá série)

               Převažující barva

               Téma

               5

               120 × 62 mm

               120 × 62 mm

               šedá

               antika

               10

               127 × 67 mm

               127 × 67 mm

               červená

               románský sloh

               20

               133 × 72 mm

               133 × 72 mm

               modrá

               gotika

               50

               140 × 77 mm

               140 × 77 mm

               oranžová

               renesance

               100

               147 × 82 mm

               budou stanoveny

               zelená

               baroko a rokoko

               200

               153 × 82 mm

               budou stanoveny

               žlutohnědá

               architektura užívající železo a sklo

               500

               160 × 82 mm

               budou stanoveny

               fialová

               moderní architektura 20. století

         2.   Série eurobankovek v sedmi nominálních hodnotách nese na přední straně (líc) vyobrazení portálů a oken a na zadní straně (rub) vyobrazení mostů. Bankovky všech sedmi nominálních hodnot zachycují znaky typické pro jednotlivé zmíněné evropské umělecké slohy. Bankovky dále obsahují tyto grafické prvky:

               a)

               symbol Evropské unie;

               b)

               název měny v latinské a řecké abecedě a v případě druhé série eurobankovek navíc název měny v cyrilici;

               c)

               zkratky ECB v jednotlivých úředních jazycích Evropské unie; v případě první série eurobankovek jsou zkratky ECB uvedeny v těchto pěti jazykových variantách: BCE, ECB, EZB, EKT a EKP; u druhé série eurobankovek se zkratky ECB uvádějí v těchto devíti jazykových variantách: BCE, ECB, ЕЦБ, EZB, EKP, EKT, EKB, BĊE a EBC;

               d)

               symbol © označující skutečnost, že autorské právo náleží ECB, a

               e)

               podpis prezidenta ECB.

         Článek 2
   Pravidla reprodukce eurobankovek
   1.   „Reprodukcí“ se rozumí jakékoliv hmotné i nehmotné vyobrazení, které napodobuje eurobankovku uvedenou v článku 1 či její část nebo části jejích jednotlivých grafických prvků, jakými jsou mimo jiné barva, rozměry a užitá písmena nebo symboly, pokud se takovéto vyobrazení může podobat pravé eurobankovce nebo může vyvolat celkový dojem, že se jedná o pravou eurobankovku, bez ohledu na:

               a)

               velikost vyobrazení;

               b)

               materiály nebo postupy použité k jeho výrobě, nebo

               c)

               skutečnost, zda došlo ke změně grafických prvků eurobankovky, například písmen nebo symbolů, nebo zda k nim bylo něco přidáno, či nikoli.

         2.   Reprodukce, které by mohla veřejnost zaměnit s pravými eurobankovkami, se považují za protiprávní.
   3.   Za přípustné se považují reprodukce splňující následující podmínky, neboť u těchto reprodukcí není nebezpečí, že by je veřejnost mohla zaměnit s pravými eurobankovkami:

               a)

               jednostranné reprodukce eurobankovky uvedené v článku 1, pokud rozměry reprodukce činí nejméně 125 % délky i šířky nebo nejvýše 75 % délky i šířky dané eurobankovky uvedené v článku 1;

               b)

               oboustranné reprodukce eurobankovky uvedené v článku 1, pokud rozměry reprodukce činí nejméně 200 % délky i šířky nebo nejvýše 50 % délky i šířky dané eurobankovky uvedené v článku 1;

               c)

               reprodukce jednotlivých grafických prvků eurobankovky uvedené v článku 1, pokud není tento grafický prvek zobrazen na pozadí připomínajícím bankovku;

               d)

               jednostranné reprodukce zobrazující část lícní nebo rubové strany eurobankovky, pokud je tato část menší než jedna třetina lícní nebo rubové strany původní eurobankovky uvedené v článku 1;

               e)

               reprodukce vytvořené z materiálu, který je zřetelně jiný než papír a který vypadá zřetelně jinak než materiál používaný k výrobě bankovek, nebo

               f)

               nehmotné reprodukce zpřístupněné elektronicky na internetových stránkách, kabelově nebo bezdrátově nebo jakýmkoli jiným způsobem umožňujícím jednotlivcům ze strany veřejnosti přístup k těmto nehmotným reprodukcím z místa a v době, které si zvolí, za předpokladu, že:

                           —

                           reprodukce je opatřena úhlopříčně slovem SPECIMEN písmem typu Arial nebo podobným typem písma a

                           —

                           rozlišení elektronické reprodukce nepřesahuje v její 100 % velikosti 72 obrazových bodů na palec (dpi).

         4.   V případě reprodukcí podle odst. 3 písm. f):

               —

               délka slova SPECIMEN činí nejméně 75 % délky reprodukce,

               —

               výška slova SPECIMEN činí nejméně 15 % šířky reprodukce a

               —

               slovo SPECIMEN je provedeno neprůhlednou barvou kontrastující s dominantní barvou příslušné eurobankovky uvedené v článku 1.

         5.   ECB a národní centrální banky na základě písemné žádosti potvrdí, že reprodukce, které nesplňují podmínky odstavce 3, avšak nemohou být veřejností zaměněny s pravými eurobankovkami uvedenými v článku 1, jsou rovněž přípustné. Pokud se reprodukce vyrábí pouze na území jednoho členského státu, jehož měnou je euro, podává se výše uvedená žádost národní centrální bance tohoto členského státu. Ve všech ostatních případech se žádosti podávají ECB.
   6.   Pravidla reprodukce eurobankovek se rovněž použijí na eurobankovky, které byly staženy z oběhu nebo ztratily podle tohoto rozhodnutí statut zákonného platidla.
   Článek 3
   Výměna poškozených pravých eurobankovek
   1.   Národní centrální banky vymění na požádání a za podmínek stanovených v odstavci 2 a v příslušném rozhodnutí Rady guvernérů uvedeném v článku 6 poškozené pravé eurobankovky:

               a)

               po předložení více než 50 % eurobankovky, nebo

               b)

               po předložení 50 % nebo méně než 50 % eurobankovky, jestliže žadatel prokáže, že chybějící části byly zničeny.

         2.   Kromě odstavce 1 se na výměnu poškozených pravých eurobankovek dále použijí tyto doplňující podmínky:

               a)

               pokud existuje pochybnost o právním nároku žadatele na eurobankovky: žadatel prokáže svou totožnost, jakož i skutečnost, že žadatel je vlastníkem nebo jinak oprávněným žadatelem;

               b)

               pokud existuje pochybnost o pravosti eurobankovek: žadatel prokáže svou totožnost;

               c)

               pokud jsou předložené pravé eurobankovky zabarveny, znečištěny nebo napuštěny: žadatel poskytne písemné vysvětlení původu zabarvení, znečištění nebo napuštění;

               d)

               pokud byly pravé eurobankovky poškozeny ochranným zařízením proti krádeži: žadatel uvede písemně důvody neutralizace;

               e)

               pokud byly pravé eurobankovky poškozeny ochranným zařízením proti krádeži v souvislosti s pokusem o loupež, krádež či jinou trestnou činnost nebo v souvislosti s dokonanou loupeží, krádeží nebo jinou trestnou činností: bankovky budou vyměněny jen na žádost vlastníka nebo jinak oprávněného žadatele, který je obětí pokusu či dokonané trestné činnosti, jež vedla k poškození bankovek;

               f)

               pokud byly pravé eurobankovky poškozeny ochranným zařízením proti krádeži a k výměně je překládají instituce a hospodářské subjekty uvedené v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001: tyto instituce a hospodářské subjekty uvedou písemně důvody neutralizace, odkaz na ochranné zařízení proti krádeži a jeho vlastnosti, podrobné údaje o osobě, která předkládá poškozené bankovky a datum jejich předložení;

               g)

               pokud byly pravé eurobankovky poškozeny ve velkém počtu v důsledku aktivace ochranných zařízení proti krádeži: pokud je to možné a vyžadují-li to národní centrální banky, předloží se v souborech po 100 kusech eurobankovek za předpokladu, že množství předkládaných eurobankovek postačuje k vytvoření takových souborů;

               h)

               pokud instituce a hospodářské subjekty uvedené v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001 v rámci jedné transakce či více transakcí k výměně předkládají poškozené pravé eurobankovky v hodnotě nejméně 7 500 EUR: tyto instituce a hospodářské subjekty předloží dokumentaci o původu bankovek a prokáží totožnost klienta, případně skutečného vlastníka ve smyslu směrnice 2005/60/ES. Tato povinnost je dána, i pokud vzniknou pochybnosti o tom, zda bylo dosaženo prahové hodnoty 7 500 EUR. Pravidly vymezenými v tomto odstavci nejsou dotčeny případné přísnější požadavky na identifikaci a oznamování, které členské státy zavedly v rámci provedení směrnice 2005/60/ES.

         3.   Bez ohledu na výše uvedené:

               a)

               pokud národní centrální banky vědí nebo mají dostatečný důvod se domnívat, že pravé eurobankovky byly poškozeny úmyslně, odmítnou jejich výměnu a zadrží tyto eurobankovky, aby zabránily návratu těchto eurobankovek do oběhu nebo aby zabránily žadateli předložit takové bankovky k výměně v jiné národní centrální bance. Avšak národní centrální banky vymění poškozené pravé eurobankovky, pokud vědí nebo mají dostatečný důvod se domnívat, že žadatel jedná v dobré víře nebo pokud žadatel může prokázat, že jedná v dobré víře. Mírně poškozené eurobankovky, např. popsané poznámkami, čísly nebo krátkými větami, se v zásadě nepovažují za úmyslně poškozené, a

               b)

               pokud národní centrální banky vědí nebo mají dostatečný důvod se domnívat, že byl spáchán trestný čin, odmítnou výměnu poškozených pravých eurobankovek a zadrží tyto eurobankovky proti potvrzení o příjmu poškozené bankovky, aby mohly být jako důkaz postoupeny příslušným orgánům a použity k zahájení vyšetřování trestného činu nebo předloženy v již probíhajícím vyšetřování trestného činu. Pokud příslušné orgány nerozhodnou jinak, mohou být pravé eurobankovky na konci vyšetřování předloženy k výměně za podmínek uvedených v odstavcích 1 a 2.

               c)

               Pokud národní centrální banky vědí nebo mají dostatečný důvod se domnívat, že poškozené pravé eurobankovky jsou znečištěny tak, že představují zdravotní a bezpečnostní riziko, vymění tyto poškozené pravé eurobankovky, pokud žadatel předloží zdravotní a bezpečnostní posouzení vypracované příslušnými orgány.

         Článek 4
   Stanovení poplatku za výměnu pravých eurobankovek, které byly poškozeny ochranným zařízením proti krádeži
   1.   Národní centrální banky účtují institucím a hospodářským subjektům uvedeným v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001 poplatek, pokud tyto osoby žádají národní centrální banky v souladu s článkem 3 o výměnu pravých eurobankovek, které byly poškozeny ochranným zařízením proti krádeži.
   2.   Poplatek činí 10 centů za poškozenou eurobankovku.
   3.   Poplatek se vyměřuje pouze při výměně alespoň 100 poškozených eurobankovek. Poplatek se vyměřuje za všechny vyměňované eurobankovky.
   4.   Poplatek se neúčtuje, jestliže byly eurobankovky poškozeny v souvislosti s pokusem o loupež, krádež či jinou trestnou činnost nebo v souvislosti s dokonanou loupeží, krádeží nebo jinou trestnou činností.
   Článek 5
   Připsání hodnoty pravých eurobankovek, jež byly náhodně poškozeny ochranným zařízením proti krádeži a jež jsou předkládány k výměně, na účet určitých subjektů
   1.   Ke dni přijetí bankovek připíší národní centrální banky na účet institucí a hospodářských subjektů uvedených v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001, jež mají účet u příslušné národní centrální banky, hodnotu pravých eurobankovek, které byly náhodně poškozeny ochranným zařízením proti krádeži, za předpokladu, že:

               a)

               eurobankovky nebyly poškozeny v souvislosti s dokonanou loupeží, krádeží nebo jinou trestnou činností;

               b)

               národní centrální banka je schopna okamžitě ověřit, že požadovaná částka odpovídá alespoň přibližně hodnotě předložených bankovek, a

               c)

               byly předloženy veškeré další informace, které si národní centrální banka vyžádala.

         2.   Jakýkoli rozdíl mezi hodnotou náhodně poškozených pravých eurobankovek, jež byly předloženy k výměně, a částkou, jež byla připsána na účet před zpracováním, který se zjistí po zpracování, se odepíše z účtu, popřípadě připíše na účet instituce nebo hospodářského subjektu, který dané eurobankovky předložil k výměně.
   3.   Poplatky uvedené v článku 4 se vypočtou na základě skutečného množství náhodně poškozených pravých eurobankovek, jež byly zpracovány národní centrální bankou.
   Článek 6
   Stahování eurobankovek z oběhu
   Stahování určité nominální hodnoty nebo série eurobankovek z oběhu upraví rozhodnutí Rady guvernérů, zveřejněné pro informaci v Úředním věstníku Evropské unie a v jiných sdělovacích prostředcích. Rozhodnutí musí obsahovat alespoň tyto údaje:

               —

               nominální hodnotu nebo sérii eurobankovek, jež mají být staženy z oběhu,

               —

               dobu, po kterou bude možné bankovky vyměňovat,

               —

               den, kterým nominální hodnota nebo série eurobankovek ztrácí statut zákonného platidla, a

               —

               způsob nakládání s eurobankovkami předloženými po skončení lhůty pro stahování z oběhu nebo poté, co ztratí statut zákonného platidla.

         Článek 7
   Vstup v platnost a zrušení
   1.   Rozhodnutí ECB/2003/4 se zrušuje.
   2.   Odkazy na rozhodnutí ECB/2003/4 se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
   3.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 19. dubna 2013.

            Za Radu guvernérů ECB

            prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 78, 25.3.2003, s. 16.

      (2)  Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 6.

      (4)  Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15.

      PŘÍLOHA

         SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Rozhodnutí ECB/2003/4

                  Toto rozhodnutí

                  Článek 1

                  Článek 1

                  Článek 2

                  Článek 2

                  Článek 3

                  Článek 3

                  Článek 4

                  Článek 4

                  Článek 5

                  Článek 6

                  Článek 6

                  Článek 7


title: 2012/96/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 17. února 2012 o úpravě a prodloužení doby použitelnosti vhodných opatření poprvé stanovených v rozhodnutí 2002/148/ES o uzavření konzultací se Zimbabwe podle článku 96 dohody o partnerství AKT-ES

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 47/47

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 17. února 2012
   o úpravě a prodloužení doby použitelnosti vhodných opatření poprvé stanovených v rozhodnutí 2002/148/ES o uzavření konzultací se Zimbabwe podle článku 96 dohody o partnerství AKT-ES
   (2012/96/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 této smlouvy,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), poprvé pozměněnou v Lucembursku dne 25. června 2005 (2) a podruhé pozměněnou v Ouagadougou dne 23. června 2010 (3) (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“), a zejména na článek 96 této dohody,
   s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT-ES (4), a zejména na článek 3 této dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím Rady 2002/148/ES (5) byly uzavřeny konzultace se Zimbabwskou republikou podle čl. 96 odst. 2 písm. c) dohody o partnerství AKT-EU a byla přijata vhodná opatření uvedená v příloze uvedeného rozhodnutí. Platnost těchto opatření byla od té doby každý rok prodlužována.

               (2)

               Rozhodnutím Rady 2011/106/EU (6) byla doba použitelnosti uvedených opatření prodloužena o dalších dvanáct měsíců do 20. února 2012.

               (3)

               Vytvoření vlády národní jednoty bylo mezitím pochopeno jako příležitost k obnovení konstruktivního vztahu mezi Evropskou unií a Zimbabwe a k podpoře provádění zimbabwského reformního programu.

               (4)

               I když se celková situace zlepšila, zůstává provádění politických reforem pomalé a určité zásadní prvky dohody o partnerství AKT-EU, k nimž se vláda národní jednoty v rámci všeobecné politické dohody zavázala, stále ještě čekají na své provedení.

               (5)

               Evropská unie oceňuje úsilí vynaložené ze strany Jihoafrického společenství pro rozvoj a Jižní Afriky coby zprostředkovatelů všeobecné politické dohody o vytvoření příznivého prostředí pro uspořádání věrohodných voleb. Uspořádání pokojného referenda o ústavě by představovalo významnou součást tohoto procesu,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Opatření uvedená v dopise přiloženém k tomuto rozhodnutí zůstávají v platnosti coby vhodná opatření ve smyslu čl. 96 odst. 2 písm. c) dohody o partnerství AKT-EU.
   Tato opatření se použijí po dobu šesti měsíců od 20. února 2012 do 20. srpna 2012. Opatření se budou průběžně přezkoumávat a budou znovu vyhodnocena vzhledem ke konkrétnímu pokroku dosaženému při provádění všeobecné politické dohody a při přípravě pokojných a věrohodných voleb.
   Dopis přiložený k tomuto rozhodnutí je adresován prezidentu Zimbabwe Mugabemu a jeho další vyhotovení jsou určena předsedovi vlády Tsvangiraimu a panu Welshmanovi Ncubemu.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 17. února 2012.

            Za Radu

            předseda

         M. SAREEN

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27.

      (3)  Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3.

      (4)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376.

      (5)  Úř. věst. L 50, 21.2.2002, s. 64.

      (6)  Úř. věst. L 43, 17.2.2011, s. 31.

      PŘÍLOHA

         DOPIS PREZIDENTOVI ZIMBABWE

      Evropská unie přikládá velký význam článku 9 dohody o partnerství AKT-EU. Dodržování lidských práv, demokratické instituce a právní stát představují základní prvky dohody o partnerství, a tudíž i základ našich vztahů.
      Dopisem ze dne 19. února 2002 Vás Evropská unie informovala o svém rozhodnutí uzavřít konzultace probíhající podle článku 96 dohody o partnerství AKT-EU a přijmout vhodná opatření ve smyslu čl. 96 odst. 2 písm. c) uvedené dohody. Dopisy zasílanými každý rok (naposledy dne 23. února 2011) Vás Evropská unie informovala o svých rozhodnutích neodvolat tato vhodná opatření a prodloužit dobu jejich použitelnosti.
      Evropská unie uvítala pokrok, kterého na základě všeobecné politické dohody dosáhla vláda národní jednoty od svého ustavení v roce 2009. Evropská unie znovu připomíná, že klade velký důraz na politický dialog podle článku 8 dohody o partnerství AKT-EU, který byl oficiálně zahájen na žádost vlády Zimbabwe na setkání ministerské trojky EU-Zimbabwe ve dnech 18. až 19. června 2009 v Bruselu. Jak bylo dohodnuto oběma stranami, cílem tohoto politického dialogu je postupná normalizace vztahů mezi EU a Zimbabwe uskutečňovaná spolu s prováděním reforem naplánovaných v rámci všeobecné politické dohody, čímž se otevírá cesta k uskutečnění pokojných a věrohodných voleb.
      Coby součást celkového procesu obnovy spolupráce podnikla Evropská unie kroky směrem k uvolnění opatření týkajících se Zimbabwe. Vhodná opatření byla pozměněna s cílem podpořit instituce a procesy spojené s prováděním všeobecné politické dohody. Evropská unie poskytla prozatímní přechodnou finanční pomoc ve formě krátkodobých balíčků.
      Od té doby Evropská unie pokračovala v podpoře trvalého úsilí vlády národní jednoty při provádění všeobecné politické dohody a uvítala úspěchy, kterých bylo dosaženo, pokud jde o stabilizaci hospodářství a obnovu základních sociálních služeb. Evropská unie však stále očekává pokrok u několika politických reforem podle všeobecné politické dohody, mezi jiným ústavního procesu a reforem potřebných k vytvoření příznivého prostředí k uspořádání pokojných a věrohodných voleb, jakož i pokrok v oblastech dodržování lidských práv a právního státu. V této souvislosti Evropský unie vítá a podporuje snahy vedené Jihoafrickou republikou a Jihoafrickým společenstvím pro rozvoj, jakož i cestovní plán sestavený společně všemi stranami.
      Evropská unie vítá nedávná prohlášení učiněná všemi politickými stranami Zimbabwe, v němž se zříkají násilí, a s nadějí očekává, že nedávný sociální a hospodářský pokrok završí politické reformy, jež vyústí do pokojných a věrohodných voleb.
      V zájmu další podpory přechodného procesu se Evropská unie rozhodla:

                  —

                  prodloužit svá vhodná opatření stanovená v rozhodnutích Rady 2002/148/ES a 2010/97/SZBP na omezenou dobu šesti měsíců, a zdůraznit tak ochotu Evropské unie kdykoliv přehodnotit svůj postoj v závislosti na konkrétních krocích při provádění všeobecné politické dohody a při přípravě voleb,

                  —

                  v rámci Evropského rozvojového fondu připravit strategický dokument země, který bude podepsán a realizován, jakmile to podmínky umožní.

            Evropská unie bude mezitím i nadále poskytovat přechodnou pomoc hospodářskému oživení, sociálním oblastem a provádění všeobecné politické dohody.
      Všechna ostatní opatření vyjmenovaná v příloze rozhodnutí Rady 2002/148/ES budou nadále uplatňována beze změn. Pokud dojde ke změně situace, může být rozhodnutí Rady přezkoumáno kdykoli před 20. srpnem 2012.
      Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem si Evropská unie přeje vyzvat vládu Zimbabwe k intenzivnějšímu politickému dialogu podle článku 8 dohody o partnerství AKT-EU, aby bylo možné stanovit další kroky vedoucí k normalizaci vztahů mezi Evropskou unií a Zimbabwe. V této souvislosti by Evropská unie přivítala návštěvu zimbabwského výboru pro obnovu spolupráce v Bruselu, která se, jak doufá, uskuteční v blízké budoucnosti
      S úctou

               Za Komisi

            …

               Za Radu

            …


title: 2011/158/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne 15. února 2011 o prodloužení funkčního období členů dozorčího výboru Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF)

text:
               15.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 67/26

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU, RADY A KOMISE
   ze dne 15. února 2011
   o prodloužení funkčního období členů dozorčího výboru Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF)
   (2011/158/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT, RADA A EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Komise 1999/352/ES, ESUO a Euratom ze dne 28. dubna 1999 o zřízení Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) (1), a zejména na článek 4,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 (2) a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (3) o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF), a zejména na čl. 11 odst. 2,
   s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne 4. listopadu 2005, kterým se jmenují členové dozorčího výboru Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) (4),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ustanovení čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1073/1999 a (Euratom) č. 1074/1999 stanoví, že dozorčí výbor „se skládá z pěti nezávislých osob nepatřících k úřadu, které jsou ve svých zemích kvalifikovány k vysokým funkcím souvisejícím s oblastmi činnosti úřadu“ a že tyto osoby jmenuje vzájemnou dohodou Evropský parlament, Rada a Komise.

               (2)

               Podle čl. 11 odst. 3 je funkční období členů dozorčího výboru tříleté a může být jednou prodlouženo. Funkční období současných členů dozorčího výboru skončilo dne 30. listopadu 2008. Tito členové zůstali v souladu s čl. 11 odst. 4 nařízení po uplynutí funkčního období ve své funkci.

               (3)

               Vzhledem k tomu, že by funkční období členů dozorčího výboru nemělo přesáhnout šest let, mělo by být funkční období současných členů, kteří zůstali ve své funkci po uplynutí prvního funkčního období, prodlouženo do dne 30. listopadu 2011,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Opětovně jsou členy dozorčího výboru Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) do dne 30. listopadu 2011 jmenováni:

               —

               pan Peter STRÖMBERG,

               —

               pan Kálmán GYÖRGYI,

               —

               paní Rosalind WRIGHTOVÁ,

               —

               pan Luis LÓPEZ SANZ-ARÁNGUEZ,

               —

               paní Diemut R. THEATOVÁ.

         Článek 2
   Komise vyrozumí příslušné osoby o tomto rozhodnutí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dne 1. prosince 2008.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 15. února 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         MARTONYI J.

            Za Komisi

         Algirdas ŠEMETA

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 20.

      (2)  Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 8.

      (4)  Úř. věst. L 312, 29.11.2005, s. 49.


title: 2005/769/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 27. října 2005, kterým se stanoví pravidla pro zadávání veřejných zakázek na potravinovou pomoc nevládními organizacemi, které jsou Komisí zmocněny k nákupu a mobilizaci produktů, které mají být dodány podle nařízení Rady (ES) č. 1292/96, a kterým se zrušuje její rozhodnutí ze dne 3. září 1998

text:
               5.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 291/24

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 27. října 2005,
   kterým se stanoví pravidla pro zadávání veřejných zakázek na potravinovou pomoc nevládními organizacemi, které jsou Komisí zmocněny k nákupu a mobilizaci produktů, které mají být dodány podle nařízení Rady (ES) č. 1292/96, a kterým se zrušuje její rozhodnutí ze dne 3. září 1998
   (2005/769/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1292/96 ze dne 27. června 1996 o politice potravinové pomoci, jejím řízení a zvláštních opatřeních na podporu zajišťování potravin (1), a zejména na čl. 19 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2519/97 ze dne 16. prosince 1997, kterým se stanoví obecná pravidla pro mobilizaci produktů, které mají být dodány podle nařízení Rady (ES) č. 1292/96 jako potravinová pomoc Společenství (2), umožňuje Komisi zmocnit mezinárodní a nevládní organizace, které jsou příjemci pomoci Společenství, aby samy prováděly nákup a mobilizaci produktů pro dodávky pomoci za předpokladu, že Komise stanoví použitelné podmínky a postupy.

               (2)

               Ustanovení článku 164 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3) (dále jen „prováděcí pravidla“), stanoví, že pokud provádění akce, pro kterou může být udělen grant Společenství, zahrnuje zadávání zakázek, měla by dohoda o grantu uzavřená za tímto účelem obsahovat pravidla pro zadávání zákazech, která musí příjemce dodržovat.

               (3)

               Článek 120 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4) (dále jen „finanční nařízení“), podřizuje zadávání zakázek příjemcem grantu zásadám uvedených ve finančním nařízení a jeho prováděcích pravidel.

               (4)

               Pravidla pro zadávání zakázek, jež mají dodržovat orgány uvedené v části 2 přílohy nařízení (ES) č. 1292/96 pro provádění politiky potravinové pomoci, jsou již stanovena v dohodách o příspěvcích, které Komise pro tento účel uzavřela s mezinárodními organizacemi. Pro nevládní organizace by měla být pravidla pro zadávání zakázek a ostatní podmínky nutné pro mobilizaci potravinové pomoci a pro dodržování finančních zásad uvedených ve finančním nařízení a jeho prováděcích pravidel založena především na pravidlech stanovených nařízením (ES) č. 2519/97 a měla by být podle potřeby přizpůsobena situaci finančního řízení.

               (5)

               Pravidla pro zadávání zakázek by se měla použít tehdy, když Komise zmocní nevládní organizace k nákupu a mobilizaci potravinové pomoci v rámci smluv podepsaných pro provádění ročního pracovního programu potravinové pomoci, aniž je dotčena volnost schvalujícího úředníka Komise zahrnout do těchto smluv dodatečné požadavky za účelem řádného finančního řízení. Rozhodnutí Komise ze dne 3. září 1998 by proto mělo být zrušeno.

               (6)

               Podle článku 29 nařízení (ES) č. 1292/96 byl o současném opatření uvědomen Výbor pro zajišťování potravin a potravinovou pomoc,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pravidla pro zadávání veřejných zakázek na potravinovou pomoc nevládními organizacemi zmocněnými Komisí k nákupu a mobilizaci produktů, které mají být dodány podle nařízení (ES) č. 1292/96 jsou stanovena v příloze tohoto nařízení. Tato pravidla jsou nedílnou součástí smluv a úmluv uzavřených za tímto účelem Komisí.
   Článek 2
   Rozhodnutí Komise ze dne 3. září 1998, kterým se některé organizace přijímající potravinovou pomoc Společenství zmocňují k nákupu některých produktů, které jsou dodávány jako potravinová pomoc Společenství, se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění.

      V Bruselu dne 27. října 2005.

            Za Komisi

         Louis MICHEL

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 166, 5.7.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 346, 17.12.1997, s. 23.

      (3)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.
   PŘÍLOHA
   Nevládní organizace, jež je příjemcem pomoci Společenství, uplatňují následující pravidla pro mobilizaci produktů, které mají být dodány podle nařízení (ES) č. 1292/96 jako potravinová pomoc Společenství, aniž jsou dotčeny dodatečné požadavky finančního řízení zahrnuté ve smlouvě uzavřené s příjemcem o provádění politiky potravinové pomoci.
   I.   OBECNÉ ZÁSADY
   Příloha se vztahuje na zboží dodávané „na místo určení“.
   II.   MÍSTO NÁKUPU ZBOŽÍ
   V závislosti na podmínkách stanovených pro konkrétní dodávku musí být produkty, které mají být dodány, zakoupeny v Evropském Společenství nebo v rozvojové zemi uvedené na seznamu v příloze nařízení (ES) č. 1292/96, která patří pokud možno do stejné zeměpisné oblasti. V co největší možné míře by měla být přednost dána nákupu v zemi, v níž je opatření prováděno, nebo v sousední zemi.
   Ve výjimečných případech a v souladu s postupy stanovenými v čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1292/96 mohou být produkty zakoupeny na trhu země, která není uvedena v příloze nařízení (ES) č. 1292/96.
   Nevládní organizace zajistí, aby produkty, které mají být dodány jako potravinová pomoc, mohly být volně dovezeny do přijímací země, a aby se na ně nevztahovalo žádné dovozní clo nebo daň s rovnocenným účinkem.
   III.   VLASTNOSTI PRODUKTŮ
   Produkty by měly pokud možno co nejvíce odpovídat nutričním zvyklostem obyvatelstva přijímací země.
   Vlastnosti produktů, které mají být mobilizovány jako potravinová pomoc, musí odpovídat požadavkům stanoveným ve sdělení Komise týkajícím se vlastností produktů, které mají být dodávány jako potravinová pomoc Společenství (1).
   Balení musí odpovídat požadavkům stanoveným ve sdělení Komise týkajícím se balení produktů, které mají být dodávány jako potravinová pomoc Společenství (2).
   IV.   PRAVIDLA STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI
   Účast v nabídkovém řízení v rámci mobilizace produktů, které mají být dodány jako potravinová pomoc, je otevřena za stejných podmínek všem fyzickým a právnickým osobám z Evropského společenství nebo z rozvojových zemí uvedených v příloze nařízení (ES) č. 1292/96.
   Účastník nabídkového řízení musí být řádně zaregistrován a musí být schopen předložit o tom na vyžádání důkaz.
   V.   DŮVODY PRO VYLOUČENÍ Z ÚČASTI V ŘÍZENÍ PŘI ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK A ZE ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK
   1.   Důvody pro vyloučení z účasti v řízení při zadávání zakázek
   Účastníci jsou vyloučeni z účasti v řízení při zadávání zakázek, pokud:

               a)

               byl na ně prohlášen konkurz nebo jsou v likvidaci, jejich podnikání podléhá soudní správě, jsou ve vyrovnacím řízení, zastavili podnikatelskou činnost, je vůči nim vedeno v těchto věcech soudní řízení nebo se nacházejí na základě vnitrostátních právních a správních předpisů v podobné situaci;

               b)

               byli pravomocně odsouzeni pro trestný čin související s jejich podnikáním;

               c)

               se dopustili vážného profesního pochybení, které bylo příjemcem grantu prokazatelně zjištěno;

               d)

               nesplnili své povinnosti týkající se placení příspěvků na sociální zabezpečení nebo placení daní a poplatků podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni, nebo podle právních předpisů státu příjemce grantu, ve kterém se má uskutečnit zakázka;

               e)

               byli pravomocně odsouzeni za podvod, korupci, účast ve zločinné organizaci nebo za jinou nezákonnou činnost poškozující finanční zájmy Společenství;

               f)

               u nich bylo v souvislosti s jiným řízením při zadávání zakázek nebo řízením o poskytování grantů financovaných z rozpočtu Společenství zjištěno vážné porušení smlouvy nedodržením jejich smluvních závazků.

         Účastníci musí potvrdit, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených výše.
   2.   Vyloučení z řízení při zadávání zakázek
   Zakázky nelze zadávat účastníkům, kteří při nabídkovém řízení:

               a)

               jsou ve střetu zájmů;

               b)

               předložili nesprávné prohlášení při poskytování informací požadovaných příjemcem grantu jako podmínky pro účast ve výběrovém řízení nebo tyto informace nepředložili.

         VI.   POSTUP PŘI ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK
   1.   Obecná ustanovení
   Nevládní organizace vyhlásí mezinárodní otevřené nabídkové řízení pro zakázky na dodávky v hodnotě nejméně 150 000 EUR. V případě mezinárodního otevřeného nabídkového řízení nevládní organizace zveřejní oznámení o nabídkovém řízení ve všech vhodných médiích, zejména na webové stránce nevládní organizace, v mezinárodním tisku a celostátním tisku země, ve které se opatření provádí, nebo v jiných specializovaných periodikách.
   Zakázky na dodávky v hodnotě nejméně 30 000 EUR, avšak méně než 150 000 EUR by se měly udělovat prostřednictvím otevřeného nabídkového řízení zveřejňovaného na místní úrovni. V případě místních otevřených nabídkových řízení se oznámení o nabídkovém řízení zveřejní ve všech vhodných médiích, avšak pouze v zemi, ve které se opatření provádí. Ostatním oprávněným dodavatelům však musí být poskytnuty stejné příležitosti jako místním firmám.
   Zakázky na dodávky v hodnotě menší než 30 000 EUR se musí zadávat prostřednictvím soutěžního vyjednávacího řízení bez zveřejnění, ve kterém nevládní organizace konzultuje nejméně tři dodavatele podle svého výběru a vyjednává s jedním nebo z více z nich podmínky zakázky.
   Zakázky o hodnotě nižší než 5 000 EUR mohou být zadány na základě jediné nabídky.
   Lhůty pro předkládání nabídek a žádostí o účast musí být dostatečně dlouhé, aby poskytly zúčastněným stranám přiměřenou a dostatečnou dobu na přípravu a podání nabídek.
   2.   Vyjednávací řízení
   Příjemce může použít vyjednávací řízení na základě jedné nabídky v následujících případech:

               a)

               když z důvodů krajní naléhavosti způsobené událostmi, které příjemce nemohl předvídat ani mu je nelze přičítat, je nemožné dodržet lhůty pro řízení uvedené v bodě VI.1 výše. Okolnosti, které opodstatňují krajní naléhavost, nesmí být v žádném případě připisované příjemci.
               Kritérium krajní naléhavosti splňují i činnosti prováděné v krizových situacích učených Komisí. Komise informuje příjemce o existenci krizové situace a o jejím ukončení;

               b)

               pro doplňkové dodávky, které uskutečňují původní dodavatelé a které jsou určeny buď k částečnému nahrazení běžných dodávek nebo umístění zařízení, nebo k rozšíření stávajících dodávek nebo umístění zařízení, pokud by změna dodavatele nutila příjemce získat technicky odlišný materiál, jehož důsledkem by byla neslučitelnost nebo nepřiměřené technické obtíže při použití a údržbě;

               c)

               nabídkové řízení bylo neúspěšné, tj. žádná nabídka nebyla z kvalitativního nebo finančního hlediska přesvědčivá. V takových případech po zrušení nabídkového řízení může příjemce jednat s jedním nebo více účastníky na základě vlastní volby, kteří se účastnili výběrového řízení, za předpokladu, že původní podmínky výběrového řízení se podstatně nezměnily;

               d)

               pokud se dotyčná zakázka uděluje orgánům, které mají de iure nebo de facto monopol; Komise musí své rozhodnutí o zadání zakázky řádně odůvodnit;

               e)

               zakázku přímou dohodou lze uzavřít, pokud je zaručena určitými podmínkami dodávky, a zejména v případech, kdy jde o zkušební dodávku.

         3.   Povinnosti při podání nabídky
   Nevládní organizace uvede v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení formu a lhůtu pro podání nabídek.
   Všechny žádosti o účast a nabídky prohlášené za splňující podmínky musí být posouzeny a roztříděny hodnotícím výborem na základě předem vyhlášených kritérií vyloučení, výběru a udělování. Výbor musí mít lichý počet členů, nejméně tři, a veškeré technické a administrativní prostředky nutné k poskytnutí kvalifikovaného stanoviska k nabídkám.
   Pro každou položku lze podat jednu nabídku. Je platná pouze tehdy, pokud se týká celé položky. Pokud je položka rozdělena na části, nabídka se vypočítá jako jejich průměr. Pokud se nabídkové řízení týká dodávky více než jedné položky, podávají se nabídky zvlášť pro každou položku. Účastník nabídkového řízení není povinen podávat nabídky pro všechny položky.
   Nabídka musí obsahovat následující údaje:

               —

               název a adresu účastníka nabídkového řízení,

               —

               referenční čísla nabídkového řízení, položky a opatření,

               —

               čistou hmotnost položky nebo určitou peněžní částku, na kterou se nabídka vztahuje,

               —

               navrhovanou cenu za čistou metrickou tunu produktů, za kterou se účastník nabídkového řízení zavazuje dodat produkty v souladu se stanovenými podmínkami,

         nebo

               —

               pokud se jedná o nabídkové řízení na dodávku nejvyššího množství určitého produktu za určitou peněžní částku, čisté množství nabízených produktů,

               —

               náklady na dopravu pro stanovené stádium dodávky,

               —

               lhůtu dodání.

         Nabídka je platná, jen pokud obsahuje důkaz, že účastník nabídky složil jistotu. Výše jistoty, vyjádřená v měně platby, a doba platnosti musí být stanoveny v oznámení o nabídkovém řízení. Jistota musí představovat nejméně 1 % celkové částky podání a období platnosti musí být nejméně jeden měsíc.
   Jistotu je třeba složit ve prospěch nevládní organizace formou záruky úvěrové instituce uznávané členským státem nebo povolené nevládní organizací. Jistota musí být neodvolatelná a musí být vyplacena na první žádost.
   V případě mobilizace v zemi, která je sama příjemcem potravinové pomoci, může nevládní organizace v oznámení o nabídkovém řízení stanovit jiné podmínky týkající se jistoty s přihlédnutím ke zvyklostem dotyčné země.
   Jistota se uvolňuje:

               —

               prostřednictvím dopisu nebo faxu zaslaných nevládní organizací, pokud nabídka nebyla přijata nebo byla zamítnuta, nebo pokud zakázka nebyla přidělena,

               —

               pokud účastník nabídkového řízení označený jako dodavatel složil jistotu na dodávku.

         Jistota propadá, pokud dodavatel neposkytne jistotu na dodávku v přiměřené lhůtě po udělení zakázky nebo pokud svou nabídku po jejím přijetí stáhne.
   Nabídka, která není podána v souladu s těmito ustanoveními nebo obsahuje výhrady nebo podmínky jiné než ty, které jsou uvedeny v nabídkovém řízení, bude zamítnuta.
   Jakmile byla nabídka přijata, nelze ji již měnit nebo stáhnout.
   Zakázka by měla být udělena účastníkovi nabídkového řízení, který podal nejnižší nabídku splňující všechny podmínky nabídkového řízení, zejména pokud jde o vlastnosti produktů, které mají být mobilizovány. Pokud nejnižší nabídku předloží zároveň několik účastníků nabídkového řízení, bude zakázka udělena na základě losování.
   Po udělení zakázky musí být dodavatel a neúspěšní účastníci nabídkového řízení o udělení zakázky řádně uvědomeni dopisem nebo faxem.
   Nevládní organizace se může rozhodnout, že neudělí zakázku po uplynutí první i druhé lhůty, zejména pokud se podané nabídky liší od běžných tržních cen. Nevládní organizace nemusí své rozhodnutí zdůvodňovat. Účastníci nabídkového řízení budou o rozhodnutí neudělit zakázku informováni písemně do tří pracovních dnů.
   VII.   POVINNOSTI DODAVATELE A PODMÍNKY DODÁVKY
   Nevládní organizace stanoví v oznámení o nabídkovém řízení podmínky týkající se odpovědností dodavatele podle stávajících pravidel; dodavatel plní své povinnosti v souladu se všemi podmínkami stanovenými v oznámení o nabídkovém řízení, jakož i povinnosti vyplývající z jeho nabídky.
   Dodavatel zajistí na své náklady dopravu z přístavu nalodění nebo nakládacího přístaviště uvedeného ve své nabídce do místa určení uvedeného v oznámení o nabídkovém řízení a zvolí přitom trasu, která je nejvhodnější pro dodržení stanovené lhůty.
   Na písemnou žádost dodavatele však nevládní organizace může povolit změnu přístavu nalodění nebo nakládacího přístaviště, pokud všechny náklady s tím spojené nese dodavatel.
   Dodavatel uzavře námořní pojistku nebo uplatní pojištění v rámci obecné pojistky. Pojistka musí mít alespoň hodnotu částky uvedené v nabídce a musí pokrývat všechna rizika spojená s dopravou a jinými činnostmi dodavatele, týkajícími se dodávky až do určeného místa dodávky. Musí rovněž krýt náklady na třídění, odstranění nebo zničení poškozeného zboží, přebalování a analýzy zboží, které může příjemce přijmout navzdory havárii.
   Zboží nelze dodat v oddělených zásilkách na více než jednom plavidle, pokud s tím nevládní organizace nevysloví souhlas. V takovém případě připíše nevládní organizace dodatečné náklady spojené s kontrolou k tíži dodavatele.
   V oznámení o nabídkovém řízení může být také stanoveno datum, před kterým je jakákoli dodávka pokládána za předčasnou.
   Dodávka bude dokončena, jakmile bude veškeré zboží dodáno „na místo určení“. Dodavatel nese všechny náklady až do předání zboží do skladu v místě určení.
   Dodavatel nese veškerá rizika, včetně ztráty nebo poškození, kterým může být zboží vystaveno, až do dokončení dodávky a zaznamenání této skutečnosti subjektem prováděcím kontrolu do konečného osvědčení o shodě (viz článek 8).
   Dodavatel neprodleně písemně sdělí příjemci a dohlížecímu subjektu způsob dopravy, data nakládky, předpokládaný den příjezdu do místa určení a jakékoliv události, ke kterým došlo během přepravy zboží.
   Dodavatel zajistí náležitosti týkající se vývozního povolení a celního odbavení; a nese s tím související náklady a poplatky.
   Dodavatel složí jistotu na dodávku v přiměřené lhůtě od oznámení o udělení zakázky, aby bylo zajištěno, že bude plnit své povinnosti. Tato jistota vyjádřená v měně platby představuje 5 až 10 % celkové hodnoty nabídky. Platnost jistoty končí prvním měsícem po dni poslední dodávky. Je nutné ji složit stejným způsobem jako jistotu pro nabídkové řízení.
   Jistota na dodávku bude uvolněna v celkové výši dopisem nebo faxem zaslanými nevládní organizací, pokud dodavatel:

               —

               uskutečnil dodávku v souladu se všemi svými povinnostmi, nebo

               —

               byl zproštěn svých povinností,

         nebo

               —

               neuskutečnil dodávku z důvodů vyšší moci, které byly uznány nevládní organizací.

         VIII.   MONITOROVÁNÍ
   Jakmile je zakázka udělena, vyrozumí nevládní organizace dodavatele, který subjekt je příslušný pro ověřování a potvrzování jakosti, množství, balení a značení zboží každé dodávky, vydávání osvědčení o shodě nebo potvrzení o dodání a obecně pro koordinaci všech stádií dodávky (dále jen „dohlížecí subjekt“).
   Po oznámení o udělení zakázky poskytne dodavatel písemně dohlížecímu subjektu název a adresu výrobce, balírny nebo majitele skladu zboží, které má být dodáno, a přibližné datum výroby nebo balení a název svého zástupce v místě dodání.
   Dohlížecí subjekt provádí nejméně dvě kontroly, které jsou založeny na mandátu odpovídajícím mezinárodním kontrolním standardům, a to:

               a)

               předběžná kontrola se provádí při nakládce zboží nebo v závodě. Konečná kontrola musí být provedena ve stanoveném stádiu dodávky;

               b)

               po dokončení předběžné kontroly vystaví dohlížecí subjekt dodavateli předběžné osvědčení o shodě, případně s výhradami. Dohlížecí subjekt se vyjádří, zda jsou výhrady takové povahy, že činí zboží ve stadiu dodávky nepřijatelným;

               c)

               po ukončení konečné kontroly musí dohlížecí subjekt vystavit dodavateli konečné osvědčení o shodě, uvádějící zejména datum dokončení dodávky a čisté dodané množství; toto osvědčení v případě nutnosti podléhá výhradám;

               d)

               pokud dohlížecí subjekt vystaví odůvodněné „oznámení o výhradách“, uvědomí o tom písemně co nejdříve dodavatele a nevládní organizaci. Dodavatel může zpochybnit nálezy u dohlížecího subjektu a nevládní organizace ve lhůtě dvou pracovních dnů od odeslání tohoto oznámení.

         Náklady výše uvedené kontroly nese nevládní organizace. Dodavatel nese veškeré finanční následky v případě kvalitativních nedostatků nebo opozdí-li předložení zboží ke kontrole.
   Pokud má dodavatel nebo příjemce k nálezům kontroly námitky, zajistí dohlížecí subjekt po pověření od nevládní organizace druhou kontrolu, která zahrne podle povahy námitky druhé odebrání vzorku, druhou analýzu nebo převážení nebo novou kontrolu balení. Druhou kontrolu provede subjekt nebo laboratoř jmenovaná dohodou mezi dodavatelem, konečným příjemcem a dohlížecím subjektem.
   Náklady za druhou kontrolu nese strana, která spor prohraje.
   Pokud nebude vydáno konečné osvědčení o shodě po prvních kontrolách nebo druhé kontrole, je dodavatel povinen nahradit zboží.
   Náklady překládky a náklady spojené s kontrolami nese dodavatel.
   Dohlížecí subjekt písemně vyzve zástupce dodavatele a konečného příjemce k účasti na kontrolních akcích, zejména u odebírání vzorků, kterých se použije pro analýzy. Odebírání vzorků se uskuteční v souladu s odbornou praxí. Při odebírání vzorků odebere dohlížecí subjekt dva vzorky navíc, které zůstanou zapečetěné k dispozici nevládní organizace pro účely případné další kontroly nebo pro případ námitek vznesených příjemcem nebo dodavatelem.
   Náklady na zboží odebrané jako vzorky nese dodavatel.
   Příjemce zboží vystaví dodavateli neprodleně po dodávce zboží na „místo určení“ dodací list poté, co dodavatel poskytne příjemci originál závěrečného osvědčení o shodě a formální fakturu s hodnotou zboží a s uvedením, že jeho převedení zboží příjemci je bezplatné.
   U volně loženého zboží se používá tolerance o 3 % hmotnostní (bez hmotnosti vzorků) menší než požadované množství. U zboží, které se dodává zabalené, se tolerance omezuje na 1 %. Pokud jsou tolerance překročeny, může nevládní organizace požadovat po dodavateli, aby uskutečnil dodatečnou dodávku za stejných finančních podmínek jako původní dodávku.
   IX.   PLATEBNÍ PODMÍNKY
   Částka, která má být zaplacena nevládní organizací dodavateli, nesmí překročit částku uvedenou v jeho nabídce zvýšenou o náklady uvedené níže.
   Pokud se ve stádiu dodávky zjistí, že kvalita, balení nebo označení zboží neodpovídá požadavkům, a nejde o rozdíly, které by bránily vystavení dodacího listu, může nevládní organizace při výpočtu částky, která bude zaplacena, uplatnit srážky.
   S výjimkou případů vyšší moci propadá částečně jistota na dodávky v těchto případech:

               —

               10 % z hodnoty nedodaného zboží, aniž jsou dotčeny tolerance uvedené výše v bodě VIII,

               —

               0,1 % z hodnoty množství dodaného po lhůtě, za den zpoždění,

               —

               je-li vhodné, a pouze pokud je to uvedeno v oznámení o nabídkovém řízení, 0,1 % za den z hodnoty zboží dodaného předčasně.

         Částka jistoty, která má propadnout, se odečítá od konečné částky k proplacení. Jistota se pak zároveň plně uvolní.
   Nevládní organizace však může uhradit dodavateli na jeho písemnou žádost určité dodatečné náklady, např. náklady na skladování nebo pojištění skutečně zaplacené dodavatelem, avšak kromě správních nákladů, které posoudí na základě odpovídajících podkladů, pokud byl přejímací list nebo dodací list vystaven bez výhrad týkajících se povahy nárokovaných nákladů, a v případě:

               —

               prodlužení dodací lhůty na žádost příjemce nebo

               —

               zdržení přesahujícího 30 dnů mezi dnem dodání a vystavením přejímacího listu nebo vystavení závěrečného osvědčení o shodě.

         Dodatečné náklady se neuznají, pokud převyšují:

               —

               1 EUR za tunu volně loženého zboží a 2 EUR za tunu zpracovaného zboží za týden v případě nákladů na skladování,

               —

               0,75 % hodnoty zboží za rok v případě nákladů na pojištění.

         Částka je splatná na žádost dodavatele podanou ve dvojím vyhotovení.K žádosti o zaplacení plné částky uvedené v nabídce nebo jejího zůstatku musí být přiloženy tyto doklady:

               —

               faktura na požadovanou částku,

               —

               originál přejímacího listu,

               —

               kopie konečného osvědčení o shodě podepsaná a ověřená dodavatelem.

         Po dodání 50 % celkového množství uvedeného v oznámení o nabídkovém řízení může dodavatel předložit žádost o zálohu, ke které připojí fakturu na požadovanou částku a kopii předběžného osvědčení o shodě.
   Všechny žádosti o platbu celé nebo zbytkové částky nabídky se předkládají nevládní organizaci po vystavení předávacího listu. Veškeré platby se uskutečňují do 60 dnů poté, co nevládní organizace obdrží úplnou a správnou žádost o platbu. Neodůvodněná prodlení budou zatížena úroky z prodlení podle měsíční úrokové sazby používané Evropskou centrální bankou.
   X.   ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
   Je na nevládní organizaci, aby rozhodla, zda dodavatel nedodal zboží nebo nesplnil jednu ze svých povinností z důvodu vyšší moci. Náklady vyplývající z vyšší moci uznané nevládní organizací nese nevládní organizace.

      (1)  Úř. věst. C 312, 31.10.2000, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 267, 13.9.1996, s. 1.


title: 2008/365/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 30. dubna 2008 , kterým se zřizuje skupina odborníků pro finanční vzdělávání

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 125/36

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 30. dubna 2008,
   kterým se zřizuje skupina odborníků pro finanční vzdělávání
   (2008/365/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 3 Smlouvy o založení Evropského společenství uvádí jako jednu z činností Společenství vnitřní trh, který se vyznačuje odstraněním překážek volného pohybu zboží, osob, služeb a kapitálu mezi členskými státy.

               (2)

               Podle článku 95 Smlouvy o založení Evropského společenství musí Komise ve svých návrzích na vytvoření a fungování vnitřního trhu týkajících se ochrany spotřebitele vycházet z vysoké úrovně ochrany a přihlédnout přitom k novému vývoji založenému na vědeckých poznatcích.

               (3)

               Podle článku 149 Smlouvy o založení Evropského společenství musí Společenství přispívat k rozvoji kvalitního vzdělávání podporou spolupráce mezi členskými státy, a je-li to nezbytné, podporováním a doplňováním činnosti členských států při plném respektování jejich odpovědnosti za obsah výuky a za organizaci vzdělávacích systémů a jejich kulturní a jazykové rozmanitosti.

               (4)

               Podle článku 153 Smlouvy o založení Evropského společenství musí Společenství k podpoře zájmů spotřebitelů a k zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele přispívat k ochraně zdraví, bezpečnosti a hospodářských zájmů spotřebitelů, jakož i k podpoře jejich práva na informace, vzdělávání a práva sdružovat se k ochraně svých zájmů.

               (5)

               Finanční vzdělávání má zásadní vliv na to, že jednotný trh přináší evropským občanům přímé výhody, neboť jim umožňuje činit informovaná rozhodnutí při nákupu finančních služeb a porozumět samotným základům osobních financí, což potvrdilo sdělení Komise Jednotný trh pro Evropu ve 21. století
                   (1).

               (6)

               Důležitost finančního vzdělávání uznala též bílá kniha Politika finančních služeb 2005–2010 (2), zelená kniha o maloobchodních finančních službách (3), závěry Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci ze dne 8. května 2007 (4) a usnesení Evropského parlamentu o politice finančních služeb (5).

               (7)

               Komise vydala sdělení Finanční vzdělávání
                   (6), ve kterém kromě jiných iniciativ oznámila úmysl zřídit skupinu odborníků s praktickými zkušenostmi v oblasti finančního vzdělávání.

               (8)

               Skupina odborníků musí přispívat ke sdílení a prosazování osvědčených postupů v oblasti finančního vzdělávání a musí podporovat Komisi v opatřeních, která v oblasti finančního vzdělávání podniká.

               (9)

               Skupina odborníků musí sestávat z jedinců s odbornou způsobilostí a znalostmi v oblasti finančního vzdělávání, kteří zastupují širokou škálu zainteresovaných stran z veřejného i soukromého sektoru.

               (10)

               Je proto třeba zřídit skupinu odborníků pro finanční vzdělávání a podrobně vymezit její mandát a vnitřní uspořádání,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zřizuje se skupina odborníků pro finanční vzdělávání, dále jen „skupina“.
   Článek 2
   Úkoly
   Úkolem skupiny je:

               —

               sdílet a prosazovat osvědčené postupy v oblasti finančního vzdělávání;

               —

               radit Komisi v tom, jak uskutečňovat zásady poskytování vysoce kvalitních programů finančního vzdělávání, uvedené ve sdělení Komise Finanční vzdělávání;

               —

               pomáhat Komisi při zjišťování právních, regulačních, správních a jiných překážek bránících poskytování finančního vzdělávání;

               —

               radit Komisi v tom, jakým způsobem zjištěné překážky řešit;

               —

               přispívat k přípravě různých iniciativ představených ve sdělení o finančním vzdělávání a k hodnocení těchto iniciativ, které je plánováno na rok 2010.

         Komise může skupinu konzultovat ohledně jakékoliv záležitosti týkající se finančního vzdělávání.
   Článek 3
   Složení – jmenování
   1.   Po přijetí tohoto rozhodnutí Komise zveřejní výzvu k podávání kandidatur ze strany orgánů členských států, akademických institucí, poskytovatelů finančních služeb, organizací spotřebitelů, popř. jiných skupin, které budou chtít navrhnout kandidáty na členství ve skupině. Přijímají se i kandidatury od jednotlivců.
   2.   Členy skupiny jmenuje Komise z odborníků s odbornou způsobilostí a zkušenostmi v oblasti finančního vzdělávání. Členové jsou jmenováni osobně a Komisi musí radit nezávisle na vnějších vlivech.
   3.   Žadatelé, kteří jsou považováni za vhodné uchazeče, avšak nebyli jmenováni, mohou být zařazeni na seznam kandidátů, který Komise může použít pro jmenování náhradníků.
   4.   Skupinu tvoří nejvýše 25 členů.
   5.   Použijí se tato ustanovení:

               —

               Členové skupiny jsou jmenováni na tříleté funkční období, které lze prodloužit. Ve funkci zůstávají, dokud nejsou nahrazeni, nebo dokud jim neskončí funkční období. Funkční období jim začíná prvním zasedáním skupiny.

               —

               Členové, kteří již nemohou účinně přispívat k jednání skupiny, kteří odstoupí nebo kteří nedodržují podmínky stanovené v tomto odstavci nebo v článku 287 Smlouvy o založení Evropského společenství, mohou být na zbývající část svého funkčního období nahrazeni.

               —

               Členové jmenovaní osobně učiní každý rok písemné prohlášení, že se zavazují jednat ve veřejném zájmu, a dále prohlášení, v němž uvedou, zda podléhají, či nepodléhají zájmu, který by mohl ohrozit jejich nezávislost.

               —

               Jména členů se zveřejní ve veřejném rejstříku skupin odborníků a na internetových stránkách generálního ředitelství pro vnitřní trh a služby. Jména členů se shromáždí, zpracují a zveřejní v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů.

         Článek 4
   Fungování skupiny
   1.   Skupině předsedá Komise.
   2.   Po dohodě s Komisí mohou být zřízeny podskupiny pro přezkoumání konkrétních otázek v rámci mandátu, o němž rozhodne skupina. Tyto podskupiny se rozpustí, jakmile své povinnosti splní.
   3.   Je-li to přínosné a/nebo nezbytné, může předseda přizvat na jednání skupiny nebo podskupiny pozorovatele, kteří mají v oblasti některého tématu na programu jednání zvláštní odborné znalosti.
   4.   Informace získané účastí na jednáních skupiny nebo podskupiny nesmí být vyzrazeny, pokud je Komise označí za záležitosti důvěrné povahy.
   5.   Skupina a její podskupiny obvykle zasedají v prostorách Komise, a to v souladu s postupy a rozvrhem stanovenými Komisí, která zároveň zajistí služby sekretariátu. Jednání skupin a podskupin se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají o projednávané otázky zájem.
   6.   Skupina přijme svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu přijatého Komisí (7).
   7.   Komise může na internetových stránkách generálního ředitelství pro vnitřní trh a služby zveřejnit v původním jazyce příslušného dokumentu jakékoliv shrnutí, závěr, část závěru nebo pracovní dokument skupiny.
   Článek 5
   Výdaje na jednání
   1.   Komise v souladu s ustanoveními platnými v rámci Komise uhradí členům a pozorovatelům v souvislosti s činností skupiny cestovní výdaje a denní diety. Členům skupiny za výkon funkce nepřísluší odměna.
   2.   Náklady na schůze se nahrazují podle disponibilních prostředků, které jsou dotyčnému útvaru přiděleny v rámci ročního postupu pro přidělení zdrojů.
   Článek 6
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 30. dubna 2008.

            Za Komisi

         Charlie McCREEVY

            člen Komise

      (1)  KOM(2007) 724 a doprovodný pracovní dokument útvarů Komise „Iniciativy v oblasti maloobchodních finančních služeb“, SEK(2007) 1520.

      (2)  KOM(2005) 629 v konečném znění.

      (3)  KOM(2007) 226.

      (4)  9171/07 (Presse 97).

      (5)  P6_TA-PROV(2007)0338/A6-0248/2007.

      (6)  KOM(2007) 808.

      (7)  Příloha III dokumentu SEK(2005) 1004.


Důležité právní upozornění

|

52007BP0115(02)

2. Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o uzavření účtů Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie za rozpočtový rok 2005 (C6-0389/2006 - 2006/2156(DEC))

Úřední věstník 074 E , 20/03/2008 S. 0197 - 0198

		2.Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o uzavření účtů Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie za rozpočtový rok 2005 (C6-0389/2006 — 2006/2156(DEC))Evropský parlament,- s ohledem na roční účetní závěrku Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie za rozpočtový rok 2005 [1],- s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie za rozpočtový rok 2005, spolu s odpověďmi střediska [2],- s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),- s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,- s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [3], a zejména na článek 185 tohoto nařízení,- s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1035/97 ze dne 2. června 1997, kterým se zřizuje Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie [4], a zejména na článek 12a tohoto nařízení,- s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 [5], a zejména na článek 94 tohoto nařízení,- s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,- s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A6-0118/2007),1. konstatuje, že roční účetní závěrka Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie za rozpočtové roky 2004 a 2005 má tuto podobu:Zdroj: Údaje shromážděné střediskem. Tato tabulka podává souhrnný přehled údajů uvedených v roční účetní závěrce střediska.(v tis. EUR) |Výkaz příjmů a výdajů za rozpočtové roky 2004 a 2005 || 2005 | 2004 |PříjmyDotace Společenství | 8189 | 5675 |Ostatní příjmy | 151 | 455 |Finanční příjmy | | 21 |Dotace z PHARE | 90 | 82 |Příjmy celkem (a) | 8430 | 6233 |VýdajeZaměstnanci - hlava I rozpočtu— Platby | 3008 | 2645 |— Přenesené prostředky | 70 | 85 |Správa - hlava II rozpočtu— Platby | 550 | 447 |— Přenesené prostředky | 582 | 37 |Provozní činnosti - hlava III rozpočtu— Platby | 2731 | 2352 |— Přenesené prostředky | 667 | 745 |Účelově vázané příjmy (PHARE a jiné)— Platby | 0 | 7 |— Přenesené prostředky | 90 | 0 |Výdaje celkem (b) | 7698 | 6318 |Výsledek za daný rozpočtový rok (a-b) | 732 | -85 |Zůstatek přenesený z předchozího rozpočtového roku | 231 | 98 |Přenesené a zrušené prostředky | 210 | 241 |Nevyužité prostředky z předchozího rozpočtového roku určené k dalšímu použití | | 0 |Odepsané splatné částky | | -23 |Kurzovní rozdíly | -2 | 0 |Zůstatek za rozpočtový rok | 1171 | 231 |2. schvaluje uzavření účtů Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie za rozpočtový rok 2005;3. pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí řediteli Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).[1] Úř. věst. C 266, 31.10.2006, s. 46.[2] Úř. věst. C 312, 19.12.2006, s. 93.[3] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).[4] Úř. věst. L 151, 10.6.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1652/2003 (Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 33).[5] Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.--------------------------------------------------


title: 2008/375/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 29. dubna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Tureckou republikou o účasti Turecké republiky na práci Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost

text:
               17.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 129/48

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 29. dubna 2008
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Tureckou republikou o účasti Turecké republiky na práci Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost
   (2008/375/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 152 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Rady (EHS) č. 302/93 ze dne 8. února 1993 o zřízení Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (2) stanoví v článku 13, že centrum je otevřeno k účasti i třetím zemím, které sdílejí zájmy Společenství a jeho členských států na uskutečňování cílů a práce centra.

               (2)

               Dohoda mezi Evropským společenstvím a Tureckou republikou o účasti Turecké republiky na práci Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost byla s výhradou uzavření podepsána jménem Společenství dne 30. října 2007 (3).

               (3)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Tureckou republikou o účasti Turecké republiky na práci Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost se schvaluje jménem Společenství.

      V Lucemburku dne 29. dubna 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

      (1)  Úř. věst. C 308 E, 16.12.2006, s. 17.

      (2)  Úř. věst. L 36, 12.2.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1651/2003 (Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 30).

      (3)  Úř. věst. L 323, 8.12.2007, s. 24.


title: 2005/119/ES: Rozhodnutí generálních tajemníků Evropského parlamentu, Rady, Komise, tajemníka Soudního dvora, generálních tajemníků Účetního dvora, evropského Hospodářského a sociálního výboru, Výboru regionů a představitele veřejného ochránce práv ze dne 26. ledna 2005 o organizaci a činnosti Evropské správní školy

text:
               10.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 37/17

      ROZHODNUTÍ GENERÁLNÍCH TAJEMNÍKŮ EVROPSKÉHO PARLAMENTU, RADY, KOMISE, TAJEMNÍKA SOUDNÍHO DVORA, GENERÁLNÍCH TAJEMNÍKŮ ÚČETNÍHO DVORA, EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO A SOCIÁLNÍHO VÝBORU, VÝBORU REGIONŮ A PŘEDSTAVITELE VEŘEJNÉHO OCHRÁNCE PRÁV

   ze dne 26. ledna 2005
   o organizaci a činnosti Evropské správní školy
   (2005/119/ES)
   GENERÁLNÍ TAJEMNÍCI EVROPSKÉHO PARLAMENTU, RADY, KOMISE, TAJEMNÍK SOUDNÍHO DVORA, GENERÁLNÍ TAJEMNÍCI ÚČETNÍHO DVORA, HOSPODÁŘSKÉHO A SOCIÁLNÍHO VÝBORU, VÝBORU REGIONŮ, A PŘEDSTAVITEL VEŘEJNÉHO OCHRÁNCE PRÁV,
   s ohledem na služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců těchto Společenství, stanovené nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (1),
   s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady, Komise, Soudního dvora, Účetního dvora, Hospodářského a sociálního výboru, Výboru regionů a evropského veřejného ochránce práv 2005/118/ES ze dne 26. ledna 2005 o založení Evropské správní školy (2), a zejména na článek 5 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na stanovisko Výboru pro služební řád,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Interinstitucionální spolupráce v oblasti vzdělávání musí být posílena, a to zejména za účelem předávání hodnot společných všem orgánům Společenství. Taková spolupráce představuje nezanedbatelnou přidanou hodnotu, především pokud jde o přístup ke vzdělávání, rozšíření nabídky a snížení jednotkových nákladů.

               (2)

               V souladu se zásadou dobrého hospodaření je třeba zvolit postupný přístup při vytváření Evropské správní školy (dále jen „škola“).

               (3)

               Rozhodnutí o založení školy nechává na generálních tajemnících, tajemníkovi Soudního dvora a představiteli veřejného ochránce práv, aby stanovili oblasti vzdělávání, které budou škole svěřeny.

               (4)

               Zavede-li orgán, který rozhodnutí podepsal, takovou personální politiku, která vyžaduje vzdělávání v oblasti, jež byla škole svěřena, je k usnadnění této politiky třeba zajistit pro daný orgán minimální možnosti účasti na kurzech organizovaných školou, zejména v případech, kdy je takové vzdělání povinné nebo je podmínkou k zastávání určitých funkcí, především pak funkcí manažerských.

               (5)

               Škola, stejně jako všechny ostatní vzdělávací subjekty, musí využít výhody spolupráce na evropské úrovni ve formě sítí.

               (6)

               Je třeba upřesnit pravidla pro připojení školy k Úřadu pro výběr pracovníků Evropských společenství podle článku 4 rozhodnutí o založení školy,

         ROZHODLI TAKTO:
   Článek 1
   Úkoly Evropské správní školy
   1.   Evropská správní škola (dále jen „škola“) sestavuje, organizuje a vyhodnocuje pro potřeby orgánů, které podepsaly rozhodnutí o založení školy (dále jen „orgány“) tyto vzdělávací činnosti:

               a)

               kurzy managementu pro úředníky a zaměstnance, kteří jsou nebo by mohli být povoláni k výkonu řídících funkcí;

               b)

               vstupní kurzy pro nově příchozí zaměstnance;

               c)

               povinné vzdělávání podle článku 45a služebního řádu v rámci přestupu mezi jednotlivými skupinami funkcí.

         2.   Pokud jde o kurzy managementu a vstupní kurzy uvedené v odst. 1 písm. a) a b), je každý z orgánů oprávněn organizovat podle svých specifických potřeb další kurzy, kterými se doplní kurzy organizované školou. Škola má výhradní právo pouze pro organizaci vzdělávání podle odst. 1 písm. c).
   Článek 2
   Odpovědnosti orgánů
   1.   Subjekt oprávněný ke jmenování u každého jednotlivého orgánu dá škole k dispozici dostatečný počet úředníků-řečníků podle pravidel přijatých správní radou podle čl. 7 písm. g).
   2.   Na žádost školy a v rámci svých možností poskytnou orgány škole vzdělávací prostory podle pravidel stanovených správní radou.
   Článek 3
   Další služby
   1.   Na základě písemné dohody uzavřené mezi ředitelem školy a jakoukoli institucí, úřadem či agenturou Společenství může škola v rámci volných míst přijmout na jejich žádost účastníky do kurzů, které pro tyto orgány organizuje.
   2.   Ve zvláštním případě vzdělávání podle čl. 1 odst. 1 písm. c) je určitý počet míst každoročně rezervován pro instituce, úřady a agentury Společenství s ohledem na vyjádřené potřeby, aby bylo zaručeno rovné zacházení s úředníky těchto institucí v souladu s ustanoveními článku 45a služebního řádu. Správní rada každoročně stanoví počet míst a podíl na výdajích.
   3.   Prostřednictvím písemné dohody může škola do svého vzdělávacího programu začlenit kurzy požadované určitou institucí, úřadem nebo agenturou Společenství, pokud tato činnost nenarušuje organizaci kurzů určených orgánům. Všechny dohody tohoto typu musí zároveň stanovit finanční pravidla pro služby poskytnuté školou a pro vstup v platnost musí být předběžně schváleny správní radou.
   4.   Na žádost orgánu nebo jakékoli instituce, úřadu nebo agentury Společenství může případně škola poskytnout pomoc při vzdělávání nebo formou jiných činností, které jsou ve vztahu k oblasti spadající do její pravomoci, a to na základě dohody s ředitelem školy a stanovení finančních pravidel pro tyto služby.
   Článek 4
   Stížnosti a žádosti
   1.   Ředitel školy vykonává pravomoci, které náležejí subjektu se jmenovací pravomocí podle článku 90 služebního řádu, pokud jde o všechny žádosti a stížnosti související s úkoly školy.
   2.   V případě takových stížností konzultuje ředitel školy předsedu správní rady, pokud má v úmyslu potvrdit své původní rozhodnutí.
   3   Škola odpovídá na dotazy evropského veřejného ochránce práv, které se týkají všech záležitostí spadajících do její působnosti podle tohoto rozhodnutí.
   Článek 5
   Organizace činností
   1.   Kurzy pořádané školou se zpravidla konají v Bruselu i v Lucemburku. Použije-li se princip řádné správy, mohou být zvážena i jiná místa konání.
   2.   Správní rada dohlíží na to, aby pracovníci jednotlivých orgánů měli rovný přístup ke kurzům. Zejména dbá na to, aby škola zajistila dostatek možností pro účast toho orgánu, ve kterém je určité vzdělávání, jehož organizace je svěřena škole, povinné nebo podmínečné pro výkon určitých funkcí, zejména funkcí manažerských. V rámci stanovení ročního pracovního programu sdělí zainteresovaný orgán své potřeby ve výše uvedených oblastech. Při vypracování pracovního programu je dána přednost organizaci takových kurzů.
   3.   Aby orgán, který rozhodnutí podepsal, mohl čelit zvláštním nebo přechodným situacím, má možnost požádat školu o přijetí takového počtu účastníků, který převyšuje nahlášený počet pracovníků, pokud převede škole odpovídající finanční prostředky. Použije se čl. 3 odst. 2.
   4.   Škola může spolupracovat s jinými správními školami, instituty nebo univerzitami působícími ve stejné oblasti. Tato spolupráce může zahrnout i vzájemné výměny.
   Článek 6
   Správní rada
   Během připojení školy k Úřadu pro výběr pracovníků Evropských společenství (dále jen „úřad“) je funkce správní rady školy zajišťována správní radou úřadu podle pravidel stanovených v článku 5 rozhodnutí generálních tajemníků Evropského parlamentu, Rady, Komise, tajemníka Soudního dvora, generálních tajemníků Účetního dvora, Hospodářského a sociálního výboru, Výboru regionů a představitele evropského veřejného ochránce práv 2002/621/ES (3).
   Článek 7
   Úkoly správní rady
   Ve společném zájmu orgánů vykonává správní rada tyto úkoly:

               a)

               kvalifikovanou většinou schvaluje pravidla pro fungování školy;

               b)

               prostou většinou schvaluje organizační strukturu školy na základě návrhu ředitele školy;

               c)

               v rámci rozpočtového procesu přijímá prostou většinou na základě návrhu, který vypracuje ředitel školy; předběžný odhad příjmů a výdajů školy, který předá Komisi za účelem sestavení odhadu příjmů a výdajů Komise; zároveň navrhuje Komisi úpravy, jejichž provedení v tabulce počtu pracovníků školy považuje za nutné;

               d)

               prostou většinou schvaluje druh a sazebník doplňkových služeb, které může škola poskytovat za úplatu orgánům, institucím, úřadům a agenturám, a dále podmínky, za jakých je škola může poskytovat;

               e)

               na základě návrhu ředitele školy schvaluje jednomyslně pracovní program. Pracovní program zahrnuje také služby, které se přímo nevztahují ke vzdělávání;

               f)

               na základě návrhu vypracovaného ředitelem školy schvaluje kvalifikovanou většinou výroční zprávu o řízení, která se vztahuje na veškeré příjmové a výdajové položky, týkající se prací prováděných školou a služeb jí poskytnutých. Do 1. května každého roku předá orgánům zprávu za předchozí rozpočtový rok vypracovanou na základě analytického účetnictví;

               g)

               na základě potřeb v oblasti vzdělávání stanoví kvalifikovanou většinou pravidla, podle kterých každý orgán poskytuje škole přiměřený počet úředníků-řečníků.

         Článek 8
   Jmenování pracovníků
   1.   Během připojení školy k úřadu vykonává funkci ředitele školy ředitel úřadu.
   2.   Ředitel školy je subjektem s pravomocí jmenovat pracovníky školy.
   3.   Ředitel školy informuje správní radu o jmenováních, podpisech smluv, povýšeních nebo zahájení disciplinárních řízení, která se týkají úředníků a ostatních zaměstnanců.
   4.   Úředníci všech orgánů jsou informováni o volných pracovních místech ve škole, jakmile se subjekt oprávněný ke jmenování rozhodne toto místo obsadit.
   5.   Škola se může při výkonu úkolů, které nejsou hodnoceny jako zásadní, obrátit na smluvní zaměstnance podle čl. 3a odst. 1 písm. c) pracovního řádu pro ostatní zaměstnance Evropských společenství.
   Článek 9
   Úloha ředitele školy a personální správa
   1.   Ředitel je odpovědný za řádný chod školy. Jedná v rámci pravomocí správní rady a pod jejím dohledem. Zajišťuje sekretariát správní rady, podává jí zprávy o plnění svých funkcí a předkládá jí veškeré návrhy pro řádný chod školy.
   2.   Správní postupy spojené s běžným personálním řízením, zejména ve věci platů a dovolených, nemocenského, úrazového a důchodového pojištění, se provádějí za stejných podmínek jako pro úředníky a zaměstnance Komise. Tento seznam není vyčerpávající a škola se může společně s Komisí dohodnout na dalších oblastech.
   Článek 10
   Vedoucí školy
   1.   Během období, kdy je škola připojena k úřadu, je vedoucí školy jmenován Komisí po kladném stanovisku správní rady úřadu vydaném prostou většinou. Správní rada je úzce spojena s postupy, které předcházejí jmenování vedoucího školy, zejména s vyhlášením volného pracovního místa a výběrem uchazečů.
   2.   Vedoucí školy, který podléhá pravomoci ředitele, je zodpovědný za výkon úkolů stanovených v článku 2 rozhodnutí o založení Evropské správní školy. Účastní se schůzí správní rady, při nichž se projednávají otázky spadající pod jeho pravomoc.
   Článek 11
   Finanční otázky
   1.   Dotace školy, jejíž celková částka je zapsána ve zvláštní rozpočtové položce v rámci oddílu rozpočtu, který se týká Komise, je podrobně rozepsána v příloze tohoto oddílu. Tato příloha má formu výkazu příjmů a výdajů, který je rozdělen stejným způsobem jako oddíly rozpočtu.
   2.   Plán pracovních míst školy se připojí k plánu pracovních míst Komise.
   3.   Na základě návrhu správní rady přenese Komise pravomoci schvalující osoby pro položky školy zapsané v příloze na ředitele školy a stanoví limity a podmínky pro toto přenesení pravomoci. Pokud jde o doplňkové služby školy poskytnuté za úhradu, informuje správní rada rozpočtový orgán na konci rozpočtového roku o rozčlenění tímto způsobem získaných a v rozpočtové položce vykázaných prostředků.
   4.   Rozpočet školy je sestaven a proveden v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4).
   5.   Během doby, kdy je škola připojena k úřadu, jsou finanční ustanovení uvedená v odstavcích 1 až 4 a zejména dotace školy a jejích pracovníků zpracovány v rámci rozpočtu úřadu. Použijí se další příslušná ustanovení. Pro lepší identifikaci prostředků, které má škola s ohledem na rozpočtová pravidla k dispozici, jsou pracovníci školy uvedeni ve zvláštních výdajích v tabulce pracovníků úřadu a operační částky školy jsou seskupeny ve zvláštním článku přílohy IV.
   Článek 12
   Přezkoumání úkolů
   1.   Pokud jde o úkoly uvedené v čl. 1 odst. 1, bude toto rozhodnutí přezkoumáno nejdříve tři roky po založení školy.
   2.   Případné přezkoumání úkolů vyžaduje jednotný souhlas generálních tajemníků, tajemníka Soudního dvora a představitele veřejného ochránce práv na návrh, který pro tento účel přijme správní rada kvalifikovanou většinou podle čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 2002/621/ES na základě podrobné zprávy vypracované ředitelem.
   Článek 13
   Přezkoumání připojení školy k úřadu
   1.   Nejpozději do konce třetího roku činnosti školy vypracuje ředitel úřadu podrobnou zprávu o správním připojení školy k úřadu a předá ji správní radě. Rozhodnutím vyneseným podle ustanovení čl. 4 odst. 3 rozhodnutí o založení školy bude správní rada muset rozhodnout o ukončení tohoto připojení. V případě, že správní rada rozhodne v připojení pokračovat, bude muset ke svému rozhodnutí přiložit odůvodněné stanovisko.
   2.   Pokud správní rada postupem podle odstavce 1 rozhodne o prodloužení připojení, uvede ve svém rozhodnutí lhůtu, ve které opětovně přezkoumá tuto otázku.
   Článek 14
   Nabytí účinku
   Toto nařízení nabývá účinku dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 26. ledna 2005.

            Za Evropský parlament

            generální tajemník

         Julian PRIESTLEY

            Za Komisi

            generální tajemník

         David O’SULLIVAN

            Za Účetní dvůr

            generální tajemník

         Michel HERVÉ

            Za Výbor regionů

            generální tajemník

         Gerhard STAHL

            Za Radu

            zástupce generálního tajemníka

         Pierre DE BOISSIEU

            Za Soudní dvůr

            tajemník Soudního dvora

         Roger GRASS

            Za Hospodářský a sociální výbor

            generální tajemník

         Patrick VENTURINI

            Veřejný ochránce práv

         Nikiforos DIAMANDOUROS

      (1)  Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 31/2005 (Úř. věst. L 8, 12.1.2005, s. 1).

      (2)  Viz strana 14 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (3)  Úř. věst. L 197, 26.7.2002, s. 56.

      (4)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.