title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/322 ze dne 31. ledna 2019 o přenesení pravomoci přijímat rozhodnutí na základě pravomocí v oblasti dohledu přiznaných vnitrostátními právními předpisy (ECB/2019/4)

text:
                  25.2.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 55/7

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2019/322
         ze dne 31. ledna 2019
         o přenesení pravomoci přijímat rozhodnutí na základě pravomocí v oblasti dohledu přiznaných vnitrostátními právními předpisy (ECB/2019/4)
         RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 1 písm. d) a e) a na čl. 4 odst. 3 a čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení,
         s ohledem na rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2017/933 ze dne 16. listopadu 2016 o obecném rámci pro přenesení rozhodovacích pravomocí ve vztahu k právním nástrojům týkajícím se úkolů v oblasti dohledu (ECB/2016/40) (2), a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     V rámci stanoveném v článku 6 nařízení (EU) č. 1024/2013 plní Evropská centrální banka (ECB) výlučnou úlohu spočívající v dohledu nad úvěrovými institucemi s cílem zajistit jednotné uplatňování norem v oblasti dohledu, podpořit finanční stabilitu a zajistit rovné podmínky.

                     (2)

                     Čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 stanoví, že ECB musí uplatňovat všechny příslušné právní předpisy Unie a, pokud jsou těmito právními předpisy Unie směrnice, také vnitrostátní právní předpisy provádějící tyto směrnice.

                     (3)

                     Podle druhého pododstavce čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 má ECB pro účely plnění úkolů, které jsou jí svěřeny, veškeré pravomoci a povinnosti stanovené v nařízení (EU) č. 1024/2013, jakož i veškeré pravomoci a povinnosti, které mají podle příslušných právních předpisů Unie příslušné orgány. ECB též vykonává pravomoci v oblasti dohledu přiznané vnitrostátními právními předpisy, které nejsou výslovně stanoveny v právních předpisech Unie, za předpokladu, že tyto pravomoci spadají do úkolů ECB podle článku 4 nařízení (EU) č. 1024/2013 a podporují funkci dohledu. Jako příslušný orgán musí ECB každoročně přijmout značný počet rozhodnutí na základě pravomocí v oblasti dohledu přiznaných vnitrostátními právními předpisy.

                     (4)

                     S cílem usnadnit rozhodovací proces je třeba přijmout rozhodnutí o přenesení pravomoci v souvislosti s přijímáním těchto rozhodnutí. Soudní dvůr Evropské unie uznal, že přenesení pravomoci je nezbytné pro to, aby se instituci, která musí přijmout značný počet rozhodnutí, umožnilo plnit její funkce. Obdobně uznal nutnost zajistit schopnost fungování rozhodovacích orgánů jakožto zásadu vlastní každému organizačnímu systému (3).

                     (5)

                     Přenesení rozhodovacích pravomocí by mělo být omezené a přiměřené, přičemž rozsah přenesení pravomocí by měl být jednoznačně vymezen.

                     (6)

                     Rozhodnutí (EU) 2017/933 (ECB/2016/40) upřesňuje postup, který je třeba dodržet při přijímání rozhodnutí o přenesení pravomoci v oblasti dohledu, a osoby, na něž lze rozhodovací pravomoc přenést. Tímto rozhodnutím není dotčen výkon úkolů ECB v oblasti dohledu ani pravomoc Rady dohledu předkládat konečné návrhy rozhodnutí Radě guvernérů.

                     (7)

                     Nejsou-li splněna kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci ve smyslu tohoto rozhodnutí, měla by být rozhodnutí přijímána v souladu s postupem neuplatnění námitek vymezeným v čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013 a dále upřesněným v článku 13g rozhodnutí ECB/2004/2 (4). Postup neuplatnění námitek je třeba použít i tehdy, mají-li vedoucí pracovních útvarů z důvodu složitosti hodnocení pochybnosti o splnění hodnotících kritérií v souvislosti s rozhodnutími na základě vnitrostátních pravomocí.

                     (8)

                     Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu mohou být předmětem správního přezkumu v souladu s článkem 24 nařízení (EU) č. 1024/2013 a jak je dále upřesněno v rozhodnutí ECB/2014/16 (5). V případě správního přezkumu by Rada dohledu měla zohlednit stanovisko správní revizní komise a předložit nový návrh rozhodnutí k přijetí Radě guvernérů postupem neuplatnění námitek,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Definice
            Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:

                        (1)

                        „rozhodnutími na základě vnitrostátních pravomocí“ se rozumějí rozhodnutí, která ECB přijímá při výkonu pravomocí v oblasti dohledu přiznaných vnitrostátními právními předpisy, které nejsou výslovně stanoveny v právních předpisech Unie;

                        (2)

                        „nabytím účasti“ se rozumí nabytí přímého nebo nepřímého podílu na kapitálu nebo hlasovacích právech jiného subjektu, a to i v důsledku založení nového subjektu, s výjimkou nabytí kvalifikované účasti ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (6);

                        (3)

                        „fúzí“ se rozumí a) operace, při které jedna nebo více společností, jež se ruší s likvidací nebo bez likvidace, převádí veškerá svá aktiva a pasiva na již existující společnost nebo na novou společnost, přičemž jejich společníkům jsou výměnou vydány cenné papíry nebo poskytnuty podíly představující základní kapitál této existující nebo nové společnosti, nebo b) jakákoli transakce, která je fúzí podle příslušných vnitrostátních právních předpisů;

                        (4)

                        „rozdělením“ se rozumí a) operace, při které jedna nebo více společností rozdělí část svých aktiv a závazků a vytvoří novou společnost, která má tato aktiva a tyto závazky v držbě, nebo b) jakákoli transakce, která je rozdělením podle příslušných vnitrostátních právních předpisů;

                        (5)

                        „třetí zemí nebo třetím územím“ se rozumí země nebo území mimo Evropský hospodářský prostor;

                        (6)

                        „spřízněnou osobou“ se rozumí fyzická osoba, která je spřízněna s úvěrovou institucí, její blízký rodinný příslušník nebo právnická osoba, která je spřízněna s úvěrovou institucí, v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy;

                        (7)

                        „rozhodnutím SREP“ se rozumí rozhodnutí přijaté ECB na základě článku 16 nařízení (EU) č. 1024/2013 v návaznosti na každoroční proces dohledu a hodnocení ve smyslu článku 97 směrnice 2013/36/EU;

                        (8)

                        „ukazatelem krytí likvidity“ se rozumí ukazatel ve smyslu článku 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 (7);

                        (9)

                        „rovnocennými standardy dohledu a regulace“ se rozumějí požadavky nebo režimy v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, které uplatňuje třetí země nebo území a které Evropská komise uznala za rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii v souladu s čl. 107 odst. 4 a čl. 114 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (8). Příslušné třetí země a území jsou uvedeny na seznamu v příloze I a IV prováděcího rozhodnutí Komise 2014/908/EU (9);

                        (10)

                        „rozhodnutí o přenesení pravomoci“ a „rozhodnutí v přenesené pravomoci“ mají stejný význam jako v čl. 3 bodech 2 a 4 rozhodnutí (EU) 2017/933 (ECB/2016/40);

                        (11)

                        „vedoucími pracovních útvarů“ se rozumějí vedoucí pracovních útvarů ECB, na něž je přenesena pravomoc přijímat rozhodnutí na základě vnitrostátních pravomocí;

                        (12)

                        „postupem neuplatnění námitek“ se rozumí postup stanovený v čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013 a dále upřesněný v článku 13g rozhodnutí ECB/2004/2;

                        (13)

                        „záporným rozhodnutím“ se rozumí rozhodnutí, kterým se neuděluje nebo v plném rozsahu neuděluje souhlas, o který významný dohlížený subjekt žádal. Rozhodnutí, která obsahují vedlejší ujednání jako např. podmínky či závazky, se považují za záporná rozhodnutí s výjimkou situací, kdy tato vedlejší ujednání a) zajišťují, že dohlížený subjekt splňuje požadavky příslušných vnitrostátních právních předpisů, a byla ujednána v písemné formě nebo b) pouze znovu uvádějí jeden či více stávajících požadavků, které musí daná instituce splňovat podle příslušného ustanovení vnitrostátního práva, nebo vyžadují informace o plnění jednoho či více těchto požadavků;

                        (14)

                        „významným dohlíženým subjektem“ se rozumí významný dohlížený subjekt ve smyslu bodu 16 čl. 2 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (10);

                        (15)

                        „pobočkou“ se rozumí pobočka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;

                        (16)

                        „zastoupením“ se rozumí kancelář, která propaguje nebo podporuje činnost dohlíženého subjektu, avšak nevykonává činnost úvěrové instituce;

                        (17)

                        „vedlejšími podpůrnými službami“ se rozumějí administrativní služby, klientské služby, vymáhání pohledávek, elektronické podpisy nebo obdobné služby související s činností úvěrové instituce;

                        (18)

                        „všeobecnými zásadami ECB“ se rozumí dokument přijatý Radou guvernérů na návrh Rady dohledu a zveřejněný na internetových stránkách ECB, který obsahuje pokyny ECB ohledně výkladu právních požadavků.

            Článek 2
            Předmět a oblast působnosti

               1.   Toto rozhodnutí stanoví kritéria pro přenesení rozhodovacích pravomocí přijímat rozhodnutí na základě vnitrostátních pravomocí na vedoucí pracovních útvarů ECB.

               2.   Přenesením rozhodovacích pravomocí není dotčeno hodnocení v oblasti dohledu prováděné pro účely přijímání rozhodnutí na základě vnitrostátních pravomocí.

            Článek 3
            Přenesení pravomoci přijímat rozhodnutí na základě vnitrostátních pravomocí

               1.   Rada guvernérů tímto v souladu s článkem 4 rozhodnutí (EU) 2017/933 (ECB/2016/40) přenáší na vedoucí pracovních útvarů ECB jmenované Výkonnou radou v souladu s článkem 5 uvedeného rozhodnutí pravomoc přijímat rozhodnutí na základě vnitrostátních pravomocí, pokud jde o: a) nabytí účasti, b) nabytí aktiv nebo závazků, c) prodej účasti, d) prodej aktiv nebo závazků, e) fúze, f) rozdělení, g) operace ve třetích zemích nebo na třetích územích, h) externí zajištění služeb nebo činností, i) změny stanov, j) jmenování externího auditora, k) úvěry poskytované spřízněným osobám.

               2.   Rozhodnutí na základě vnitrostátních pravomocí uvedená v odstavci 1 se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna příslušná kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci stanovená v článcích 4 až 14.

               3.   Rozhodnutí na základě vnitrostátních pravomocí nelze přijmout prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud podle vnitrostátního práva musí orgán dohledu schválit strategická opatření úvěrových institucí, nebo pokud se z důvodu složitosti hodnocení vyžaduje, aby byla rozhodnutí na základě vnitrostátních pravomocí přijata postupem neuplatnění námitek.

               4.   Přenesení rozhodovacích pravomocí se vztahuje jak na přijímání rozhodnutí v oblasti dohledu, tak na schvalování kladných hodnocení Evropskou centrální bankou v případech, kdy vnitrostátní právní předpisy přijetí rozhodnutí v oblasti dohledu nevyžadují.

               5.   Záporná rozhodnutí nelze přijmout prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci.

               6.   Nelze-li rozhodnutí přijmout prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, přijme se postupem neuplatnění námitek.

            Článek 4
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o nabytí účasti

               1.   Rozhodnutí o schválení nabytí účasti v úvěrových institucích nebo neúvěrových institucích významným dohlíženým subjektem se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna všechna níže uvedená kritéria:

                           a)

                           dopad na kapitál nabývajícího významného dohlíženého subjektu je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       kapitál po nabytí účasti převyšuje a podle odhadů bude i nadále převyšovat součet požadavků vymezených v čl. 92 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, kapitálu, jehož držba se požaduje v souladu s čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle čl. 128 bodu 6) směrnice 2013/36/EU a kapitálových pokynů v rámci 2. pilíře ve smyslu posledního dostupného rozhodnutí SREP; a

                                       ii)

                                       dopad snížení na poměr kmenového kapitálu tier 1, kapitálový poměr tier 1 a celkový kapitálový poměr činí méně než 100 bazických bodů;

                           b)

                           dopad na stav likvidity nabývajícího významného dohlíženého subjektu je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       ukazatel krytí likvidity zůstává na úrovni nad 110 % a převyšuje požadavky krytí likvidity vymezené v posledním dostupném rozhodnutí SREP, jsou-li vyšší než požadovaný minimální ukazatel krytí likvidity;

                                       ii)

                                       na konsolidované úrovni se ukazatel krytí likvidity nesníží o více než o 50 %;

                           c)

                           cílový subjekt má sídlo v členském státě Unie nebo Evropského hospodářského prostoru, nebo ve třetí zemi či na území, kde se uplatňují rovnocenné standardy dohledu a regulace.

               2.   Nabytí účasti se posuzuje v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 5
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o nabytí aktiv nebo závazků

               1.   Rozhodnutí o schválení nabytí aktiv nebo závazků úvěrových nebo neúvěrových institucích významným dohlíženým subjektem se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna všechna níže uvedená kritéria:

                           a)

                           dopad na kapitál nabývajícího významného dohlíženého subjektu v důsledku nabytí je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       kapitál po nabytí aktiv nebo závazků převyšuje a podle odhadů bude i nadále převyšovat součet požadavků vymezených v čl. 92 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, kapitálu, jehož držba se požaduje v souladu s čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle čl. 128 bodu 6) směrnice 2013/36/EU a kapitálových pokynů v rámci 2. pilíře ve smyslu posledního dostupného rozhodnutí SREP; a

                                       ii)

                                       dopad snížení na poměr kmenového kapitálu tier 1, kapitálový poměr tier 1 a celkový kapitálový poměr činí méně než 100 bazických bodů;

                           b)

                           dopad na stav likvidity nabývajícího významného dohlíženého subjektu v důsledku nabytí je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       ukazatel krytí likvidity zůstává na úrovni nad 110 % a převyšuje požadavky krytí likvidity vymezené v posledním dostupném rozhodnutí SREP, jsou-li vyšší než požadovaný minimální ukazatel krytí likvidity, a

                                       ii)

                                       na konsolidované úrovni se ukazatel krytí likvidity nesníží o více než o 50 %;

                           c)

                           hodnota nabytých aktiv a závazků nepřesahuje 25 % celkových aktiv nabývajícího významného dohlíženého subjektu na individuální úrovni.

               2.   Nabytí aktiv nebo závazků se posuzuje v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 6
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o prodeji účasti

               1.   Rozhodnutí o schválení prodeje účasti významným dohlíženým subjektem se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna všechna níže uvedená kritéria:

                           a)

                           dopad na kapitál prodávajícího významného dohlíženého subjektu je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       kapitál po prodeji účasti převyšuje a podle odhadů bude i nadále převyšovat součet požadavků vymezených v čl. 92 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, kapitálu, jehož držba se požaduje v souladu s čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle čl. 128 bodu 6) směrnice 2013/36/EU a kapitálových pokynů v rámci 2. pilíře ve smyslu posledního dostupného rozhodnutí SREP; a

                                       ii)

                                       dopad snížení na poměr kmenového kapitálu tier 1, kapitálový poměr tier 1 a celkový kapitálový poměr činí méně než 100 bazických bodů;

                           b)

                           dopad na stav likvidity prodávajícího významného dohlíženého subjektu je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       ukazatel krytí likvidity zůstává na úrovni nad 110 % a převyšuje požadavky krytí likvidity vymezené v posledním dostupném rozhodnutí SREP, jsou-li vyšší než požadovaný minimální ukazatel krytí likvidity, a

                                       ii)

                                       na konsolidované úrovni se ukazatel krytí likvidity nesníží o více než o 50 %.

               2.   Prodej účasti se posuzuje v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 7
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o prodeji aktiv nebo závazků

               1.   Rozhodnutí o schválení prodeje aktiv nebo závazků významným dohlíženým subjektem se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna všechna níže uvedená kritéria:

                           a)

                           dopad na kapitál prodávajícího významného dohlíženého subjektu v důsledku prodeje aktiv nebo závazků je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       kapitál po prodeji aktiv nebo závazků převyšuje a podle odhadů bude i nadále převyšovat součet požadavků vymezených v čl. 92 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, kapitálu, jehož držba se požaduje v souladu s čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle čl. 128 bodu 6) směrnice 2013/36/EU a kapitálových pokynů v rámci 2. pilíře ve smyslu posledního dostupného rozhodnutí SREP; a

                                       ii)

                                       dopad snížení na poměr kmenového kapitálu tier 1, kapitálový poměr tier 1 a celkový kapitálový poměr činí méně než 100 bazických bodů;

                           b)

                           dopad na stav likvidity prodávajícího významného dohlíženého subjektu v důsledku prodeje aktiv nebo závazků je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       ukazatel krytí likvidity zůstává na úrovni nad 110 % a převyšuje požadavky krytí likvidity vymezené v posledním dostupném rozhodnutí SREP, jsou-li vyšší než požadovaný minimální ukazatel krytí likvidity, a

                                       ii)

                                       na konsolidované úrovni se ukazatel krytí likvidity nesníží o více než o 50 %;

                           c)

                           hodnota prodávaných aktiv a závazků nepřesahuje 25 % celkových aktiv prodávajícího významného dohlíženého subjektu na individuální úrovni.

               2.   Prodej aktiv nebo závazků se posuzuje v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 8
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o fúzi

               1.   Rozhodnutí o schválení fúze, která se týká alespoň jednoho významného dohlíženého subjektu, se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna všechna níže uvedená kritéria:

                           a)

                           dopad na kapitál významného dohlíženého subjektu po fúzi je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       kapitál po fúzi převyšuje a podle odhadů bude i nadále převyšovat součet požadavků vymezených v čl. 92 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, kapitálu, jehož držba se požaduje v souladu s čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle čl. 128 bodu 6) směrnice 2013/36/EU a případně kapitálových pokynů v rámci 2. pilíře ve smyslu posledního dostupného rozhodnutí SREP; a

                                       ii)

                                       dopad snížení na poměr kmenového kapitálu tier 1, kapitálový poměr tier 1 a celkový kapitálový poměr činí méně než 100 bazických bodů;

                           b)

                           dopad na stav likvidity významného dohlíženého subjektu po fúzi je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       ukazatel krytí likvidity zůstává na úrovni nad 110 % a převyšuje požadavky krytí likvidity vymezené v posledním dostupném rozhodnutí SREP, jsou-li vyšší než požadovaný minimální ukazatel krytí likvidity, a

                                       ii)

                                       na konsolidované úrovni se ukazatel krytí likvidity nesníží o více než o 50 %;

                           c)

                           struktura správy a řízení významného dohlíženého subjektu po fúzi nevzbuzuje z hlediska obezřetnostního dohledu obavy.

               2.   Rozhodovací pravomoci nesmí být za žádných okolností přeneseny na vedoucí pracovních útvarů, pokud jde o:

                           a)

                           fúze významného dohlíženého subjektu s jiným subjektem, který nepatří do téže skupiny jako významný dohlížený subjekt, nebo

                           b)

                           přeshraniční fúze významných dohlížených subjektů, které patří do téže skupiny.

               3.   Fúze se posuzují v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 9
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o rozdělení

               1.   Rozhodnutí o schválení rozdělení, které se týká alespoň jednoho významného dohlíženého subjektu, se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna všechna níže uvedená kritéria:

                           a)

                           dopad na kapitál významného dohlíženého subjektu nebo významných dohlížených subjektů po rozdělení je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       kapitál po rozdělení převyšuje a podle odhadů bude i nadále převyšovat součet požadavků vymezených v čl. 92 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, kapitálu, jehož držba se požaduje v souladu s čl. 16 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1024/2013, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle čl. 128 bodu 6) směrnice 2013/36/EU a případně kapitálových pokynů v rámci 2. pilíře ve smyslu posledního dostupného rozhodnutí SREP; a

                                       ii)

                                       dopad snížení na poměr kmenového kapitálu tier 1, kapitálový poměr tier 1 a celkový kapitálový poměr činí méně než 100 bazických bodů;

                           b)

                           dopad na stav likvidity významného dohlíženého subjektu nebo významných dohlížených subjektů po rozdělení je omezený, což znamená, že:

                                       i)

                                       ukazatel krytí likvidity zůstává na úrovni nad 110 % a převyšuje požadavky krytí likvidity vymezené v posledním dostupném rozhodnutí SREP, jsou-li vyšší než požadovaný minimální ukazatel krytí likvidity, a

                                       ii)

                                       na konsolidované úrovni se ukazatel krytí likvidity nesníží o více než o 50 %;

                           c)

                           struktura správy a řízení významného dohlíženého subjektu nebo významných dohlížených subjektů po rozdělení nevzbuzuje z hlediska obezřetnostního dohledu obavy.

               2.   Rozhodovací pravomoci nesmí být za žádných okolností přeneseny na vedoucí pracovních útvarů, pokud jde o:

                           a)

                           rozdělení, jehož následkem je vznik jiného subjektu, který nepatří do téže skupiny jako významný dohlížený subjekt, nebo

                           b)

                           rozdělení, jehož následkem je vznik subjektu v jiné zemi nebo na jiném území, než kde je usazen významný dohlížený subjekt.

               3.   Rozdělení se posuzuje v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 10
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o operacích ve třetích zemích nebo na třetích územích

               1.   Rozhodnutí o schválení zřízení pobočky významným dohlíženým subjektem ve třetí zemi nebo na třetím území se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna všechna níže uvedená kritéria:

                           a)

                           pobočka je zřízena ve třetí zemi nebo na třetím území, kde se uplatňují rovnocenné standardy dohledu a regulace;

                           b)

                           celková aktiva pobočky podle odhadů v plánu činnosti nepřesahují 10 % celkových aktiv významného dohlíženého subjektu a

                           c)

                           transakce pobočky jsou uskutečňovány primárně ve třetí zemi nebo na třetím území, kde byla pobočka zřízena.

               2.   Rozhodnutí o níže uvedených operacích významného dohlíženého subjektu se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci:

                           a)

                           zrušení pobočky;

                           b)

                           změny ve struktuře pobočky;

                           c)

                           zřízení nebo zrušení zastoupení a

                           d)

                           poskytování bankovních služeb ve třetí zemi nebo na třetím území bez fyzické přítomnosti ve formě pobočky nebo dceřiné společnosti,

                     ledaže jsou příslušné operace uskutečňovány v zemi, která je na seznamu uvedeném v příloze nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675 (11).

               3.   Operace ve třetích zemích nebo na třetích územích se posuzují v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 11
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o outsourcingu

               1.   Rozhodnutí o schválení outsourcingu významným dohlíženým subjektem se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud je splněno jedno nebo více z těchto kritérií:

                           a)

                           poskytovatel služeb je součástí téže skupiny jako významný dohlížený subjekt (outsourcing v rámci skupiny) a je usazen v Unii; nebo

                           b)

                           poskytovatel služeb je dohlíženým subjektem, který je usazen v Unii a má povolení k poskytování služeb, které jsou předmětem outsourcingu; nebo

                           c)

                           externí zajišťování činností se týká vedlejších podpůrných služeb a poskytovatel služeb je usazen v Unii nebo v Evropském hospodářském prostoru.

               2.   Plány týkající se outsourcingu se posuzují v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 12
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o změnách stanov

               1.   Rozhodnutí o schválení změn stanov významného dohlíženého subjektu se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jde o:

                           a)

                           změny, které jsou čistě formální, včetně změn názvu a adresy;

                           b)

                           změny, které jen zohledňují legislativní nebo regulatorní požadavky;

                           c)

                           změny, kterými se provádí soudní nebo správní rozhodnutí nebo které se provádějí na žádost ECB;

                           d)

                           změny, které se týkají základního kapitálu významného dohlíženého subjektu, pokud je přenesena pravomoc přijmout rovněž související kapitálové rozhodnutí (např. o klasifikaci kapitálových nástrojů jako nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 nebo o snížení kapitálu);

                           e)

                           změny stanov dceřiné společnosti za účelem jejich sladění se změnami stanov mateřského podniku, které již ECB schválila.

               2.   Změny stanov se posuzují v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 13
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o jmenování externího auditora

               1.   Rozhodnutí o jmenování nebo změně externího auditora významného dohlíženého subjektu se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud tato rozhodnutí podle příslušných vnitrostátních předpisů představují výkon obezřetnostního dohledu podle článku 4 nařízení (EU) č. 1024/2013.

               2.   Rozhodovací pravomoci nesmí být za žádných okolností přeneseny na vedoucí pracovních útvarů, pokud jde o a) rozhodnutí o nahrazení externího auditora jiným externím auditorem jmenovaným příslušným orgánem dohledu nebo b) rozhodnutí, která se týkají jmenování externího auditora na pokyn příslušného orgánu dohledu.

               3.   Vhodnost externího auditora se posuzuje v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 14
            Kritéria pro přijetí rozhodnutí v přenesené pravomoci o úvěrech poskytovaných spřízněným osobám

               1.   Rozhodnutí o schválení poskytnutí úvěru významným dohlíženým subjektem spřízněné osobě se přijímají prostřednictvím rozhodnutí v přenesené pravomoci, pokud jsou splněna všechna níže uvedená kritéria:

                           a)

                           celková expozice významného dohlíženého subjektu vůči spřízněné osobě nepřesahuje 5 milionů EUR a

                           b)

                           podmínky poskytnutí úvěru nejsou výhodnější než podmínky, za nichž se úvěr poskytuje klientům, kteří nejsou spřízněnými osobami, nebo jsou přinejmenším podobné těm, které se uplatňují u téhož druhu operací uskutečňovaných se zaměstnanci, kteří nejsou spřízněnými osobami významného dohlíženého subjektu.

               2.   Poskytnutí úvěru spřízněné osobě se posuzuje v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva a zohlední se též příslušné všeobecné zásady ECB a/nebo postoje, pokyny či podobné akty vnitrostátních příslušných orgánů.

            Článek 15
            Přechodné ustanovení
            Toto rozhodnutí se neuplatní v případech, kdy byla žádost o schválení kterékoli z operací uvedených v čl. 3 odst. 1 ECB předložena před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.

            Článek 16
            Vstup v platnost
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 31. ledna 2019.

                  Prezident ECB

               Mario DRAGHI

            (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

            (2)  Úř. věst. L 141, 1.6.2017, s. 14.

            (3)  Viz např. rozsudek Soudního dvora ze dne 23. září 1986, AKZO Chemie v. Komise, 5/85, EU:C:1986:328, bod 37 a rozsudek Soudního dvora ze dne 26. května 2005, Carmine Salvatore Tralli v. ECB, C-301/02 P, EU:C:2005:306, bod 59.

            (4)  Rozhodnutí ECB/2004/2 ze dne 19. února 2004, kterým se přijímá jednací řád Evropské centrální banky (Úř. věst. L 80, 18.3.2004, s. 33).

            (5)  Rozhodnutí ECB/2014/16 ze dne 14. dubna 2014 o zřízení správní revizní komise a pravidlech jejího fungování (Úř. věst. L 175, 14.6.2014, s. 47 ).

            (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

            (7)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o požadavek na úvěrové instituce týkající se krytí likvidity (Úř. věst. L 11, 17.1.2015, s. 1).

            (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

            (9)  Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/908/EU ze dne 12. prosince 2014 o rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích nebo územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (Úř. věst. L 359, 16.12.2014, s. 155).

            (10)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).

            (11)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675 ze dne 14. července 2016, kterým se směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 doplňuje o identifikaci vysoce rizikových třetích zemí se strategickými nedostatky (Úř. věst. L 254, 20.9.2016, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 12. března 2019 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci

text:
                  15.3.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 100/1

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 12. března 2019
         o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
         (2019/C 100/01)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 22. července 2003, kterým se zřizuje Poradní výbor pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
         s ohledem na seznam kandidátů navržených Radě vládami členských států,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutím ze dne 24. února 2016 (2) Rada jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období od 29. února 2016 do 28. února 2019.

                     (2)

                     Tito členové a náhradníci zůstávají ve funkci, dokud nejsou nahrazeni nebo opětovně jmenováni.

                     (3)

                     Je třeba jmenovat členy a náhradníky tohoto výboru na období tří let,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci jsou na období od 1. března 2019 do 28. února 2022 jmenováni:
            I.   ZÁSTUPCI VLÁD

                        Země

                        Členové

                        Náhradníci

                        Belgie

                        Bulharsko

                        Vaska SEMERDŽIEVA

                        Darina KONOVA
                        Nikolaj ARNAUDOV

                        Česko

                        Jaroslav HLAVÍN

                        Pavel FOŠUM
                        Lucie KYSELOVÁ

                        Dánsko

                        Charlotte SKJOLDAGEROVÁ

                        Annemarie KNUDSENOVÁ

                        Německo

                        Kai SCHÄFER

                        Thomas VOIGTLÄNDER
                        Ellen ZWINKOVÁ

                        Estonsko

                        Seili SUDEROVÁ

                        Maret MARIPUUOVÁ
                        Silja SOONOVÁ

                        Irsko

                        Paula GOUGHOVÁ

                        Marie DALTONOVÁ
                        Stephen CURRAN

                        Řecko

                        Chorvatsko

                        Snježana ŠTEFOKOVÁ

                        Ana AKRAPOVÁ
                        Jere GAŠPEROV

                        Španělsko

                        Francisco Javier PINILLA GARCÍA

                        Mercedes TEJEDOR AIBAROVÁ
                        Belén PÉREZ AZNAROVÁ

                        Francie

                        Frédéric TEZE

                        Amel HAFIDOVÁ
                        Arnaud PUJAL

                        Itálie

                        Kypr

                        Anastassios YIANNAKI

                        Aristodemos ECONOMIDES
                        Marios KOURTELLIS

                        Lotyšsko

                        Māra VĪKSNE

                        Jolanta GEDUŠA
                        Renārs LŪSI

                        Litva

                        Aldona SABAITIENĖ

                        Gintarė BUŽINSKAITĖ
                        Vilija KONDROTIENĖ

                        Lucembursko

                        Maďarsko

                        Péter NESZTINGER

                        Katalin BALOGHOVÁ
                        Gyula MADARÁSZ

                        Malta

                        Nizozemsko

                        Heidi BOUSSENOVÁ

                        Martin G. DEN HELD
                        Rob TRIEMSTRA

                        Rakousko

                        Anna RITZBERGER-MOSEROVÁ

                        Gertrud BREINDLOVÁ
                        Gerlinde ZINIELOVÁ

                        Polsko

                        Danuta KORADECKA

                        Dariusz GŁUSZKIEWICZ
                        Roman SĄSIADEK

                        Portugalsko

                        Maria Luísa TORRES ECKENROTH GUIMARÃESOVÁ

                        Carlos Jorge AFONSO PEREIRA
                        Maria Helena CORREIA DE ARAÚJO KRIPPAHLOVÁ

                        Rumunsko

                        Anca Mihaela PRICOP

                        Marian TĂNASE
                        Dantes Nicolae BRATU

                        Slovinsko

                        Nikolaj PETRIŠIČ

                        Vladka KOMELOVÁ
                        Jože HAUKO

                        Slovensko

                        Romana HURTUKOVÁ

                        Petra KUBIČAROVÁ
                        Martina DULEBOVÁ

                        Finsko

                        Raimo ANTILA

                        Liisa HAKALAOVÁ
                        Sirkku SAARIKOSKIOVÁ

                        Švédsko

                        Boel CALLERMOVÁ

                        Victoria DIPPELOVÁ
                        Håkan OLSSON

                        Spojené království

                        Hefin DAVIES

                        Clive FLEMING
                        Stephen TAYLOR

            II.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNANCŮ

                        Země

                        Členové

                        Náhradníci

                        Belgie

                        Bulharsko

                        Ivan KOKALOV

                        Ogňan ATANASOV
                        Aleksandar ZAGOROV

                        Česko

                        Radka SOKOLOVÁ

                        Václav PROCHÁZKA
                        Miroslav FEBER

                        Dánsko

                        Nina HEDEGAARD NIELSENOVÁ

                        Niels SØRENSEN

                        Německo

                        Sonja KÖNIGOVÁ

                        Anne KARRASSOVÁ
                        Moriz-Boje TIEDEMANN

                        Estonsko

                        Aija MAASIKASOVÁ

                        Argo SOON
                        Elina REEDIOVÁ

                        Irsko

                        Sylvester CRONIN

                        Frank VAUGHAN
                        Dessie ROBINSONOVÁ

                        Řecko

                        Chorvatsko

                        Marko PALADA

                        Gordana PALAJSOVÁ
                        Rajko KUTLAČA

                        Španělsko

                        Ana GARCÍA DE LA TORREOVÁ

                        Pedro J. LINARES
                        Marco ROMERO

                        Francie

                        Itálie

                        Kypr

                        Evangelos EVANGELOU

                        Nicos ANDREOU
                        Stelios CHRISTODOULOU

                        Lotyšsko

                        Ziedonis ANTAPSONS

                        Mārtiņš PUŽULS
                        Kristīne KURSĪTE

                        Litva

                        Inga RUGINIENĖ

                        Ričardas GARUOLIS
                        Kęstutis JUKNYS

                        Lucembursko

                        Carlos PEREIRA

                        Paul DE ARAUJO
                        Jean-Luc DE MATTEIS

                        Maďarsko

                        Malta

                        Nizozemsko

                        Willem VANVEELEN

                        Rik VAN STEENBERGEN

                        Rakousko

                        Ingrid REIFINGEROVÁ

                        Julia NEDJELIK-LISCHKOVÁ
                        Petra STREITHOFEROVÁ

                        Polsko

                        Katarzyna BARTKIEWICZOVÁ

                        Longina KACZMARSKA
                        Stefan ŁUBNIEWSKI

                        Portugalsko

                        Fernando José MACHADO GOMES

                        Georges CASULA
                        Vanda Teresa ROGADO MEDEIRO PEREIRA DA CRUZOVÁ

                        Rumunsko

                        Mihaela DARLEOVÁ

                        Corneliu CONSTANTINOAIA
                        Dumitru FORNEA

                        Slovinsko

                        Lučka BÖHMOVÁ

                        Katja GORIŠEKOVÁ
                        Simon ŠIBELJA

                        Slovensko

                        Peter RAMPAŠEK

                        Vladimír KMEC
                        Iveta KUCOVÁ

                        Finsko

                        Anne MIRONENOVÁ

                        Erkki AUVINEN
                        Hanna-Maija KAUSEOVÁ

                        Švédsko

                        My BILLSTAMOVÁ

                        Karin FRISTEDTOVÁ
                        Ulrika HAGSTRÖMOVÁ

                        Spojené království

                        Hugh ROBERTSON

            III.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

                        Země

                        Členové

                        Náhradníci

                        Belgie

                        Bulharsko

                        Georgi STOJEV

                        Petja GEOREVOVÁ
                        Antoaneta KATZAROVA

                        Česko

                        Renata ZBRANKOVÁ

                        Kristýna BENDELOVÁ
                        Martin RÖHRICH

                        Dánsko

                        Lena SØBYOVÁ

                        Jens SKOVGAARD LAURITSEN

                        Německo

                        Eckhard METZE

                        Stefan ENGEL
                        Rüdiger TRIEBEL

                        Estonsko

                        Marju PEÄRNBERGOVÁ

                        Piia ZIMMERMANNOVÁ
                        Ille NAKURT-MURUMAAOVÁ

                        Irsko

                        Michael GILLEN

                        Katharine MURRAYOVÁ

                        Řecko

                        Chorvatsko

                        Admira RIBIČIĆOVÁ

                        Nenad SEIFERT
                        Boris ANTUNOVIĆ

                        Španělsko

                        Rosa SANTOS FERNÁNDEZOVÁ

                        Isabel MAYA RUBIOVÁ
                        Laura CASTRILLO NÚÑEZOVÁ

                        Francie

                        Itálie

                        Kypr

                        Emilios MICHAEL

                        Polyvios POLYVIOU
                        Giorgos HADJIKALLIS

                        Lotyšsko

                        Jānis PUMPIŅŠ

                        Līga MEŅĢELSONE
                        Inese STEPIŅA

                        Litva

                        Rūta JASIENĖ

                        Vaidotas LEVICKIS
                        Giedrius MAŽŪNAITIS

                        Lucembursko

                        François ENGELS

                        Pierre BLAISE
                        Marc KIEFFER

                        Maďarsko

                        Malta

                        Nizozemsko

                        W.M.J.M. VAN MIERLO

                        Rakousko

                        Christa SCHWENGOVÁ

                        Julia SCHITTEROVÁ
                        Pia-Maria ROSNER-SCHEIBENGRAFOVÁ

                        Polsko

                        Jacek MĘCINA

                        Agnieszka SZPAROVÁ
                        Rafał HRYNYK

                        Portugalsko

                        Luís HENRIQUE

                        Manuel Marcelino PENA COSTA
                        Luís Miguel CORREIA MIRA

                        Rumunsko

                        Daniela SÂRBUOVÁ

                        Ovidiu NICOLESCU
                        Daniela TĂNASEOVÁ

                        Slovinsko

                        Igor ANTAUER

                        Karmen FORTUNA JEFIMOVÁ

                        Slovensko

                        Róbert MEITNER

                        Ivan PEKÁR
                        Silvia SUROVÁ

                        Finsko

                        Riitta WÄRNOVÁ

                        Auli RYTIVAARAOVÁ
                        Mikko RÄSÄNEN

                        Švédsko

                        Bodil MELLBLOMOVÁ

                        Cecilia ANDERSSONOVÁ
                        Malin LOOBERGEROVÁ

                        Spojené království

                        Matthew PERCIVAL

                        Terry WOOLMER

            Článek 2
            Dosud nenominované členy a náhradníky jmenuje Rada později.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí bude zveřejněno pro informaci v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 12. března 2019.

                  Za Radu

                  Předseda

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Úř. věst. C 218, 13.9.2003, s. 1.

            (2)  Úř. věst. C 79, 1.3.2016, s. 1.


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2019/540 ze dne 26. března 2019 o navrhované občanské iniciativě s názvem „#NewRightsNow – posílení práv ‚uberizovaných‘ pracovníků“ (oznámeno pod číslem C(2019) 2312)

text:
                  2.4.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 93/16

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2019/540
         ze dne 26. března 2019
         o navrhované občanské iniciativě s názvem „#NewRightsNow – posílení práv ‚uberizovaných‘ pracovníků“

               (oznámeno pod číslem C(2019) 2312)

         (Pouze francouzské znění je závazné)
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 211/2011 ze dne 16. února 2011 o občanské iniciativě (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Předmět navrhované občanské iniciativy s názvem „#NewRightsNow – posílení práv ‚uberizovaných‘ pracovníků“ je následující: „Posílení práv ‚uberizovaných‘ pracovníků, zejména stanovením povinnosti, aby digitální platformy vyplácely zaručený minimální příjem ‚osobám samostatně výdělečně činným‘, které pro ně pravidelně pracují.“

                     (2)

                     Cíle navrhované občanské iniciativy jsou formulovány takto: „Rádi bychom digitálním platformám uložili povinnost vyplácet zaručený minimální příjem ‚osobám samostatně výdělečně činným‘, které pro ně pravidelně pracují. Toto opatření v oblasti sociální spravedlnosti by chránilo a stabilizovalo jejich příjem, a zejména by řešilo problém nejistoty v pracovním poměru. Obecněji lze konstatovat, že si přejeme posílit sociální práva ‚uberizovaných‘ pracovníků“.

                     (3)

                     Smlouva o Evropské unii (dále jen „SEU“) posiluje občanství Unie a dále zvyšuje demokratické fungování Unie tím, že mimo jiné stanoví, že každý občan má právo se podílet na demokratickém životě Unie prostřednictvím evropské občanské iniciativy.

                     (4)

                     Postupy a podmínky vyžadované pro občanskou iniciativu by proto měly být jasné, jednoduché, uživatelsky vstřícné a přiměřené povaze občanské iniciativy, tak aby povzbuzovaly k účasti občanů a učinily Unii přístupnější.

                     (5)

                     Právní akty Unie lze pro účely provedení Smluv přijímat ke koordinaci právních a správních předpisů členských států týkajících se přístupu k samostatným výdělečným činnostem a jejich výkonu na základě čl. 53 odst. 1 a článku 62 SFEU.

                     (6)

                     Z těchto důvodů navrhovaná občanská iniciativa zjevně nespadá mimo rámec pravomocí Komise na předložení návrhu právního aktu Unie pro účely provedení Smluv v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení.

                     (7)

                     Byl navíc ustaven výbor občanů a byly jmenovány kontaktní osoby v souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení a navrhovaná občanská iniciativa není zjevně zneužívající, bezdůvodná nebo šikanózní, ani není zjevně v rozporu s hodnotami Unie uvedenými v článku 2 SEU.

                     (8)

                     Navrhovaná občanská iniciativa s názvem „#NewRightsNow – posílení práv ‚uberizovaných‘ pracovníků“ by proto měla být zaregistrována,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Navrhovaná občanská iniciativa s názvem „#NewRightsNow – posílení práv ‚uberizovaných‘ pracovníků“ je zaregistrována.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2019.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí je určeno organizátorům (členům výboru občanů) navrhované občanské iniciativy s názvem „#NewRightsNow – posílení práv ‚uberizovaných‘ pracovníků“, kterou jako kontaktní osoby zastupují pan Atte Samuli OKSANEN a paní Vasiliki TSIARA.

            Ve Strasburgu dne 26. března 2019.

                  Za Komisi

               Frans TIMMERMANS

                  první místopředseda

            (1)  Úř. věst. L 65, 11.3.2011, s. 1.


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 1/19/KOL ze dne 16. ledna 2019, kterým se rozšiřuje platnost zvláštních záruk ohledně salmonely (Salmonella spp.) stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 na maso a vejce kurů domácích (Gallus gallus) a maso získané z krůt určené pro Island [2019/546]

text:
                  4.4.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 95/13

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO č. 1/19/KOL
         ze dne 16. ledna 2019,
         kterým se rozšiřuje platnost zvláštních záruk ohledně salmonely (Salmonella spp.) stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 na maso a vejce kurů domácích (Gallus gallus) a maso získané z krůt určené pro Island [2019/546]
         KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,
         s ohledem na akt uvedený v bodě 17 části 6.1 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na jeho čl. 8 odst. 3 písm. b),
         začleněný do Dohody o EHP bodem 4 písm. d) protokolu 1 k Dohodě o EHP a čl. 1 odst. 1 písm. c), čl. 1 odst. 2 a článkem 3 protokolu 1 k Dohodě mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu, která platí pro provozovatele potravinářských podniků a jejichž součástí jsou určité zvláštní záruky pro některé potraviny živočišného původu určené pro finský, švédský a norský trh. Provozovatelé potravinářských podniků, kteří na trh uvedených států EHP hodlají uvést maso z určených zvířat a vejce, jsou tak povinni dodržovat určitá pravidla, pokud jde o salmonelu. K zásilkám těchto produktů musí být navíc přikládán obchodní doklad nebo osvědčení s uvedením, že bylo v souladu s právními předpisy EHP provedeno mikrobiologické vyšetření a výsledky byly negativní.

                     (2)

                     Zmiňované zvláštní záruky jsou blíže stanoveny v nařízení Komise (ES) č. 1688/2005 (2), jež určuje pravidla pro odběr vzorků takovýchto produktů a mikrobiologické metody jejich vyšetřování. Uvedené nařízení rovněž stanoví formu obchodního dokladu a osvědčení, které se musí k zásilkám předmětných produktů přikládat.

                     (3)

                     Dne 5. července 2018 podala islandská vláda Kontrolnímu úřadu ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“) žádost, aby byly zvláštní záruky ohledně salmonely rozšířeny na Island, a to v souvislosti s drůbežím masem a vejci, v souladu s nařízením (ES) č. 853/2004 (3). Součástí žádosti je islandský program pro tlumení salmonely, který se vztahuje na chov drůbeže a drůbeží výrobky.

                     (4)

                     Islandský program pro tlumení salmonely se vztahuje na produkci drůbeže jako celek, včetně produkce kurů domácích, krůt, kachen, hus a ostatních populací drůbeže. Ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 (4) o cílech EHP zaměřených na snížení výskytu sérotypů salmonely a o národních programech pro tlumení, jakož i související prováděcí opatření, zejména nařízení Komise (EU) č. 200/2012 (5), (EU) č. 200/2010 (6), (EU) č. 517/2011 (7) a (EU) č. 1190/2012 (8), kterými se stanoví cíle EHP pro snížení výskytu některých sérotypů salmonel v určitých populacích drůbeže, se však, pokud jde o drůbež, vztahují jen na hejna brojlerů, reprodukční hejna a nosnice druhu Gallus gallus a hejna krůt.

                     (5)

                     Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat na svém zasedání dne 18. června 2008 dosáhl dohody o pracovním dokumentu útvarů Komise nazvaném „Guidance document on the minimum requirements for Salmonella control programmes to be recognised equivalent to those approved for Sweden and Finland in respect of meat and eggs of Gallus gallus“ („Pokyny týkající se minimálních požadavků na programy pro tlumení salmonely, jež mají být uznány za rovnocenné programům schváleným pro Švédsko a Finsko, pokud jde o maso a vejce druhu Gallus gallus“, dále jen „pokyny“) (9).

                     (6)

                     Kontrolní úřad ve spolupráci s Evropskou komisí přezkoumal ustanovení islandského programu pro tlumení salmonely, která se týkají masa a vajec kurů domácích (Gallus gallus) a masa z krůt. Islandská vláda program prezentovala na zasedání Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva, sekce Biologická bezpečnost potravinového řetězce, dne 5. října 2018, kde byl program také projednán.

                     (7)

                     Ustanovení islandského programu pro tlumení salmonely, která se týkají masa a vajec kurů domácích (Gallus gallus) a masa z krůt, se považují za rovnocenná těm, jež byla schválena pro Finsko, Švédsko a Norsko, a má se za to, že jsou v souladu s pokyny a odpovídajícími požadavky platnými pro krůty.

                     (8)

                     Zvláštní záruky by proto měly být rozšířeny na zásilky masa a vajec kurů domácích (Gallus gallus) a masa z krůt určené pro Island. Na takovéto zásilky by se kromě toho měla vztahovat i pravidla, která jsou stanovena v nařízení (ES) č. 1688/2005, pokud jde o odběr vzorků tohoto masa a odběr vzorků v hejnech původu vajec, o mikrobiologické metody vyšetřování vzorků a o obchodní doklad nebo osvědčení.

                     (9)

                     Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Veterinárního a rostlinolékařského výboru ESVO,

               PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Island je oprávněn uplatňovat zvláštní záruky ohledně salmonely stanovené v čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 853/2004 na zásilky masa a vajec kurů domácích (Gallus gallus) a masa z krůt určené pro Island.

            Článek 2

               1.   Odběr vzorků masa uvedeného v článku 1 a mikrobiologické vyšetřování těchto vzorků se provádějí v souladu s články 3 a 5 nařízení (ES) č. 1688/2005.

               2.   Odběr vzorků v hejnech původu vajec uvedených v článku 1 a mikrobiologické vyšetřování těchto vzorků se provádějí v souladu s články 4 a 5 nařízení (ES) č. 1688/2005.

               3.   K zásilkám masa uvedeným v článku 1 se přiloží obchodní doklad podle vzoru stanoveného v příloze IV nařízení (ES) č. 1688/2005.

               4.   K zásilkám vajec uvedeným v článku 1 se přiloží osvědčení podle vzoru stanoveného v příloze V nařízení (ES) č. 1688/2005.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 16. ledna 2019.

            Článek 4
            Toto rozhodnutí je určeno Islandu.

            Článek 5
            Toto rozhodnutí je závazné v anglickém znění.

            V Bruselu dne 16. ledna 2019.

                  Za Kontrolní úřad ESVO

               Bente ANGELL-HANSEN

                  předsedkyně

               Frank J. BÜCHEL

                  člen kolegia

               Högni KRISTJÁNSSON

                  odpovědný člen kolegia

               Carsten ZATSCHLER

                  spolupodepisující jako ředitel pro právní a výkonné záležitosti

            (1)  Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 55.

            (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1688/2005 ze dne 14. října 2005, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, pokud jde o zvláštní záruky ohledně salmonely na zásilky určitého masa a vajec do Finska a Švédska (Úř. věst. L 271, 15.10.2005, s. 17), uvedené v bodě 51 části 6.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP.

            (3)  Dokument č. 922555.

            (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o tlumení salmonel a některých jiných původců zoonóz vyskytujících se v potravním řetězci (Úř. věst. L 325, 12.12.2003, s. 1), uvedené v bodě 8b části 7.1 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP.

            (5)  Nařízení Komise (EU) č. 200/2012 ze dne 8. března 2012 o cíli Unie zaměřeném na snížení výskytu Salmonella enteritidis a Salmonella typhimurium u hejn brojlerů, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 (Úř. věst. L 71, 9.3.2012, s. 31), uvedené v bodě 57 části 7.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP.

            (6)  Nařízení Komise (EU) č. 200/2010 ze dne 10. března 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003, pokud jde o cíl Unie zaměřený na snížení výskytu určitých sérotypů salmonel v reprodukčních hejnech dospělé drůbeže druhu Gallus gallus (Úř. věst. L 61, 11.3.2010, s. 1), uvedené v bodě 53 části 7.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP.

            (7)  Nařízení Komise (EU) č. 517/2011 ze dne 25. května 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003, pokud jde o cíl Unie zaměřený na snížení výskytu určitých sérotypů salmonely u nosnic Gallus gallus, a kterým se mění nařízení (ES) č. 2160/2003 a nařízení Komise (EU) č. 200/2010 (Úř. věst. L 138, 26.5.2011, s. 45), uvedené v bodě 8 písm. b) části 7.1 a v bodech 53 a 55 části 7.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP.

            (8)  Nařízení Komise (EU) č. 1190/2012 ze dne 12. prosince 2012 o cíli Unie zaměřeném na snížení výskytu Salmonella Enteritidis a Salmonella Typhimurium v hejnech krůt, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 (Úř. věst. L 340, 13.12.2012, s. 29), uvedené v bodě 51 části 7.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP.

            (9)  https://ec.europa.eu/food/sites/food/files/safety/docs/biosafety_food-borne-disease_salmonella_guidance_min-req_eggs-poultry-meat.pdf


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/615 ze dne 15. dubna 2019 o podpoře Unie určené na činnosti předcházející hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, jež se bude konat v roce 2020

text:
                  16.4.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 105/25

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2019/615
         ze dne 15. dubna 2019
         o podpoře Unie určené na činnosti předcházející hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, jež se bude konat v roce 2020
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 28 odst. 1 ve spojení s čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní (dále jen „smlouva o nešíření“), jež se bude konat v roce 2020 (dále jen „hodnotící konference 2020“), se uskuteční v době několika jejích významných výročí, a sice 50. výročí jejího vstupu v platnost a 25. výročí přijetí rozhodnutí č. 3 (prodloužení smlouvy o nešíření) na hodnotící konferenci smlouvy o nešíření konané v roce 1995 za účelem prodloužení její platnosti na dobu neurčitou.

                     (2)

                     Dne 12. prosince 2003 přijala Evropská rada strategii Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení z roku 2003“). Strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení z roku 2003 označuje podporu smlouvy o nešíření za nejvyšší prioritu v rámci činnosti na mezinárodní úrovni a vyzývá k zachování integrity této smlouvy, dohod o zárukách MAAE a protokolů k nim připojených a k dosažení jejich všeobecné platnosti.

                     (3)

                     Činnosti Evropské unie na základě globální strategie zahraniční a bezpečnostní politiky Unie z roku 2016 a strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení z roku 2003 nadále vychází z přesvědčení, že nejlepším způsobem, jak zachovat mezinárodní řád, je mnohostranný přístup k bezpečnosti, včetně odzbrojení a nešíření, a proto jsme odhodláni prosazovat, provádět a posilovat mnohostranné smlouvy a dohody v oblasti odzbrojení a nešíření jaderných zbraní.

                     (4)

                     V programu generálního tajemníka OSN nazvaném „Zajištění naší společné budoucnosti“, který byl předložen dne 24. května 2018, bylo zdůrazněno, že na smlouvu o nešíření „je třeba nahlížet jako na klíčový pilíř mezinárodní bezpečnostní struktury“.

                     (5)

                     Unie se aktivně angažuje ve stávajícím hodnotícím cyklu smlouvy o nešíření, který byl zahájen prvním zasedáním přípravného výboru, jež se konalo ve Vídni ve dnech 2. až 12. května 2017. Druhé zasedání přípravného výboru se uskutečnilo v Ženevě ve dnech 23. dubna až 4. května 2018. Třetí zasedání tohoto výboru proběhne v New Yorku ve dnech 29. dubna až 10. května 2019 a hodnotící konference stran smlouvy o nešíření se uskuteční v New Yorku ve dnech 27. dubna až 22. května 2020.

                     (6)

                     Unie považuje smlouvu o nešíření za těžiště celosvětového režimu nešíření jaderných zbraní, základní kámen k dosahování jaderného odzbrojení v souladu s článkem VI uvedené smlouvy a významný prvek budoucího vývoje využívání jaderné energie pro mírové účely. V této souvislosti Rada přijala společný postoj 2005/329/SZBP (1), rozhodnutí 2010/212/SZBP (2) a závěry Rady týkající se deváté hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Za účelem okamžitého a praktického provádění prvků strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení z roku 2003 Unie podporuje činnosti, jejichž cílem je prosazovat a zachovat integritu smlouvy o nešíření prostřednictvím vyváženého zaměření na všechny tři stejně důležité a vzájemně se posilující pilíře uvedené smlouvy, jimiž je: jaderné odzbrojení, nešíření jaderných zbraní a mírové vyžívání jaderné energie.

               2.   K dosažení cíle uvedeného v odstavci 1 podpoří Unie k dosažení aktivit hodnotící konference stran:

                           a)

                           tři tematické semináře pro státy, které jsou smluvními stranami, věnované jadernému odzbrojení, nešíření jaderných zbraní a mírovému využívání jaderné energie;

                           b)

                           až čtyři regionální zasedání v Asii a Tichomoří, Africe, Latinské Americe a Karibiku a na Blízkém východě a

                           c)

                           dvě doprovodné akce během 74. zasedání prvního výboru Valného shromáždění OSN a v průběhu hodnotící konference 2020.

                     Popis projektu je obsažen v příloze.

            Článek 2

               1.   Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.

               2.   Projekt uvedený v čl. 1 odst. 2 provádí Úřad OSN pro otázky odzbrojení (UNODA).

            Článek 3

               1.   Finanční referenční částka pro provádění projektu uvedeného v čl. 1 odst. 2 činí 1 299 883,68 EUR.

               2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí rozpočet Unie.

               3.   Na řádnou správu finanční referenční částky uvedené v odstavci 1 dohlíží Komise. Za tímto účelem uzavře s UNODA finanční dohodu. Tato finanční dohoda stanoví, že UNODA zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.

               4.   Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené finanční dohody.

            Článek 4
            Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě zpráv vypracovávaných UNODA. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení. Komise podává zprávy o finančních aspektech provádění projektu uvedeného v čl. 1 odst. 2.

            Článek 5

               1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

               2.   Toto rozhodnutí pozbývá platnosti 18 měsíců ode dne uzavření finanční dohody uvedené v čl. 3 odst. 3. Použitelnost tohoto rozhodnutí však skončí šest měsíců po dni jeho vstupu v platnost, pokud uvedená finanční dohoda nebude uzavřena do šest měsíců po dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.

            V Lucemburku dne 15. dubna 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               P. DAEA

            (1)  Společný postoj Rady 2005/329/SZBP ze dne 25. dubna 2005 k hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, jež se bude konat v roce 2005 (Úř. věst. L 106, 27.4.2005, s. 32).

            (2)  Rozhodnutí Rady 2010/212/SZBP ze dne 29. března 2010 o postoji Evropské unie k hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, jež se bude konat v roce 2010 (Úř. věst. L 90, 10.4.2010, s. 8).

            PŘÍLOHA
            1.   CÍLE
            Hodnotící konference 2020 bude pro režim nešíření jaderných zbraní mimořádně významnou událostí. Unie považuje smlouvu o nešíření za těžiště celosvětového režimu nešíření jaderných zbraní, základní kámen k dosahování jaderného odzbrojení v souladu s článkem VI uvedené smlouvy a významný prvek budoucího vývoje využívání jaderné energie pro mírové účely.
            Již od roku 2017 předsedové jednotlivých zasedání přípravného výboru pracovali na zajištění kontinuity zasedání přípravného výboru v rámci hodnotícího cyklu, mimo jiné tím, že byla vypracována společná tematická základna a uskutečnila se řada regionálních konzultací v Asii a Tichomoří, Africe a Latinské Americe. Státy dotyčných regionů tyto konzultace vřele uvítaly, neboť odborníkům v příslušných hlavních městech umožnily kontakt s předsedy přípravného výboru a státům nedisponujícím zdroji k udržení rozsáhlých delegací v New Yorku, Ženevě či Vídni poskytly příležitost k dialogu, jakož i významné možnosti pro jednání o klíčových regionálních prioritách. Tyto konzultace výrazně přispěly k rozpravám ve formálním rámci smlouvy o nešíření.
            K dosažení cíle předmětného projektu lze napomoci navázáním na práci předsedů zasedání přípravného výboru konaných v letech 2017 a 2018 a posílením této činnosti, globálním procesem konzultací zapojujících státy, které jsou smluvními stranami, a designovaným předsedou hodnotící konference 2020, jakož i předsedy zasedání přípravného výboru. Tento projekt podpoří včasné přípravy na konferenci, napomůže vedení pochopit odlišné postoje států, které jsou stranami smlouvy, a získat jejich důvěru a usnadní dialog mezi státy, které jsou stranami smlouvy, a designovaným předsedou o tom, jak překonat překážky bránící úspěchu konference v roce 2020.
            Hlavní cíle:

                        1.

                        Porozumět problémům a prioritám hodnotícího cyklu smlouvy o nešíření 2020 na základě jednání, jež proběhla na zasedáních přípravného výboru v letech 2017, 2018 a 2019, včetně problémů a priorit z regionálního hlediska, a přispět k jejich účelnému vyjádření na hodnotící konferenci 2020.

                        2.

                        Zvyšovat povědomí o překážkách a potenciálních oblastech sbližování na základě množství přínosů, které ze smlouvy o nešíření plynou, mimo jiné zohledňováním širší škály názorů, například ze strany technických odborníků regulačních orgánů a vědecky zaměřených vysokých škol i ze strany subjektů pověřených rozhodováním, jako jsou poslanci.

                        3.

                        Budovat důvěru mezi státy a designovaným předsedou za účelem rozvoje pevných vztahů, které jsou pro úspěšný výsledek hodnotící konference 2020 nezbytné.

                        4.

                        Podněcovat flexibilitu a kompromisní řešení států s ohledem na blížící se hodnotící konferencí 2020 a hledat způsob, jak dosáhnout společného postoje a jak překonat rozpory.

                        5.

                        Vypracovat podklady pro plán na dosažení úspěšného výsledku hodnotící konference 2020 včetně možných opatření a doporučení ohledně provádění smlouvy o nešíření v plném rozsahu.

                  2.   POPIS ČINNOSTÍ
            Projekt Unie na podporu cyklu hodnotící konference 2020 zahrnuje:

                        a)

                        Tematické semináře pro státy, které jsou smluvními stranami, zaměřené na všechny tři pilíře smlouvy o nešíření: jaderné odzbrojení, nešíření jaderných zbraní a mírové využívání jaderné energie.

                                    —

                                    Tři tematické semináře: v Ženevě (odzbrojení), New Yorku (nešíření) a Vídni (mírové využívání), určených pro zástupce vlád, odborníky, akademickou obec, občanskou společnost a průmysl.

                        b)

                        Regionální informační činnost ze strany vedení hodnotící konference 2020

                                    —

                                    Až čtyři regionální zasedání v Asii a Tichomoří, Africe, Latinské Americe a Karibiku a na Blízkém východě.

                        c)

                        Doprovodné akce

                                    —

                                    Dvě doprovodné akce, jež mají být uspořádány v průběhu 74. zasedání prvního výboru Valného shromáždění OSN a v průběhu hodnotící konference 2020.

                  Podrobnější informace o těchto činnostech jsou uvedeny níže.
            2.1.   Tematické semináře
            2.1.1.   Cíl
            Cílem každého tematického semináře je zvýšit povědomí o výzvách a příležitostech v rámci tří pilířů smlouvy o nešíření. Budou především usilovat o zdůraznění mnoha již uskutečněných přínosů smlouvy o nešíření a nutnosti tyto přínosy zachovat. Cílem seminářů bude rovněž vytvořit prvky pro praktická opatření a doporučení za účelem dosažení konsensu v roce 2020.
            2.1.2.   V rámci projektu se budou konat tři semináře:
            Jak je uvedeno výše, každý seminář se zaměří na jeden z pilířů smlouvy o nešíření: jaderné odzbrojení, nešíření jaderných zbraní a mírové využívání jaderné energie. Jednání budou kromě zkoumání vzájemných vtahů mezi těmito třemi pilíři mimo jiné zahrnovat: plnění závazků učiněných v předchozích hodnotících cyklech; překonání rozporů ohledně toho, jak dosáhnout světa bez jaderných zbraní a jak tento stav zachovat; posílení režimu nešíření jaderných zbraní; přístup k přínosům mírového využívání jaderných technologií, včetně pro účely usnadnění dosažení cílů udržitelného rozvoje; a posílení procesu hodnocení smlouvy o nešíření.
            2.1.3.   Formát
            Designovaný předseda bude informovat státy, které jsou smluvními stranami, o vývoji v rámci každého pilíře a nastíní výzvy a příležitosti. Budou svolány panely regionálních odborníků, odborníků z příslušných mezinárodních organizací, jako je Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) či Organizace Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBTO), a odborníků z Výzkumného institutu OSN pro otázky odzbrojení (UNIDIR) s cílem vést diskusi a formulovat myšlenky. Semináře o mírovém využívání jaderné energie, jež se má konat ve Vídni, se rovněž zúčastní zástupci vnitrostátních orgánů a struktur zapojených do mírového využívání jaderné energie.
            Po těchto seminářích budou následovat interaktivní bloky věnované otázkám a odpovědím mezi designovaným předsedou, zástupci států, které jsou smluvními stranami, a odborníky.
            2.1.4.   Místo konání
            Uvedené tři tematické semináře budou uspořádány: v Ženevě (odzbrojení); v New Yorku (nešíření) a ve Vídni (mírové využívání).
            2.1.5.   Časový rozvrh
            Uvedené tři tematické semináře se budou konat po třetím zasedání přípravného výboru (29. dubna – 10. května 2019) pod vedením a koordinací designovaného předsedy hodnotící konference 2020. Data konání budou stanovena po skončení třetího zasedání přípravného výboru, v období mezi květnem 2019 a březnem 2020.
            2.1.6.   Odpovědnosti prováděcího subjektu
            Příprava věcného obsahu:
            UNODA vypracuje po konzultaci s designovaným předsedou věcný obsah seminářů a pořad jednání a sestaví výběr řečníků a odborníků.
            Logistika a konferenční služby:
            Logistická opatření (rezervace míst konání, stravovací služby, audiovizuální zařízení, služby spojené s cestováním pro účastníky a odborníky atd.) pro tematické semináře bude zajišťovat UNODA.
            2.2.   Regionální zasedání
            2.2.1.   Cíl
            Cílem každého regionálního zasedání je zlepšit povědomí o současném stavu, jednat o možnostech vzájemné spolupráce, nalézat řešení a vytvářet vztahy za účelem usnadnění úspěšného zakončení hodnotící konference 2020.
            2.2.2.   Témata
            Regionální zasedání v Asii a Tichomoří, Africe, Latinské Americe a Karibiku se budou týkat všech tří pilířů smlouvy o nešíření. Budou se zabývat hlavními otázkami, jež mají dopad na smlouvu o nešíření a státy, které jsou smluvními stranami, na základě jednání, jež proběhla na zasedáních přípravného výboru v letech 2017, 2018 a 2019, a budou je prezentovat optikou příslušných regionálních priorit a zájmů. Tyto otázky budou mimo jiné zahrnovat: plnění závazků učiněných v předchozích hodnotících cyklech; překonání rozporů ohledně toho, jak dosáhnout světa bez jaderných zbraní a jak tento stav zachovat; posílení režimu nešíření jaderných zbraní; přístup k přínosům mírového využívání jaderných technologií, včetně za účelem usnadnění dosažení cílů udržitelného rozvoje; a posílení procesu hodnocení smlouvy o nešíření.
            Regionální zasedání na Blízkém východě se bude konkrétně zabývat prováděním rezoluce smlouvy o nešíření z roku 1995 o vytvoření zóny bez jaderných zbraní a všech dalších zbraní hromadného ničení včetně jejich nosičů na Blízkém východě. Výzvy, které tato otázka představuje pro úspěšný výsledek hodnotící konference 2020, si žádají uspořádání samostatného zasedání v tomto regionu.
            2.2.3.   Formát
            Regionální zasedání budou mít formát interaktivních konzultací. Na každém regionálním zasedání bude mít designovaný předseda příležitost představit současný stav hodnotícího cyklu. Předsedající poté bude klást jednotlivým státům různé otázky, aby navodil interaktivní prostředí pro otázky a odpovědi.
            Na zasedáních bude rovněž využito panelů regionálních a tematických odborníků, včetně odborníků z příslušných mezinárodních organizací, jako je Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE), Organizace Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBTO) a Výzkumný institut OSN pro otázky odzbrojení (UNIDIR), s cílem vést diskusi a formulovat myšlenky.
            2.2.4.   Místo konání
            Regionální zasedání jsou navržena tak, aby podporovala interakci s vládami z určitých regionů při přípravě hodnotící konference 2020. Navrhují se tato čtyři regionální zasedání:

                        Země z regionů/subregionů:

                        Navrhované místo:

                        Afrika

                        Addis Abeba

                        Latinská Amerika a Karibik

                        Buenos Aires

                        Asie a Tichomoří

                        Jakarta

                        Blízký východ

                        Ammán

                  2.2.5.   Časový rozvrh
            Tato čtyři regionální zasedání proběhnou ve dvanáctiměsíčním období mezi březnem 2019 a březnem 2020. Přesné načasování a posloupnost (tj. pořadí zahrnutých regionů) regionálních zasedání určí prováděcí subjekt po konzultaci s designovaným předsedou hodnotící konference 2020 a Unií s přihlédnutím ke kalendáři OSN týkajícímu se akcí v oblasti odzbrojení. Každé regionální zasedání bude trvat až dva dny. Designovaný předseda hodnotící konference 2020 bude předsedat čtyřem regionálním zasedáním.
            2.2.6.   Odpovědnosti prováděcího subjektu
            Příprava věcného obsahu:
            UNODA vypracuje po konzultaci s předsedy tří zasedání přípravného výboru pod vedením designovaného předsedy hodnotící konference 2020 věcný obsah regionálních zasedání a pořad jednání a sestaví výběr řečníků a odborníků.
            Logistika a podpora zasedání:
            Logistická opatření (rezervace míst konání, stravovací služby, audiovizuální zařízení, služby spojené s cestováním pro účastníky a odborníky atd.) pro regionální zasedání bude zajišťovat UNODA společně s hostitelskými státy z daných regionů.
            2.3.   Doprovodné akce
            Budou uspořádány dvě doprovodné akce: v průběhu 74. zasedání prvního výboru Valného shromáždění OSN (říjen 2019) a v průběhu hodnotící konference 2020. Doprovodná akce, jež se má konat v říjnu 2019, bude příležitostí pro předsedy tří zasedání přípravného výboru a pro designovaného předsedu, aby jednali o přípravách hodnotící konference 2020. Doprovodná akce, jež se má konat v průběhu hodnotící konference 2020, bude příležitostí pro sdílení výsledků tematických seminářů a regionálních zasedání a jejich příspěvku k přípravám na tuto konferenci.
            2.3.1.   Odpovědnosti prováděcího subjektu
            Příprava věcného obsahu:
            UNODA vypracuje po konzultaci s předsedy tří zasedání přípravného výboru a s designovaným předsedou hodnotící konference 2020 koncepční dokument pro tyto doprovodné akce a pořad jednání a sestaví výběr řečníků a odborníků.
            Logistika a podpora zasedání:
            Logistická opatření (rezervace míst konání, stravovací služby, audiovizuální zařízení, služby spojené s cestováním pro odborníky atd.) pro doprovodné akce bude zajišťovat UNODA.
            3.   PODÁVÁNÍ ZPRÁV A HODNOCENÍ
            UNODA předloží vysokému představiteli a Komisi závěrečnou finanční a popisnou zprávu obsahující mimo jiné získané zkušenosti, jakož i stručné zprávy po každém zasedání se zaměřením na zásadní poznatky.
            4.   DOBA TRVÁNÍ
            Doba trvání provádění projektu je 18 měsíců.
            5.   ZVIDITELNĚNÍ UNIE
            UNODA přijme veškerá vhodná opatření pro zveřejnění skutečnosti, že dotčený projekt financuje Unie. Podpora Unie bude zdůrazněna ve veřejných a uzavřených prezentacích a ve stručných informacích designovaného předsedy. Podpora Unie bude rovněž uznána v pozvánkách a dalších dokumentech sdílených s účastníky různých akcí. UNODA zajistí, aby byla Unie zastoupena na všech akcích podporovaných podle tohoto rozhodnutí.
            6.   PROVÁDĚCÍ SUBJEKT
            Prováděním tohoto projektu bude pověřen Úřad OSN pro otázky odzbrojení (UNODA). Provádění tohoto projektu bude probíhat v souladu s finanční dohodou, jež bude uzavřena mezi Evropskou komisí a UNODA.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/642 ze dne 13. dubna 2019, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2019/274 o podpisu Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii jménem Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (Text s významem pro EHP.)

text:
                  25.4.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  LI 110/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/642
         ze dne 13. dubna 2019,
         kterým se mění rozhodnutí (EU) 2019/274 o podpisu Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii jménem Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii
         (Text s významem pro EHP)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 50 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 29. března 2017 oznámilo Spojené království Evropské radě svůj záměr vystoupit z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Euratom“) na základě článku 50 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), který se na Euratom použije na základě článku 106a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.

                     (2)

                     Podle článku 50 Smlouvy o EU vyjednala Evropská unie se Spojeným královstvím dohodu o podmínkách jeho vystoupení, s přihlédnutím k rámci jeho budoucích vztahů s Unií (dále jen „dohoda o vystoupení“).

                     (3)

                     Rada dne 11. ledna 2019 přijala rozhodnutí (EU) 2019/274 (1) o podpisu dohody o vystoupení (2).

                     (4)

                     Dne 21. března 2019 Evropská rada schválila nástroj týkající se dohody o vystoupení a společné prohlášení doplňující politické prohlášení, jež byly dohodnuty mezi předsedkyní vlády Theresou Mayovou a předsedou Evropské komise Jeanem-Claudem Junckerem dne 11. března 2019.

                     (5)

                     Rozhodnutím (EU) 2019/476 (3) se Evropská rada se souhlasem Spojeného království rozhodla prodloužit lhůtu podle čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU do 22. května 2019 v případě, že by Dolní sněmovna schválila dohodu o vystoupení do 29. března 2019, nebo pokud by se tak nestalo, do 12. dubna 2019. Dolní sněmovna dohodu o vystoupení do 29. března 2019 neschválila.

                     (6)

                     Dne 5. dubna 2019 předložilo Spojené království Evropské radě další žádost o prodloužení lhůty stanovené v čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU. Dne 11. dubna 2019 se Evropská rada souhlasem Spojeného království rozhodla dále prodloužit uvedenou lhůtu rozhodnutím (EU) 2019/584 (4) do 31. října 2019. Evropská rada rovněž připomněla, že v případě, že strany dokončí své ratifikační postupy přede dnem 31. října 2019, může v souladu s čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU dohoda o vystoupení vstoupit v platnost dříve. Proto by k vystoupení mělo dojít k prvnímu dni měsíce následujícího po dokončení ratifikačních postupů, nebo dne 1. listopadu 2019, podle toho, co nastane dříve. Nadto, jak je uvedeno v čl. 2 druhém pododstavci uvedeného rozhodnutí, skončí v případě, že Spojené království neuspořádá volby do Evropského parlamentu v souladu s právem Unie a neratifikuje dohodu o vystoupení do 22. května 2019, platnost uvedeného rozhodnutí dnem 31. května 2019.

                     (7)

                     Den vstupu dohody o vystoupení v platnost musel být proto upraven, aby odpovídal lhůtě stanovené v čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU a prodloužené Evropskou radou se souhlasem Spojeného království.

                     (8)

                     Dne 11. dubna 2019 byla dohoda o vystoupení se souhlasem Spojeného království upravena v těchto třech bodech:

                                 —

                                 v posledním bodě odůvodnění byla slova „po 29. březnu 2019“ nahrazena slovy „po dni vstupu této dohody v platnost“,

                                 —

                                 v článku 185 se první pododstavec nahradil tímto:

                                    „Tato dohoda vstupuje v platnost jedním z níže uvedených dní, podle toho, co nastane dříve:

                                                a)

                                                prvním dnem po uplynutí lhůty stanovené v čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU a prodloužené Evropskou radou se souhlasem Spojeného království za předpokladu, že depozitář této dohody obdržel před tímto dnem písemná oznámení Unie a Spojeného království o dokončení nezbytných vnitřních postupů;

                                                b)

                                                prvním dnem měsíce následujícího poté, co depozitář této dohody obdržel poslední z písemných oznámení uvedených v písmeni a).

                                          V případě, že depozitář této dohody neobdržel před uplynutím lhůty stanovené v čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU a prodloužené Evropskou radou se souhlasem Spojeného království písemná oznámení uvedená v písmeni a), nevstoupí tato dohoda v platnost.“,

                                 —

                                 v článku 2 Protokolu o Gibraltaru byla slova „přede dnem 30. března 2019“ nahrazena slovy „přede dnem vstupu této dohody v platnost“.

                     (9)

                     Rozhodnutí (EU) 2019/274 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

                     (10)

                     Jak stanoví čl. 50 odst. 4 Smlouvy o EU, Spojené království se nepodílí na jednáních Rady, která se týkají tohoto rozhodnutí, ani na jeho přijímání,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Článek 1 rozhodnutí (EU) 2019/274 se nahrazuje tímto:

                  „Článek 1
                  Podpis Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii jménem Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii v upraveném znění se schvaluje s výhradou jejího uzavření.
                  Upravené znění dohody je přiloženo k tomuto rozhodnutí (*1).

            Článek 2
            Znění dohody přiložené k rozhodnutí (EU) 2019/274 se nahrazuje zněním upravené dohody přiložené k tomuto rozhodnutí (5).

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 13. dubna 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               G. CIAMBA

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2019/274 ze dne 11. ledna 2019 o podpisu Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii jménem Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (Úř. věst. L 47 I, 19.2.2019, s. 1).

            (2)  Znění dohody o vystoupení přiložené k rozhodnutí (EU) 2019/274 bylo zveřejněno v Úř. věst. C 66 I , 19.2.2019, s. 1.

            (3)  Rozhodnutí Evropské rady (EU) 2019/476 učiněné se souhlasem Spojeného království ze dne 22. března 2019 o prodloužení lhůty podle čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU (Úř. věst. L 80 I, 22.3.2019, s. 1).

            (4)  Rozhodnutí Evropské rady (EU) 2019/584 učiněné se souhlasem Spojeného království ze dne 11. dubna 2019 o prodloužení lhůty podle čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU (Úř. věst. L 101, 11.4.2019, s. 1).

            (5)  Úř věst C 144 I, 25.4.2019, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 14. května 2019 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Maďarsko

text:
                  17.5.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 169/2

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 14. května 2019
         o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Maďarsko
         (2019/C 169/02)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (1), a zejména na články 23 a 24 uvedeného nařízení,
         s ohledem na kandidátské listiny předložené Radě vládami členských států,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rada jmenovala rozhodnutími ze dne 28. září 2018 (2), 15. října 2018 (3), 19. listopadu 2018 (4) a 18. února 2019 (5) členy a náhradníky Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků na období od 25. září 2018 do 24. září 2020.

                     (2)

                     Vláda Maďarska předložila návrhy na jmenování pro několik míst, která je třeba obsadit,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Na období, které končí 24. září 2020, jsou jmenováni tito členové a náhradníci Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků:
            II.   ZÁSTUPCI ODBOROVÝCH ORGANIZACÍ

                        Země

                        Členové

                        Náhradníci

                        Maďarsko

                        Judit CZUGLERNÉ IVÁNYOVÁ
                        László KOZÁK

                        Annamária KUNERTOVÁ

            Článek 2
            Dosud nenavržené členy a náhradníky jmenuje Rada později.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 14. května 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               P. DAEA

            (1)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 1.

            (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 28. září 2018 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků (Úř. věst. C 366, 10.10.2018, s. 3).

            (3)  Rozhodnutí Rady ze dne 15. října 2018 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Portugalsko (Úř. věst. C 376, 18.10.2018, s. 9).

            (4)  Rozhodnutí Rady ze dne 19. listopadu 2018 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Itálii (Úř. věst. C 421, 21.11.2018, s. 7).

            (5)  Rozhodnutí Rady ze dne 18. února 2019 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Řecko (Úř. věst. C 67, 20.2.2019, s. 2).