title: Rozhodnutí Rady (EU) 2020/509 ze dne 3. dubna 2020 o existenci nadměrného schodku v Rumunsku

text:
                  8.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 110/58

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2020/509
         ze dne 3. dubna 2020
         o existenci nadměrného schodku v Rumunsku
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 6 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         s ohledem na připomínky Rumunska,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Podle článku 126 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) se členské státy mají vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí.

                     (2)

                     Pakt o stabilitě a růstu vychází z cíle využívat zdravých veřejných financí jakožto prostředek k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž přispívá k vytváření nových pracovních míst.

                     (3)

                     Postup při nadměrném schodku podle článku 126 Smlouvy o fungování EU, upřesněný v nařízení Rady (ES) č. 1467/97 (1), které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá povinnost přijmout rozhodnutí, kterým se konstatuje existence nadměrného schodku. Protokol č. 12 o postupu při nadměrném schodku, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování EU, obsahuje další ustanovení týkající se provádění postupu při nadměrném schodku. Podrobná pravidla a definice pro použití ustanovení uvedeného protokolu stanoví nařízení Rady (ES) č. 479/2009 (2).

                     (4)

                     Podle čl. 126 odst. 5 Smlouvy o fungování EU má Komise, usoudí-li že v členském státě existuje nebo může vzniknout nadměrný schodek, předložit stanovisko dotyčnému členskému státu a informuje o tom Radu. Komise je s ohledem na svou zprávu přijatou podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU a na stanovisko Hospodářského a finančního výboru přijaté podle čl. 126 odst. 4 Smlouvy o fungování EU toho názoru, že v Rumunsku existuje nadměrný schodek. Komise proto toto stanovisko dne 4. března 2020 sdělila Rumunsku a informovala o něm Radu (3).

                     (5)

                     V čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU se stanoví, že Rada má zvážit všechny připomínky, které dotyčný členský stát případně učiní, předtím než po celkovém zhodnocení rozhodne, zda nadměrný schodek existuje. V případě Rumunska vede uvedené celkové zhodnocení k následujícím závěrům.

                     (6)

                     Podle údajů oznámených rumunskými orgány dne 30. září 2019 a následně potvrzených Eurostatem dosáhl v roce 2018 schodek veřejných financí v Rumunsku výše 3 % hrubého domácího produktu (HDP), přičemž veřejný dluh činil 35,0 % HDP. S ohledem na revidované hodnoty HDP oznámené rumunským národním statistickým úřadem po zveřejnění tiskové zprávy Eurostatu se tyto poměry mírně změnily, přičemž schodek dosáhl v roce 2018 výše 2,9 % HDP a dluh 34,7 % HDP. Pro rok 2019 byl v oznámení plánován schodek veřejných financí ve výši 2,8 % HDP.

                     (7)

                     Dne 10. prosince 2019 přijala vláda fiskálně rozpočtovou strategii na období 2020 až 2022 (dále jen „fiskální strategie“) s cílem schodku veřejných financí ve výši 3,8 % HDP v roce 2019. To není blízko referenční hodnotě 3 % HDP stanovené ve Smlouvě o fungování EU, nýbrž nad ní. Ve smyslu Smlouvy o fungování EU a Paktu o stabilitě a růstu překročení referenční hodnoty v roce 2019 rovněž není výjimečné, protože nevyplývá ani z neobvyklé události, ani z prudkého hospodářského propadu. V prognóze Komise ze zimy 2020 se předpokládá růst reálného HDP o 3,9 % v roce 2019 a 3,8 % v roce 2020, přičemž mezera výstupu se odhaduje kolem nuly. Jednorázové položky v roce 2019 činily 0,1 % HDP a byly důsledkem vrácení ekologické daně z osobních automobilů. Plánované překročení referenční hodnoty 3 % HDP není pro účely Smlouvy o fungování EU a Paktu o stabilitě a růstu ani dočasné. Prognóza Komise ze zimy 2020, která byla rozšířena o fiskální proměnné, předpokládá schodek veřejných financí ve výši 4,0 % HDP v roce 2019, 4,9 % v roce 2020 a 6,9 % v roce 2021. Předpokládané zvýšení schodku je způsobeno především výrazným zvýšením důchodů. Ve fiskální strategii vláda rovněž předpokládá, že schodek veřejných financí zůstane v letech 2020 a 2021 nad referenční hodnotou, přičemž předpokládaný schodek bude činit 3,6 % HDP v roce 2020 a 3,4 % v roce 2021. Kritérium schodku stanovené ve Smlouvyě o fungování EU tedy prima facie není splněno.

                     (8)

                     Veřejný dluh Rumunska v roce 2018 činil 34,7 % HDP. Jak fiskální strategie, tak prognóza Komise ze zimy 2020, rozšířená o fiskální proměnné, předpokládají, že veřejný dluh se až do roku 2021 bude zvyšovat, avšak zůstane pod referenční hodnotou stanovenou ve Smlouvě o fungování EU. Podle fiskální strategie se očekává, že veřejný dluh v roce 2021 vzroste na 37,8 % HDP. Komise počítá s prudším nárůstem na 41,9 % HDP v roce 2021. Kritérium dluhu stanovené ve Smlouvě o fungování EU je tedy splněno.

                     (9)

                     V souladu s požadavky čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU Komise ve své zprávě podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy o fungování EU rovněž analyzovala všechny relevantní faktory. Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 1467/97, pokud poměr veřejného dluhu k HDP nepřekračuje referenční hodnotu, mají být relevantní faktory zohledněny v postupu vedoucím k rozhodnutí o existenci nadměrného schodku. Při posuzování dodržování kritéria schodku Rumunskem byly zohledněny relevantní faktory, zejména nedostatek účinných opatření od roku 2017 v reakci na doporučení Rady v rámci postupu při významné odchylce, omezený pokrok, kterého Rumunsko dosáhlo v oblasti strukturálních reforem, a vysoká rizika pro fiskální udržitelnost, kterým Rumunsko čelí ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. Tyto faktory nic nemění na závěru, že kritérium schodku stanovené ve Smlouvy o fungování EU není splněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Z celkového zhodnocení vyplývá, že v Rumunsku existuje nadměrný schodek v důsledku nedodržení kritéria schodku.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.

            V Bruselu dne 3. dubna 2020.

                  Za Radu

                  předseda

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6).

            (2)  Nařízení Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1).

            (3)  Všechny dokumenty týkající se postupu při nadměrném schodku v případě Rumunska jsou k dispozici na internetové stránce: https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-and-fiscal-policy-coordination/eu-economic-governance-monitoring-prevention-correction/stability-and-growth-pact/corrective-arm-excessive-deficit-procedure/ongoing-excessive-deficit-procedures/romania_en


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/513 ze dne 7. dubna 2020, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/1869 o poradní misi Evropské unie na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Iráku (EUAM Iraq)

text:
                  8.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 113/38

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2020/513
         ze dne 7. dubna 2020,
         kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/1869 o poradní misi Evropské unie na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Iráku (EUAM Iraq)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 16. října 2017 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2017/1869 (1) o poradní misi Evropské unie na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Iráku (EUAM Iraq).

                     (2)

                     Dne 15. října 2018 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2018/1545 (2), jímž změnila mandát mise EUAM Iraq a prodloužila jej do 17. dubna 2020.

                     (3)

                     V návaznosti na strategický přezkum mise EUAM Iraq doporučil Politický a bezpečnostní výbor, aby byl její mandát změněn a prodloužen do 30. dubna 2022.

                     (4)

                     Rozhodnutí (SZBP) 2017/1869 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

                     (5)

                     Mise EUAM Iraq by měla zahrnovat projektovou skupinu pro určování a provádění projektů. Mise EUAM Iraq by měla podle potřeby koordinovat projekty prováděné na vlastní odpovědnost členskými státy a třetími státy v oblastech souvisejících s misí EUAM Iraq a na podporu jejích cílů.

                     (6)

                     Mise EUAM Iraq bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy.

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Rozhodnutí (SZBP) 2017/1869 se mění takto:

                        1)

                        Články 2 a 3 se nahrazují tímto:

                           „Článek 2
                           Cíle
                           Strategické cíle mise EUAM Iraq jsou tyto:

                                       1)

                                       poskytovat iráckým orgánům poradenství a odborné poznatky na strategické úrovni s cílem určit a vymezit požadavky pro soudržné provádění civilních aspektů reformy bezpečnostního sektoru v rámci irácké národní bezpečnostní strategie a souvisejících plánů;

                                       2)

                                       analyzovat, posuzovat a identifikovat příležitosti na národní, regionální a místní úrovni pro další zapojení Unie, pokud jde o podporu zaměřenou na potřeby reformy sektoru civilní bezpečnosti;

                                       3)

                                       přispívat k plánování a provádění ze strany Unie a členských států a tyto činnosti usnadňovat; a

                                       4)

                                       pomáhat delegaci Unie při koordinaci podpory, kterou Unie a členské státy poskytují pro účely reformy sektoru civilní bezpečnosti, a zajistit tak soudržnost opatření Unie.

                           Článek 3
                           Úkoly
                           Za účelem dosažení cílů stanovených v článku 2 plní mise EUAM Iraq nezbytné úkoly v souladu se svými dokumenty plánování.“

                        2)

                        V článku 14 se první pododstavec nahrazuje tímto:

                           „1.   Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUAM Iraq od 16. října 2017 do 17. října 2018 činí 17 300 000 EUR.
                           Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUAM Iraq od 18. října 2018 do 17. dubna 2020 činí 64 800 000 EUR.
                           Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUAM Iraq od 18. dubna 2020 do 30. dubna 2022 činí 79 500 000 EUR.
                           Finanční referenční částku na jakékoli následující období stanoví Rada.“

                        3)

                        Vkládá se nový článek , který zní:

                           „Článek 14a

                           Projektová skupina

                              1.   Mise EUAM Iraq zahrnuje projektovou skupinu pro určování a provádění projektů. Mise EUAM Iraq podle potřeby koordinuje projekty prováděné na vlastní odpovědnost a s náležitým ohledem na institucionální rámec Unie členskými státy a třetími státy v oblastech souvisejících s misí EUAM Iraq a na podporu jejích cílů, usnadňuje realizaci těchto projektů a poskytuje k nim poradenství.

                              2.   Mise EUAM Iraq je oprávněna použít k provádění projektů, které jsou považovány za projekty doplňující soudržným způsobem ostatní akce mise EUAM Iraq, finanční příspěvky členských států nebo třetích států, je-li projekt:

                                          a)

                                          uveden ve finančním výkazu týkajícím se tohoto rozhodnutí nebo

                                          b)

                                          v průběhu mise EUAM Iraq začleněn do uvedeného finančního výkazu prostřednictvím změny na žádost vedoucího mise.

                                    Mise EUAM Iraq uzavře s dotčenými státy ujednání, jež stanoví zejména konkrétní postupy pro vyřizování případných stížností třetích stran ohledně škod vzniklých jednáním nebo opomenutím mise EUAM Iraq při využívání finančních prostředků, které byly těmito státy poskytnuty. Přispívající státy nemohou v žádném případě činit Unii nebo vysokého představitele odpovědnými za jednání nebo opomenutí mise EUAM Iraq při využívání finančních prostředků poskytnutých těmito státy.

                              3.   Přijetí finančního příspěvku pro projektovou skupinu od třetích států schvaluje Politický a bezpečnostní výbor.“

                        4)

                        V článku 17 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
                        „Použije se do dne 30. dubna 2022.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 7. dubna 2020.

                  Za Radu

                  předseda

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1869 ze dne 16. října 2017 o poradní misi Evropské unie na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Iráku (EUAM Iraq) (Úř. věst. L 266, 17.10.2017, s. 12).

            (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1545 ze dne 15. října 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/1869 o poradní misi Evropské unie na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Iráku (EUAM Iraq) (Úř. věst. L 259, 16.10.2018, s. 31).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 25. března 2020 o pokynech pro správu aktiv společného rezervního fondu 2020/C 131/03

text:
                  22.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 131/3

         ROZHODNUTÍ KOMISE
         ze dne 25. února 2020
         o pokynech pro správu aktiv společného rezervního fondu
         (2020/C 131/03)
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (1), a zejména na čl. 213 odst. 5 uvedeného nařízení,
         po konzultaci s účetním Komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Použití finančních nástrojů, rozpočtových záruk a finanční pomoci umožňuje účinné a efektivní využívání rozpočtových zdrojů Unie. Aby v případě potřeby bylo možné pokrýt mobilizaci velké částky prostředků na platby, je nutná tvorba rezerv záručních fondů.

                     (2)

                     V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1017 (2) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1601 (3) Komise spravuje aktiva záručního fondu Evropského fondu pro strategické investice a záručního fondu Evropského fondu pro udržitelný rozvoj. Evropská investiční banka (EIB) spravuje v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 aktiva Záručního fondu pro vnější vztahy (4).

                     (3)

                     Ode dne použitelnosti víceletého finančního rámce na období po roce 2020 navrhuje Komise zavést dvě nové komplexní rozpočtové záruky. Záruku InvestEU v částečné obecné shodě spolunormotvůrců o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí Program InvestEU (5) a záruku pro vnější činnost v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje nástroj pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci (NDICI) (6). V souladu s čl. 9 odst. 1 částečné obecné shody spolunormotvůrců o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí Program InvestEU, mohou být rezervy pro záruku InvestEU zajištěny mimo jiné prostřednictvím příspěvků členských států. Měla by být zřízena záruka pro vnější činnost na podporu operací, na něž se vztahují rozpočtové záruky, makrofinanční pomoc a úvěry poskytované třetím zemím na základě rozhodnutí Rady 77/270/Euratom (7), jež bude vycházet ze záruky EFSD a Záručního fondu pro vnější vztahy. Saldo čistých aktiv ke dni 31. prosince 2020 v záručním fondu EFSD a v Záručním fondu pro vnější vztahy by mělo být převedeno do společného rezervního fondu.

                     (4)

                     Rezervy vytvořené na krytí finančních závazků vyplývajících z finančních nástrojů, rozpočtových záruk nebo finanční pomoci by měly být drženy ve společném rezervním fondu. V souladu s čl. 211 odst. 4 a čl. 212 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 („finanční nařízení“) by na tvorbu společného rezervního fondu měly přispívat tyto zdroje: příspěvky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie v souladu s platnými předpisy, zejména s nařízením, kterým se stanoví víceletý finanční rámec, a po posouzení možností přerozdělení; výnosy z investic zdrojů držených ve společném rezervním fondu; částky získané zpět od nesplácejících dlužníků v souladu s postupem vymáhání stanoveným v záruční dohodě nebo dohodě o půjčce; příjmy a jiné platby, které Unie obdrží v souladu se záruční dohodou nebo dohodou o půjčce; případné peněžní příspěvky, které na finanční nástroje, rozpočtové záruky nebo finanční pomoc Unie poskytnou členské státy a třetí osoby.

                     (5)

                     Zdroje společného rezervního fondu by měly být přidělovány do složek odpovídajících jednotlivým přispívajícím nástrojům. Správa fondů podkladových složek jako jednoho velkého souboru aktiv má několik výhod. Zajišťuje při správě aktiv provozní úspory z rozsahu. Umožňuje získat větší výhody z diverzifikace aktiv a menší potřeby hotových peněz a peněžních ekvivalentů, jež je třeba držet v souladu s efektivní mírou tvorby rezerv uvedenou v článku 213 finančního nařízení.

                     (6)

                     Pravidla platná pro tvorbu rezerv a společný rezervní fond by měla poskytovat spolehlivý rámec vnitřní kontroly, aby bylo dosaženo efektivního a účinného využívání rozpočtových zdrojů EU a zajištěna efektivní správa a distribuce prostředků.

                     (7)

                     Pokyny pro správu aktiv společného rezervního fondu by měly s vysokou mírou spolehlivosti zajistit likviditu potřebnou pro provedení všech požadovaných odtoků prostředků, jako je úplné a okamžité čerpání záruk, a zachování kapitálu během investičního horizontu fondu. Aktiva by měl spravovat finanční správce na základě investiční strategie, která je vyjádřena ve formě strategické alokace aktiv, jež odráží investiční cíle a toleranci rizika. Investiční strategie by měla být zohledněna ve strategické referenční hodnotě (dále jen „referenční hodnota“). Referenční hodnota by měla být stanovena v souladu s osvědčenými odvětvovými postupy.

                     (8)

                     S ohledem na zvýšení očekávaných výnosů by měla být v rámci určitých limitů povolena odchylka od referenční hodnoty, pokud jde o alokaci aktiv a/nebo charakteristiky portfoliového rizika. Má se nicméně za to, že významné změny podmínek na trhu nebo jiné faktory, které mají vliv na investiční prostředí, mohou vést k odchylkám od očekávaných hodnot portfolia.

                     (9)

                     Správa aktiv by měla být prováděna s využitím škály investic, jež zajistí odpovídající rovnováhu rizik a výnosů a potřebnou likviditu portfolia. Derivátové nástroje by neměly být používány ke spekulativním účelům. Kritéria pro výběr aktiv by měla plně zohledňovat cíle Komise týkající se posílení rámce udržitelného financování a sociální spravedlnosti. Stále větší důležitosti nabývají investiční postupy vycházející z environmentálních, sociálních a správních kritérií, zejména s odkazem na sdělení Komise „Zelená dohoda pro Evropu“ (8), a Komise by v této oblasti měla jít příkladem.

                     (10)

                     Finanční správce by měl udržovat minimální objem prostředků fondu v hotových penězích nebo v peněžních ekvivalentech („rezerva v oblasti likvidity“) v souladu s obezřetnostními pravidly a se zohledněním prognóz plateb poskytnutých schvalujícími útvary finančních nástrojů, rozpočtových záruk nebo finanční pomoci v souladu s článkem 212 finančního nařízení a čl. 213 odst. 2 druhým pododstavcem finančního nařízení.

                     (11)

                     Přijetí a provádění investiční strategie by mělo podléhat struktuře správy, jež zajistí nezávislost funkce řízení rizik. Je nezbytné jasně vymezit úlohy finančního správce a účetního, jakož i úlohy útvarů Komise, které implementují finanční nástroje, rozpočtové záruky nebo finanční pomoc související s různými složkami společného rezervního fondu, do nichž byli přiděleni pracovníci vykonávající příslušné úkoly svěřené schvalující osobě (dále jen „schvalující útvary“).

                     (12)

                     Finanční správce by měl dohlížet na provádění investiční strategie v souladu s pravidly a postupy, jež stanoví účetní, s obezřetnostními pravidly a se zásadou řádného finančního řízení. Podle čl. 213 odst. 3 finančního nařízení má finanční správce rovněž vypočítávat efektivní míru tvorby rezerv a každoročně předkládat Evropskému parlamentu a Radě o společném rezervním fondu zprávu v souladu s článkem 214 uvedeného nařízení.

                     (13)

                     Komise vydala sdělení (9) Evropskému parlamentu a Radě týkající se nezávislého hodnocení uvedeného v článku 212 finančního nařízení. Ve sdělení se potvrzuje, že finanční řízení aktiv společného rezervního fondu má provádět Komise.

                     (14)

                     Finanční správce by neměl mít v rámci finančního nařízení žádné neslučitelné povinnosti; jeho povinnosti by tedy měly být odděleny od povinností schvalujících útvarů, které rozhodují o přispívajících nástrojích, nebo od povinností účetního.

                     (15)

                     Generální ředitelství pro rozpočet získalo zkušenosti se správou několika investičních portfolií a má zaveden vhodný rámec pro správu a vnitřní pravidla k zajištění účinného finančního řízení aktiv společného rezervního fondu. Stejné úkoly vykonávalo do 31. prosince 2019 Generální ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti (dále jen „GŘ ECFIN“). V souladu s rozhodnutím předsedkyně Komise ze dne 1. prosince 2019 o organizaci povinností členů Komise (P(2019) 1) se ředitelství L „Pokladna a finanční operace“ GŘ ECFIN převádí z GŘ ECFIN do Generálního ředitelství pro rozpočet, s výjimkou týmu pracujícího na prohloubení hospodářské a měnové unie, jenž zůstává součástí GŘ ECFIN. Je proto nezbytné jasně vymezit úlohu finančního správce v rámci Komise a přenést odpovědnost a úkoly finančního správce na generálního ředitele pro rozpočet.

                     (16)

                     Podle čl. 212 odst. 3 finančního nařízení má účetní zavést postupy, které se budou uplatňovat na příjmové a výdajové operace, a po dohodě s finančním správcem také na aktiva a pasiva související se společným rezervním fondem.

                     (17)

                     Schvalující útvary, které rozhodují o finančních nástrojích, rozpočtových zárukách nebo finanční pomoci by měly aktivně sledovat finanční závazky, za něž nesou odpovědnost, a každoročně, nebo v případě významných změn neprodleně, informovat finančního správce o vývoji situace.

                     (18)

                     Komise by měla specifikovat, jakým způsobem mají finanční správce, účetní a schvalující útvary plnit své úlohy a povinnosti stanovené v tomto rozhodnutí a měla by stanovit fungování správní struktury pro správu společného rezervního fondu. Další pravidla nezbytná pro uplatňování tohoto rozhodnutí by měly stanovit interní správní akt a dohoda o úrovni služeb mezi finančním správcem a schvalujícími útvary.

                     (19)

                     Zdroje stávajícího Evropského fondu pro strategické investice a Evropského fondu pro udržitelný rozvoj, pro něž existovaly samostatné záruční fondy, by měly být zahrnuty do dvou složek společného rezervního fondu. Je proto třeba zrušit příslušné pokyny pro správu aktiv pro uvedené záruční fondy.

                     (20)

                     V souladu s čl. 282 odst. 3 písm. g) finančního nařízení se ustanovení, jimiž se zřizuje společný rezervní fond, použijí ode dne použitelnosti víceletého finančního rámce na období po roce 2020. Toto rozhodnutí by se tudíž mělo použít od stejného data,

               ROZHODLA TAKTO:

            Článek 1
            Aktiva a přispívající nástroje společného rezervního fondu

               1.   S ohledem na čl. 211 odst. 4 a čl. 212 odst. 1 finančního nařízení jsou ve společném rezervním fondu drženy zejména rezervy těchto přispívajících nástrojů, jež jsou stanoveny v legislativních aktech, jimiž se zřizují tyto rozpočtové záruky a finanční pomoc:

                           a)

                           záruka Evropského fondu pro strategické investice;

                           b)

                           záruka Evropského fondu pro udržitelný rozvoj a Záruční fond pro vnější vztahy.

               2.   Ve společném rezervním fondu jsou rovněž drženy rezervy dalších přispívajících nástrojů pod podmínkou vstupu v platnost příslušných ustanovení navrhovaných právních aktů, jimiž se zřizují související rozpočtové záruky, finanční nástroje a finanční pomoc.

               3.   Kromě toho a s ohledem na čl. 279 odst. 3 finančního nařízení mohou být do společného rezervního fondu převedeny rezervy dalších přispívajících nástrojů, a to buď v hotových penězích, nebo jako vlastnické právo ke způsobilým finančním aktivům, zejména pokud jde o:

                           a)

                           stávající finanční nástroje s velkým existujícím portfoliem aktiv, jež obsahuje stejnou škálu investic jako společný rezervní fond, jak stanoví článek 8 tohoto nařízení, a pokud je to v souladu s čl. 279 odst. 3 finančního nařízení;

                           b)

                           jiné nástroje politiky Komise, které získaly velká existující portfolia aktiv, jež obsahují stejnou škálu investic jako společný rezervní fond, jak je vymezuje článek 8;

                           c)

                           členské státy žádající o správu možného příspěvku ze zdrojů fondů v rámci sdíleného řízení, jak je stanoveno pro účely složky členského státu v rámci Programu InvestEU.

               4.   Převod dodatečných rezerv do společného rezervního fondu uvedený v odstavci 3 musí schvalující útvar předem oznámit finančnímu správci a dohodnout se s ním.

               5.   Již dohodnuté pokyny a instrukce pro správu aktiv pro všechny stávající závazky ponechané mimo společný rezervní fond zůstávají na základě čl. 279 odst. 3 finančního nařízení v platnosti.

            Článek 2
            Obecný cíl správy společného rezervního fondu

               1.   Společný rezervní fond musí být spravován tak, aby byla s vysokou mírou spolehlivosti zajištěna likvidita potřebná pro úplné a okamžité provedení všech požadovaných odtoků a čerpání záruk a zachování kapitálu během investičního horizontu fondu.

               2.   Pro dosažení obecného cíle stanoveného v odstavci 1 finanční správce společného rezervního fondu spravuje aktiva v souladu s obezřetnostními pravidly a zásadami řádného finančního řízení a v souladu s pravidly a postupy stanovenými účetním Komise.

               3.   Portfolio společného rezervního fondu musí být sestaveno tak, aby byla zajištěna vysoká míra diverzifikace, pokud jde o kategorie způsobilých aktiv, zeměpisné oblasti, emitenty a data splatnosti, a bylo tak možné vyrovnávat kolísání jeho hodnoty.

            Článek 3
            Struktura a provoz společného rezervního fondu

               1.   Zdroje společného rezervního fondu jsou přidělovány do složek odpovídajících jednotlivým přispívajícím nástrojům podle článku 1.

               2.   Podíl složek se určí poměrně se zohledněním příspěvků aktiv do společného rezervního fondu a jejich čerpání u každého přispívajícího nástroje.

               3.   Veškeré závazky, jež vzniknou u podkladových přispívajících nástrojů, musí být vyrovnány čerpáním aktiv ze společného rezervního fondu až do výše podílu odpovídajícího příslušné složce. Případné přečerpání musí být výjimečné, dočasné a musí být splaceno prostřednictvím přispívajícího nástroje v nominální hodnotě.

               4.   Jestliže jsou aktiva ve společném rezervním fondu odpovídající podílu příslušné složky vyčerpána, požádá Komise rozpočtový orgán o nezbytné prostředky pro splnění přijatých závazků.

               5.   Komise může ve výjimečných případech podle čl. 30 odst. 1 písm. g) finančního nařízení ve svém oddíle rozpočtu převádět prostředky z rozpočtového bodu pro určitou rozpočtovou záruku do rozpočtového bodu pro jinou rozpočtovou záruku ve výjimečných případech, kdy zdroje ve společném rezervním fondu přidělené na tuto jinou záruku nepostačují k provedení platby v souvislosti s čerpáním záruky, a za podmínky, že převedená částka bude později obnovena v souladu s postupem stanoveným v souladu s čl. 30 odst. 1 písm. g) finančního nařízení a čl. 212 odst. 4 finančního nařízení.

               6.   V souladu s čl. 211 odst. 7 finančního nařízení Komise co nejrychleji informuje rozpočtový orgán, jestliže hodnota akcií jakékoli složky klesne pod 50 % částek předpokládaných po uplatnění efektivní míry tvorby rezerv, a opět, pokud tato hodnota klesne pod 30 % uvedených předpokládaných částek.

            Článek 4
            Zajištění čerpání záruk

               1.   Vypořádání čerpání záruk odpovídajících finančním nástrojům, rozpočtovým zárukám a finanční pomoci, jež jsou kryty společným rezervním fondem („čerpání záruk“) musí zajišťovat sledovatelnost a zaznamenávání uvedených převodů v rámci účetního systému Komise.

               2.   Žádosti o čerpání záruk a další relevantní žádosti o platbu mohou být splněny v hotových penězích a/nebo prodejem aktiv společného rezervního fondu a/nebo prostřednictvím repa, a to v rámci příslušných omezení rizik.

               3.   Při přijetí žádosti o čerpání záruky nebo relevantní žádosti o platbu od prováděcího partnera nebo s cílem zachovat minimální výši zdrojů v hotových penězích nebo peněžních ekvivalentech v rámci rezervy v oblasti likvidity podle článku 212 a čl. 213 odst. 2 druhého pododstavce finančního nařízení vydá schvalující útvar odpovědný za přispívající nástroj na centrální pokladně Komise příkaz k doplnění finančních prostředků za účelem obnovení hodnoty odpovídající položky rezervy v oblasti likvidity. Na základě těchto příkazů k doplnění finančních prostředků požádá pokladna Komise o převod částek na zvláštní účet zřízený pro vyřizování těchto žádostí o čerpání záruky nebo žádostí o platbu, ze kterého se uvedené částky dají k dispozici schvalujícím útvarům, které je mohou použít k provedení plateb prováděcím partnerům.

               4.   Schvalující útvary sdělí předem informace o všech žádostech o čerpání záruky nebo relevantních žádostech o platbu, jakmile jsou tyto informace k dispozici, aby se finanční správce mohl odpovídajícím způsobem připravit, a na tyto žádosti o čerpání záruky nebo relevantní žádosti o platbu reagovat. Schvalující útvary pro přispívající nástroje aktivně monitorují finanční závazky v rámci své odpovědnosti za poskytování odhadů příjmů a včasných informací v rozsahu, který je o očekávaných žádostech o čerpání záruky k dispozici.

               5.   Výroční zpráva o fungování společného rezervního fondu obsahuje informace o žádostech o čerpání záruky a relevantních žádostech o platbu, jež byly ze společného rezervního fondu splněny.

            Článek 5
            Investiční strategie

               1.   Finanční správce vypracuje investiční strategii, jíž se bude řídit správa aktiv společného rezervního fondu za účelem dosažení investičních cílů stanovených v článku 2. Investiční strategie se zpracovává ve formě strategické alokace aktiv, která stanoví orientační cílové alokace pro různé kategorie způsobilých finančních aktiv v portfoliu.

               2.   Finanční správce promítne strategickou alokaci aktiv do strategické referenční hodnoty (dále jen „referenční hodnota“), vůči níž se porovnává výkonnost společného rezervního fondu.

               3.   Investiční strategii a referenční hodnotu navrhuje finanční správce a po konzultaci a ve spolupráci se schvalujícími útvary schvaluje účetní.

               4.   Investiční strategii a referenční hodnotu je možno změnit v případě řádně podložené a odůvodněné změny hospodářských podmínek, podstatné změny potřeb a situace přispívajících nástrojů nebo významné změny v odhadech přítoku a odtoku prostředků. Postup změny investiční strategie je stejný jako při jejím původním přijetí. Investiční strategie se stanoví s ohledem na investiční horizont a rizikovou toleranci společného rezervního fondu.

               5.   Investiční horizont společného rezervního fondu odráží kombinované investiční horizonty jednotlivých přispívajících nástrojů s přihlédnutím k časovému profilu příspěvků z rozpočtu a odhadům přítoků a odtoků prostředků poskytnutým schvalujícími útvary odpovědnými za přispívající nástroje před stanovením počáteční investiční strategie a každoročně po dobu životnosti přispívajícího nástroje, nebo v případě, že jsou očekávány významné změny.

               6.   Finanční správce definuje rizikovou toleranci společného rezervního fondu jako maximální částku ztrát z činností při správě aktiv, které může společný rezervní fond akceptovat. Riziková tolerance se vyjadřuje pomocí rizikových parametrů, jako je hodnota v riziku, stanovených s velmi vysokou mírou spolehlivosti tak, aby pravděpodobnost, že reálné ztráty překročí maximální očekávané ztráty, byla velmi nízká.

            Článek 6
            Provádění investiční strategie finančním správcem

               1.   Finanční správce provádí investiční strategii s ohledem na pokyny pro správu aktiv a příslušné předpisy a postupy.

               2.   Finanční správce dohlíží na fungování postupů stanovených v tomto rozhodnutí.

               3.   Finanční správce podává zprávy v souladu s článkem 11.

               4.   Útvar pro řízení rizik finančního správce informuje účetního o všech významných obavách týkajících se řádného a obezřetného finančního řízení aktiv.

               5.   Finanční správce dohlíží na zadávání veřejných zakázek na všechny příslušné podpůrné služby (účetnictví, analytika, obchodní řešení) potřebné k zajištění účinného provádění investiční strategie.

               6.   Pro zajištění účinného a efektivního provádění investiční strategie je finanční správce oprávněn delegovat specifické funkce nebo postupy na akreditované poskytovatele služeb, kteří jsou držiteli všech požadovaných povolení k provádění převedených služeb. Činnosti, které lze delegovat:

                           a)

                           oceňování aktiv a akcií složek společného rezervního fondu a jejich účetní zpracování;

                           b)

                           úschova, opatrování a správa aktiv společného rezervního fondu;

                           c)

                           vytvoření, hodnocení a vedení indexů referenčních hodnot, tržních údajů.

            Článek 7
            Měření výkonnosti a oceňování

               1.   Finanční správce vypočítává alespoň jednou měsíčně čistou hodnotu majetku (NAV) společného rezervního fondu. Veškeré transakce (přítoky a odtoky prostředků) se oceňují v čisté hodnotě majetku na konci měsíce.

               2.   Celkové zisky nebo ztráty z investování aktiv vyjádřené pomocí čisté hodnoty majetku společného rezervního fondu se proporcionálně rozdělí podle podílů složek příslušných finančních nástrojů, rozpočtových záruk a finanční pomoci.

               3.   Oceňování portfolia se provádí pomocí metod a postupů oceňování navržených finančním správcem a schválených účetním. Uvedené metody a postupy mohou zahrnovat závěrečné ceny na trhu, externě vyhodnocené ceny, kotované ceny na aktivním trhu a v případě, že tyto nejsou k dispozici, interní nebo externí modely oceňování. Jestliže došlo k nákupu nebo k prodeji aktiv, použijí se transakční ceny.

               4.   Výkonnost portfolia se hodnotí na základě reálné hodnoty s přihlédnutím k tržním cenám nástrojů. Výkonnost portfolia se vypočítá jak v absolutních hodnotách, tak v poměru k referenční hodnotě uvedené v článku 5.

               5.   Přímé náklady na správu aktiv ve společném rezervním fondu jsou absorbovány aktivy společného rezervního fondu. Uvedené náklady na správu aktiv zahrnují poplatky za opatrování, náklady na externí audit, náklady na obchodování a zajištění, bankovní poplatky a náklady spojené s transakcemi s půjčkou cenných papírů a jinými operacemi způsobilými podle článku 8.

               6.   Náklady na infrastrukturu pro obchodování, včetně nákladů na datové služby přímo související se správou aktiv společného rezervního fondu se mohou odečíst od aktiv fondu.

            Článek 8
            Způsobilá škála investic

               1.   Společný rezervní fond investuje pouze do:

                           a)

                           aktiv na peněžním trhu denominovaných v eurech;

                           b)

                           cenných papírů s pevným výnosem;

                           c)

                           regulovaných kolektivních investic do dluhových a kapitálových nástrojů.

               2.   Společný rezervní fond získá expozici vůči uvedeným kategoriím aktiv prostřednictvím investic do těchto nástrojů nebo účasti na těchto operacích:

                           a)

                           vkladů;

                           b)

                           nástrojů peněžního trhu a fondů peněžního trhu, které nabízejí denní likviditu a na něž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1131 (10);

                           c)

                           dluhových nástrojů, jako jsou dluhopisy, pokladniční poukázky a směnky, a sekuritizovaných nástrojů v souladu s kritérii pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci („STS sekuritizace“) stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2402 (11);

                           d)

                           subjektů kolektivního investování, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (12), včetně fondů obchodovaných v obchodním systému, které investují do kapitálových nebo dluhových nástrojů, u nichž maximální ztráty nemohou přesáhnout investované částky;

                           e)

                           rep v souladu s čl. 212 odst. 2 finančního nařízení;

                           f)

                           reverzních rep;

                           g)

                           operací s půjčkou cenných papírů s uznávanými systémy provádějícími clearing, jako jsou Clearstream a Euroclear, nebo s předními finančními institucemi, jež se na tento druh operací specializují.

               3.   Deriváty ve formě forwardových smluv, futures a swapů se použijí výhradně pro účely efektivní správy portfolia, a nikoli pro účely spekulací nebo využití pákového efektu. Deriváty se smějí použít k úpravě doby trvání, zmírnění úvěrového nebo jiného relevantního rizika nebo ke změnám v alokaci aktiv v souladu s investiční politikou.

               4.   Aktiva společného rezervního fondu smějí být investována do zajištěných vysoce likvidních dluhopisů denominovaných v amerických dolarech vydaných státními a nadnárodními subjekty výhradně pro účely diverzifikace a expozice vůči jiné úrokové křivce. Jakékoli měnové riziko musí být zajištěno prostřednictvím vhodného využití swapů nebo jiných nástrojů pro měnové zajištění uvedených v odstavci 3.

               5.   Finanční správce může se souhlasem účetního rozšířit rozsah způsobilých investic tak, aby zahrnoval další kategorie aktiv a investiční operace v souladu s investiční strategií a cíli, jakož i měny jiných vyspělých ekonomik, jejichž seznam průběžně zveřejňuje Mezinárodní měnový fond a jež podléhají zajištění měnového rizika. Veškerá rozhodnutí o zahrnutí nových kategorií aktiv, investičních operací nebo měn vyspělých ekonomik musí být pro každou kategorii aktiv, operaci nebo měnu náležitě odůvodněna s uvedením toho, jak rozšířené investiční možnosti zlepší výkonnost společného rezervního fondu z hlediska poměru mezi rizikem a výnosem. Musí být rovněž provedeno posouzení provozní způsobilosti potřebné k provádění těchto nových investičních možností.

            Článek 9
            Seznam činností vyloučených z možností investování z etických nebo morálních důvodů

               1.   Finanční správce nesmí vědomě investovat aktiva společného rezervního fondu do cenných papírů vydaných podniky, u kterých bylo na základě pravomocného rozhodnutí nebo konečného správního rozhodnutí zjištěno zapojení do činností:

                           a)

                           považovaných za nezákonné nebo zakázané z etických nebo morálních důvodů podle právního rámce Unie a mezinárodních úmluv a dohod;

                           b)

                           souvisejících s vývojem a výrobou střeliva nebo zbraní, jež jsou podle platného mezinárodního práva zakázány, a obchodem s nimi.

               2.   Aktiva společného rezervního fondu se nesmějí investovat do cenných papírů vydaných podniky, jež podle informací finančního správce získávají více než 25 % svých celkových ročních příjmů z níže uvedených činností:

                           a)

                           činností v oblasti hazardních her (výroba, montáž, distribuce, zpracování, obchod nebo činnosti související se softwarem);

                           b)

                           výrobků a činnosti souvisejících s tabákem (výroba, distribuce, zpracování a obchod);

                           c)

                           obchodu se sexem a související infrastruktury, služeb a médií.

            Článek 10
            Environmentální, sociální a správní kritéria

               1.   Investiční strategie společného rezervního fondu se provádí v souladu s politickým cílem Unie v co největší míře podporovat udržitelné financování a sociální spravedlnost v souladu s ochranou kapitálu společného rezervního fondu.

               2.   Provádění investiční politiky společného rezervního fondu musí být v souladu se všemi příslušnými právními předpisy na podporu environmentálních, sociálních a správních (ESG) finančních nástrojů a musí respektovat příslušné normy, systémy, kritéria a procesy zavedené v právním rámci Unie.

               3.   Finanční správce konzultuje zahrnutí environmentálních, sociálních a správních faktorů do investiční strategie společného rezervního fondu s technickou skupinou odborníků EU pro udržitelné finance, nebo její nástupnickou skupinou.

               4.   Finanční správce sleduje profil ESG ve společném rezervním fondu a pravidelně o něm podává zprávy, mimo jiné i v rámci výroční zprávy podle v článku 11.

            Článek 11
            Zprávy a účetní závěrka společného rezervního fondu

               1.   Výroční zpráva podle čl. 214 odst. 2 finančního nařízení obsahuje klíčové informace o obecném složení portfolia, počtu žádostí o čerpání, počtu transakcí a o výkonnosti ve srovnání s referenční hodnotou.

               2.   Výroční zpráva musí obsahovat komentář k celkové výkonnosti společného rezervního fondu a veškerým významným událostem souvisejícím s výsledky a operacemi společného rezervního fondu v průběhu roku.

               3.   Účetní zajistí včasné vypracování roční účetní závěrky týkající se aktiv ve vlastnictví společného rezervního fondu a její konsolidaci v roční účetní závěrce Unie.

               4.   Finanční správce poskytne účetnímu při plnění tohoto požadavku na vyžádání veškeré informace a pomoc.

               5.   Finanční správce zpracovává měsíční zprávy o riziku a výkonnosti.

               6.   Finanční správce poskytne na žádost účetního, Evropského parlamentu nebo Rady a Evropského účetního dvora informace o situaci a výkonnosti společného rezervního fondu.

            Článek 12
            Zrušení
            Rozhodnutí Komise C(2016) 165 (13) a rozhodnutí Komise C(2017) 7693 (14) se zrušují.

            Článek 13
            Přenesení povinností finančního správce
            Komise deleguje plnění povinností a úkolů finančního správce na generálního ředitele Generálního ředitelství pro rozpočet, s výjimkou povinnosti předkládat zprávu podle čl. 214 odst. 2 finančního nařízení.
            Generální ředitel Generálního ředitelství pro rozpočet vykonává uvedené povinnosti a úkoly průběžně a veškerá doporučení a zprávy o fungování společného rezervního fondu předkládá sboru komisařů.

            Článek 14
            Datum použitelnosti
            Toto rozhodnutí se použije ode dne použitelnosti víceletého finančního rámce na období po roce 2020.

            V Bruselu dne 25. února 2020.

                  Za Komisi

               Johannes HAHN

                  člen Komise

            (1)  Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1.

            (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1017 ze dne 25. června 2015 o Evropském fondu pro strategické investice, Evropském centru pro investiční poradenství a Evropském portálu investičních projektů a o změně nařízení (EU) č. 1291/2013 a (EU) č. 1316/2013 – Evropský fond pro strategické investice (Úř. věst. L 169, 1.7.2015, s. 1).

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1601 ze dne 26. září 2017 o zřízení Evropského fondu pro udržitelný rozvoj (EFSD), záruky EFSD a záručního fondu EFSD (Úř. věst. L 249, 27.9.2017, s. 1).

            (4)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (kodifikované znění) (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10).

            (5)  Částečná obecná shoda spolunormotvůrců o nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí Program InvestEU (COM(2018) 439 final ze dne 6. června 2018).

            (6)  COM(2018) 460 final ze dne 14. června 2018.

            (7)  Rozhodnutí Rady 77/270/Euratom ze dne 29. března 1977, kterým se Komise zmocňuje k tomu, aby za Euratom sjednávala půjčky za účelem přispění na financování jaderných elektráren (Úř. věst. L 88, 6.4.1977, s. 9).

            (8)  COM(2019) 640 final ze dne 11. prosince 2019.

            (9)  COM(2020) 130.

            (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1131 ze dne 14. června 2017 o fondech peněžního trhu (Úř. věst. L 169, 30.6.2017, s. 8).

            (11)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2402 ze dne 12. prosince 2017, kterým se stanoví obecný rámec pro sekuritizaci a vytváří se zvláštní rámec pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci a kterým se mění směrnice 2009/65/ES, 2009/138/ES, 2011/61/EU a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 35).

            (12)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (přepracované znění) (Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32).

            (13)  Rozhodnutí Komise C(2016) 165 ze dne 21. ledna 2016, jímž se schvalují obecné zásady pro správu aktiv záručního fondu Evropského fondu pro strategické investice.

            (14)  Rozhodnutí Komise C(2017) 7693 ze dne 22. listopadu 2017, jímž se schvalují obecné zásady pro správu aktiv záručního fondu Evropského fondu pro udržitelný rozvoj a mění rozhodnutí C(2005) 2992 týkající se řízení mimorozpočtových finančních operací Evropského společenství (ES), Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom), Evropského společenství uhlí a oceli (ESUO) v likvidaci a následně Majetku Výzkumného fondu pro uhlí a ocel.


title: Rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2020/555 ze dne 22. dubna 2020, kterým se mění jednací řád Komise

text:
                  22.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  LI 127/1

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2020/555
         ze dne 22. dubna 2020,
         kterým se mění jednací řád Komise
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Komise by měla být schopna zajistit hladké fungování svého rozhodovacího procesu i za mimořádných okolností.

                     (2)

                     Pokud se za mimořádných okolností nemůže část členů nebo všichni členové Komise osobně zúčastnit zasedání Komise, může je předseda vyzvat k účasti prostřednictvím telekomunikačních systémů, které umožní jejich identifikaci a účinné zapojení.

                     (3)

                     Členové, kteří se zasedání Komise prostřednictvím telekomunikačních systémů zúčastní, by měli být pro účely usnášeníschopnosti považováni za přítomné.

                     (4)

                     Pro účely ověření aktů přijatých na tomto zasedání by mohl být podpis předsedy a generálního tajemníka Komise připojovaný k souhrnnému zápisu nahrazen jejich písemným souhlasem,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Jednací řád Komise (1) se mění takto:

                        1)

                        v čl. 5 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                        „Pokud se za mimořádných okolností nemůže část členů nebo všichni členové Komise osobně zúčastnit zasedání Komise, může je předseda vyzvat k účasti prostřednictvím telekomunikačních systémů, které umožní jejich identifikaci a účinné zapojení.“;

                        2)

                        v článku 7 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                        „Pokud předseda využije ustanovení čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce, považují se členové Komise, kteří se jednání účastní prostřednictvím telekomunikačních systémů, jež jsou ve zmíněném pododstavci uvedeny, pro účely usnášeníschopnosti za přítomné.“;

                        3)

                        v článku 10 se doplňuje nový odstavec, který zní:

                           „4.   Pokud předseda využije ustanovení čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce, mohou se osoby uvedené výše v odstavcích 1 až 3 zasedání zúčastnit prostřednictvím telekomunikačních systémů, jež jsou ve zmíněném pododstavci uvedeny.“;

                        4)

                        v čl. 17 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                        „Pokud předseda využije ustanovení čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce a pokud okolnosti brání podepsání souhrnného zápisu, může být podpis předsedy a generálního tajemníka Komise výjimečně nahrazen jejich výslovným písemným souhlasem, který se k tomuto zápisu připojí.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 22. dubna 2020.

                  Za Komisi

               Ursula VON DER LEYEN

                  předsedkyně

            (1)  Úř. věst. L 308, 8.12.2000, s. 26.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2020/556 ze dne 21. dubna 2020 o prodloužení použitelnosti dočasné odchylky od jednacího řádu Rady zavedené rozhodnutím (EU) 2020/430 vzhledem k cestovním obtížím způsobeným pandemií COVID-19 v Unii

text:
                  23.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  LI 128/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2020/556
         ze dne 21. dubna 2020
         o prodloužení použitelnosti dočasné odchylky od jednacího řádu Rady zavedené rozhodnutím (EU) 2020/430 vzhledem k cestovním obtížím způsobeným pandemií COVID-19 v Unii
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 240 odst. 3 této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutím Rady (EU) 2020/430 (1) se na dobu jednoho měsíce zavedla odchylka od čl. 12 odst. 1 prvního pododstavce jednacího řádu Rady (2), pokud jde o rozhodnutí o použití běžného písemného postupu, jestliže je přijímá Výbor stálých zástupců vlád členských států. Použitelnost této odchylky skončí dne 23. dubna 2020.

                     (2)

                     Rozhodnutí (EU) 2020/430 stanoví, že pokud to bude odůvodněno pokračujícími mimořádnými okolnostmi, může Rada rozhodnout o jeho dalším použití.

                     (3)

                     Vzhledem k tomu, že mimořádné okolnosti způsobené pandemií COVID-19 pokračují a nadále je uplatňována řada mimořádných preventivních opatření a opatření k omezení šíření nákazy, která přijaly členské státy, je nezbytné prodloužit použitelnost odchylky stanovené v článku 1 rozhodnutí (EU) 2020/430 o další dobu jednoho měsíce,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Použitelnost odchylky stanovené v článku 1 rozhodnutí (EU) 2020/430 se prodlužuje o jeden měsíc ode dne 23. dubna 2020.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
            Bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 21. dubna 2020.

                  Za Radu

                  Předseda

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2020/430 ze dne 23. března 2020 o dočasné odchylce od jednacího řádu Rady vzhledem k cestovním obtížím způsobeným pandemií nákazy COVID-19 v Unii (Úř. věst. L 88 I, 24.3.2020, s. 1).

            (2)  Rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/563 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění rozhodnutí 2013/184/SZBP o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě

text:
                  24.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 130/25

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2020/563
         ze dne 23. dubna 2020,
         kterým se mění rozhodnutí 2013/184/SZBP o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 22. dubna 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/184/SZBP (1) o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě.

                     (2)

                     Na základě přezkumu rozhodnutí 2013/184/SZBP by měla být platnost omezujících opatření prodloužena do 30. dubna 2021.

                     (3)

                     V případě jedné osoby zařazené na seznam byly obdrženy aktualizované informace.

                     (4)

                     Rozhodnutí 2013/184/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Rozhodnutí 2013/184/SZBP se mění takto:

                        1)

                        Článek 12 se nahrazuje tímto:

                           „Článek 12

                           Toto rozhodnutí se použije do dne 30. dubna 2021. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud Rada usoudí, že jeho cílů nebylo dosaženo, bude prodloužena jeho použitelnost nebo bude odpovídajícím způsobem změněno.“

                        2)

                        Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 23. dubna 2020.

                  Za Radu

                  předseda

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Rozhodnutí Rady 2013/184/SZBP ze dne 22. dubna 2013 o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě a o zrušení rozhodnutí 2010/232/SZBP (Úř. věst. L 111, 23.4.2013, s. 75).

            PŘÍLOHA
            Položka 3 na seznamu osob a subjektů obsaženém v příloze rozhodnutí 2013/184/SZBP se nahrazuje tímto:

                           Jméno

                           Identifikační údaje

                           Odůvodnění

                           Datum zařazení na seznam

                           „3.

                           Than Oo

                           datum narození: 12. října 1973
                           pohlaví: muž
                           vojenské identifikační číslo: BC 25723

                           Brigádní generál Than Oo byl do května 2018 velitelem 99. divize lehké pěchoty myanmarských ozbrojených sil (Tatmadaw). V této souvislosti odpovídá za brutální činy a závažné porušování lidských práv, kterých se 99. divize lehké pěchoty dopustila v druhé polovině roku 2017 vůči příslušníkům etnické skupiny Rohingya v Arakanském státě. Mimo jiné se jednalo o nezákonné zabíjení, sexuální násilí a systematické vypalování domů a budov Rohingyů.

                           25.6.2018“


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/564 ze dne 23. dubna 2020, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2018/298 o podpoře činností Přípravné komise pro Organizaci Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBTO) ze strany Unie za účelem posílení jejích kapacit pro monitorování a ověřování a v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení

text:
                  24.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 130/27

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2020/564
         ze dne 23. dubna 2020,
         kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2018/298 o podpoře činností Přípravné komise pro Organizaci Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBTO) ze strany Unie za účelem posílení jejích kapacit pro monitorování a ověřování a v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 28 odst. 1 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 26. února 2018 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2018/298 (1).

                     (2)

                     V čl. 5 druhém pododstavci rozhodnutí (SZBP) 2018/298 se pro činnosti uvedené v článku 1 uvedeného rozhodnutí stanoví prováděcí období 24 měsíců ode dne uzavření finanční dohody uvedené v čl. 3 odst. 3 uvedeného rozhodnutí.

                     (3)

                     Finanční dohoda s Přípravnou komisí pro Organizaci Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (dále jen "CTBTO") byla podepsána dne 28. dubna 2018, a její platnost má tudíž skončit dne 27. dubna 2020.

                     (4)

                     Dne 19. března 2020 požádal výkonný tajemník Přípravné komise pro CTBTO Dr. Lassina ZERBO, aby bylo prováděcí období stanovené rozhodnutím (SZBP) 2018/298 prodlouženo do 30. listopadu 2020 z důvodu celosvětové krize vyvolané onemocněním COVID-19 a souvisejícího dočasného pozastavení jiných než kritických činností CTBTO.

                     (5)

                     Rozhodnutí (SZBP) 2018/298 by proto mělo být změněno.

                     (6)

                     Prodloužení prováděcího období pro činnosti podle článku 1 rozhodnutí (SZBP) 2018/298 do 30. listopadu 2020 nemá vliv na zdroje,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V článku 5 rozhodnutí (SZBP) 2018/298 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
            „Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dnem 30. listopadu 2020.“.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 23. dubna 2020.

                  Za Radu

                  Předseda

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/298 ze dne 26. února 2018 o podpoře činností Přípravné komise pro Organizaci Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBTO) ze strany Unie za účelem posílení jejích kapacit pro monitorování a ověřování a v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení (Úř. věst. L 56, 28.2.2018, s. 34).


title: Rozhodnutí správní rady Agentury na podporu BEREC (Úřad BEREC) ze dne 10. září 2019 týkající se omezení určitých práv subjektů údajů v souvislosti se zpracováním osobních údajů v rámci činností prováděných Úřadem BEREC

text:
                  24.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 130/28

         ROZHODNUTÍ SPRÁVNÍ RADY AGENTURY NA PODPORU BEREC (ÚŘAD BEREC)
         ze dne 10. září 2019
         týkající se omezení určitých práv subjektů údajů v souvislosti se zpracováním osobních údajů v rámci činností prováděných Úřadem BEREC
         SPRÁVNÍ RADA,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971 ze dne 11. prosince 2018 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) a Agentury na podporu BEREC (Úřad BEREC), o změně nařízení (EU) 2015/2120 a o zrušení nařízení (ES) č. 1211/2009 (1), a zejména na čl. 36 odst. 4 uvedeného nařízení,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (2) (dále jen „nařízení“), a zejména článek 25 uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Úřad BEREC může v rámci svého fungování provádět správní šetření, předběžná disciplinární řízení, disciplinární řízení a řízení ohledně dočasného zproštění výkonu služby, a to na základě přílohy IX služebního řádu úředníků Evropské unie (3), jakož i rozhodnutím řídícího výboru úřadu Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (Úřad BEREC), č. MC/2012/3, kterým se stanoví obecné prováděcí předpisy týkající se provádění správních šetření a disciplinárních řízení, které se týkají zpracování informací, včetně osobních údajů.

                     (2)

                     Zaměstnanci Úřadu BEREC jsou povinni oznamovat možné protiprávní činnosti, včetně podvodů nebo korupce, poškozující zájmy Unie nebo chování související s plněním pracovních povinností, které může představovat závažné nedodržení povinností zaměstnanců Unie. To upravuje rozhodnutí řídícího výboru úřadu Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (Úřad BEREC), č. MC/2018/11, kterým se stanoví pokyny úřadu BEREC týkající se whistleblowingu.

                     (3)

                     Úřad BEREC stanovil politiku pro prevenci a účinné a efektivní řešení skutečných nebo potenciálních případů psychického nebo sexuálního obtěžování na pracovišti, jak je uvedeno v rozhodnutí řídícího výboru úřadu Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (Úřad BEREC), č. MC/2016/15, kterým se stanoví politika ochrany důstojnosti osob a prevence psychického a sexuálního obtěžování.

                     (4)

                     V souvislosti s výše uvedenými činnostmi Úřad BEREC shromažďuje a zpracovává příslušné informace a několik kategorií osobních údajů, včetně identifikačních údajů fyzické osoby, kontaktních údajů, informací o odborných úlohách a úkolech, informací o soukromém a profesním chování a výkonnosti a finančních údajů. Úřad BEREC působí jako správce údajů.

                     (5)

                     Jsou zavedeny přiměřené záruky pro ochranu osobních údajů a pro zabránění náhodnému nebo protiprávnímu přístupu k nim nebo jejich náhodnému nebo protiprávnímu předání, ať již jsou uchovávány ve fyzické, nebo elektronické podobě. Po zpracování jsou údaje uchovávány v souladu s platnými předpisy Úřadu BEREC pro uchovávání údajů stanovenými v záznamech o ochraně údajů podle článku 31 nařízení. Na konci lhůty pro uchovávání údajů jsou informace týkající se dané věci, včetně osobních údajů, vymazány, anonymizovány nebo převedeny do historických archivů.

                     (6)

                     V této souvislosti musí Úřad BEREC plnit svou povinnost informovat subjekty údajů o výše uvedených činnostech zpracování a dodržovat práva subjektů údajů, jak je stanoveno v nařízení.

                     (7)

                     Může být nutné sladit práva subjektů údajů podle nařízení s potřebami v souvislosti s výše uvedenými činnostmi, přičemž je třeba plně dodržovat základní práva a svobody dalších subjektů údajů. Za tímto účelem umožňuje článek 25 nařízení omezit za přísných podmínek použití článků 14 až 20, 35 a 36, jakož i článku 4 v rozsahu, v jakém jeho ustanovení odpovídají právům a povinnostem stanoveným v článcích 14 až 20. V takovém případě je nezbytné přijmout vnitřní předpisy, podle nichž může Úřad BEREC tato práva omezit v souladu s uvedeným článkem nařízení.

                     (8)

                     Může se jednat zejména o případ, kdy jsou informace o zpracování osobních údajů poskytnuty subjektu údajů ve fázi předběžného posouzení správního šetření nebo během samotného šetření, a to před případným zamítnutím věci nebo ve fázi předběžného disciplinárního řízení. Za určitých okolností by poskytnutí těchto informací mohlo závažně ovlivnit schopnost Úřadu BEREC účinně provádět šetření, například existuje-li riziko, že dotčená osoba zničí důkazy nebo že před výslechem ovlivní případné svědky. Navíc může být nutné, aby Úřad BEREC chránil jejich práva a svobody, jakož i práva a svobody jiných dotčených osob.

                     (9)

                     Může být zapotřebí chránit důvěrné údaje o svědkovi nebo oznamovateli (whistleblowerovi), který požádal o utajení své totožnosti. V takovém případě může Úřad BEREC v zájmu ochrany práv a svobod oznamovatele a dalších dotčených osob rozhodnout o omezení přístupu k údajům o jejich totožnosti, jakož i k jejich prohlášením a dalším osobním údajům.

                     (10)

                     Může být zapotřebí chránit důvěrné údaje o zaměstnanci, který se obrátil na důvěrné poradce Úřadu BEREC v souvislosti s řízením týkajícím se obtěžování. V takovém případě Úřad BEREC v zájmu ochrany práv a svobod údajné oběti, údajného obtěžovatele a dalších dotčených osob rozhodnout o omezení přístupu k údajům o jejich totožnosti, jakož i k jejich prohlášením a dalším osobním údajům.

                     (11)

                     Úřad BEREC by měl uplatňovat omezení pouze tehdy, pokud respektují podstatu základních práv a svobod a představují nezbytně nutné a přiměřené opatření v demokratické společnosti. Úřad BEREC by měl tato omezení zdůvodnit.

                     (12)

                     Na základě zásady odpovědnosti by měl Úřad BEREC vést záznamy o uplatňování těchto omezení.

                     (13)

                     Podle čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) 2018/1725 je správce povinen informovat subjekty údajů o hlavních důvodech pro použití omezení a o jejich právu podat stížnost u evropského inspektora ochrany údajů.

                     (14)

                     Podle čl. 25 odst. 8 nařízení může Úřad BEREC odložit, neprovést nebo odepřít poskytnutí informací o důvodech pro použití omezení na subjekt údajů, pokud by to jakýmkoli způsobem mařilo účinek omezení. Úřad BEREC by měl v jednotlivých případech posoudit, zda by informování o omezení mařilo jeho účinek.

                     (15)

                     Úřad BEREC by měl omezení zrušit, jakmile přestanou platit podmínky odůvodňující jeho uplatňování, přičemž tyto podmínky by měl pravidelně posuzovat.

                     (16)

                     V zájmu nejvyšší možné ochrany práv a svobod subjektů údajů a v souladu s čl. 44 odst. 1 nařízení by měl být pověřenec pro ochranu osobních údajů včas informován o veškerých použitých omezeních a o ověření souladu s tímto rozhodnutím.

                     (17)

                     Použitím výše uvedených omezení není dotčeno případné uplatnění čl. 16 odst. 5 v souvislosti s právem na informace, pokud údaje nebyly získány od subjektu údajů, jakož i čl. 17 odst. 4 v souvislosti s právem subjektu údajů na přístup k informacím.

                     (18)

                     Evropský inspektor ochrany údajů („EIOÚ“) byl konzultován dne 27. května 2019,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Předmět a oblast působnosti
            Toto rozhodnutí stanoví předpisy týkající se podmínek, za nichž Úřad BEREC může omezit použití článků 14 až 20, 35 a 36, jakož i článku 4 nařízení, a to na základě článku 25 nařízení.

            Článek 2
            Omezení

               1.   V souladu s čl. 25 odst. 1 nařízení může Úřad BEREC omezit použití článků 14 až 20, 35 a 36, jakož i článku 4 v rozsahu, v jakém jeho ustanovení odpovídají právům a povinnostem stanoveným v článcích 14 až 20, a to při:

                           a)

                           provádění správních šetření, předběžných disciplinárních řízení, disciplinárních řízení a řízení ohledně dočasného zproštění výkonu služby, a to na základě přílohy IX služebního řádu úředníků Evropské unie, jakož i rozhodnutím řídícího výboru úřadu Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (Úřad BEREC), č. MC/2012/3, kterým se stanoví obecné prováděcí předpisy týkající se provádění správních šetření a disciplinárních řízení, které se týkají zpracování informací, včetně osobních údajů. Příslušná omezení mohou vycházet z čl. 25 odst. 1 písm. c), g), h) nařízení;

                           b)

                           zajišťování, aby zaměstnanci Úřadu BEREC mohli důvěrně oznamovat případy, pokud se domnívají, že existují závažné nesrovnalosti, jak je stanoveno v rozhodnutí řídícího výboru úřadu Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (Úřad BEREC), č. MC/2018/11, kterým se stanoví pokyny úřadu BEREC týkající se whistleblowingu. Příslušná omezení mohou vycházet z čl. 25 odst. 1 písm. h) nařízení;

                           c)

                           zajišťování, aby zaměstnanci Úřadu BEREC mohli důvěrně informovat důvěrné poradce v souvislosti s řízením týkajícím se obtěžování, jak je stanoveno v rozhodnutí řídícího výboru úřadu Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (Úřad BEREC), č. MC/2016/15, kterým se stanoví politika ochrany důstojnosti osob a prevence psychického a sexuálního obtěžování. Příslušná omezení mohou vycházet z čl. 25 odst. 1 písm. h) nařízení;

               2.   Kategorie údajů zahrnují identifikační údaje fyzické osoby, kontaktní údaje, informace o odborných úlohách a úkolech, informace o soukromém a profesním chování a výkonnosti a finanční údaje.

               3.   Každé omezení respektuje podstatu základních práv a svobod a představuje nezbytně nutné a přiměřené opatření v demokratické společnosti.

               4.   Před uplatněním omezení se v jednotlivých případech posoudí jejich nezbytnost a přiměřenost. Omezení se vztahují pouze na to, co je nezbytně nutné k dosažení stanovených cílů, s přihlédnutím k rizikům a právům a svobodám subjektů údajů.

               5.   Za účelem dodržení zásady odpovědnosti Úřad BEREC předloží záznam, v němž popíše důvody uplatňovaných omezení, konkrétně, které důvody uvedené v odstavci 1 použil, a výsledek posouzení jejich nezbytnosti a přiměřenosti. Tyto záznamy jsou součástí rejstříku ad hoc, který je na požádání zpřístupněn evropskému inspektorovi ochrany údajů. Zpráva o uplatňování článku 25 nařízení je pravidelně zpřístupňována.

            Článek 3
            Rizika z hlediska práv a svobod subjektů údajů
            Záznam o příslušných činnostech zpracování v souladu s článkem 31 nařízení a případně příslušná posouzení vlivu na ochranu osobních údajů podle článku 39 nařízení zahrnují posouzení rizik z hlediska práv a svobod subjektů údajů, jejichž osobní údaje mohou podléhat omezením, a lhůtu pro uchovávání údajů.

            Článek 4
            Doba uložení a záruky
            Úřad BEREC zavede záruky proti zneužití osobních údajů, které mohou podléhat omezením, nebo proti protiprávnímu přístupu k nim či jejich protiprávnímu předání. Záruky zahrnují technická a organizační opatření a jsou v případě potřeby podrobně popsány v interních rozhodnutích, postupech a prováděcích pravidlech Úřadu BEREC. Mezi tyto záruky patří:

                        a)

                        odpovídající definice úloh, povinností a procesních kroků;

                        b)

                        případně zabezpečené elektronické prostředí, které zabraňuje neoprávněným osobám v protiprávním nebo náhodném přístupu k elektronickým údajům nebo protiprávnímu či náhodnému předání těchto údajů neoprávněným osobám;

                        c)

                        případně zabezpečené uložení a zpracování dokumentů v tištěné podobě;

                        d)

                        náležité monitorování omezení a pravidelné revize prováděné nejméně jednou za šest měsíců. K revizi je nutné přistoupit rovněž tehdy, pokud se změní zásadní okolnosti daného případu. Omezení se zruší, jakmile okolnosti odůvodňující jejich uplatňování přestanou platit.

            Článek 5
            Informování pověřence pro ochranu osobních údajů a přezkum ze strany pověřence pro ochranu osobních údajů

               1.   Pověřenec pro ochranu osobních údajů Úřadu BEREC je bez zbytečného odkladu informován vždy, když jsou v souladu s tímto rozhodnutím omezena práva subjektů údajů, přičemž je mu zpřístupněn příslušný záznam a veškeré dokumenty, na nichž se zakládají skutkové a právní prvky.

               2.   Pověřenec pro ochranu osobních údajů Úřadu BEREC může požádat o přezkum uplatňování omezení. Úřad BEREC písemně informuje pověřence pro ochranu osobních údajů o výsledku požadovaného přezkumu.

               3.   Zapojení pověřence pro ochranu osobních údajů Úřadu BEREC do postupu týkajícího se omezení, včetně výměny informací, je náležitě zdokumentováno.

            Článek 6
            Informování subjektů údajů o omezeních jejich práv

               1.   Úřad BEREC uvede v prohlášeních o ochraně údajů na svých internetových stránkách obecné informace o případných omezeních týkajících se veškerých práv subjektů údajů popsaných v čl. 2 odst. 1 tohoto rozhodnutí. Tyto informace se musí zabývat i tím, která práva mohou být omezena, důvody, a případnou délka trvání tohoto omezení.

               2.   Úřad BEREC navíc bez zbytečného odkladu písemně informuje jednotlivé subjekty údajů o stávajících nebo budoucích omezeních jejich práv, jak je dále upřesněno v článcích 7, 8 a 9.

            Článek 7
            Právo na informace, které mají být poskytnuty subjektům údajů, a informování o porušení zabezpečení osobních údajů

               1.   Pokud Úřad BEREC v souvislosti s činnostmi uvedenými v tomto rozhodnutí zcela nebo částečně omezí práva subjektů údajů uvedená v článcích 14 až 16 a v článku 35 nařízení, jsou subjekty údajů informovány o hlavních důvodech, na nichž se omezení zakládá, a o jejich právu podat stížnost u evropského inspektora ochrany údajů a požádat o soudní ochranu Soudní dvůr Evropské unie.

               2.   Úřad BEREC může odložit, neprovést nebo odepřít poskytnutí informací o důvodech omezení uvedené v odstavci 1, pokud by to mařilo účinek omezení. Toto posouzení se provádí případ od případu.

            Článek 8
            Práva subjektů údajů na přístup, opravu, výmaz a omezení zpracování

               1.   Pokud Úřad BEREC v souvislosti s činnostmi uvedenými v tomto rozhodnutí zcela nebo částečně omezí práva na přístup k osobním údajům, opravu, výmaz či omezení zpracování uvedená v tomto pořadí v článcích 17 až 20 nařízení, informuje dotčený subjekt údajů ve své odpovědi na jeho žádost o hlavních důvodech, na nichž se uplatnění omezení zakládá, a o možnosti podat stížnost u evropského inspektora ochrany údajů nebo požádat o soudní ochranu Soudní dvůr Evropské unie.

               2.   Úřad BEREC může odložit, neprovést nebo odepřít poskytnutí informací o důvodech omezení uvedené v odstavci 1, pokud by to mařilo účinek omezení. Toto posouzení se provádí případ od případu.

            Článek 9
            Důvěrnost elektronické komunikace

               1.   Úřad BEREC může za výjimečných okolností a v souladu s ustanoveními a odůvodněními směrnice 2002/58/ES (4) omezit právo na důvěrnost elektronických komunikací, jak je uvedeno v článku 36 nařízení. V takovém případě Úřad BEREC ve zvláštních vnitřních předpisech podrobně popíše okolnosti, důvody, příslušná rizika a související záruky.

               2.   Pokud Úřad BEREC omezí právo na důvěrnost elektronických komunikací, informuje dotčený subjekt údajů ve své odpovědi na jeho žádost o hlavních důvodech, na nichž se uplatnění omezení zakládá, a o možnosti podat stížnost u evropského inspektora ochrany údajů nebo požádat o soudní ochranu Soudní dvůr Evropské unie.

               3.   Úřad BEREC může odložit, neprovést nebo odepřít poskytnutí informací o důvodech omezení uvedené v odstavcích 1 a 2, pokud by to mařilo účinek omezení. Toto posouzení se provádí případ od případu.

            Článek 10
            Vstup v platnost
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Rize dne 10. září 2019.

                  Za Agenturu na podporu BEREC

               Jeremy GODFREY

                  předseda správní rady

            (1)  Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39.

            (3)  Nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví Služební řád úředníků a Pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a kterým se zavádějí zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise (Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1).

            (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 25. března 2020, kterým se Evropská investiční banka pověřuje správou příjmů inovačního fondu 2020/C 133/05

text:
                  24.4.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 133/6

         ROZHODNUTÍ KOMISE
         ze dne 25. března 2020,
         kterým se Evropská investiční banka pověřuje správou příjmů inovačního fondu
         (2020/C 133/05)
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 10a odst. 8 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
         s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/856 ze dne 26. února 2019, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, pokud jde o fungování inovačního fondu (2), a zejména na čl. 20 odst. 3 uvedeného nařízení,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014, (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (3), a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. c) bod iii) uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Inovační fond, zřízený čl. 10a odst. 8 směrnice 2003/87/ES, je nástupcem programu NER 300. Podrobná pravidla fungování inovačního fondu jsou stanovena v nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/856.

                     (2)

                     Inovační fond má být financován mimo jiné z příjmů ze 450 milionů povolenek zpeněžených prostřednictvím společné dražební platformy v souladu s nařízením Komise (EU) č. 1031/2010 (4). Povolenky se mají dražit postupně v průběhu následujících let. Inovační fond má být dále financován z části nevyužitých aktiv programu NER300, která do něj budou převedena.

                     (3)

                     Podle čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) 2019/856 mají příjmy inovačního fondu představovat vnější účelově vázané příjmy ve smyslu článku 21 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 („finanční nařízení“). Tyto příjmy mají být poskytovány prostřednictvím souhrnného rozpočtu Unie.

                     (4)

                     Podle čl. 3 písm. c) ve spojení s 13. bodem odůvodnění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/856 mají být příjmy inovačního fondu, včetně příjmů z povolenek spravovány v souladu s cíli směrnice 2003/87/ES.

                     (5)

                     V 16. bodě odůvodnění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/856 se stanoví, že inovační fond by se měl provádět v souladu se zásadami řádného finančního řízení dle finančního nařízení.

                     (6)

                     Podle čl. 24 odst. 1 nařízení (EU) č. 1031/2010 (5) je Evropská investiční banka (EIB) dražitelem povolenek, které mají být draženy od roku 2021 ve prospěch inovačního fondu a také modernizačního fondu, který byl rovněž zřízen směrnicí 2003/87/ES.

                     (7)

                     Evropská investiční banka spravuje příjmy programu NER 300. Část nevyužitých prostředků programu NER 300, jež v současnosti EIB spravuje, má být převedena do inovačního fondu. Je vhodné zajistit kontinuitu investičního procesu a umožnit optimální převod aktiv. Kromě toho EIB, jelikož realizovala program NER 300, získala cenné zkušenosti s realizací strategie správy majetku zohledňující související peněžní toky.

                     (8)

                     Evropská investiční banka byla pověřena správou příjmů modernizačního fondu. Ze správy majetku inovačního fondu a modernizačního fondu jedním správcem pravděpodobně vzejdou synergismy a úspory z rozsahu.

                     (9)

                     Z toho důvodu Komise hodlá pověřit EIB úkoly spojenými se správou příjmů inovačního fondu. To je v souladu s čl. 20 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/856 podmíněno uzavřením dohody mezi Komisí a EIB upravující konkrétní podmínky, za nichž bude EIB tyto úkoly v souladu se zásadami řádného finančního řízení dle finančního nařízení plnit.

                     (10)

                     Dohoda by měla obsahovat zejména konkrétní ustanovení týkající se: i) podrobných pravidel zpeněžování v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010; ii) podrobných pravidel převodu prostředků umožňujících Komisi včasné provedení inovačního fondu; iii) výpočtu poplatků za správu majetku; iv) frekvence, obsahu a formy podávání zpráv; v) požadavků na účetnictví; vi) investiční strategie pro správu příjmů inovačního fondu,

               ROZHODLA TAKTO:

            Článek 1
            Pověření Evropské investiční banky správou příjmů inovačního fondu

               1.   Správou příjmů inovačního fondu se pověřuje Evropská investiční banka (EIB), s výhradou uzavření dohody o přiznání příspěvku uvedené v článku 2.

               2.   Evropská investiční banka se pověřuje správou následujících příjmů inovačního fondu:

                           a)

                           příjmů z povolenek zpeněžených prostřednictvím společné dražební platformy v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010;

                           b)

                           veškerých aktiv pocházejících z převodu do inovačního fondu, včetně nevyčerpaných příjmů z druhé výzvy programu NER 300.

            Článek 2
            Dohoda o přiznání příspěvku

               1.   Komise a EIB uzavřou dohodu o přiznání příspěvku upravující konkrétní podmínky, za nichž bude EIB plnit své úkoly v souvislosti se správou příjmů inovačního fondu a zpeněžováním povolenek.

               2.   Dohoda o přiznání příspěvku zohlední nutnost plně transparentní spolupráce mezi Komisí a EIB. Stanoví podrobná pravidla, jež zajistí dodržování zásad řádného finančního řízení dle finančního nařízení. Pravidla musí být rovněž v souladu s platnými správními dohodami, zejména s finanční a správní rámcovou dohodou mezi Evropskou unií a Evropskou investiční bankou a trojstrannou dohodou mezi Evropskou komisí, Evropským účetním dvorem a Evropskou investiční bankou.

               3.   Dohoda o přiznání příspěvku stanoví zejména:

                           a)

                           podrobná pravidla zpeněžování povolenek v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010;

                           b)

                           podrobná pravidla převodu prostředků mezi EIB a Komisí, která Komisi umožní bezodkladně čerpat příjmy inovačního fondu v reakci na potřeby financování projektu;

                           c)

                           odměnu dle nákladů náležející EIB za zpeněžování povolenek a za správu příjmů inovačního fondu a související úkoly. Odměna dle nákladů se stanoví na základě písemných dokladů o poskytnutých službách;

                           d)

                           podávání měsíčních zpráv EIB Komisi ve formátu stanoveném Komisí. To Komisi umožní plnit veškeré požadavky pro účely jejího vlastního monitorování a podávání zpráv podle článku 23 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/856;

                           e)

                           investiční strategii pro příjmy z aktiv inovačního fondu. Přičemž platí zejména, že i) cílem investiční strategie je generovat přiměřený výnos odpovídající ochraně hodnoty příjmů a umožňující EIB bezodkladně a v plném rozsahu uspokojit veškerý požadovaný odtok finančních prostředků po dobu investičního horizontu fondu; ii) EIB navrhne investiční strategii, kterou Komise na základě kladného doporučení svého účetního schválí. Investiční strategie bude stanovena předtím, než inovační fond zahájí činnost; iii) investiční strategie bude zahrnovat návrh na rozdělení aktiv do jednotlivých kategorií způsobilých investic a návrh referenční hodnoty. Referenční hodnota se stanoví v souladu s osvědčenou odvětvovou praxí a s ohledem na investiční horizont, škálu způsobilých investic, cíle a toleranci rizik inovačního fondu; iv) aby usnadnila stanovení investiční strategie, poskytne Komise předpokládaný harmonogram potřeb financování spojených s projekty, které se mají z inovačního fondu financovat; v) EIB investiční strategii přezkoumá nejméně jednou za rok nebo kdykoliv si to vyžádá změna v profilu peněžních toků; vi) jednou ročně a na žádost Komise předkládá EIB investiční strategii a výsledky portfolia Komisi;

                           f)

                           podrobná pravidla, podle kterých bude EIB předkládat Komisi ověřené finanční výkazy inovačního fondu za každý finanční rok podle čl. 23 odst. 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2019/856;

                           g)

                           podrobná pravidla, podle kterých bude EIB v souladu s právem Unie spolupracovat s Evropským účetním dvorem, Evropským úřadem pro boj proti podvodům a evropským veřejným žalobcem.

               4.   Dohoda vstoupí v platnost podpisem Komise a EIB.

            V Bruselu dne 25. března 2020

                  Za Komisi

               Johannes HAHN

                  člen Komise

            (1)  Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32.

            (2)  Úř. věst. L 140, 28.5.2019, s. 6.

            (3)  Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1.

            (4)  Nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 ze dne 12. listopadu 2010 o harmonogramu, správě a jiných aspektech dražeb povolenek na emise skleníkových plynů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Unii (Úř. věst. L 302, 18.11.2010, s. 1).

            (5)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/1868 ze dne 28. srpna 2019, kterým se mění nařízení (EU) č. 1031/2010 za účelem sladění dražeb povolenek s pravidly EU ETS na období let 2021 až 2030 a s klasifikací povolenek jako finančních nástrojů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (Úř. věst. L 289 ze dne 8.11.2019, s. 9).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 26. června 2020 o jmenování sedmi členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin 2020/C 218 I/01

text:
                  2.7.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  CI 218/1

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 26. června 2020
         o jmenování sedmi členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin
         (2020/C 218 I/01)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (1), a zejména na čl. 25 odst. 1 uvedeného nařízení,
         s ohledem na seznam kandidátů předložený Radě Evropskou komisí dopisem ze dne 3. února 2020,
         s ohledem na názory vyjádřené Evropským parlamentem dopisem ze dne 14. května 2020,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Je nezbytně nutné zajistit nezávislost, vysokou vědeckou úroveň, transparentnost a efektivnost Evropského úřadu pro bezpečnost potravin. Je rovněž nezbytné zajistit spolupráci tohoto úřadu se členskými státy.

                     (2)

                     Dne 30. června 2020 končí funkční období sedmi členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.

                     (3)

                     Seznam předložený Komisí byl přezkoumán s cílem jmenovat sedm nových členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin na základě dokumentace předložené Komisí a s ohledem na názory vyjádřené Evropským parlamentem. Účelem je zajistit nejvyšší úroveň schopností, široký okruh relevantních odborných znalostí, například v oblasti řízení a veřejné správy, jakož i co nejširší geografické zastoupení v rámci Unie.

                     (4)

                     Podle čl. 25 odst. 1 nařízení (ES) č. 178/2002 musí mít čtyři členové správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin zkušenost s působením v organizacích zastupujících spotřebitele a jiných zájmových skupinách v rámci potravinového řetězce. Funkční období jednoho člena správní rady s těmito zkušenostmi skončí dne 30. června 2020. Tento člen by proto měl být nahrazen členem, který má zkušenosti s působením v organizacích zastupujících spotřebitele nebo jiné zájmové skupiny v rámci potravinového řetězce.

                     (5)

                     Podle čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 178/2002 činí funkční období členů čtyři roky a členové mohou být jmenováni na jedno další funkční období. Jeden z kandidátů bez zkušeností s působením v organizacích zastupujících spotřebitele nebo jiných zájmových skupinách v rámci potravinového řetězce byl jako člen správní rady již jmenován na základě rozhodnutí Rady ze dne 20. dubna 2015 a 16. června 2016 (2). Nejprve funkci zastával po dobu jednoho roku a dvou měsíců do konce funkčního období člena, který odstoupil, a následně byl jmenován na celé čtyřleté funkční období. Tento člen by tedy měl být jmenován pouze na dva roky a deset měsíců, aby celková doba trvání jeho funkčního období nepřesáhla osm let,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Členy správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin na období od 1. července 2020 do 30. června 2024 jsou jmenováni:

                        —

                        pan Aivars BĒRZIŅŠ,

                        —

                        pan Georgi Kirilov GEORGIEV,

                        —

                        pan Ulrich HERZOG,

                        —

                        pan Didier HOUSSIN,

                        —

                        paní Eleni IOANNOU-KAKOURIOVÁ (3)

                        —

                        pan Giuseppe RUOCCO.

            Článek 2
            Členem správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin na období od 1. července 2020 do 30. dubna 2023 je jmenován:

                        —

                        pan Michael WINTER.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 26. června 2020.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (1)  Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.

            (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 20. dubna 2015 o jmenování jednoho člena správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (Úř. věst. C 142, 29.4.2015, s. 1) a rozhodnutí Rady ze dne 16. června 2016 o jmenování sedmi členů správní rady Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (Úř. věst. C 223, 21.6.2016, s. 7).

            (3)  Zkušenost s působením v organizacích zastupujících spotřebitele.


Rozhodnutí Komise ze dne 28/05/2020 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9447 - HITACHI / ABB (POWER GRID DIVISION)) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 06/07/2020 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9874 - TOKYO CENTURY CORPORATION / NIPPON TELEGRAPH AND TELEPHONE CORPORATION / JV) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 10/07/2020 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9868 - RAYTHEON TECHNOLOGIES CORPORATION / SAUDI ARABIAN OIL COMPANY / MIDDLE EAST CYBER SERVICES JV) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 06/04/2020 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9439 - WARNER BROS / UNIVERSAL / HOME ENTERTAINMENT / JV) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)