title: 2014/365/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 12. června 2014 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 30 k Dohodě o EHP o zvláštních ustanoveních o organizaci spolupráce v oblasti statistiky

text:
               18.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 178/14

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 12. června 2014
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 30 k Dohodě o EHP o zvláštních ustanoveních o organizaci spolupráce v oblasti statistiky

      (2014/365/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 338 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (2) (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)

               Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně Protokolu 30 k této dohodě.

               (3)

               Příloha XXI Dohody o EHP obsahuje zvláštní ustanovení týkající se statistiky.

               (4)

               Statistický program EHP na období 2014 až 2017 by měl vycházet z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 99/2013 (3) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1383/2013 (4), a měl by zahrnovat ty prvky programu, které jsou nezbytné pro popis a sledování všech příslušných hospodářských, sociálních a environmentálních ukazatelů Evropského hospodářského prostoru.

               (5)

               Statistický program EHP na období 2003 až 2007 již není v platnosti, a měl by proto být v Dohodě o EHP zrušen.

               (6)

               Protokol 30 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2014.

               (7)

               Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně protokolu 30 k Dohodě o EHP o zvláštních ustanoveních o organizaci spolupráce v oblasti statistiky, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 12. června 2014.

            Za Radu

            předseda

         Y. MANIATIS

      (1)  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 99/2013 ze dne 15. ledna 2013 o evropském statistickém programu na období let 2013 až 2017 (Úř. věst. L 39, 9.2.2013, s. 12).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1383/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 99/2013 o evropském statistickém programu na období let 2013 až 2017 (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 84).

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2014
      ze dne …,
      kterým se mění Protokol 30 k Dohodě o EHP o zvláštních ustanoveních o organizaci spolupráce v oblasti statistiky
      SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
      s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Statistický program EHP na období 2014 až 2017 by měl vycházet z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 99/2013 (1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1383/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 99/2013 o evropském statistickém programu na období let 2013 až 2017 (2), a měl by zahrnovat ty prvky programu, které jsou nezbytné pro popis a sledování všech příslušných hospodářských, sociálních a environmentálních ukazatelů Evropského hospodářského prostoru.

                  (2)

                  Statistický program EHP na období 2003 až 2007 již není v platnosti, a měl by proto být v Dohodě o EHP zrušen.

                  (3)

                  Protokol 30 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2014,

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Protokol 30 k Dohodě o EHP se mění takto:

                  1)

                  V názvu článku 5 se výraz „2013“ nahrazuje slovy „2013 až 2017“.

                  2)

                  V čl. 5 odst. 1 se doplňují slova:
                  „ve znění:

                              —

                                 32013 R 1383: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1383/2013 ze dne 17. prosince 2013 (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 84).“

                  3)

                  V čl. 5 odst. 2 se slova „31. prosincem 2013“ nahrazují slovy „31. prosincem 2017“.

                  4)

                  Znění čl. 5 odst. 3 se nahrazuje tímto:
                  „Zvláštní roční statistický program EHP na období 2013 až 2017 společně vytvoří Statistický úřad ESVO a Eurostat. Roční statistický program EHP vychází z části ročního pracovního programu vypracovaného Komisí v souladu s nařízením (EU) č. 99/2013, a vypracuje se souběžně s ním. Roční statistický program EHP schválí smluvní strany podle jejich vnitřních postupů.“

                  5)

                  Znění čl. 5 odst. 4 se nahrazuje tímto:
                  „Podle čl. 82 odst. 1 písm. a) Dohody o EHP a podle finančních nařízení k uvedené dohodě přispějí státy ESVO na rok 2013 finanční částkou, která představuje 75 % částky uvedené v rozpočtových položkách 29 02 05 (Evropský statistický program na období let 2013 až 2017) a 29 01 04 05 (Informační politika v oblasti statistiky – Výdaje na správu a řízení) v rozpočtu Evropské unie na rok 2013, a finanční částkou, která představuje 75 % částky uvedené v rozpočtových položkách 29 02 01 (Evropský statistický program na období let 2013 až 2017) a 29 01 04 01 (Informační politika v oblasti statistiky – Výdaje na správu a řízení) v rozpočtu Evropské unie na období let 2014 až 2017.“

                  6)

                  Znění článku 2 se zrušuje.

            Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po učinění posledního oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3).
      Použije se ode dne 1. ledna 2014.
      Článek 3
      Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

         V Bruselu dne

               Za Smíšený výbor EHP

               předseda nebo předsedkyně

               tajemníci

               Smíšeného výboru EHP

         (1)  Úř. věst. L 39, 9.2.2013, s. 12.

         (2)  Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 84.

         (3)  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


title: Rozhodnutí Rady 2011/169/SZBP ze dne 21. března 2011 , kterým se mění rozhodnutí 2010/638/SZBP o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice

text:
               22.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 76/59

         ROZHODNUTÍ RADY 2011/169/SZBP
   ze dne 21. března 2011,
   kterým se mění rozhodnutí 2010/638/SZBP o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 27. října 2009 přijala Rada společný postoj 2009/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice (1) v reakci na násilný zákrok bezpečnostních sil proti politickým demonstrantům, k němuž došlo dne 28. září 2009 v Konakry.

               (2)

               Dne 25. října 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/638/SZBP (2), kterým se prodlužují omezující opatření do 27. října 2011 a zrušuje se společný postoj 2009/788/SZBP.

               (3)

               Rozhodnutí 2010/638/SZBP by mělo být s ohledem na politickou situaci a na zprávu mezinárodní vyšetřovací komise pověřené zjištěním skutečností a okolností, za nichž došlo k událostem ze dne 28. září 2009 v Guineji, pozměněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2010/638/SZBP se mění takto:

               1)

               V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily vstupu osob, které jsou dle mezinárodní vyšetřovací komise odpovědné za události v Guineji ze dne 28. září 2009, a osob s nimi spojených, jak jsou uvedeny v příloze, na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.“

               2)

               V článku 4 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány osobami, které jsou dle mezinárodní vyšetřovací komise odpovědné za události v Guineji ze dne 28. září 2009 a fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány s nimi spojenými, jak jsou uvedeny v příloze.“

               3)

               Příloha rozhodnutí 2010/638/SZBP se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 21. března 2011.

            Za Radu

            předseda

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 281, 28.10.2009, s. 7.

      (2)  Úř. věst. L 280, 26.10.2010, s. 10.

      PŘÍLOHA

            „PŘÍLOHA

               Seznam osob podle článků 3 a 4

                        Jméno
                        (a případná jiná jména)

                        Identifikační údaje
                        (datum a místo narození, č. pasu, průkazu totožnosti, apod.)

                        Odůvodnění

                        1.

                        kpt. Moussa Dadis CAMARA

                        nar.: 1.1.1964 nebo 29.12.1968
                        pas: R0001318

                        Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

                        2.

                        velitel Moussa Tiégboro CAMARA

                        nar.: 1.1.1968
                        pas: 7190

                        Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

                        3.

                        plk. dr. Abdoulaye Chérif DIABY

                        nar.: 26.2.1957
                        pas: 13683

                        Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

                        4.

                        por. Aboubacar Chérif (též Toumba) DIAKITÉ

                        Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

                        5.

                        por. Jean-Claude PIVI (též Coplan)

                        nar.: 1.1.1960

                        Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji“


title: 2013/611/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 17. dubna 2013 o uzavření účtů Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států EU za rozpočtový rok 2011

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 308/328

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 17. dubna 2013
   o uzavření účtů Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států EU za rozpočtový rok 2011
   (2013/611/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie za rozpočtový rok 2011,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států za rozpočtový rok 2011, spolu s odpověďmi agentury (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (4), a zejména na článek 30 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A7-0079/2013),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie za rozpočtový rok 2011;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí výkonnému řediteli Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 388, 15.12.2012, s. 202.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 31. března 1992 o bezpečnosti informačních systémů

text:
Důležité právní upozornění

|

31992D0242

Úřední věstník L 123 , 08/05/1992 S. 0019 - 0025 Finské zvláštní vydání: Kapitola 16 Svazek 2 S. 0025  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 16 Svazek 2 S. 0025

		Rozhodnutí Radyze dne 31. března 1992o bezpečnosti informačních systémů(92/242/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že úkolem Společenství je zřízením společného trhu a postupným sbližováním hospodářských politik členských států podporovat v celém Společenství harmonický rozvoj hospodářských činností, stálý a vyvážený rozvoj, zvýšenou stabilitu, rychlejší zvyšování životní úrovně a těsnější vztahy mezi členskými státy;vzhledem k tomu, že informace uložená, zpracovaná a předávaná elektronickými prostředky se stává stále významnější v hospodářské a sociální činnosti;vzhledem k tomu, že zavádění účinných globálních komunikací a širšího využívání elektronického zpracování informací zdůrazňuje nezbytnost odpovídající ochrany;vzhledem k tomu, že ve svých rozpravách a usneseních Evropský parlament opakovaně zdůraznil význam bezpečnosti informačních systémů;vzhledem k tomu, že Hospodářský a sociální výbor zdůraznil potřebu projednat otázky bezpečnosti informačních systémů v rámci akcí Společenství, zejména s ohledem na dopad na vytváření vnitřního trhu;vzhledem k tomu, že akce na úrovni vnitrostátní, mezinárodní a na úrovni Společenství poskytují dobrou základnu;vzhledem k tomu, že mezi telekomunikacemi, informačními technologiemi, normalizací, informačním trhem a zásadami výzkumu a technologického vývoje (R & DT) a již vykonanou prací Společenství v těchto oblastech je úzký vztah;vzhledem k tomu, že je vhodné sjednotit opatření s využitím stávajících poznatků na vnitrostátní a mezinárodní úrovni a s podporou spolupráce mezi hlavními dotčenými stranami; že je tedy výhodné postupovat v rámci jednotného akčního plánu;vzhledem k tomu, že složitost bezpečnosti informačních systémů vyžaduje vytvoření strategií umožňujících volný pohyb informací uvnitř jednotného trhu a současně zajišťujících bezpečnost používání informačních systémů v celém Společenství;vzhledem k tomu, že je věcí každého členského státu, aby vzal v úvahu omezení vyplývající z bezpečnosti a veřejného pořádku;vzhledem k tomu, že odpovědnost členských států v této oblasti předpokládá společný přístup založený na úzké spolupráci s vyššími úředníky členských států;vzhledem k tomu, že je třeba stanovit akční plán na počáteční období dvaceti čtyř měsíců a zřízení výboru vyšších úředníků s dlouhodobým pověřením, jako poradního orgánu Komise v oblasti bezpečnosti informačních systémů;vzhledem k tomu, že částka 12 milionů ECU se považuje za nezbytnou pro provádění akce v počátečním období dvaceti čtyř měsíců; že pro rok 1992 s ohledem na současný finanční výhled činí částka považovaná za nezbytnou 2 miliony ECU;vzhledem k tomu, že částky, které mají být použity pro financování programu na období po rozpočtovém roce 1992 se budou muset zaznamenat do platného finančního rámce Společenství,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Tímto rozhodnutím se přijímá akce v oblasti bezpečnosti informačních systémů. Zahrnuje:- rozvíjení globálních strategií pro zajištění bezpečnosti informačních systémů (akční plán) pro počáteční období dvaceti čtyř měsíců a- vytvoření skupiny vyšších úředníků s dlouhodobým pověřením (dále jen "výbor") jako poradního orgánu Komise pro akce v oblasti bezpečnosti informačních systémů.Článek 21. Komise systematicky konzultuje výbor o otázkách vztahujících se na bezpečnost informačních systémů pro různé činnosti Společenství, zejména o definici strategií a programů práce.2. Akční plán, jak je uvedeno v příloze, zahrnuje přípravné práce na tato témata:I. vývoj strategického rámce pro bezpečnost informačních systémů;II. zjištění potřeb uživatelů a poskytovatelů služeb v oblasti bezpečnosti informačních systémů;III. vypracování řešení pro některé krátkodobé a střednědobé potřeby uživatelů, dodavatelů a poskytovatelů služeb;IV. vypracování specifikací, normalizace, hodnocení a osvědčování ve vztahu k bezpečnosti informačních systémů;V. technologický a funkční vývoj v oblasti bezpečnosti informačních systémů;VI. zavedení bezpečnosti informačních systémů.Článek 31. Výše finančních prostředků Společenství považovaná za nezbytnou pro provedení akce pro počáteční období je 12 milionů ECU včetně 2 milionů ECU pro rok 1992 v rámci finančního výhledu na roky 1988–1992.Pro následující období plnění programu bude třeba zaznamenat částku do platného finančního rámce Společenství.2. Rozpočtový orgán určí volné prostředky pro každý finanční rok, s přihlédnutím k zásadám řádné správy uvedeným v článku 2 finančního nařízení, které se vztahuje na souhrnný rozpočet Evropských společenství.Článek 4Skupina nezávislých odborníků provede pro Komisi zhodnocení pokroku dosaženého během počátečního období. Zpráva této skupiny, doplněná případnými poznámkami Komise, je předložena Evropskému parlamentu a Radě.Článek 51. Komise odpovídá za provedení akce. Bude jí nápomocen poradní výbor složený ze zástupců členských států za předsednictví zástupce Komise.2. Akční plán je prováděn v souladu s cíli vymezenými v článku 2 a podle potřeby je aktualizován. Obsahuje podrobné cíle a typy akcí, které je třeba uskutečnit, jakož i související finanční opatření. Komise vyzve k předložení návrhů na základě akčního plánu.3. Akční plán musí být prováděn v úzké spolupráci s hlavními činiteli odvětví. Musí respektovat, podporovat a doplňovat probíhající normalizační činnosti na evropské a mezinárodní úrovni v této oblasti.Článek 61. Postup stanovený v článku 7 se vztahuje na- opatření související s politikou Společenství v oblasti bezpečnosti informačních systémů.2. Postup stanovený v článku 8 se vztahuje na:- vypracování a aktualizaci akčního plánu uvedeného v článku 5,- obsah výzvy k předkládání návrhů, zhodnocení návrhů a předpokládanou částku příspěvku Společenství na opatření, pokud přesahuje 200000 ECU,- spolupráci organizací mimo Společenství na jakékoli činnosti, kterou upravuje toto rozhodnutí;- na způsoby šíření, ochrany a zhodnocení výsledků opatření;- opatření, která mají být přijata pro vyhodnocení akce.3. Je-li výše příspěvku Společenství na opatření menší nebo rovná 200000 ECU, konzultuje Komise výbor o opatřeních, která mají být přijata, a informuje ho o výsledku svého odhadu.Článek 7Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme své stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti dané věci, případně hlasováním.Stanovisko je uvedeno do zápisu; kromě toho má každý členský stát právo požádat, aby byl v tomto zápisu uveden jeho postoj.Komise přihlíží co nejvíce ke stanovisku podanému výborem. Sdělí výboru způsob, jakým vzala toto stanovisko v úvahu.Článek 8Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme své stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti dané věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise, přičemž hlasům členských států je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců od předložení věci Radě, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti zmíněným opatřením vysloví prostou většinou.V Bruselu dne 31. března 1992.Za RadupředsedaVitor Martins[1] Úř. věst. C 277, 5.11.1990, s. 18.[2] Úř. věst. C 94, 13.3.1992.[3] Úř. věst. C 159, 17.6.1991, s. 38.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPřehled směrů akceHLAVNÍ SMĚRY AKČNÍHO PLÁNU V OBLASTI BEZPEČNOSTI INFORMAČNÍCH SYSTÉMŮÚVODCílem akčního plánu je rozvoj globálních strategií zaměřených na to, aby uživatelům a tvůrcům elektronicky uchovávaných, zpracovávaných nebo předávaných informací byla poskytována odpovídající ochrana informačních systémů proti náhodným nebo úmyslným ohrožením.Akční plán bere v úvahu a doplňuje současnou normalizační činnost na světové úrovni.Zahrnuje tyto směry akce:- vývoj strategického rámce pro bezpečnost informačních systémů,- zjištění potřeb uživatelů a poskytovatelů služeb v oblasti bezpečnosti informačních systémů,- vypracování řešení pro některé krátkodobé a střednědobé potřeby uživatelů, dodavatelů a poskytovatelů služeb,- vypracování specifikací, normalizace, hodnocení a osvědčování ve vztahu k bezpečnosti informačních systémů,- technologický a operační vývoj v oblasti bezpečnosti informačních systémů,- zavedení bezpečnosti informačních systémů.Akční plán provádí Komise v úzké spolupráci se souvisejícími akcemi členských států a ve spojení s akcemi Společenství v oblasti výzkumu a technologického vývoje v této oblasti.1. Směr akce I: vývoj strategického rámce pro bezpečnost informačních systémů1.1 PředmětBezpečnost informačních systémů se považuje za kvalitu, která je nezbytná všude v moderní společnosti. Elektronické informační služby vyžadují bezpečné telekomunikační infrastruktury, zabezpečený software a hardware, jakož i bezpečné podmínky užívání a správy. Je třeba vytvořit globální strategii, která vezme v úvahu všechna hlediska bezpečnosti informačních systémů a vyloučí veškeré dílčí přístupy. Všechny strategie bezpečnosti elektronicky zpracovávaných informací musí brát v úvahu přání všech společností pracovat účinně a přitom se chránit v rychle se měnícím světě.1.2 CílMusí být vytvořen strategický rámec tak, aby byly sloučeny sociální, hospodářské a politické cíle s technickými, provozními a právními možnostmi Společenství v mezinárodních souvislostech. Osoby činné v daném odvětví, které pracují společně na vývoji společného postoje a smluveného strategického rámce, musí nalézt citlivou rovnováhu mezi různými zájmy, cíli a omezeními. Jedná se o předpoklad pro sladění zájmů a potřeb jak v oblasti politiky, tak průmyslového rozvoje.1.3 Situace a tendenceSituace se vyznačuje rostoucím vědomím potřeby jednat. Pokud se však neobjeví podnět pro koordinaci opatření, je velmi pravděpodobné, že rozptýlené snahy v různých odvětvích vytvoří situaci, která bude ve skutečnosti protikladná, a bude postupně vytvářet stále více právních, sociálních a hospodářských obtíží.1.4 Potřeby, možnosti a priorityTakový rámec musí zpracovat a prozkoumat analýzu a zvládnutí rizik souvisejících se zranitelností informačních systémů a souvisejících služeb, harmonizaci právních předpisů týkajících se zneužívání a nesprávného užívání výpočetní techniky a telekomunikací, administrativní infrastruktury včetně bezpečnostních politik, a jak mohou být tyto politiky účinně využity v různých průmyslových odvětvích nebo oblastech, sociální zájmy a zájmy na ochranu soukromí (například použití systémů identifikace, ověřování pravosti, dokazatelnosti a případně oprávnění v demokratickém prostředí).Musí být vytvořeny jasné směry, aby byly vypracovány fyzické a logické struktury pro bezpečné rozložení informačních služeb, normy, hlavní směry a definice pro produkty a služby se zajištěnou bezpečností, pilotní projekty a prototypy, aby byla zajištěna životnost různých administrativních struktur, jakož i struktur a norem týkajících se potřeb zvláštních odvětví.Je třeba posílit vědomí o obtížích spojených s bezpečností, aby došlo ke zvýšení zájmu uživatelů o bezpečnost v oblasti informačních technologií (IT).2. Směr akce II: zjištění potřeb uživatelů a poskytovatelů služeb v oblasti bezpečnosti informačních systémů2.1 PředmětBezpečnost informačních systémů je podstatnou podmínkou bezúhonnosti a věrohodnosti obchodního využití, duševního vlastnictví a důvěrnosti. To vytváří otázku citlivé rovnováhy – a někdy výběru – mezi podporou volného obchodu na jedné straně a ochranou soukromí a duševního vlastnictví na straně druhé. K výběru a kompromisu musí dojít na základě globálního zhodnocení potřeb a dopadu rozhodnutí přijatých v oblasti bezpečnosti informačních systémů pro uspokojení těchto potřeb.Uživatelé potřebují, aby informační systémy bezpečně fungovaly z technologických, provozních a normotvorných hledisek. Je tedy nezbytné provést systematický průzkum potřeb bezpečnosti informačních systémů, aby došlo k vypracování odpovídajících a účinných opatření.2.2 CílJe vhodné zjistit povahu a vlastnosti potřeb uživatelů a poskytovatelů služeb a jejich vztah k opatřením v oblasti bezpečnosti informačních systémů.2.3 Situace a tendenceAž dosud nebylo vyvinuto žádné jednotné úsilí ke zjištění rychle se vyvíjejících potřeb hlavních činitelů v oblasti bezpečnosti informačních systémů. Některé členské státy Společenství zjistily potřeby harmonizace vnitrostátních činností (zejména "hodnotící kritéria bezpečnosti informačních technologií"). Jednotná hodnotící kritéria a pravidla pro vzájemné uznávání osvědčení o hodnocení mají stále větší význam.2.4 Potřeby, možnosti a priorityZ důvodu, aby byly oprávněné potřeby činitelů odvětví zpracovávány spojitě a průhledně, se jeví jako nezbytné vytvořit schválenou klasifikaci potřeb uživatelů a jejich vztahu k zavádění bezpečnosti informačních systémů.Je rovněž důležité zjistit potřeby v oblasti právních předpisů a pravidel chování v souvislosti s hodnocením tendencí, pokud jde o charakteristiku a technologii služeb, vymezit další strategie umožňující dosažení cílů prostřednictvím správních, služebních, provozních a technických opatření a zhodnotit účinnost, vhodnost a náklady náhradních voleb a strategií v oblasti bezpečnosti informačních systémů pro uživatele, poskytovatele služeb a operátory.3. Směr akce III: vypracování řešení pro některé krátkodobé a střednědobé potřeby uživatelů, dodavatelů a poskytovatelů služeb3.1 PředmětV současnosti je možné účinně zamezit neoprávněnému přístupu do počítačů s využitím "izolování", to znamená tradičních organizačních a fyzikálních opatření. Je tomu tak rovněž u elektronické komunikace uvnitř uzavřené skupiny uživatelů, kteří pracují na vymezené síti. Situace je velmi rozdílná, pokud jsou informace sdíleny mezi různými skupinami uživatelů nebo vyměňovány prostřednictvím veřejně nebo obecně přístupné sítě. Technologie, terminály a služby, na jedné straně a normy a související postupy, na straně druhé nejsou obecně v těchto případech schopny zajistit bezpečnost informačních systémů na srovnatelné úrovni.3.2 CílCílem musí být v krátké lhůtě poskytnutí řešení, která mohou vyhovět okamžitým potřebám uživatelů, poskytovatelů služeb a výrobců. To zahrnuje používání společných hodnotících kritérií bezpečnosti informačních technologií. Tato kritéria mají být sestavena způsobem otevřeným budoucím potřebám a řešením.3.3 Situace a tendenceNěkteré skupiny uživatelů vytvořily pro svou vlastní potřebu techniky a postupy odpovídající zejména potřebám ověřování pravosti, jednotnosti a dokazatelnosti. Obecně se používají magnetické nebo čipové karty. Některé užívají více méně komplikované techniky šifrování. Často to předpokládá vymezení zvláštního "orgánu" pro skupiny uživatelů. Je však obtížné zobecnit tyto techniky a metody, aby se vyhovělo potřebám v otevřeném prostředí.ISO pracuje na bezpečnosti informačních systémů OSI (ISO DIS 7498-2) a CCITT v kontextu X 400. Je rovněž možné zahrnout segmenty bezpečnosti do zpráv. Ověřování pravosti, jednotnost a dokazatelnost jsou zpracovávány jako součást zpráv (EDI-FACT) a součást X 400 MHS.Právní rámec systému Electronic Data Interchange (EDI) je v současnosti stále ve stavu příprav. Mezinárodní obchodní komora zveřejnila jednotná pravidla chování pro výměnu obchodních dat po telekomunikačních sítích.Několik zemí (například Německo, Francie, Spojené království a Spojené státy americké) vytvořily nebo připravují kritéria pro hodnocení věrohodnosti produktů a systémů informačních technologií a odpovídající postupy pro hodnocení. Tato kritéria byla koordinována s vnitrostátními výrobci a povedou ke vzniku většího počtu spolehlivých výrobků a systémů počínaje jednoduchými produkty. Vytvoření vnitrostátních organizací pověřených prováděním hodnocení a vydáváním osvědčení bude tuto tendenci podporovat.Většina uživatelů považuje ustanovení v oblasti důvěrnosti za méně důležitá. Je však pravděpodobné, že v budoucnosti se tato situace změní v důsledku velkého rozšíření vyspělých komunikačních služeb a zejména mobilních služeb.3.4 Potřeby, možnosti a priorityJe podstatné vyvinout co nejdříve postupy, normy, produkty a nástroje vhodné pro zajištění bezpečnosti informačních systémů jako takových (počítače, periferní zařízení) a veřejných komunikačních sítí. Prioritu musí mít ověřování pravosti, jednotnost a dokazatelnost. Měly by být uskutečněny pilotní projekty, aby určily správnost navrhovaných řešení. Řešení určitých prioritních potřeb v oblasti EDI se hledají v rámci programu Tedis a koordinují v širším rámci tohoto akčního plánu.4. Směr akce IV: vypracování specifikací, normalizace, hodnocení a osvědčování ve vztahu k bezpečnosti informačních systémů4.1 PředmětPožadavky v oblasti bezpečnosti informačních systémů se objevují všude, a proto je rozhodující vytvoření společných norem a specifikací. Nevytvoření norem a specifikací sjednaných pro bezpečnost informačních technologií může vytvořit hlavní překážku vývoje postupů a služeb založených na informacích v celém hospodářství a ve společnosti. Je rovněž nezbytné přijmout opatření k urychlení vypracování a užívání technologie a norem v několika oblastech souvisejících s komunikacemi a počítačovými sítěmi, které mají základní význam pro uživatele, průmysl a správu.4.2 CílNa podporu a provádění zvláštních bezpečnostních funkcí v obecných oblastech OSI, ONP, ISDN/IBC a správy sítí je třeba přijmout opatření. Techniky a přístupy v oblasti ověřování, včetně osvědčování, které vede k vzájemnému uznávání, jsou vnitřně spojeny s normalizací a specifikací. Kdykoli je to možné, je vhodné podporovat řešení přijatá na mezinárodní úrovni. Rovněž by mělo být podporováno vytváření a užívání informačních systémů s bezpečnostními funkcemi.4.3 Situace a tendencePro řešení otázky bezpečnosti informačních systémů daly významný podnět zejména Spojené státy americké. V Evropě je toto téma projednáváno v souvislosti s normalizací informačních technologií a telekomunikací v rámci ETSI a CEN/Cenelec při přípravě činnosti CCIT a ISO v této oblasti.Z důvodu rostoucích obav se práce ve Spojených státech amerických rychle zintenzivňuje a prodejci i poskytovatelé služeb stupňují své úsilí v této oblasti. V Evropě samostatně zahájily obdobné činnosti Francie, Německo a Spojené království, ale společné úsilí jako ve Spojených státech amerických se rozvíjí pouze pomalu.4.4 Potřeby, možnosti a priorityV oblasti bezpečnosti informačních systémů jsou normotvorná, provozní administrativní a technická hlediska velice úzce spojena. Normy musí odrážet právní úpravu a musí být možné prokázat, že ustanovení v oblasti bezpečnosti informačních systémů jsou v souladu s normami a právní úpravou. Z více hledisek musí právní úprava obsahovat specifikace, které jsou mimo obvyklý rámec normalizace, to znamená které zahrnují pravidla chování. Požadavky v oblasti norem a pravidel chování se vyskytují ve všech odvětvích bezpečnosti informačních systémů a je třeba rozlišovat požadavky na ochranu odpovídající cílům v oblasti bezpečnosti a některé z technických požadavků, které mohou být svěřeny příslušným evropským subjektům pro normalizaci (CEN/Cenelec/ETSI).Specifikace a normy musí pokrývat oblasti služeb pro bezpečnost informačních systémů (ověřování osob a podniků, protokoly o dokazatelnosti, právně závazný elektronický důkaz, kontrola autorizace), jejich komunikační služby (ochrana soukromí při přenosu obrazu, hlasu a údajů, ochrana databází a obrazových databází, bezpečnost integrovaných služeb), jejich správu komunikace a bezpečnosti (systém veřejných/soukromých klíčů pro fungování otevřených sítí, pro ochranu správy sítě, ochrana poskytovatelů služeb) a jejich osvědčování (kritéria a úroveň zajištění, postupy zajištění bezpečnosti informačních systémů).5. Směr akce V: technologický a operační vývoj v oblasti bezpečnosti informačních systémů5.1 PředmětVýzkum a systematický technologický vývoj, který umožňuje nalézt řešení hospodářsky přijatelná a provozně vyhovující pro soubor stávajících a budoucích potřeb v oblasti bezpečnosti informačních systémů, je nezbytnou podmínkou rozvoje trhu služeb a soutěživosti evropského hospodářství jako celku.Veškerý technologický vývoj v oblasti bezpečnosti informačních systémů se bude muset vztahovat jak na bezpečnost počítačů, tak na bezpečnost komunikací, neboť většina stávajících systémů jsou systémy rozptýlené, ke kterým se přistupuje přes komunikační služby.5.2 CílVýzkum a systematický technologický vývoj, který umožňuje nalézt řešení hospodářsky přijatelná a provozně vyhovující pro soubor stávajících a budoucích potřeb v oblasti bezpečnosti informačních systémů.5.3 Potřeby, možnosti a priorityPráce v oblasti bezpečnosti informačních systémů by se měla týkat strategií rozvoje a provádění, technologií, jakož i integrace a ověřování.Strategická práce ve výzkumu a technologickém vývoji by měla zahrnovat studii koncepčních modelů bezpečných systémů (bezpečných s ohledem na nepovolené změny a na zákaz služby), modelů funkčních požadavků, modelů rizik a struktury pro bezpečnost.Výzkum a technologický vývoj by měl zahrnovat ověřování uživatele a ověřování sdělení (například pomocí hlasové analýzy nebo elektronických podpisů), technická rozhraní a protokoly pro kódování, mechanismy kontroly přístupu a metod provádění pro vytvoření systémů se zaručenou bezpečností.Ověřování a potvrzování platnosti bezpečnosti technických systémů a její použitelnost by měla být zkoumána prostřednictvím projektů sjednocování a ověřování.Vedle konsolidace a rozvoje technologie bezpečnosti je nezbytný určitý počet doplňujících opatření v oblasti vytváření, aktualizování a jednotného uplatňování norem, jakož i v oblasti potvrzování platnosti a osvědčování produktů informačních technologií a telekomunikací, pokud jde o jejich vlastnosti v oblasti bezpečnosti včetně potvrzování platnosti a osvědčování metod vytváření a provádění systémů.Třetí rámcový program Společenství o výzkumu a technologickém vývoji by mohl být použit na podporu projektů spolupráce na úrovni předcházející soutěži a právní úpravě.6. Směr akce VI: zavedení bezpečnosti informačních systémů6.1 PředmětPodle přesné povahy prvků bezpečnosti informačních systémů bude třeba požadované funkce zahrnout v různých částech informačního systému včetně terminálů, služeb, správy sítě šifrovacích zařízení, čipových karet, veřejných a soukromých klíčů atd. Některé z těchto funkcí budou pravděpodobně zahrnuty v hardwaru nebo softwaru dodávaném prodejcem, zatímco jiné mohou být součástí rozptýlené soustavy (například správa sítě), ve vlastnictví jednotlivých uživatelů (například čipové karty) nebo dodány zvláštním subjektem (například veřejné a soukromé klíče).Většina bezpečnostních produktů a služeb bude pravděpodobně dodána prodejcem, poskytovatelem služeb a operátorem. Pro určité zvláštní funkce, například dodání veřejných a soukromých klíčů a oprávnění ke kontrole, bude zřejmě nezbytné určit a pověřit vhodné subjekty.Totéž se vztahuje na osvědčování, hodnocení a ověřování kvality služeb, což jsou funkce, které musí být svěřeny subjektům nezávislým na zájmech prodejců, poskytovatelů služeb nebo operátorů. Tyto subjekty by mohly být soukromé, veřejné nebo zmocněné státem k výkonu těchto funkcí.6.2 CílPro usnadnění harmonického zavádění bezpečnosti informačních systémů ve Společenství s ohledem na ochranu veřejnosti a obchodních zájmů, bude nezbytné přijmout jednotný přístup pro zavádění bezpečnosti informačních systémů. Pokud budou zmocněny nezávislé subjekty, musí být jejich funkce a podmínky fungování vymezeny a přijaty a – je-li to nezbytné – právně upraveny. Cílem by bylo dospět předběžně, než dojde k vzájemnému uznávání, k jasně vymezenému a dohodnutému rozdělení odpovědnosti mezi různými činiteli na úrovni Společenství.6.3 Situace a tendenceV současnosti je zavádění bezpečnosti informačních systémů řádně organizováno pouze pro zvláštní oblasti a odpovídá pouze jejich zvláštním potřebám. Organizace na evropské úrovni je nejčastěji neformální a ke vzájemnému uznávání ověřování a osvědčování mimo některé uzavřené skupiny nedochází. S rostoucím významem bezpečnosti informačních systémů se stává naléhavou potřeba vymezit jednotný přístup v této oblasti v Evropě a na mezinárodní úrovni.6.4 Potřeby, možnosti a priorityVzhledem k velkému počtu dotčených činitelů a k úzkým vztahům k otázkám právní úpravy je zvlášť důležité se shodnout na zásadách, které by měly řídit zavádění bezpečnosti informačních systémů.Při vymezování jednotného přístupu k této otázce bude třeba určit hlediska identifikace a specifikace funkcí vyžadujících, ze své podstaty, zásah nezávislých subjektů (nebo subjektů, které spolupracují). To by mohlo zahrnout takové funkce, jako je správa systému veřejných/soukromých klíčů.Mimo jiné je nezbytné urychleně určit a upřesnit funkce, které musí být ve veřejném zájmu svěřeny nezávislým subjektům (nebo subjektům, které spolupracují). Tyto funkce by mohly například zahrnovat kontrolu, záruku kvality, ověřování, osvědčování a obdobné funkce.--------------------------------------------------


title: 2010/212/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/212/SZBP ze dne 29. března 2010 o postoji Evropské unie k hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, jež se bude konat v roce 2010

text:
               10.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/8

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/212/SZBP
   ze dne 29. března 2010
   o postoji Evropské unie k hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, jež se bude konat v roce 2010
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská unie nadále považuje Smlouvu o nešíření jaderných zbraní (NPT) za základní kámen celosvětového režimu nešíření jaderných zbraní, za nezbytný základ pro uskutečňování jaderného odzbrojení v souladu s článkem VI NPT a za důležitý prvek pro další rozvoj využívání jaderné energie pro mírové účely.

               (2)

               Dne 12. prosince 2003 Evropská rada přijala strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení s cílem zaměřit na tuto oblast svoji činnost. Dne 8. prosince 2008 Rada přijala dokument s názvem „Nové pokyny pro činnost Evropské unie v oblasti boje proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů“.

               (3)

               Dne 12. prosince 2008 Evropská rada potvrdila prohlášení Rady o posílení mezinárodní bezpečnosti, čímž opětovně potvrdila své odhodlání k boji proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů a podpořila konkrétní a realistické iniciativy v oblasti odzbrojení, které Unie předložila na Valném shromáždění Organizace spojených národů.

               (4)

               Rada bezpečnosti Organizace spojených národů přijala jednomyslně rezoluci č. 1540 (2004), která označuje šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů za hrozbu pro mezinárodní mír a bezpečnost. Dne 12. června 2006 Rada přijala společnou akci 2006/419/SZBP (1) a dne 14. května 2008 přijala Rada společnou akci 2008/368/SZBP (2), jak na podporu provedení rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1540 (2004), tak v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení.

               (5)

               Rada bezpečnosti Organizace spojených národů zasedající na úrovni hlav států a předsedů vlád jednomyslně přijala rezoluci 1887 (2009), v níž vyjadřuje své odhodlání dosáhnout bezpečnějšího světa pro všechny a vytvořit podmínky pro svět bez jaderných zbraní v souladu s cíli NPT, a to způsobem, jenž podporuje mezinárodní stabilitu a je založen na nezmenšené bezpečnosti pro všechny, a vyzývá všechny státy, které nejsou stranami NPT, aby k této smlouvě přistoupily jakožto státy nevlastnící jaderné zbraně, a státy, které stranami NPT jsou, aby v plné míře dodržovaly své povinnosti, plnily své závazky podle NPT a aby spolupracovaly, v důsledku čehož bude moci hodnotící konference stran NPT konající se v roce 2010 smlouvu úspěšně posílit a stanovit realistické a dosažitelné cíle ve všech třech pilířích NPT: nešíření, mírové využití jaderné energie a odzbrojení.

               (6)

               Od roku 2004 Rada přijala několik společných akcí na podporu činností Mezinárodní agentury pro atomovou energii (MAAE) v oblasti jaderného zabezpečení a kontroly a v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení, naposledy společnou akci 2008/314/SZBP (3).

               (7)

               Dne 8. prosince 2008 Rada přijala závěry Rady, podle nichž EU přispěje částkou ve výši až 25 milionů EUR na zřízení banky jaderného paliva MAAE.

               (8)

               Od roku 2006 Rada přijala několik společných akcí na podporu činností Přípravné komise pro Organizaci smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek za účelem posílení jejích kapacit pro monitorování a ověřování. Poslední z nich je společná akce 2008/588/SZBP (4). Kromě toho Rada prosazuje brzký vstup v platnost Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBT), jakož i dosažení její univerzální platnosti.

               (9)

               Prezident Spojených států amerických svolal na 13. dubna 2010 summit o jaderné bezpečnosti za účelem posílení závazku k celosvětové jaderné bezpečnosti, což zahrnuje i řešení hrozby jaderného terorismu.

               (10)

               Konference stran NPT konaná v roce 1995, jejímž cílem bylo zhodnotit smlouvu a posoudit její prodloužení, přijala rozhodnutí o prodloužení NPT na dobu neurčitou, o zásadách a cílech nešíření jaderných zbraní a jaderného odzbrojení, o posílení hodnotícího procesu NPT a o usnesení týkající se Středního východu.

               (11)

               Hodnotící konference stran NPT konaná v roce 2000 přijala závěrečný dokument.

               (12)

               Dne 25. dubna 2005 Rada schválila společný postoj 2005/329/SZBP k hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní konané v roce 2005 (5).

               (13)

               Přípravný výbor hodnotící konference stran NPT, jež se bude konat v roce 2010, zasedal třikrát, ve dnech 30. dubna až 11. května 2007 ve Vídni, ve dnech 28. dubna až 9. května 2008 v Ženevě a ve dnech 4. až 15. května 2009 v New Yorku.

               (14)

               S ohledem na výsledky hodnotících konferencí stran NPT konaných v letech 2000 a 2005 a s ohledem na výsledky jednání na všech třech zasedáních přípravného výboru hodnotící konference stran NPT, jež se bude konat v roce 2010, a vzhledem k současné situaci je vhodné aktualizovat a dále rozvíjet cíle uvedené ve společném postoji 2005/329/SZBP, jakož i iniciativy uskutečňované v jeho rámci,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Cílem Unie je posílit mezinárodní režim nešíření jaderných zbraní prostřednictvím podpory zásadních a vyvážených výsledků hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní (NPT), jež se bude konat v roce 2010, aby bylo dosaženo hmatatelného a realistického pokroku v plnění cílů, jež jsou v NPT stanoveny.
   Pro dosažení tohoto cíle usiluje Unie zejména o prosazení přijetí souboru konkrétních, účinných, věcných a konsensuálních opatření s cílem zvýšit mezinárodní úsilí zaměřené proti šíření jaderných zbraní, prosazovat odzbrojení a zajistit odpovědný rozvoj využívání jaderné energie k mírovým účelům v zemích, které chtějí rozvíjet svoje kapacity v této oblasti. Za tímto účelem Unie vypracovala pracovní dokument, který předložila hodnotící konferenci stran NPT jež se bude konat v roce 2010, obsahující do budoucna zaměřené návrhy EU týkající se všech tří pilířů NPT (6); tyto návrhy by měly být součástí ambiciózního akčního plánu přijatého hodnotící konferencí stran NPT, jež se bude konat v roce 2010 přijat.
   Článek 2
   Na hodnotící konferenci stran NPT, jež se bude konat v roce 2010, by měla Unie zejména vyvíjet úsilí o zajištění toho, že se státy, jež jsou stranami NPT, zaměří na tyto priority:

               1)

               opětovné potvrzení všemi státy, jež jsou stranami NPT, že usilují o dodržování svých povinností a plnění cílů podle NPT a o dosažení její univerzality;

               2)

               posílené provádění NPT prostřednictvím přijetí souboru konkrétních, účinných, věcných a konsensuálních opatření s cílem zvýšit mezinárodní úsilí zaměřené proti šíření jaderných zbraní, prosazovat odzbrojení a zajistit odpovědný rozvoj využívání jaderné energie k mírovým účelům, jakož i pokročit v provádění rezoluce o Blízkém východě přijaté v rámci NPT roku 1995;

               3)

               opětovné potvrzení závazku k procesům kontrol jaderných zbraní a odzbrojení a vyzdvižení potřeby konkrétního pokroku v této oblasti, zejména prostřednictvím všeobecného snížení celosvětových zásob jaderných zbraní v souladu s článkem VI NPT, s přihlédnutím ke zvláštní odpovědnosti států disponujících nejrozsáhlejšími arzenály, a dohoda o konkrétních a pohotových opatřeních zahrnujících dosažení urychleného vstupu Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBT) v platnost a v rámci konference o odzbrojení zahájení jednání o Smlouvě o zákazu výroby štěpných materiálů pro jaderné zbraně nebo jiná jaderná výbušná zařízení (FMCT); jedná se o nezbytné kroky ke splnění závazků a konečného cíle podle článku VI NPT;

               4)

               posílení účinnosti a komplexnosti režimu nešíření jaderných zbraní tím, že se uzavření dohody o komplexních zárukách spolu s dodatkovým protokolem stane normou pro ověřování podle článku III NPT;

               5)

               posílení NPT tím, že se státy, jež jsou jejími stranami, shodnou, jak účinně reagovat na případy, kdy od NPT některý stát odstoupí;

               6)

               uplatňování NPT tím, že se státy, jež jsou jejími stranami, shodnou, jak účinně reagovat na případy nedodržování, a to s přihlédnutím ke stávajícím hlavním výzvám v oblasti nešíření, zejména v Korejské lidově demokratické republice a v Íránské islámské republice;

               7)

               širší přijetí a podpora konceptu odpovědného rozvoje využívání jaderné energie k mírovým účelům při dodržení optimálních podmínek bezpečnosti, zabezpečení a nešíření, a především podpora mnohostranných přístupů k jadernému palivovému cyklu.

         Článek 3
   Za účelem dosažení cíle stanoveného v článku 1 a priorit stanovených v článku 2 Unie:

               a)

               přispěje ke strukturovanému a vyváženému hodnocení fungování NPT na hodnotící konferenci, jež se bude konat v roce 2010, včetně plnění závazků převzatých v rámci NPT státy, které jsou jejími stranami, jakož i k identifikaci oblastí a prostředků, jejichž pomocí by mělo být v budoucnosti usilováno o dosažení dalšího pokroku, a to zejména s ohledem na hodnotící konferenci, jež se bude konat v roce 2015;

               b)

               přispěje k dosažení konsensu na základě rámce stanoveného NPT, a to podporováním rozhodnutí a rezoluce o Blízkém východě přijatých na konferenci konané v roce 1995, jejímž úkolem bylo vyhodnotit smlouvu a posoudit otázku jejího prodloužení, jakož i závěrečného dokumentu hodnotící konference stran NPT konané v roce 2000, a přihlédne k současné situaci a bude podporovat mimo jiné tyto základní prvky:

                           1)

                           vynakládat úsilí na zachování integrity NPT a posílení jejího respektování a provádění;

                           2)

                           uznat, že NPT je jedinečným a nenahraditelným mnohostranným nástrojem pro udržení a posílení mezinárodního míru, bezpečnosti a stability, jelikož vytváří právní rámec pro předcházení šíření jaderných zbraní a pro další rozvoj systému ověřování, který zaručí, že státy, jež nevlastní jaderné zbraně, využívají jadernou energii výlučně pro mírové účely, a jelikož představuje nezbytný základ pro uskutečňování jaderného odzbrojení v souladu s článkem VI uvedené smlouvy a důležitý prvek pro další rozvoj využívání jaderné energie pro mírové účely, a to při zdůraznění skutečnosti, že NPT spolu se svými třemi vzájemně se posilujícími pilíři představuje předmět společného zájmu všech států, jež jsou jejími stranami;

                           3)

                           zdůraznit, že je naprosto nezbytné zajistit úplné dodržování všech ustanovení NPT všemi státy, které jsou jejími stranami;

                           4)

                           zdůraznit, že je zapotřebí, aby politiky a strategie států, jež jsou stranami NPT, byly s ustanoveními NPT v souladu;

                           5)

                           usilovat o dosažení univerzality NPT; vyzvat všechny státy, jež nejsou stranami NPT, aby k NPT neprodleně přistoupily jako státy nevlastnící jaderné zbraně a aby již před přistoupením k NPT dodržovaly její ustanovení a zavázaly se k nešíření jaderných zbraní a odzbrojení;

                           6)

                           přivítat přispění občanské společnosti při prosazování zásad a cílů NPT;

                     ODZBROJENÍ

                           7)

                           znovu potvrdit odhodlání usilovat o bezpečnější svět pro všechny a vytvořit podmínky pro svět bez jaderných zbraní, v souladu s cíli NPT, a to s přesvědčením, že mezikroky směřující k tomuto cíli představují rovněž významná zvýšení bezpečnosti pro všechny;

                           8)

                           uvítat značné omezení jaderného zbrojení, k němuž došlo od konce studené války, a to i v případě dvou členských států Unie; vyzdvihnout, že je zapotřebí celkově snížit jaderné arzenály v zájmu postupného a systematického jaderného odzbrojení podle článku VI NPT, s přihlédnutím ke zvláštní odpovědnosti států disponujících nejrozsáhlejšími arzenály; v této souvislosti přivítat jednání mezi Spojenými státy a Ruskou federací o nové dohodě START; opětovně poukázat na potřebu dalšího pokroku ve snižování jejich arzenálů a v omezování operační připravenosti jejich jaderných zbraňových systémů na nejnižší nezbytnou úroveň;

                           9)

                           pokud jde o jiné jaderné zbraně než strategické:

                                       i)

                                       vyzvat všechny státy, jež takové zbraně vlastní, aby je zahrnuly do svých obecných procesů kontroly zbrojení a odzbrojení, s cílem snížit jejich počet a odstranit je ověřitelným a nezvratným způsobem,

                                       ii)

                                       souhlasit, že uspíšení tohoto procesu jaderného odzbrojení vyžaduje další opatření pro zvyšování transparentnosti a budování důvěry,

                                       iii)

                                       vybídnout Spojené státy a Ruskou federaci, aby nadále rozvíjely jednostranné prezidentské iniciativy z let 1991–1992 a aby do příštího kola dvoustranného snižování počtu svých jaderných zbraní zahrnuly i jiné než strategické jaderné zbraně, což povede k nižším stropům pro počty strategických i jiných než strategických jaderných zbraní v jejich arzenálech;

                           10)

                           uznat uplatňování zásady nezvratnosti při usměrňování veškerých opatření v oblasti jaderného odzbrojení a zásady kontroly zbrojení, což by vzhledem k těmto podmínkám přispělo k udržení a posílení mezinárodního míru, bezpečnosti a stability;

                           11)

                           uznat z hlediska jaderného odzbrojení význam programů na ničení a odstranění jaderných zbraní a na odstranění štěpných materiálů definovaných v rámci globálního partnerství G8;

                           12)

                           pokračovat v úsilí zajistit ověřitelnost, transparentnost a další dobrovolná opatření pro budování důvěry uskutečňovaná jadernými mocnostmi, s cílem podpořit další pokrok v oblasti odzbrojení; uvítat v tomto ohledu zvýšenou transparentnost ze strany některých států vlastnících jaderné zbraně, včetně dvou členských států Unie, pokud jde o jaderné zbraně, jimiž disponují, a vyzvat ostatní státy k podobným krokům;

                           13)

                           opětovně potvrdit rovněž význam přikládaný kontrole jaderných zbraní a odzbrojení a vyzdvihnout potřebu obnovit mnohostranné úsilí a znovu aktivovat mnohostranné nástroje, zejména konferenci o odzbrojení;

                           14)

                           vyzvat státy, zejména devět zbývajících států uvedených v příloze II CTBT, jež tak dosud neučinily, aby neodkladně a bezpodmínečně podepsaly a ratifikovaly CTBT v zájmu brzkého vstupu v platnost CTBT, která je významnou součástí režimu odzbrojení a nešíření jaderných zbraní; uvítat v této souvislosti nedávné závazky Spojených států týkající se brzké ratifikace CTBT;

                           15)

                           do doby, než CTBT vstoupí v platnost, vyzvat všechny státy, aby respektovaly moratorium na zkušební jaderné výbuchy, aby se zdržely jakýchkoli kroků odporujících ustanovením CTBT a závazkům, které z ní vyplývají, a aby co nejdříve odstranily všechna zařízení na jaderné zkoušky, a to způsobem, jenž bude transparentní a otevřený mezinárodnímu společenství; vyzdvihnout význam činnosti Přípravné komise pro CTBTO a tuto činnost uvítat, zejména s ohledem na Mezinárodní monitorovací systém;

                           16)

                           přivítat konsensuální přijetí pracovního programu konference o odzbrojení, k němuž došlo roku 2009, a na tomto základě vyzvat k okamžitému zahájení a k urychlenému uzavření jednání o FMCT, a to na základě dokumentu CD/1299 ze dne 24. března 1995 a mandátu v něm obsaženého, jak bylo dohodnuto v rozhodnutí Konference pro odzbrojení ze dne 29. května 2009 o pracovním programu schůze pro rok 2009 (CD/1864);

                           17)

                           než vstoupí FCMT v platnost, vyzvat všechny dotčené státy, aby vyhlásily a dodržovaly moratorium na výrobu štěpných materiálů pro jaderné zbraně nebo jiná jaderná výbušná zařízení a aby odstranily zařízení, jež jsou k produkci štěpných materiálů pro jaderné zbraně určena, nebo aby je přebudovala výhradně pro jiné než výbušné využití; přivítat kroky těch z pěti států vlastnících jaderné zbraně, zejména dotyčných členských států EU, které příslušné moratorium vyhlásily a uvedená zařízení odstranily;

                           18)

                           vyzvat všechny dotyčné státy k přijetí vhodných konkrétních opatření pro snížení rizika vzniku jaderné války z důvodu havárie;

                           19)

                           nadále posuzovat otázku záruk v oblasti bezpečnosti pro státy nevlastnící jaderné zbraně, jež jsou stranami NPT;

                           20)

                           vyzvat státy vlastnící jaderné zbraně k opětovnému potvrzení stávajících bezpečnostních záruk podle rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů č. 984 (1995), k uznání skutečnosti, že takovéto bezpečnostní záruky posilují režim nešíření jaderných zbraní, a k podpisu a ratifikaci příslušných protokolů daných smluv stanovících zóny bez jaderných zbraní, vypracovaných po skončení nezbytných konzultací v souladu s pokyny Komise OSN pro odzbrojení (UNDC) z roku 1999, a současně uznat, že pro tyto zóny vyplývají z dotyčných smluv bezpečnostní záruky;

                           21)

                           zdůraznit potřebu pokroku v obecných procesech zbrojení a odzbrojení a vyzvat k dalšímu pokroku ve všech aspektech odzbrojení v zájmu posílení globální bezpečnosti;

                           22)

                           přivítat zahájení konzultací o smlouvě zakazující rakety země-země krátkého a středního doletu;

                           23)

                           vyzvat k dosažení univerzality a k účinnému provádění Haagského kodexu chování proti šíření balistických raket;

                           24)

                           zdůraznit význam dosažení univerzality a provádění Úmluvy o zákazu biologických a toxinových zbraní, Úmluvy o zákazu chemických zbraní, jakož i úmluv, opatření a iniciativ, které přispívají ke kontrole konvenčního zbrojení;

                           25)

                           usilovat o vyřešení problémů regionální nestability a nejistoty, jakož i konfliktních situací, které jsou často původem programů zbrojení;

                     NEŠÍŘENÍ

                           26)

                           uznat, že v nedávných letech vyvstaly významné výzvy v oblasti šíření jaderných zbraní, zejména v Korejské lidově demokratické republice a v Íránské islámské republice, zdůraznit, že mezinárodní společenství musí být připraveno těmto výzvám čelit, a zdůraznit, že je zapotřebí podniknout v rámci reakce rozhodné kroky;

                           27)

                           zdůraznit, že je nutné posílit úlohu Rady bezpečnosti OSN jako konečného rozhodce, aby v případě nedodržení závazků vyplývajících z NPT mohla přijmout odpovídající opatření v souladu se statutem Mezinárodní agentury pro atomovou energii (MAAE), včetně uplatňování záruk;

                           28)

                           upozornit na důsledky, jež by odstoupení od NPT mohlo mít pro mezinárodní mír a bezpečnost; naléhavě vyzvat mezinárodní společenství, aby na oznámení o odstoupení a související důsledky reagovalo účelně a neodkladně; vyzdvihnout požadavek, aby Rada bezpečnosti OSN jednala rychle, zejména aby neodkladně řešila oznámení kteréhokoli státu o odstoupení od NPT; naléhavě vyzvat státy, jež jsou stranami NPT, aby v tomto ohledu podporovaly přijetí opatření, včetně ujednání o zachování vhodných záruk MAAE týkajících se všech jaderných materiálů, vybavení, technologií a zařízení vyvíjených pro mírové účely;

                           29)

                           požadovat pozastavení jaderné spolupráce, pokud MAAE není s to poskytnout dostatečné záruky, že jaderný program daného státu sleduje výlučně mírové cíle, a to až do doby, než bude MAAE schopna tyto záruky poskytnout;

                           30)

                           vyzvat všechny státy Blízkého východu, aby v tomto regionu pokročily mimo jiné ve vytváření zóny bez jaderných zbraní, jakož i bez jiných zbraní hromadného ničení a jejich nosičů, a aby se zdržely kroků, jež dosažení tohoto cíle vylučují; uznat, že je důležité dosáhnout dohody o konkrétních praktických krocích v rámci procesu, do něhož budou zapojeny všechny státy daného regionu a jehož cílem bude usnadnit provádění rezoluce NPT o Blízkém východě z roku 1995;

                           31)

                           vyzvat všechny státy, jež jsou stranami NPT, a zejména státy vlastnící jaderné zbraně, aby rozšířily svoji spolupráci a vyvinuly maximální úsilí, aby na Blízkém východě regionální subjekty vybudovaly účinně ověřitelnou zónu bez jaderných zbraní, jakož i bez jiných zbraní hromadného ničení a jejich nosičů, v souladu s rezolucí NPT o Blízkém východě z roku 1995;

                           32)

                           vzhledem k tomu, že bezpečnost v Evropě je spojena s bezpečností ve Středomoří, přidělit vysokou prioritu zavedení režimu nešíření jaderných zbraní v této oblasti;

                           33)

                           uznat důležitost zón bez jaderných zbraní pro mír a bezpečnost na základě ujednání dobrovolně uzavřených mezi státy v dané oblasti, v souladu s pokyny UNDC z roku 1999;

                           34)

                           zdůraznit, že je nutné činit vše pro předcházení riziku jaderného terorismu, spojeného s případným přístupem teroristů k jaderným zbraním nebo k jadernému materiálu, který by mohl být použit při výrobě zařízení na radiologické rozptylování, v této souvislosti zdůraznit, že je třeba dodržovat závazky vyplývající z rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004) a 1887 (2009), a vyzvat ke zvýšení jaderné bezpečnosti v případě radioaktivních zdrojů;

                           35)

                           vyzvat všechny státy, které tak dosud neučinily, aby podepsaly, ratifikovaly a začaly uplatňovat Mezinárodní úmluvu o potlačování činů jaderného terorismu jakožto významnou součást mezinárodního právního rámce pro řešení hrozeb, jež jaderný terorismus představuje;

                           36)

                           v souvislosti se zvýšenou hrozbou šíření jaderných zbraní a jaderného terorismu podporovat iniciativu globálního partnerství G8, opatření MAAE a další mnohostranné mechanismy, jimiž jsou například iniciativa proti šíření zbraní, globální iniciativa pro boj proti jadernému terorismu a globální iniciativa pro omezení hrozeb; uvítat cíle v oblasti bezpečnosti stanovené na summitu o globální jaderné bezpečnosti;

                           37)

                           uznat, že dohody o komplexních zárukách s dodatkovými protokoly mají odrazující účinek na šíření jaderných zbraní a jsou dnes normou pro ověřování;

                           38)

                           pokračovat v činnosti směřující k univerzální platnosti a k posílení systému záruk MAAE, aby bylo zajištěno snazší odhalování případů porušení povinností v oblasti nešíření, a to zejména přijetím dohody o komplexních zárukách spolu s dodatkovým protokolem a případně s protokolem o malém množství všemi státy a jejich provádění, a dále systém záruk posilovat;

                           39)

                           usilovat o to, aby hodnotící konference stran NPT, která se má konat v roce 2010, a Rada guvernérů MAAE uznaly, že uzavření a provádění dohody o komplexních zárukách spolu s dodatkovým protokolem je dnes normou pro ověřování, podle článku III NPT;

                           40)

                           zdůraznit jedinečnou úlohu MAAE při ověřování, zda státy dodržují své závazky v oblasti nešíření jaderných zbraní;

                           41)

                           dále zdůraznit významnou úlohu MAAE při poskytování pomoci těmto státům, požádají-li o to, v oblasti zvyšování bezpečnosti jaderných materiálů a zařízení, a vyzvat státy, aby MAAE podporovaly;

                           42)

                           uznat význam účinných a vhodných kontrol vývozu podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004) a 1887 (2009) a v souladu s čl. III odst. 2 NPT;

                           43)

                           provádět účinné vnitrostátní kontroly vývozu, tranzitu, překládky a zpětného vývozu, jakož i příslušné vnitrostátní právní předpisy přijaté za tímto účelem, a vyvíjet na mezinárodní úrovni i na úrovni jednotlivých států rozhodné úsilí v oblasti boje proti financování šíření jaderných zbraní a v oblasti kontroly přístupu k nehmotným převodům technologií;

                           44)

                           uzákonit účinné trestní sankce v případech šíření jaderných zbraní, a to za účelem odrazení od nezákonného vývozu, tranzitu a zprostředkovávání, obchodování, jakož i souvisejícího financování, podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004);

                           45)

                           naléhavě vyzvat Zanggerův výbor a Sdružení jaderných dodavatelů (NSG), aby se podělily o své zkušenosti v oblasti kontroly vývozu, a umožnily tak všem státům těžit z opatření Zanggerova výboru a pokynů NSG, jakož i z jejich uplatňování;

                           46)

                           poukázat na potřebu brzy dokončit posílení pokynů NSG, zejména pokud jde o posílené kontroly vývozu týkající se technologií obohacování a přepracování, a v rámci NSG spolupracovat na tom, aby se dodržování dodatkového protokolu stalo podmínkou jaderných dodávek;

                           47)

                           vyzvat státy, které jsou stranami Úmluvy o fyzické ochraně jaderných materiálů, aby co nejdříve ratifikovaly změnu této úmluvy, a uspíšily tak její vstup v platnost;

                           48)

                           podporovat vývoj technologií odporujících šíření a příznivých z hlediska záruk;

                     VYUŽÍVÁNÍ JADERNÉ ENERGIE PRO MÍROVÉ ÚČELY

                           49)

                           uznat právo států, které jsou stranami NPT, na jadernou energii pro mírové účely, v souladu s článkem IV NPT a s náležitým ohledem na články I, II a III NPT, mimo jiné v oblasti výroby elektrické energie, v průmyslu, ve zdravotnictví a v zemědělství;

                           50)

                           zachovat úsilí o zajištění odpovědného rozvoje využívání jaderné energie k mírovým účelům, při dodržení optimálních podmínek bezpečnosti, zabezpečení a nešíření;

                           51)

                           v této souvislosti podporovat státy, jež jsou stranami NPT, aby opětovně potvrdily zásady a normy týkající se odpovědného rozvoje využívání jaderné energetiky pro mírové účely a dodržovaly je;

                           52)

                           zdůraznit význam pokračující mezinárodní spolupráce pro zvyšování jaderné bezpečnosti, bezpečného nakládání s odpadem a radiologické ochrany a civilní jaderné odpovědnosti a vyzvat státy, které tak dosud neučinily, aby co nejdříve přistoupily ke všem souvisejícím úmluvám a aby v plném rozsahu plnily své závazky, které z nich vyplývají;

                           53)

                           podporovat úsilí vyvíjené na úrovni jednotlivých států, vzájemně mezi nimi a na mezinárodní úrovni, pokud jde o vyškolení odborných pracovních sil, jež jsou nezbytné pro zachování úsilí o zajištění odpovědného rozvoje využívání jaderné energie k mírovým účelům, za dodržení optimálních podmínek bezpečnosti, zabezpečení a nešíření;

                           54)

                           zůstat i nadále pevně přesvědčeni o výhodách mnohostranných přístupů k jadernému palivovému cyklu, přičemž jisticí mechanismy, ať již samostatné, či společně s dalšími doplňujícími mechanismy, by neměly svým fungováním narušovat stávající dobře fungující trh, měly by zaopatřit právo využívat jadernou energii k mírovým účelům zajištěním bezpečnosti dodávek jaderného paliva zemím vyvíjejícím jaderný program, za dodržení optimálních podmínek bezpečnosti, zabezpečení a nešíření;

                           55)

                           uznat, že několik iniciativ, včetně zřízení banky slabě obohaceného uranu pod dohledem MAAE, může zainteresovaným zemím poskytnout záložní mechanismy a usnadnit trvalá mnohostranná řešení;

                           56)

                           podporovat a rozvíjet další dialog a konzultace s cílem ujasnit nedořešené otázky a zvýšit podporu konceptu mnohostranného přístupu k jadernému palivovému cyklu.

         Článek 4
   Opatření přijatá Unií pro účely článků 1, 2 a 3 zahrnují:

               a)

               demarše státům, jež jsou stranami NPT, a v patřičných případech demarše státům, jež stranami NPT nejsou; těmito demaršemi budou dotyčné státy naléhavě žádány o podporu při plnění cílů stanovených v článcích 1, 2 a 3 tohoto rozhodnutí;

               b)

               úsilí o dosažení dohody mezi členskými státy o návrzích týkajících se podstatných otázek, které mají být jménem Unie předloženy k hodnocení státům, jež jsou stranami NPT, a které by se měly stát základem pro rozhodnutí přijatá na hodnotící konferenci stran NPT, jež se bude konat v roce 2010;

               c)

               prohlášení Unie v rámci obecné rozpravy a při rozpravách v rámci tří hlavních výborů a jejich pomocných orgánů při hodnotící konferenci stran NPT, jež se bude konat v roce 2010.

         Článek 5
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 29. března 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ESPINOSA

      (1)  Úř. věst. L 165, 17.6.2006, s. 30.

      (2)  Úř. věst. L 127, 15.5.2008, s. 78.

      (3)  Úř. věst. L 107, 17.4.2008, s. 62.

      (4)  Úř. věst. L 189, 17.7.2008, s. 28.

      (5)  Úř. věst. L 106, 27.4.2005, s. 32.

      (6)  NPT/CONF.2010/PC.III/WP.26.


title: 2006/358/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne  15. května 2006  o jmenování litevského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               20.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 134/32

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 15. května 2006
   o jmenování litevského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru
   (2006/358/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 259 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 167 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/758/ES, Euratom ze dne 17. září 2002 o jmenování členů Hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2002 do 20. září 2006 (1),
   s ohledem na kandidaturu předloženou litevskou vládou,
   po obdržení stanoviska Evropské komise,
   vzhledem k tomu, že se uvolnilo místo člena uvedeného výboru po odstoupení pana Rolandase DOMEIKY,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Paní Jovita MOTIEJŪNIENĖOVÁ je jmenována členkou Evropského hospodářského a sociálního výboru jako nástupkyně pana Rolandase DOMEIKY na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2006.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 15. května 2006.

            Za Radu

            předsedkyně

         U. PLASSNIK

      (1)  Úř. věst. L 253, 21.9.2002, s. 9.