title: Rozhodnutí Komise ze dne 21. dubna 2016 o oznámení třetí zemi, že může být určena jako nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu

text:
               23.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/4

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 21. dubna 2016
   o oznámení třetí zemi, že může být určena jako nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu
   (2016/C 144/05)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na článek 32 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   ÚVOD

               (1)

               Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).

               (2)

               Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, vytvoření seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.

               (3)

               V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN má Komise třetí země uvědomit o tom, že mohou být určeny jako nespolupracující země. Uvedené oznámení je předběžné povahy. Oznámení musí vycházet z kritérií stanovených v článku 31 nařízení o rybolovu NNN. Komise by zároveň měla přijmout všechna opatření stanovená v článku 32 uvedeného nařízení ohledně těchto oznámených třetích zemí. Komise by ve svém oznámení měla uvést především hlavní skutečnosti a faktory, z nichž toto určení vychází a dát daným zemím příležitost vyjádřit se a předložit důkazy na vyvrácení takového určení, popřípadě akční plán na zlepšení dané situace a opatření přijatá k její nápravě. Komise by měla oznámeným třetím zemím poskytnout dostatečnou lhůtu na odpověď na toto oznámení a přiměřený čas k nápravě situace.

               (4)

               Podle článku 31 nařízení o rybolovu NNN má Komise určit třetí země, které v boji proti rybolovu NNN považuje za nespolupracující země. Třetí země má být určena jako nespolupracující, pokud neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežnímu státu nebo státu trhu, a nepřijme opatření na předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.

               (5)

               Určení nespolupracujících třetích zemí má být založeno na prověření všech informací podle čl. 31 odst. 2 nařízení o rybolovu NNN.

               (6)

               V souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN má Rada vypracovat seznam nespolupracujících třetích zemí. Na tyto země se kromě jiného vztahují opatření uvedená v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.

               (7)

               V souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN je přijetí schválených osvědčení o úlovku od třetích zemí, jež jsou státy vlajky, podmíněno tím, aby tyto státy vlajky Komisi oznámily, jak zajistily provádění, kontrolu a vymáhání právních a správních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, která musí rybářská plavidla dotyčných třetích zemí dodržovat.

               (8)

               V souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN má Komise administrativně spolupracovat s třetími zeměmi v oblastech týkajících se provádění uvedeného nařízení.

         2.   POSTUP VŮČI REPUBLICE KIRIBATI

               (9)

               Republika Kiribati (dále jen „Kiribati“) jakožto stát vlajky nepředložila Komisi oznámení v souladu s článkem 20 nařízení o rybolovu NNN.

               (10)

               V letech 2010 až 2016 Komise administrativně spolupracovala s orgány Kiribati. Tato spolupráce zahrnovala otázky týkající se provádění, kontroly a prosazování právních a správních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů orgány Kiribati. Jednalo se o výměnu ústních a písemných připomínek a návštěvu na místě. Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, o nichž se domnívala, že jsou nezbytné pro posouzení způsobu, jakým Kiribati zajistilo provádění, kontrolu a prosazování právních a správních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, které musí její rybářská plavidla dodržovat, a také opatření, která Kiribati přijalo k plnění svých povinností v boji proti rybolovu NNN.

               (11)

               Kiribati je členem Komise pro rybolov v západním a středním Tichém oceánu (WCPFC) a Meziamerické komise pro tropické tuňáky (IATTC). Kiribati ratifikovalo Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS) z roku 1982 a Dohodu o provádění ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací (UNFSA) z roku 1995. Je stranou Úmluvy o agentuře pro rybolov v jižním Tichém oceánu v rámci Fóra tichomořských ostrovů (úmluva FFA) (2) a Dohody z Nauru (PNA) o spolupráci v řízení rybolovu společného zájmu (3).

               (12)

               Za účelem vyhodnocení, jak Kiribati plní své mezinárodní závazky jako stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu stanovené v mezinárodních dohodách uvedených v (11). bodě odůvodnění a stanovené příslušnými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu zmíněnými v uvedeném bodě odůvodnění, si Komise vyžádala, shromáždila a zanalyzovala veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely tohoto hodnocení.

         3.   MOŽNOST URČENÍ REPUBLIKY KIRIBATI JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ

               (13)

               Podle čl. 31 odst. 3 nařízení o rybolovu NNN Komise analyzovala povinnosti Kiribati jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežního státu a státu trhu. Pro účely této analýzy Komise zohlednila kritéria uvedená v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN.

         3.1   Opakovaný výskyt rybolovných činností NNN a obchodních toků souvisejících s rybolovem NNN (čl. 31 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN)

               (14)

               Na základě informací, které Komise zjistila během své návštěvy na místě a z veřejně dostupných informací, existují silné náznaky, že Kiribati není schopno poskytnout informace o povaze vysoce stěhovavých druhů, které ulovilo jeho rybářské loďstvo, nebo o vyložených či přeložených produktech rybolovu v jeho přístavech ani informace o obchodních tocích těchto produktů. Než je rybářskému plavidlu povoleno vplout do přístavu tvoří přístavní kontrolu orgánů Kiribati podle všeho jen několik kontrol dokladů (stav licence, záznamy systému sledování plavidel, zprávy pozorovatelů, evidence vyhovujících plavidel vedený organizací FFA). Stejně tak zřejmě předtím, než je vydáno vývozní povolení a prohlášení o překládce, proběhne křížová kontrola dokladů porovnávající množství uvedené v nákladním listu rybářského plavidla s množstvím uvedeným v potvrzení přepravce vystaveném lodním důstojníkem. Kromě toho však neexistují další pokyny pro fyzickou kontrolu vykládky nebo překládky.

               (15)

               Kiribati uznalo, že nemá systém sledovatelnosti produktů rybolovu ulovených plavidly plujícími pod jeho vlajkou nebo plavidly třetích zemí, které loví nebo překládají tyto produkty v jeho vodách a přístavech. Poté, co se ryby v přístavech Kiribati vyloží nebo přeloží, neexistuje žádný mechanismus pro jejich vysledování v následujících fázích dodavatelského řetězce. Sledovatelnosti produktů navíc brání skutečnost, že příslušné orgány provádějí kontroly vykládek a překládek uskutečněných v přístavech Kiribati nedostatečným způsobem, jak je uvedeno ve (14). bodu odůvodnění. Kiribati proto není schopno zajistit transparentnost svých trhů, a umožnit tak sledovatelnost ryb nebo výrobků z nich, jak je stanoveno v bodě 71 mezinárodního akčního plánu FAO pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (plán IPOA NNN), v němž se státům doporučuje, aby podnikly kroky ke zlepšení transparentnosti svých trhů.

               (16)

               Vzhledem ke zjevně nedostatečné sledovatelnosti a k tomu, že orgánům Kiribati chybějí informace o vykládkách či překládkách ryb prováděných v jeho přístavech, není pravděpodobné, že by tato země byla schopna zajistit, aby se v ní obchodovalo s produkty rybolovu, které nepocházejí z rybolovu NNN. V tomto ohledu se zdá, že Kiribati neplní povinnosti státu přístavu podnikat kroky, jejichž účelem je podpora účinnosti mezinárodních opatření pro zachování a řízení zdrojů, mimo jiné prostřednictvím přístavních kontrol dokladů, lovných zařízení nebo úlovků a zákazu vykládky a překládky, pokud bylo prokázáno, že rybolov byl proveden způsobem, který ohrožuje účinnost mezinárodních opatření pro zachování a řízení zdrojů, jak je stanoveno v článku 23 dohody UNFSA. Kiribati rovněž nezohlednilo doporučení uvedená v bodě 24 plánu IPOA NNN, v němž se státům vlajky doporučuje zajistit komplexní a účinné sledování, kontrolu rybolovu i příslušný dohled přes místo vykládky až do cílové destinace.

               (17)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a prohlášení vydaných orgány Kiribati lze v souladu s čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 4 písm. a) a b) nařízení o rybolovu NNN konstatovat, že existují silné náznaky, že Kiribati nesplnilo povinnosti, které má podle mezinárodního práva jako stát vlajky a stát trhu v souvislosti se zamezením přístupu produktů rybolovu pocházejících z rybolovu NNN na svůj trh.

         3.2   Špatná spolupráce a nepřijetí donucovacích opatření (čl. 31 odst. 5 nařízení o rybolovu NNN)

               (18)

               S ohledem na důležitost výskytu plavidel plujících pod zahraniční vlajkou ve vodách pod jurisdikcí Kiribati je třeba zdůraznit význam efektivních mechanismů spolupráce. Podle informací poskytnutých orgány Kiribati během návštěvy Komise v listopadu 2015, je s rybářskými sdruženími uzavřeno celkem 13 dvoustranných dohod. V uvedeném ohledu se loďstvo, které je oprávněné působit ve vodách Kiribati, skládá ze 178 plavidel lovících košelkovými nevody a 195 plavidel lovících na dlouhou lovnou šňůru, z čehož pouze 13 plavidel lovících košelkovými nevody pluje pod vlajkou Kiribati.

               (19)

               Přestože rybářská plavidla plující pod vlajkami 13 různých zemí mají k působení ve vodách Kiribati licenci, příslušné orgány uznaly, že s dotčenými státy vlajky nebyla nijak navázána spolupráce, jíž by se zajistilo, že Kiribati dodrží své závazky spolupracovat se státy vlajky, jak je popsáno ve (21). bodě odůvodnění.

               (20)

               Kiribati dosud s Komisí spolupracovalo na zlepšování transparentnosti systému dny/plavidlo (VDS) pro řízení rybolovu košelkovými nevody v západním a středním Tichomoří spíše neochotně. Komise zaslala dotčeným pobřežním státům i státům vlajky dopisy, v nichž požadovala, aby státy vlajky měly přístup k informacím o intenzitě rybolovu vyčerpané jejich rybářskými plavidly v rámci systému VDS. Za tímto účelem byly orgánům Kiribati zaslány tři dopisy ve dnech 18. listopadu 2014, 19. prosince 2014 a 27. dubna 2015. Na žádnou ze tří žádostí nebylo předtím, než Komise navštívila Kiribati, odpovězeno. Ačkoliv orgány Kiribati vyjádřily během návštěvy v listopadu 2015 ochotu informace v rámci VDS sdílet, doposud neposkytly žádné důkazy o existenci mechanismů, jež by k nim orgánům dotčených států vlajky zajišťovaly přístup.

               (21)

               Vystupování Kiribati popsané ve (20). bodu odůvodnění brání zemi v plnění jejích povinností podle článků 63 a 64 úmluvy UNCLOS, jež stanoví, že pobřežní státy a státy vlajky spolupracují v otázkách týkajících se tažných a vysoce stěhovavých druhů ryb. Články 7 a 20 dohody UNFSA dále rozvíjejí povinnost spolupracovat, a to při stanovování slučitelných opatření pro zachování a řízení zdrojů a při zajišťování jejich dodržování a prosazování. Kromě toho čl. 7 odst. 1 a 3 kodexu chování FAO (4) doporučuje, aby státy, kterých se týká využívání tažných a přeshraničně stěhovavých populací ryb, uzavíraly dvoustranné dohody, aby se zaručila účinná spolupráce pro zajištění účinného zachování a řízení zdrojů. Toto je dále upřesněno v bodech 28 a 51 plánu IPOA NNN, kterými se stanoví podrobné postupy pro přímou spolupráci mezi státy, včetně výměny údajů nebo informací, jež jsou dostupné pobřežním státům.

               (22)

               Právní rámec tvořený zákonem o rybolovu z roku 2010 ve znění novely z roku 2015 (5) je neúplný, zejména co se týče systému sankcí. Platný právní rámec konkrétně neobsahuje definici nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu v souladu s plánem IPOA NNN. Zákon neobsahuje ani explicitní sankce v případě porušení pravidel regionálních organizací pro řízení rybolovu, překládky na moři a rybolovu populací, na něž se vztahuje moratorium nebo jejichž lov je zakázán.

               (23)

               Pojem „závažná porušení předpisů“ stanovený v čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA a přijatý komisí WCPFC (CMM 2006–8 (6) o vstupu na palubu a inspekci) posiluje odrazující účinek systému sankcí tím, že upravuje výši sankce podle závažnosti protiprávního jednání, přičemž cílem je odejmout pachateli získanou ekonomickou výhodu. Současný právní rámec však pojem „závažná porušení předpisů“ ani jakákoli jiná kritéria, která by rozlišila sankce od minimální do maximální výše, aby se odejmula hospodářská výhoda získaná z nezákonné činnosti, neobsahuje.

               (24)

               Zákon o rybolovu navíc podle všeho neřeší recidivu. Řešení opakovaného protiprávního jednání je klíčové i pro zajištění odrazujícího účinku systému sankcí. Skutečnost, že se na opakované protiprávní jednání explicitně nevztahují vyšší sankce, oslabuje proporcionalitu a odrazující účinek systému sankcí v Kiribati. Výhody plynoucí z opakované protiprávní činnosti nejsou přísnějšími sankcemi neutralizovány, a potenciální pachatelé tak nejsou odrazováni od toho, aby v nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činnostech i nadále pokračovali.

               (25)

               Závěrem lze uvést, že systém sankcí v současné podobě, jak je rozebrán ve (22). až (24). bodě odůvodnění, zřejmě není dostatečně komplexní a přísný k dosažení odrazující funkce. V tomto ohledu není řešení závažných porušení předpisů podle všeho přiměřené, aby zajistilo dodržování opatření, odrazovalo od porušování bez ohledu na místo porušení a aby pachatele připravilo o výhody plynoucí z jejich nelegálních činností, jak vyžaduje čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA a čl. 25 odst. 7 úmluvy WCPFC.

               (26)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných orgány Kiribati lze v souladu s čl. 31 odst. 3 a 5 nařízení o rybolovu NNN konstatovat, že existují silné náznaky, že Kiribati neplní povinnosti, které mu jsou uloženy podle mezinárodního práva v souvislosti se snahou o spolupráci a prosazování právních předpisů.

         3.3   Nedodržování mezinárodních pravidel (čl. 31 odst. 6 nařízení o rybolovu NNN)

               (27)

               Komise vyhodnotila veškeré informace považované za relevantní, pokud jde o status Kiribati jako smluvní strany UNCLOS, UNFSA, WCPFC a IATTC.

               (28)

               Podle informací poskytnutých orgány Kiribati během návštěvy v listopadu 2015 činil objem úlovků tuňáka ve výlučné ekonomické zóně Kiribati v roce 2014 přibližně 600 000 metrických tun (mt).

               (29)

               Na základě údajů uvedených ve (28). bodě odůvodnění se zdá, že Kiribati spravuje významné světové zdroje tuňáka, a má tudíž jako pobřežní stát odpovědnost zajistit odpovědné a dlouhodobé udržitelné řízení tohoto zdroje. Články 61 až 64 úmluvy UNCLOS a články 7 a 8 dohody UNFSA upravují využívání živých mořských zdrojů pobřežním státem, který by měl podporovat cíl optimálního využívání živých zdrojů ve své výlučné ekonomické zóně a zajistit, aby státní příslušníci jiných států provozující rybolov v jeho výlučné ekonomické zóně dodržovali opatření pro zachování a řízení zdrojů, jakož i spolupracovat s příslušnými státy a regionálními organizacemi zapojenými do uvedeného rybolovu.

               (30)

               V tomto ohledu se zdá, že právní rámec Kiribati nezajišťuje efektivní a účinné řízení plavidel působících ve vodách spadajících do jeho jurisdikce, což je ve zjevném rozporu se závazky a doporučeními uvedenými ve (29). bodu odůvodnění. Právní rámec dále zřejmě nedisponuje jednoznačnými a transparentními opatřeními na zachování a řízení zdrojů pro všechny druhy vod spadajících pod jurisdikci Kiribati. Program pro řízení rybolovu tuňáka aktualizovaný v roce 2014 obsahuje komplexní přehled lovu tuňáků v zemi, ale nenavrhuje konkrétní řídicí opatření s jasnými referenčními hodnotami a cíli.

               (31)

               Obecné zásady, jimiž se musí řídit pobřežní státy při řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací, jsou stanoveny v článku 5 dohody UNFSA. V tomto ohledu zákon o rybolovu v Kiribati stanoví jako cíl podporu udržitelného řízení rybolovu a ochranu rybích populací a mořského prostředí. Nicméně je zřejmé, že jiné zásady stanovené dohodou UNFSA, jako je přístup založený na předběžné opatrnosti, maximální udržitelný výnos nebo zamezení nadměrné rybolovné kapacitě a nadměrnému rybolovu, právní rámec neřeší.

               (32)

               Vody spadající do jurisdikce Kiribati se označují jako teritoriální vody, souostrovní vody a výlučná ekonomická zóna. Podle článku 3 úmluvy WCPFC zahrnuje působnost WCPFC v zásadě všechny vody Tichého oceánu, včetně vod v jurisdikci Kiribati. Kiribati však podle všeho vyjímá své teritoriální a souostrovní vody z působnosti systému VDS, což je systém, který omezuje intenzitu rybolovu pro loďstvo lovící košelkovými nevody přidělením dnů rybolovu. Tento hlavní právní nástroj pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Kiribati se tudíž zřejmě nepoužívá pro značnou část vod pod jeho jurisdikcí.

               (33)

               Nedostatky, pokud jde o přehlednost a transparentnost platných pravidel pro zachování a řízení zdrojů, popsané ve (30). až (32). bodě odůvodnění, včetně kontroly nad intenzitou rybolovu podle VDS, spolu s přístupem 360 zahraničních rybářských plavidel, jak je popsáno v (18). bodě odůvodnění, ohrožují účinné provádění opatření pro zachování a řízení zdrojů a narušují dodržování závazků stanovených v čl. 61 odst. 2 až 5, čl. 62 odst. 1 a článku 64 úmluvy UNCLOS týkajících se optimálního využívání zdrojů prostřednictvím vhodných opatření pro zachování a řízení zdrojů.

               (34)

               Podle veřejně dostupných informací nalezených na internetu se navíc zdá, že Kiribati vede mezinárodní lodní rejstřík (7) příslušný pro registraci plavidel, který se nachází mimo Kiribati. Vzhledem ke zjevně nízké úrovni kontroly procesu registrace příslušnými orgány a chybějícím příslušným požadavkům, jako jsou požadavky stanovené v bodě 14 pokynů organizace FAO pro výkon povinností státu vlajky, Kiribati může jen obtížné zajistit, aby plavidla plující pod vlajkou Kiribati měla s touto zemí skutečné pouto. Neexistence skutečné vazby mezi státem a plavidly zapsanými v jeho rejstříku je v rozporu s podmínkami stanovenými pro státní příslušnost lodí článkem 91 úmluvy UNCLOS.

               (35)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných orgány Kiribati lze v souladu s čl. 31 odst. 3 a 6 nařízení o rybolovu NNN konstatovat, že existují silné náznaky, že Kiribati neplní povinnosti, které mu jsou uloženy podle mezinárodního práva v souvislosti s dodržováním mezinárodních pravidel, předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů.

         3.4   Zvláštní omezení rozvojových zemí

               (36)

               Podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného Organizací spojených národů (UNHDI) (8) bylo Kiribati v roce 2015 považováno za zemi na středním stupni lidského rozvoje (137. místo ze 188 zemí).

               (37)

               I když obecně mohou existovat zvláštní kapacitní omezení, co se týče kontroly a sledování, konkrétní omezení Kiribati vyplývající z jeho stupně rozvoje nemůže být omluvou pro neexistenci zvláštních opatření ve vnitrostátním právním rámci, která by se týkala mezinárodních nástrojů pro boj s rybolovnými činnostmi NNN a jejich potírání a odstranění. Kromě toho je zřejmé, že nedostatky systému sledování, kontroly a dohledu vyplývají z nerovnováhy mezi omezenými kapacitami Kiribati týkajícími se kontroly rybolovných činností v jeho výlučné ekonomické zóně a rozsahem, v němž do jeho vod mají přístup zahraniční loďstva.

               (38)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a prohlášení vydaných Kiribati bylo možno v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že rozvojový status správy rybolovu Kiribati může být narušen stupněm jeho rozvoje. Nicméně s ohledem na povahu zjištěných nedostatků Kiribati a kroky přijaté za účelem nápravy situace nemůže stupeň rozvoje Kiribati plně omluvit nebo jinak ospravedlnit jeho celkový postoj jako státu vlajky, pobřežního státu nebo státu přístavu a nedostatečné kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.

         4.   ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE MOŽNOSTI URČENÍ NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ

               (39)

               Vzhledem k vyvozeným závěrům ohledně skutečnosti, že Kiribati neplní své povinnosti, které mu jakožto státu vlajky, státu přístavu, pobřežnímu státu nebo státu trhu ukládá mezinárodní právo, a že nepřijalo příslušná opatření pro předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, by mělo být této zemi v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN oznámeno, že může být Komisí určena jako třetí země nespolupracující v boji proti rybolovu NNN.

               (40)

               V souladu s čl. 32 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN by Komise měla Kiribati oznámit, že může být určeno jako nespolupracující třetí země. Komise by měla rovněž přijmout vůči Kiribati všechna opatření uvedená v článku 32 nařízení o rybolovu NNN. V zájmu řádné správy by měla být stanovena lhůta, v níž může tato země na oznámení písemně odpovědět a napravit situaci.

               (41)

               Oznámení adresované Kiribati o tom, že může být určeno jako země, kterou Komise považuje pro účely tohoto rozhodnutí za nespolupracující, nebrání Komisi ani Radě, aby následně učinily jakékoli kroky za účelem určení Kiribati jako nespolupracující třetí země a vypracování seznamu nespolupracujících zemí, ani automaticky neznamená provedení tohoto kroku,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Republice Kiribati se oznamuje, že může být Komisí určena jako nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu.

      V Bruselu dne 21. dubna 2016.

            Za Komisi

         Karmenu VELLA

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.

      (2)  http://www.ffa.int/.

      (3)  Dohoda z Nauru (http://www.ffa.int/node/93#attachments).

      (4)  Kodex chování pro odpovědný rybolov, Organizace OSN pro výživu a zemědělství, 1995.

      (5)  Zákon Republiky Kiribati (č. 6 z roku 2010) pro zachovávání, řízení a rozvoj rybolovu v Kiribati a kontrolu rybolovu zahraničních rybářských plavidel a pro související účely, ve znění zákona Republiky Kiribati (č. 1 z roku 2015) o změně zákona o rybolovu z roku 2010.

      (6)  https://www.wcpfc.int/system/files/Conservation%20and%20Management%20Measure-2006-08%20%5BHSB%26I%20Procedures%5D.pdf.

      (7)  Lodní rejstřík Kiribati, http://www.kiribaship.com/EN/Default.aspx.

      (8)  Informace získané na adrese http://hdr.undp.org/en/statistics.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 3. června 2014 , kterým se zřizuje skupina odborníků Komise pro boj proti rakovině a zrušuje rozhodnutí 96/469/ES

text:
               4.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/4

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 3. června 2014,
   kterým se zřizuje skupina odborníků Komise pro boj proti rakovině a zrušuje rozhodnutí 96/469/ES
   2014/C 167/05
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 168 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie mají členské státy ve spojení s Komisí koordinovat mezi sebou své politiky a programy v oblastech uvedených v odstavci 1. V úzkém spojení s členskými státy může Komise vyvinout jakékoli užitečné podněty na podporu takové koordinace, zejména podněty s cílem stanovit směry a ukazatele, pořádat výměnu osvědčených postupů a připravit nezbytné podklady pro pravidelný dohled a hodnocení.

               (2)

               V bílé knize Komise nazvané „Společně pro zdraví: strategický přístup pro EU na období 2008–2013“ (1) ze dne 23. října 2007, která rozvíjí zdravotní strategii EU, byla rakovina označena za prioritní oblast činnosti.

               (3)

               Dne 2. prosince 2003 přijala Rada doporučení o screeningu rakoviny (2).

               (4)

               Dne 10. června 2008 přijala Rada závěry o zmírnění dopadů rakoviny (3) a dne 13. září 2010 závěry na téma „Boj proti rakovině“ (4).

               (5)

               Dne 24. června 2009 přijala Evropská komise sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o evropském partnerství pro boj proti rakovině (5).

               (6)

               Sdělení předsedy Komisi ze dne 10. listopadu 2010 nazvané „Rámec pro skupiny odborníků Komise: horizontální pravidla a veřejný rejstřík“ (6) (dále jen „rámec pro skupiny odborníků Komise“) stanoví revidovaný soubor pravidel týkajících se všech skupin odborníků Komise.

               (7)

               Příprava a provádění činností v oblasti rakoviny vyžadují úzkou spolupráci se specializovanými subjekty v členských státech a zúčastněnými stranami. To je způsob, jak reagovat na žádosti zástupců členských států a zúčastněných stran o lepší koordinaci, jelikož činnosti v oblasti boje proti rakovině se stále rozšiřují. Kromě toho může sdílení znalostí a informací pomoci vyřešit některé problémy, kterým členské státy při boji proti rakovině čelí, a usnadnit spolupráci s dalšími významnými aktéry, jako jsou organizace pacientů.

               (8)

               Poradenství od špičkových evropských odborníků v oblasti rakoviny by mělo být neustále k dispozici v podobě skupiny odborníků zřízené Komisí. Skupina odborníků pro boj proti rakovině by měla Komisi na její žádost poskytovat poradenství a odborné poznatky při přípravě a provádění činností Unie v oblasti rakoviny a podporovat výměnu příslušných zkušeností, politik a postupů mezi členskými státy a jednotlivými zúčastněnými stranami.

               (9)

               Tato skupina by měla sestávat ze zástupců členských států, zástupců organizací pacientů v oblasti rakoviny, zástupců evropských sdružení působících v oblasti prevence rakoviny, evropských profesních sdružení nebo vědeckých společností působících v oblasti rakoviny, zástupce výrobců výrobků či poskytovatelů služeb v oblasti rakoviny a zástupce Mezinárodní agentury pro výzkum rakoviny, což umožní široké zastoupení zúčastněných stran a odborníků v oblasti rakoviny.

               (10)

               Skupina odborníků pro boj proti rakovině by neměla působit jako výbor ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).

               (11)

               Osobní údaje by měly být zpracovávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (8).

               (12)

               Rozhodnutí Komise 96/469/ES ze dne 30. července 1996 (9) o zřízení poradního výboru pro prevenci rakoviny by mělo být zrušeno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Zřízení skupiny odborníků
   Zřizuje se skupina odborníků pro boj proti rakovině v rámci Komise (dále jen „skupina odborníků“).
   Článek 2
   Úkoly skupiny odborníků
   1.   Skupina odborníků plní na žádost Komise nebo útvarů Komise tyto úkoly v oblasti rakoviny:

               a)

               pomáhat Komisi při přípravě právních nástrojů a dokumentů v dané oblasti politiky, pokynů a doporučení pro boj proti rakovině, a rovněž údajů o rakovině včetně epidemiologie, včasného rozpoznání rakoviny a screeningu rakoviny, informování veřejnosti o prevenci rakoviny, postupu pro zajišťování kvality léčby rakoviny a preventivních aspektů, které mohou být vypracovány na základě výsledků základního, translačního a klinického výzkumu rakoviny prováděného v rámci výzkumných programů EU a jiných mezinárodních nebo vnitrostátních výzkumných iniciativ, a dále dokumentů, pokynů a doporučení týkajících se průřezových témat souvisejících s rakovinou;

               b)

               poskytovat Komisi poradenství při provádění činnosti Unie a navrhovat, jak přijatá opatření zlepšit;

               c)

               poskytovat Komisi poradenství týkající se sledování, hodnocení a šíření výsledků opatření přijatých na úrovni Unie i jednotlivých států;

               d)

               poskytovat Komisi poradenství ohledně mezinárodní spolupráce;

               e)

               usnadňovat koordinaci a výměnu informací mezi členskými státy;

               f)

               podávat Komisi přehled o politikách Unie a vnitrostátních politikách;

               g)

               shromažďovat informace o příslušných zkušenostech, politikách a postupech členských států a jednotlivých zúčastněných stran.

         2.   Za účelem plnění úkolů uvedených v odstavci 1 může skupina odborníků na žádost útvarů Komise vydávat stanoviska, doporučení a zprávy.
   3.   Úkoly této skupiny odborníků se nesmí překrývat s tématy, na která se zaměřuje Poradní výbor pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci zřízený rozhodnutím Rady 2003/C 218/01 (10), Vědecký výbor pro limitní hodnoty expozice chemickým činitelům při práci zřízený rozhodnutím Komise 2014/113/EU (11) nebo směrnice 2004/37/ES o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci (12), ani s tématy, která spadají mezi úkoly Farmaceutického výboru zřízeného rozhodnutím Rady 75/320/EHS (13).
   Článek 3
   Konzultace
   Komise může se skupinou konzultovat jakékoli záležitosti týkající se rakoviny.
   Článek 4
   Členství – jmenování
   1.   Skupina odborníků sestává z těchto členů:

               a)

               příslušné orgány členských států;

               b)

               tři zástupci organizací pacientů v oblasti rakoviny;

               c)

               dva zástupci evropských sdružení působících v oblasti prevence rakoviny;

               d)

               tři zástupci evropských profesních sdružení nebo vědeckých společností působících v oblasti rakoviny;

               e)

               jeden zástupce výrobců výrobků či poskytovatelů služeb v oblasti rakoviny;

               f)

               jeden zástupce Mezinárodní agentury pro výzkum rakoviny.

         2.   Příslušné orgány států ESVO, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru, se mohou na žádost dotčených států ESVO rovněž stát členy skupiny.
   3.   Příslušné orgány zemí kandidujících na přistoupení k Evropské unii se mohou na žádost dotčených států rovněž stát členy skupiny.
   4.   Členy jmenuje generální ředitel pro zdraví a spotřebitele.
   5.   Členové uvedení v odst. 1 písm. b), c), d) a e) jsou jmenováni ze seznamu vhodných uchazečů sestaveného na základě výzvy k vyjádření zájmu. Výzva k vyjádření zájmu musí uvádět požadovanou kvalifikaci a podmínky pro členství ve skupině odborníků.
   6.   Členové uvedení v odst. 1 písm. a) až f) a v odstavcích 2 a 3 určí své zástupce a náhradníky, kteří nahradí zástupce v případě nepřítomnosti či nezpůsobilosti k výkonu funkce. Náhradníci jsou jmenováni za týchž podmínek jako zástupci. Náhradníci automaticky nahradí členy, kteří budou nepřítomní nebo nezpůsobilí k výkonu funkce.
   7.   Generální ředitel pro zdraví a spotřebitele může odmítnout zástupce nebo náhradníka navrženého některou z organizací, pokud neodpovídá profilu požadovanému ve výzvě k vyjádření zájmu uvedené v odstavci 5. Příslušná organizace je v takovém případě vyzvána, aby jmenovala jiného zástupce nebo náhradníka.
   8.   Funkční období členů skupiny odborníků činí tři roky a může být prodlouženo na základě odpovědi na novou výzvu k vyjádření zájmu.
   9.   Před uplynutím tohoto tříletého období se funkční období členů ukončí v případě odstoupení.
   10.   Členové uvedení v odst. 1 písm. b) až f) nebo jejich zástupci mohou být vyloučeni a nahrazeni na zbývající část svého funkčního období v těchto případech:

               a)

               trvalá neschopnost účastnit se zasedání;

               b)

               neschopnost účinně přispívat k jednáním skupiny;

               c)

               nedodržení podmínek stanovených v článku 339 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               d)

               následné nesplnění kvalifikace a nedodržení podmínek uvedených ve výzvě k vyjádření zájmu, jak stanoví odstavec 5.

         11.   Generální ředitel pro zdraví a spotřebitele může požádat člena uvedeného odst. 1 písm. b) až f), aby v případech uvedených v odstavci 10 jmenoval jiného zástupce nebo náhradníka.
   12.   Členové, jejichž funkční období skončí před uplynutím tříletého období podle odstavců 8 a 9, mohou být na zbývající část svého mandátu nahrazeni.
   13.   Jména členů a jejich zástupců se zveřejní v Rejstříku expertních skupin Komise a dalších podobných subjektů (dále jen „rejstřík“) (14). V rejstříku se mohou zveřejnit názvy orgánů členských států.
   14.   Osobní údaje se shromažďují, zpracovávají a zveřejňují v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
   Článek 5
   Činnost
   1.   Skupině odborníků předsedá ředitel, do jehož působnosti spadá politika veřejného zdraví v Generálním ředitelství pro zdraví a spotřebitele Evropské komise. Dotyčný ředitel může funkci předsedy delegovat na jiného úředníka Komise.
   2.   Skupina odborníků může se souhlasem Komise zřizovat podskupiny pro přezkoumání konkrétních otázek na základě podmínek určených skupinou. Tyto podskupiny budou rozpuštěny, jakmile splní svůj úkol.
   3.   Komise může k práci ve skupině přizvat externí odborníky se specifickou odbornou způsobilostí v určitém předmětu její činnosti. Komise může navíc udělit status pozorovatele jednotlivcům či organizacím uvedeným v pravidle č. 8 odst. 3 rámce pro skupiny odborníků Komise, a rovněž přistupujícím zemím.
   4.   Členové skupiny odborníků a jejich zástupci a náhradníci, stejně jako přizvaní odborníci a pozorovatelé musí dodržovat povinnosti profesního tajemství stanovené Smlouvami a jejich prováděcími pravidly, jakož i bezpečnostní předpisy Komise o ochraně utajovaných skutečností EU stanovené v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (15). Pokud členové tyto povinnosti nedodrží, může Komise přijmout veškerá vhodná opatření.
   5.   Skupina odborníků a její podskupiny zasedají v prostorách Komise, s výjimkou případů, kdy se z řádně motivovaných důvodů zasedání konají jinde. Komise zajišťuje sekretářské služby. Program jednání a zápis ze zasedání skupiny odborníků sestavuje Komise. Zasedání skupiny odborníků a jejích podskupin se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají zájem o projednávané otázky.
   6.   Skupina odborníků přijme svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu pro skupiny odborníků Komise.
   7.   Komise zpřístupní veškeré dokumenty (jako např. programy jednání, zápisy a příspěvky účastníků) týkající se činnosti skupiny odborníků buď prostřednictvím jejich zařazení do rejstříku, nebo prostřednictvím odkazu na příslušné internetové stránky, kde lze tyto informace najít, uvedeném v rejstříku. Dokument se nesmí zveřejnit, pokud by jeho zpřístupnění mohlo narušit ochranu veřejného nebo soukromého zájmu podle článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001 (16).
   Článek 6
   Výdaje na zasedání
   1.   Účastníkům podílejícím se na činnosti odborné skupiny nenáleží za poskytované služby odměna.
   2.   Cestovné a výdaje na pobyt vzniklé účastníkům v souvislosti s činností skupiny hradí Komise v souladu s předpisy platnými v Komisi.
   3.   Výdaje uvedené v odstavci 2 se hradí v mezích dostupných prostředků, které jsou přiděleny v rámci ročního postupu pro přidělení zdrojů.
   Článek 7
   Zrušení
   Rozhodnutí 96/469/ES se zrušuje.
   Článek 8
   Toto rozhodnutí se použije ode dne jeho přijetí.

      V Bruselu dne 3. června 2014.

            Za Komisi

         Tonio BORG

            člen Komise

      (1)  KOM(2007) 630 v konečném znění, 23.10.2007.

      (2)  Úř. věst. L 327, 16.12.2003, s. 34.

      (3)  2876. zasedání Rady ve složení pro zaměstnanost, sociální politiku, zdraví a ochranu spotřebitele, 10. června 2008.

      (4)  3032. zasedání Rady ve složení pro obecné záležitosti, 13. září 2010.

      (5)  KOM(2009) 291 v konečném znění, 24.6.2009.

      (6)  K(2010) 7649 v konečném znění, 10.11.2010.

      (7)  Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.

      (8)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 192, 2.8.1996, s. 31 a Úř. věst. L 204, 14.8.1996, s. 20.

      (10)  Úř. věst. C 218, 13.9.2003, s. 1.

      (11)  Úř. věst. L 62, 4.3.2014, s. 18.

      (12)  Úř. věst. L 229, 29.6.2004, s. 23.

      (13)  Úř. věst. L 147, 9.6.1975, s. 23.

      (14)  Členové, kteří si nepřejí, aby byla jejich jména zveřejněna, mohou požádat o uplatnění výjimky z tohoto pravidla. Žádost o nezveřejnění jména člena skupiny se považuje za oprávněnou v těch případech, kdy by zveřejnění mohlo ohrozit jeho bezpečnost či nedotknutelnost nebo nepřiměřeně poškodit jeho soukromí.

      (15)  Rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1).

      (16)  Účelem těchto výjimek je ochrana veřejné bezpečnosti, vojenských záležitostí, mezinárodních vztahů, finanční, měnové nebo hospodářské politiky, soukromí a bezúhonnosti jednotlivce, obchodních zájmů, soudních řízení a právního poradenství, inspekcí/vyšetřování/auditů a rozhodovacího procesu příslušného orgánu.


title: Rozhodnutí Rady 2008/974/SZBP ze dne 18. prosince 2008 na podporu Haagského kodexu chování proti šíření balistických raket v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení

text:
               23.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 345/91

      ROZHODNUTÍ RADY 2008/974/SZBP
   ze dne 18. prosince 2008
   na podporu Haagského kodexu chování proti šíření balistických raket v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 13 odst. 3 a čl. 23 odst. 1 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení, která v kapitole III obsahuje seznam opatření, jež mají být přijata v Evropské unii i ve třetích zemích za účelem boje proti tomuto šíření.

               (2)

               Unie tuto strategii aktivně provádí a uskutečňuje opatření uvedená v kapitolách II a III uvedené strategie, například uvolňováním finančních prostředků na podporu konkrétních projektů vedoucích k posílení mnohostranného systému pro nešíření a mnohostranných opatření na budování důvěry. Haagský kodex chování proti šíření balistických raket (dále jen „kodex“) je nedílnou součástí tohoto systému. Jeho cílem je bránit šíření balistických raketových systémů, které mohou sloužit jako nosiče zbraní hromadného ničení, a souvisejících technologií a omezovat je.

               (3)

               Dne 17. listopadu 2003 přijala Rada společný postoj 2003/805/SZBP o dosažení univerzality a posílení mnohostranných dohod v oblasti nešíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů (1). Zmíněný společný postoj vyzývá mimo jiné k tomu, aby se usilovalo o podepsání kodexu co nejvíce zeměmi, zejména těmi, které mají kapacity pro výrobu balistických raket, k dalšímu rozvoji a provádění kodexu, zejména pokud jde o opatření k posílení důvěry, a k prosazování užšího vztahu mezi kodexem a mnohostranným systémem OSN pro nešíření.

               (4)

               Dne 23. května 2007 Rada rozhodla o přijetí opatření za účelem prosazování univerzální platnosti kodexu a dodržování jeho zásad. Za tímto účelem byl v rámci výročního zasedání signatářských států konaného v roce 2007 uspořádán pracovní seminář, na němž se sešly státy s hlavními kapacitami pro výrobu balistických raket, včetně států, které kodex nepodepsaly. Pokračování tohoto dialogu mezi signatářskými a nesignatářskými státy je pro Unii prioritou, jejímž cílem je dále prosazovat univerzální platnost kodexu, zlepšit jeho provádění a posílit jej. Toto rozhodnutí by mělo přispět k tomuto procesu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   V zájmu zajištění nepřetržitého a praktického provádění některých prvků strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení podporuje Evropská unie činnosti signatářských států za účelem dosažení pokroku v těchto oblastech:

               a)

               podporovat univerzální platnost kodexu, a zejména jeho podepsání všemi státy s kapacitami pro výrobu balistických raket;

               b)

               přispívat k provádění kodexu;

               c)

               podporovat další posilování kodexu.

         2.   V této souvislosti pokrývají projekty podporované Evropskou unií tyto konkrétní činnosti:

               a)

               poskytování prostředků pro cílené informování, například ve formě pracovních seminářů, jehož cílem bude podporovat podepsání kodexu dalšími státy v oblasti s nejmenším počtem signatářských států;

               b)

               poskytování finančních a technických prostředků k usnadňování výměny informací mezi signatářskými státy a návštěvu mezinárodních pozorovatelů na odpalovacích základnách, kde se testují kosmické nosné prostředky, kterou se signatářské státy rozhodly na dobrovolném základě zvažovat podle čl. 4 písm. a) bodu ii) kodexu;

               c)

               poskytování prostředků na pokračování v diskusi mezi signatářskými státy o způsobu, jak zachovat důležitost a životaschopnost kodexu. Tato diskuse zohlední zejména nejnovější vývoj v oblasti šíření balistických raket a situaci v oblasti mezinárodních institucionálních a právních rámců týkajících se balistických raket.

         Tyto projekty jsou prováděny ve prospěch signatářských i nesignatářských států.
   Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
   Článek 2
   1.   Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá předsednictví, jemuž je nápomocen generální tajemník Rady, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku. Komise je plně zapojena.
   2.   Technické provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 provádí pařížská Nadace pro strategický výzkum (FRS).
   FRS plní tento úkol pod dohledem generálního tajemníka, vysokého představitele, který je nápomocen předsednictví, a v úzké spolupráci s předsedou výročních zasedání signatářských států a s Rakouskem, jednajícím jako bezprostřední ústřední kontaktní místo (ICC) a výkonný sekretariát kodexu. Za tímto účelem uzavře generální tajemník, vysoký představitel s FRS potřebná ujednání.
   3.   Předsednictví, generální tajemník, vysoký představitel a Komise se o provádění tohoto rozhodnutí v souladu se svými pravomocemi vzájemně pravidelně informují.
   Článek 3
   1.   Finanční referenční částka pro provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 se stanoví na 1 015 000 EUR.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Evropských společenství.
   3.   Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 2, jež mají podobu grantu. Za tímto účelem uzavře finanční dohodu s FRS. Finanční dohoda stanoví, že FRS zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrně jeho výši.
   4.   Komise bude usilovat o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po nabytí účinku tohoto rozhodnutí. Uvědomí Radu o jakýchkoli obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené finanční dohody.
   Článek 4
   Předsednictví, jemuž je nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, informuje Radu o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovaných FRS. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení. Komise je plně zapojena. Předloží zprávu o finančních hlediscích provádění tohoto rozhodnutí.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Pozbývá účinku šest měsíců po dni nabytí účinku, avšak pokud Komise uzavře v této lhůtě finanční dohodu s FRS, pozbývá účinku 24 měsíce po dni uzavření uvedené finanční dohody.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 18. prosince 2008.

            Za Radu

            předseda nebo předsedkyně

         M. BARNIER

      (1)  Úř. věst. L 302, 20.11.2003, s. 34.

      PŘÍLOHA
      Podpora EU poskytovaní Haagskému kodexu chování proti šíření balistických raket v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení
      1.   Cíle
      Evropská unie kodex od počátku pevně podporuje. Domnívá se, že kodex je důležitým mnohostranným nástrojem, který má omezovat šíření balistických raketových systémů a souvisejících technologií, a to prostřednictvím transparentnosti a opatření k budování důvěry. Všechny členské státy Unie kodex podepsaly a provádějí jej v dobré víře.
      Evropská unie se v minulosti pokusila překonat zbývající mezery v provádění kodexu a jeho univerzální platnosti uspořádáním pracovního semináře v rámci výročního zasedání v roce 2007, na němž se sešly signatářské i nesignatářské státy. Vzhledem k pozitivním výsledkům semináře si Unie přeje v této iniciativě pokračovat a podporovat kodex v těchto třech oblastech:

                  —

                  univerzální platnost kodexu;

                  —

                  provádění kodexu;

                  —

                  posilování kodexu a zlepšení jeho fungování.

            2.   Popis projektů
      2.1.   Projekt 1: Podpora univerzální platnosti kodexu
      2.1.1.   Účel projektu
      I když počet signatářských států dosáhl dvou třetin všech členských států OSN, je třeba pro dosažení univerzální platnosti kodexu vykonat ještě více. Na výročním zasedání signatářské státy podotkly, že důvody vedoucí k tomu, že nesignatářské státy nejsou ochotny kodex podepsat, se velmi různí a zahrnují jak nedostatečnou informovanost a chybějící pochopení kodexu, tak i političtější důvody.
      2.1.2.   Výsledky projektu

                  —

                  Zvýšení informovanosti o kodexu, jeho pochopeni a podpory;

                  —

                  posílení kontaktů mezi signatářskými a nesignatářskými státy;

                  —

                  zvýšení počtu signatářských států.

            2.1.3.   Popis projektu
      Projekt stanoví uspořádání dvou pracovních seminářů:

                  —

                  pracovní seminář pro zvýšení informovanosti určený pro oblast s nejvyšším počtem nesignatářských států.
                  V Africe kodex nepodepsaly tyto země: Alžírsko, Angola, Botswana, Egypt, Konžská demokratická republika, Konžská republika, Lesotho, Namibie, Pobřeží slonoviny, Středoafrická republika, Togo, Somálsko, Svazijsko, Zimbabwe;

                  —

                  všeobecný pracovní seminář po vzoru pracovního semináře uspořádaného v rámci výročního zasedání signatářských států v roce 2007, zaměřený na cílenou a strukturovanou výměnu v oblasti technických a politicko-bezpečnostních otázek týkajících se šíření balistických raket a důležitosti kodexu.

            2.2.   Projekt 2: Podpora provádění kodexu signatářskými státy
      2.2.1.   Účel projektu
      Ačkoli kodex představuje důležitý nástroj pro omezování šíření balistických raket a souvisejících technologií, a to prostřednictvím opatření k budování důvěry a opatření pro transparentnost, je třeba dále podporovat lepší komunikaci mezi signatářskými státy. Projekt se zaměří na ty aspekty komunikace, kde lze dosáhnout hmatatelných výsledků.
      2.2.2.   Výsledky projektu

                  —

                  Vytvoření prototypu zabezpečeného elektronického informačního a komunikačního mechanismu s využitím internetu (e-ICC), jenž by umožnil rychlejší, jednodušší a bezpečnou výměnu informací mezi signatářskými státy a umožnil elektronickou distribuci dokumentů;

                  —

                  pokud se signatářské státy rozhodnou zavést e-ICC na svém výročním zasedání, mohl by být výše uvedený prototyp zprovozněn;

                  —

                  větší podpora pro návštěvu pozorovatelů na odpalovacích základnách, kde se testují kosmické nosné prostředky.

            2.2.3.   Popis projektu
      Projekt stanoví dva druhy opatření:

                  a)

                  usnadnění výměny informací a komunikace mezi signatářskými státy vytvořením e-ICC. V souvislosti s tímto projektem je zvláště důležitá zkušenost, kterou má Francie se systémem elektronických kontaktních míst v rámci Režimu kontroly raketových technologií (MTCR) e-POC.
                  Vzhledem k tomu, že rozhodnutí o zřízení takovéhoto systému náleží signatářským státům v rámci výročního zasedání, provede se projekt ve dvou fázích. Provedení druhé fáze bude záviset na předchozích jednáních signatářských států o e-ICC v rámci výročního zasedání.
                  První fáze: Návrh Unie na vytvoření e-ICC předložený signatářským státům
                  Vypracuje se prototyp e-ICC s cílem předložit jej pokud možno v roce 2009 signatářským státům a získat ohlasy signatářských států na jeho provoz.
                  Druhá fáze: Uvedení prototypu e-ICC do provozu
                  Pokud signatářské státy na výročním zasedání rozhodnou o zavedení e-ICC, mohl by být výše uvedený prototyp zprovozněn. Ústřednímu kontaktnímu místu / výkonnému sekretariátu by za tímto účelem byly k řízení svěřeny aspekty prototypu týkající se poznatků i materiálu a pro ústřední kontaktní místo a signatářské státy by byla zajištěna odborná příprava;

                  b)

                  poskytnutí finančních prostředků pro návštěvu mezinárodních pozorovatelů na odpalovacích základnách členských států Unie, kde se testují kosmické nosné prostředky.

            2.3.   Projekt 3: podpora dalšího posilování kodexu a jeho lepšího fungování
      2.3.1.   Účel projektu
      Bezpečnostní situace se neustále vyvíjí, včetně oblasti šíření prostředků schopných nést zbraně hromadného ničení. Signatářské státy se každoročně scházejí a posuzují provádění kodexu a nové směry v oblastí šíření balistických raket a souvisejících technologií.
      Projekt podpoří podrobnější diskuse mezi signatářskými státy v méně formálním prostředí a v případě potřeby zahrne i nesignatářské státy a zajistí přístup k technickým odborným poznatkům o šíření balistických raket i pro jiné než vládní kruhy. Výsledky projektu by mohly být předloženy jako námět k zamyšlení na výročním zasedání signatářských států.
      2.3.2.   Výsledky projektu

                  —

                  Lepší pochopení současných směrů vývoje v oblasti šíření balistických raket a programů kosmických nosných prostředků včetně doporučení pro signatářské státy;

                  —

                  analýza možnosti, jak motivovat signatářské státy, aby se účastnily programů pro balistické rakety a kosmické nosné prostředky;

                  —

                  lepší pochopení společných prvků kodexu, MTCR, dvoustranných a regionálních ujednání v oblasti opatření pro budování důvěry při usilování o dosažení cíle nešíření raket a definování doporučení příslušných politik;

                  —

                  pracovní dokumenty nebo jiné formy dokumentace z pracovních seminářů, které by mohly být předloženy Unií na výročním zasedání kodexu.

            2.3.3.   Popis projektu
      Projekt stanoví dva druhy činností:

                  a)

                  financování studie o současných směrech vývoje v oblasti balistických raket, dynamiky jejich šíření a programů kosmických nosných prostředků, která by mohla být předložena jako dokument k zamyšlení na výročním zasedání signatářských států. Při provádění této studie zajistí FRS, že nedojde ke zdvojení s činností skupiny vládních odborníků v rámci OSN;

                  b)

                  financování pracovních seminářů odborníků ze signatářských a nesignatářských států, a to z vládního i nevládního sektoru. Pracovní semináře by mohly být pořádány v rámci výročních zasedání. Výsledky by mohly být předloženy v podobě pracovního dokumentu na výročním zasedání signatářských států. Pracovní semináře se budou zabývat těmito otázkami:

                              —

                              společné prvky kodexu, MTCR, dvoustranných a regionálních ujednáními v oblasti opatření pro budování důvěry v rámci usilování o dosažení cíle nešíření raket, jakož i společné prvky kodexu a systému OSN (Valné shromáždění OSN);

                              —

                              jak motivovat signatářské státy, aby se zúčastnily programů pro balistické rakety a kosmické nosné prostředky.

            3.   Délka provádění projektů
      Celková odhadovaná délka provádění projektů je 24 měsíců.
      4.   Účastníci
      Účastníky projektů v tomto rozhodnutí jsou signatářské i nesignatářské státy.
      Konečný výběr zúčastněných států se provede po konzultaci mezi provádějícím subjektem a předsednictvím, kterému bude nápomocen generální tajemník, vysoký představitel po úzké konzultaci s členskými státy a s Komisí v rámci příslušné pracovní skupiny Rady. Konečné rozhodnutí bude vycházet z návrhů provádějícího subjektu v souladu s čl. 2 odst. 2.
      5.   Provádějící subjekt
      FRS bude pověřena technickým prováděním projektů. Projekty budou prováděny přímo zaměstnanci FRS nebo spolupracujících partnerských institucí, Institutu pro mírový výzkum a bezpečnostní politiku při Hamburské univerzitě (IFSH) a polského Střediska pro kosmický výzkum ve Varšavě.
      Provádějící subjekt připraví:

                  a)

                  čtvrtletní zprávy o provádění projektů;

                  b)

                  závěrečnou zprávu nejpozději měsíc po ukončení provádění projektů.

            Zprávy budou zaslány předsednictví, jemuž je nápomocen generální tajemník, vysoký představitel.
      FRS zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrně jeho velikosti.
      6.   Účastníci třetí strany
      Projekty jsou financovány výhradně z této společné akce. Odborníci ze signatářských nebo z nesignatářských států mohou být považování za účastníky třetí strany. Pracují podle obvyklých pravidel FRS.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 20. července 1972, kterým se uzavírá Dodatková dohoda k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a jeho členskými státy a Švýcarskou konfederací o výrobcích hodinářského průmyslu

text:
Důležité právní upozornění

|

31974D0215

Úřední věstník L 118 , 30/04/1974 S. 0011 - 0011 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 2 S. 0003  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 5 S. 0109  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 2 S. 0003  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 11 Svazek 5 S. 0109

		Rozhodnutí Radyze dne 20. července 1972,kterým se uzavírá Dodatková dohoda k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a jeho členskými státy a Švýcarskou konfederací o výrobcích hodinářského průmyslu(74/215/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy;s ohledem na doporučení Komise;vzhledem k tomu, že pro řádné fungování Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a jeho členskými státy a Švýcarskou konfederací o výrobcích hodinářského průmyslu, podepsané v Ženevě dne 30. června 1967, je nezbytné, aby byla přijata doplňující ustanovení,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dodatková dohoda k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a jeho členskými státy a Švýcarskou konfederací o výrobcích hodinářského průmyslu se uzavírá jménem Společenství a její znění je obsaženo v příloze.Článek 2Pan Th. C. Hijzen, úřadující generální ředitel Komise Evropských společenství pro zahraniční obchod, se zmocňuje podepsat jménem Rady dohodu uvedenou v článku 1 zavazující Společenství.V Bruselu dne 20. července 1972.Za RadupředsedaTh. E. Westerterp--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 19. prosince 2002 o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D1001

Úřední věstník L 349 , 24/12/2002 S. 0100 - 0102

		Rozhodnutí Radyze dne 19. prosince 2002o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou(2002/1001/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé [1] v čl. 22 odst. 1 stanoví, že obchod s některými výrobky z oceli musí být založen na zvláštní dohodě;(2) předcházející dvoustranná dohoda mezi ESUO a vládou Ukrajiny o obchodu s některými výrobky z oceli pozbyla platnosti dnem 31. prosince 2001;(3) strany souhlasily s uzavřením nové dohody a jednání o této nové dohodě nebyla dosud ukončena,(4) Evropské společenství (ES) převzalo po pozbytí platnosti smlouvy o ESUO mezinárodní závazky ESUO, a opatření týkající se obchodu výrobky z oceli se třetími zeměmi přísluší nyní do působnosti ES v oblasti obchodní politiky;(5) množstevní limity pro rok 2002 byly stanoveny rozhodnutím zástupců vlád členských států zasedajících v Radě 2001/933/ESUO dne 19. prosince 2001 [2];(6) do podepsání a vstupu v platnost nové dohody musejí být stanoveny množstevní limity pro rok 2003;(7) ukrajinský parlament schválil zákon ukládající s účinností od 1. ledna 2003 na vývozy železného šrotu daň 30 EUR/tuna; tato navrhovaná daň bude představovat překážku volného obchodu železným šrotem a vážně by omezila, ne-li úplně zastavila, vývozy železného šrotu a tím znevýhodnila ocelářský průmysl Společenství a nepříznivě ovlivnila trh se železným šrotem ve Společenství. V důsledku toho je zapotřebí snížit množstevní limity pro rok 2003 o 30 % ve srovnání s množstevními limity stanovenými pro rok 2002, dokud nebude tento problém uspokojivě vyřešen a nebudou ukončena jednání o nové dohodě,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Během období uvedeného v příloze I budou dovozy výrobků z oceli uvedených v příloze II pocházejících z Ukrajiny do Společenství podléhat licencím. Licence mohou být vydávány pouze v mezích stanovených v článku 2.Článek 2Dovozy se schvalují pro každou skupinu výrobků a pro celé Společenství až do množstevních mezí uvedených v příloze I.Platnost dovozní licence se stanoví na dobu 4 měsíců. Nevyužité, nebo částečně využité dovozní licence mohou být prodlouženy na dobu dalších dvou měsíců.Článek 3Členské státy vydávají licence podle pravidel dohodnutých v rámci Styčného výboru pro ocel a informují o tom ihned Komisi. Komise pravidelně informuje členské státy o tom, v jakém rozsahu jsou stanovená množství využívána.Členské státy a Komise spolu vzájemně jednají, aby bylo zajištěno, že tato množství nebudou překračována.Článek 4Ustanovení dohody o obchodu s některými výrobky z oceli spolu s opatřeními k jejich uplatňování se ode dne vstupu dohody v platnost nahrazují ustanoveními tohoto rozhodnutí.Článek 5Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 19. prosince 2002.Za RadupředsedaL. Espersen[1] Úř. věst. L 49, 19.2.1998, s. 3.[2] Úř. věst. L 345, 29.12.2001, s. 75. Rozhodnutí pozměněno rozhodnutím 2002/476/ESUO (Úř. věst. L 164, 22.6.2002, s. 37).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMNOŽSTEVNÍ LIMITY STANOVENÉ PRO OBDOBÍ 1. 1. 2002 - 31. 12. 2003Výrobky | tuny || |SA.Ploché výrobky| SA1. Svitky | 46604 || SA2. Tlusté plechy | 178364 || SA3. Jiné ploché výrobky | 14391 |SB.Dlouhé výrobky| SB1. Nosníky | 6273 || SB2. Válcovaný drát | 89624 || SB3. Jiné dlouhé výrobky | 112926 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISA Ploché válcované výrobkySA1. Svitky72081000720825007208260072082700720836007208371072083790720838107208389072083910720839907211141072111920721911007219121072191290721913107219139072191410721914907225202072253000SA2. Tlustý plech7208401072085110720851307208515072085191720851997208521072085291720852997208531072111300722540207225405072259910SA3. Jiné ploché válcované výrobky7208409072085390720854107208549072089010720915007209161072091690720917107209179072091810720918917209189972092500720926107209269072092710720927907209281072092890720990107210111072101211721012197210201072103010721041107210491072105010721061107210691072107031721070397210903172109033721090387211149072111990721123107211235172112920721190117212101072121091721220117212301172124010721240917212503172125051721260117212609172192110721921907219221072192290721923007219240072193100721932107219329072193310721933907219341072193490721935107219359072254080SB Dlouhé výrobkySB1. Nosníky720719317207207172163111721631197216319172163199721632117216321972163291721632997216331072163390SB2. Válcovaný drát7213100072132000721391107213912072139141721391497213917072139190721399107213999072210010722100907227100072272000722790107227905072279095SB3. Jiné dlouhé výrobky720719117207191472071916720720517207205572072057721420007214300072149110721491907214991072149931721499397214995072149961721499697214998072149990721590107216100072162100721622007216401072164090721650107216509172165099721699107218992072221111722211197222112172221129722211917222119972221910722219907222301072224010722240307224903172249039722810107228103072282011722820197228203072283020722830417228304972283061722830697228307072283089722860107228701072287031722880107228809073011000--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 3. května 1989 o uzavření Třetího dodatkového protokolu k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací v důsledku přistoupení Španělského království a Portugalské republiky ke Společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

31989D0436

Úřední věstník L 206 , 18/07/1989 S. 0016 - 0016 Finské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 7 S. 0077  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 7 S. 0077

		Rozhodnutí Radyze dne 3. května 1989o uzavření Třetího dodatkového protokolu k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací v důsledku přistoupení Španělského království a Portugalské republiky ke Společenství(89/436/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že úplné pozastavení ukládání cel na dovozy ze Španělska Švýcarskou konfederací by usnadnilo obchod mezi těmito dvěma zeměmi;vzhledem k tomu, že Dodatkový protokol k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací [1], podepsané v Bruselu dne 22. července 1972, v důsledku přistoupení Španělského království a Portugalské republiky ke Společenství, nepředpokládá, že by Švýcarská konfederace pozastavila ukládání cel na zboží dovážené ze Španělska;vzhledem k tomu, že je třeba schválit třetí dodatkový protokol k výše uvedené dohodě, za účelem zajištění úplného pozastavení ukládání cel na produkty dovážené do Švýcarska ze Španělska, na které se vztahuje tato dohoda,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Třetí dodatkový protokol k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací v důsledku přistoupení Španělského království a Portugalské republiky ke Společenství se schvaluje jménem Společenství.Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady provede oznámení stanovené v článku 3 protokolu [2].Článek 3Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 3. května 1989.Za RadupředsedaP. Solbes[1] Úř. věst. L 300, 31.12.1972, s. 189.[2] Datum vstupu protokolu v platnost zveřejní Generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: 2012/244/EU: Rozhodnutí zástupců vlád členských států ze dne 25. dubna 2012 o jmenování soudců a generálních advokátů Soudního dvora

text:
               8.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 121/21

         ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ
   ze dne 25. dubna 2012
   o jmenování soudců a generálních advokátů Soudního dvora
   (2012/244/EU)
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 19 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 253 a 255 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 6. října 2012 skončí funkční období soudců Soudního dvora pana Alexandra ARABADŽEVA, pana George ARESTISE, paní Marii BERGEROVÉ, pana Jeana-Clauda BONICHOTA, pana Anthonyho BORGA BARTHETA, pana Josého Narcisa CUNHY RODRIGUESE, pana Carla Gustava FERNLUNDA, pana Egidijuse JARAŠIŪNASE, pana Egilse LEVITSE, pana Jiřího MALENOVSKÉHO, paní Alexandry PRECHALOVÉ, pana Konrada SCHIEMANNA, pana Antonia TIZZANA a pana Thomase VON DANWITZE a generálních advokátů Soudního dvora pana Yva BOTA, pana Jána MAZÁKA, pana Paola MENGOZZIHO a paní Verici TRSTENJAKOVÉ.

               (2)

               Vlády členských států navrhly obnovit funkční období soudců Soudního dvora pana Alexandra ARABADŽEVA, pana George ARESTISE, paní Marii BERGEROVÉ, pana Jeana-Clauda BONICHOTA, pana Carla Gustava FERNLUNDA, pana Egidijuse JARAŠIŪNASE, pana Egilse LEVITSE, pana Jiřího MALENOVSKÉHO, paní Alexandry PRECHALOVÉ a pana Thomase VON DANWITZE, jakož i funkční období generálního advokáta Soudního dvora pana Yva BOTA. Vlády členských států dále navrhly, aby byl pan José Luís DA CRUZ VILAÇA jmenován do funkce soudce Soudního dvora a pan Nils WAHL a pan Melchior WATHELET do funkce generálního advokáta Soudního dvora. Výbor zřízený článkem 255 Smlouvy o fungování Evropské unie vydal stanovisko k vhodnosti čtrnácti výše uvedených kandidátů na funkce soudce a generálního advokáta Soudního dvora.

               (3)

               Je třeba přistoupit ke jmenování jedenácti soudců a tří generálních advokátů Soudního dvora na období od 7. října 2012 do 6. října 2018. O jmenování tří soudců a jednoho generálního advokáta Soudního dvora na místa, jež je ještě třeba obsadit, bude rozhodnuto později,

         PŘIJALI TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Soudci Soudního dvora na období od 7. října 2012 do 6. října 2018 jsou jmenováni:

               pan Alexander ARABADŽEV

               pan George ARESTIS

               paní Maria BERGEROVÁ

               pan Jean-Claude BONICHOT

               pan José Luís DA CRUZ VILAÇA

               pan Carl Gustav FERNLUND

               pan Egidijus JARAŠIŪNAS

               pan Egils LEVITS

               pan Jiří MALENOVSKÝ

               paní Alexandra PRECHALOVÁ

               pan Thomas VON DANWITZ.

         2.   Generálními advokáty Soudního dvora na období od 7. října 2012 do 6. října 2018 jsou jmenováni:

               pan Yves BOT

               pan Nils WAHL

               pan Melchior WATHELET.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 25. dubna 2012.

            Předseda

         J. TRANHOLM-MIKKELSEN


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2017/1672 ze dne 27. dubna 2017 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na rozpočtový rok 2015

text:
               29.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/232

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2017/1672
   ze dne 27. dubna 2017
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na rozpočtový rok 2015
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropského institutu pro rovnost žen a mužů za rozpočtový rok 2015,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského institutu pro rovnost žen a mužů za rozpočtový rok 2015 spolu s odpověďmi institutu (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2015 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 21. února 2017 o udělení absolutoria institutu za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2015 (05873/2017 – C8-0071/2017),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (4), a zejména na článek 15,

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A8-0106/2017),

               1.

               uděluje ředitelce Evropského institutu pro rovnost žen a mužů absolutorium za plnění rozpočtu institutu na rozpočtový rok 2015;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, ředitelce Evropského institutu pro rovnost žen a mužů, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Antonio TAJANI

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 449, 1.12.2016, s. 102.

      (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 9.

      (5)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 21. června 2012 o jmenování členů a náhradníků řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Lucembursko

text:
               27.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 187/2

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 21. června 2012
   o jmenování členů a náhradníků řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Lucembursko
   2012/C 187/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2062/94 ze dne 18. července 1994 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci (1), a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
   s ohledem na seznam kandidátů na jmenování předložený Radě vládami členských států, organizacemi zaměstnavatelů a organizacemi zaměstnanců,
   s ohledem na seznamy členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutími ze dne 22. listopadu 2010 (2), 7. března 2011 (3), 21. března 2011 (4) a 18. července 2011 (5) jmenovala členy a náhradníky řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období od 8. listopadu 2010 do 7. listopadu 2013.

               (2)

               Lucemburská vláda předložila návrhy na jmenování na některá z volných míst,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členy a náhradníky řídící rady Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období do 7. listopadu 2013 jsou jmenováni:
   ZÁSTUPCI VLÁD

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Lucembursko

               Paul WEBER

               Robert HUBERTY

         Článek 2
   Dosud nenavržené členy a náhradníky jmenuje Rada později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 21. června 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. FREDERIKSEN

      (1)  Úř. věst. L 216, 20.8.1994, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 322, 27.11.2010, s. 3.

      (3)  Úř. věst. C 83, 17.3.2011, s. 2.

      (4)  Úř. věst. C 92, 24.3.2011, s. 8.

      (5)  Úř. věst. C 217, 23.7.2011, s. 27.


title: Rozhodnutí Rady 2004/792/SZBP ze dne 22. listopadu 2004, kterým se prodlužuje a mění rozhodnutí 1999/730/SZBP, kterým se provádí společná akce 1999/34/SZBP s ohledem na příspěvek Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných a lehkých zbraní v Kambodži

text:
               24.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 348/47

      ROZHODNUTÍ RADY 2004/792/SZBP
   ze dne 22. listopadu 2004,
   kterým se prodlužuje a mění rozhodnutí 1999/730/SZBP, kterým se provádí společná akce 1999/34/SZBP s ohledem na příspěvek Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných a lehkých zbraní v Kambodži
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 23 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 1999/34/SZBP ze dne 17. prosince 1998 o příspěvku Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných a lehkých zbraní (1), a zejména na článek 6 uvedené společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 15. listopadu 1999 přijala Rada rozhodnutí 1999/730/SZBP (2) o příspěvku Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných zbraní a lehkých zbraní v Kambodži, jehož cílem bylo provést společnou akci 1999/34/SZBP.

               (2)

               Některé cíle nemohly být splněny ke dni 15. listopadu 2004, k němuž použitelnost rozhodnutí 1999/730/SZBP končí, a jiné by měly být po tomto dni konsolidovány a prodlouženy. Tento projekt je víceletý.

               (3)

               Rozhodnutí 1999/730/SZBP by proto mělo být prodlouženo a změněno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Rozhodnutí 1999/730/SZBP se mění takto:

               1.

               V čl. 3 odst. 1 se finanční referenční částka 1 436 953 eur nahrazuje částkou „1 375 565 eur“.

               2.

               V čl. 4 druhém pododstavci se slova „15. listopadu 2004“ nahrazují slovy „15. listopadu 2005“.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 16. listopadu 2004.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 22. listopadu 2004.

            Za Radu

         B. R. BOT

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 9, 15.1.1999, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 294, 16.11.1999, s. 5.


Důležité právní upozornění

|

52007BP0115(01)

1. Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie na rozpočtový rok 2005 (C6-0389/2006 - 2006/2156(DEC))

Úřední věstník 074 E , 20/03/2008 S. 0196 - 0197

		1.Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie na rozpočtový rok 2005 (C6-0389/2006 — 2006/2156(DEC))Evropský parlament,- s ohledem na roční účetní závěrku Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie za rozpočtový rok 2005 [1],- s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie za rozpočtový rok 2005, spolu s odpověďmi střediska [2],- s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),- s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,- s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [3], a zejména na článek 185 tohoto nařízení,- s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1035/97 ze dne 2. června 1997, kterým se zřizuje Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie [4], a zejména na článek 12a tohoto nařízení,- s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 [5], a zejména na článek 94 tohoto nařízení,- s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,- s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A6-0118/2007),1. uděluje řediteli Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie absolutorium za plnění rozpočtu střediska na rozpočtový rok 2005;2. uvádí své připomínky v dále uvedeném usnesení;3. pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).[1] Úř. věst. C 266, 31.10.2006, s. 46.[2] Úř. věst. C 312, 19.12.2006, s. 93.[3] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).[4] Úř. věst. L 151, 10.6.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1652/2003 (Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 33).[5] Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/799 ze dne 5. května 2017 o jmenování tří členů a dvou náhradníků Výboru regionů, navržených Kyperskou republikou

text:
               11.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 120/20

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/799
   ze dne 5. května 2017
   o jmenování tří členů a dvou náhradníků Výboru regionů, navržených Kyperskou republikou
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vlády Kypru,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020. Rozhodnutím Rady (EU) 2016/1233 (4) nahradil dne 26. července 2016 pan Kyriakos CHATZITTOFIS pana Georgiose GEORGIOUA ve funkci člena a pan Stavros YEROLATSITES pana Kyriakose CHATZITTOFISE ve funkci náhradníka.

               (2)

               Po skončení funkčního období pana Kyriakose CHATZITTOFISE, paní Louisy MAVROMMÁTIOVÉ a pana Charalambose PITTASE se uvolnila tři místa členů Výboru regionů.

               (3)

               Po skončení funkčního období pana Stavrose YEROLATSITESE se uvolnilo jedno místo náhradníka Výboru regionů.

               (4)

               Po jmenování pana Stavrose STAVRINIDESE členem Výboru regionů se uvolnilo jedno místo náhradníka tohoto výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období jmenováni:

               a)

               jako členové:

                           —

                           pan Nikos ANASTASIOU, Mayor of Kato Polemidia Municipality,

                           —

                           pan Andros KARAYIANNIS, Mayor of Deryneia Municipality,

                           —

                           pan Stavros STAVRINIDES, Municipal Councillor of Strovolos Municipality,

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           pan Kyprianos ANDRONIKOU, Mayor of Dromolaxia – Meneou Municipality,

                           —

                           pan Theodoros ANTONIOU AVVAS, Mayor of Mesa Yitonia Municipality.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 5. května 2017.

            Za Radu

            předseda

         L. GRECH

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).

      (4)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1233 ze dne 26. července 2016 o jmenování jednoho člena a jednoho náhradníka Výboru regionů, navržených Kyperskou republikou (Úř. věst. L 202, 28.7.2016, s. 41).


title: 2012/245/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 26. dubna 2012 o revizi stanov Hospodářského a finančního výboru

text:
               8.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 121/22

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 26. dubna 2012
   o revizi stanov Hospodářského a finančního výboru
   (2012/245/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 242 této smlouvy,
   s ohledem na stanovisko Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 114 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství byl dne 1. ledna 1999 zřízen Hospodářský a finanční výbor (dále jen „výbor“).

               (2)

               Dne 21. prosince 1998 přijala Rada rozhodnutí 98/743/ES o podrobnostech složení Hospodářského a finančního výboru (1).

               (3)

               Dne 31. prosince 1998 přijala Rada rozhodnutí 1999/8/ES, kterým se přijímají stanovy Hospodářského a finančního výboru (2). Tyto stanovy byly pozměněny rozhodnutím Rady 2003/476/ES ze dne 18. června 2003 (3) s cílem zajistit, že výbor bude nadále účinně pracovat i po přistoupení deseti členských států dne 1. května 2004.

               (4)

               Hlavy států a předsedové vlád členských států, jejichž měnou je euro, uvedli dne 26. října 2011, že v čele přípravného orgánu podle článku 1 protokolu (č. 14) o Euroskupině složeného ze zástupců ministrů financí členských států, jejichž měnou je euro, a ze zástupců Komise („Pracovní skupina pro Euroskupinu“) bude stálý předseda. Osoba jmenovaná do této funkce proto přestane být úředníkem správních orgánů členského státu a stane se zaměstnancem orgánů EU.

               (5)

               Téhož dne hlavy států a předsedové vlád členských států, jejichž měnou je euro, uvedli, že stávající administrativní struktury, tj. generální sekretariát Rady a sekretariát výboru, které jsou nápomocny Radě a výboru, budou poskytovat pod vedením předsedy výboru/Pracovní skupiny pro Euroskupinu náležitou podporu předsedovi eurosummitu a předsedovi Euroskupiny.

               (6)

               Výbor by měl mít možnost si zvolit svého předsedu z řad nejvíce kvalifikovaných kandidátů, včetně předsedy Pracovní skupiny pro Euroskupinu.

               (7)

               Stanovy výboru je tedy třeba změnit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Stanovy Hospodářského a finančního výboru uvedené v příloze rozhodnutí 1999/8/ES ve znění rozhodnutí 2003/476/ES se nahrazují zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 26. dubna 2012.

            Za Radu

            předseda

         M. BØDSKOV

      (1)  Úř. věst. L 358, 31.12.1998, s. 109.

      (2)  Úř. věst. L 5, 9.1.1999, s. 71.

      (3)  Úř. věst. L 158, 27.6.2003, s. 58.

      PŘÍLOHA

            „STANOVY HOSPODÁŘSKÉHO A FINANČNÍHO VÝBORU
            Článek 1
            Hospodářský a finanční výbor („výbor“) plní úkoly popsané v čl. 134 odst. 2 a 4 Smlouvy o fungování Evropské Unie.
            Článek 2
            Výbor může mimo jiné:

                        —

                        být konzultován při postupu vedoucím k rozhodnutím týkajícím se mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie,

                        —

                        aniž je dotčen článek 240 Smlouvy, připravovat vyhodnocení vývoje směnného kurzu eura, které provádí Rada,

                        —

                        poskytovat rámec, ve kterém lze připravovat a rozvíjet dialog mezi Radou a Evropskou centrální bankou (ECB) na úrovni vyšších úředníků ministerstev, národních centrálních bank, Komise a ECB.

                  Článek 3
            Členové výboru a jejich náhradníci se při výkonu svých funkcí řídí obecnými zájmy Unie.
            Článek 4
            Výbor se schází pod vedením předsedy ve dvojím složení: buď je tvořen členy vybranými z oblasti veřejné správy, národních centrálních bank, Komise a ECB, nebo členy z oblasti veřejné správy, Komise a ECB. Výbor ve svém úplném složení pravidelně vyhodnocuje seznam otázek, u jejichž projednávání se na zasedání předpokládá účast členů z centrálních bank.
            Článek 5
            Stanoviska, zprávy a sdělení se přijímají většinou hlasů, pokud se požaduje hlasování. Každý člen výboru má jeden hlas. Pokud se však k otázkám, ke kterým může Rada následně přijmout rozhodnutí, poskytuje poradenství nebo zaujímá stanovisko, mohou se členové centrálních bank, jsou-li přítomni, a Komise plně účastnit jednání, ale neúčastní se hlasování. Výbor rovněž podá zprávu o menšinových nebo odlišných názorech vyjádřených v průběhu jednání.
            Článek 6
            Výbor volí většinou hlasů svých členů předsedu na období dvou let, přičemž toto období může být obnoveno. Do funkce předsedy mohou být zvoleni členové výboru, kteří jsou vyššími úředníky správních orgánů členských států, a předseda přípravného orgánu podle článku 1 protokolu č. 14 o Euroskupině složeného ze zástupců ministrů financí členských států, jejichž měnou je euro, a ze zástupců Komise („Pracovní skupina pro Euroskupinu“).
            Pokud se předsedou výboru stane člen výboru, který působí ve správním orgánu některého členského státu, přenese své hlasovací právo na svého náhradníka.
            Článek 7
            Nemůže-li předseda výboru plnit své povinnosti, nahradí jej místopředseda výboru. Místopředseda výboru je volen většinou hlasů členů výboru na období dvou let. Místopředsedou může být zvolen některý z členů výboru, kteří jsou vyššími úředníky správních orgánů členských států, nebo předseda Pracovní skupiny pro Euroskupinu, za předpokladu, že posledně uvedený nebyl jmenován předsedou výboru.
            Článek 8
            Pokud předseda Pracovní skupiny pro Euroskupinu není předsedou výboru, může se účastnit zasedání výboru a jeho jednání, nerozhodne-li výbor jinak.
            Pokud výbor nerozhodne jinak, mohou se zasedání výboru účastnit náhradníci. Náhradníci nehlasují. Pokud výbor nerozhodne jinak, náhradníci se neúčastní diskuse.
            Člen, který se nemůže účastnit zasedání výboru, může přenést svá práva na jednoho z náhradníků nebo na jiného člena. Předseda a tajemník výboru by měli být uvědomeni písemně před zasedáním. Ve výjimečných případech může předseda souhlasit s přijetím jiných opatření.
            Článek 9
            Výbor může pověřit náhradníky, podvýbory nebo pracovní skupiny prostudováním konkrétních otázek. V těchto případech se předsednictví ujme člen nebo náhradník jmenovaný výborem. Členové výboru, náhradníci, podvýbory nebo pracovní skupiny mohou přizvat na pomoc odborníky.
            Článek 10
            Výbor svolává předseda z vlastního podnětu nebo na žádost Rady, Komise nebo nejméně čtyř členů výboru.
            Článek 11
            Výbor zastupuje zpravidla předseda; výbor jej může zejména pověřit, aby podal zprávy o jednáních a přednesl ústní připomínky ke stanoviskům a sdělením, která výbor vypracoval. Předseda výboru je pověřen udržováním vztahů výboru s Evropským parlamentem.
            Článek 12
            Jednání výborů jsou tajná. Totéž pravidlo se uplatňuje na jednání náhradníků, podvýborů nebo pracovních skupin.
            Článek 13
            Výboru je nápomocen sekretariát pod vedením tajemníka. Tajemníka a zaměstnance sekretariátu poskytne Komise. Tajemníka jmenuje Komise po konzultaci s výborem. Tajemník a jeho zaměstnanci jednají podle pokynů výboru, pokud jednají jeho jménem.
            Výdaje výboru se zahrnou do odhadu příjmů a výdajů Komise.
            Článek 14
            Výbor přijme svůj jednací řád.“