title: 2013/239/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 21. května 2013 o jmenování jednoho estonského náhradníka Výboru regionů

text:
               28.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/43

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 21. května 2013
   o jmenování jednoho estonského náhradníka Výboru regionů
   (2013/239/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh estonské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Andrese JAADLAY se uvolnilo jedno místo náhradníka Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Náhradníkem Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenován:

               —

               pan Mihkel JUHKAMI, předseda rady města Rakvere.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 21. května 2013.

            Za Radu

            předseda

         E. GILMORE

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 27. listopadu 2012 o novém jmenování řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání

text:
               12.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/7

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 27. listopadu 2012
   o novém jmenování řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání
   2012/C 382/06
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, a zejména na článek 4 uvedeného nařízení (1),
   s ohledem na tři kandidatury v kategorii zástupců zaměstnavatelů, které Komise předložila Radě,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 16. července 2012 (2) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2012 do 17. září 2015. Toto rozhodnutí však nezahrnovalo všechny členy, kteří mají být jmenováni,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 17. září 2015, jmenováni:

      ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Portugalsko

               paní Ana Maria SANTOS GOUVEIA LOPESOVÁ

               Slovensko

               pan Martin HOSTAK

               Spojené království

               paní Kate LINGOVÁ

         Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno pro informaci v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 27. listopadu 2012.

            Za Radu

            předseda

         G. DEMOSTHENOUS

      (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 228, 31.7.2012, s. 3.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/807 ze dne 15. března 2016 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní námořní organizaci (IMO) na 40. zasedání Výboru pro usnadnění formalit, 69. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a 96. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost k přijetí změn Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, přílohy IV úmluvy MARPOL, pravidel II-2/13 a II-2/18 úmluvy SOLAS, předpisů o systémech protipožární bezpečnosti a předpisu z roku 2011 o programu rozšířených inspekcí

text:
               21.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 132/99

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/807
   ze dne 15. března 2016
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Mezinárodní námořní organizaci (IMO) na 40. zasedání Výboru pro usnadnění formalit, 69. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí a 96. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost k přijetí změn Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, přílohy IV úmluvy MARPOL, pravidel II-2/13 a II-2/18 úmluvy SOLAS, předpisů o systémech protipožární bezpečnosti a předpisu z roku 2011 o programu rozšířených inspekcí
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Opatření Unie v odvětví námořní dopravy by měla směřovat ke zlepšení námořní bezpečnosti, ochraně mořského prostředí a usnadnění mezinárodní námořní dopravy.

               (2)

               Výbor IMO pro usnadnění formalit (FAL) schválil na svém 39. zasedání změny Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy z roku 1965 (dále jen „úmluva FAL“). Tyto změny by měly být přijaty na 40. zasedání FAL, které se má konat v dubnu 2016.

               (3)

               Výbor pro ochranu mořského prostředí (MEPC) IMO se na svém 68. zasedání (MEPC 68) dohodl, že byla obdržena dostačující oznámení podle pravidla 13 přílohy IV Mezinárodní úmluvy o zabránění znečištění z lodí (příloha IV úmluvy MARPOL), aby část Baltského moře byla označena jako zvláštní oblast. Mohla by proto být stanovena skutečná data účinnosti tohoto označení za zvláštní oblast, pro kterou platí požadavky pravidla 11.3 přílohy IV úmluvy MARPOL. Na 68. zasedání MEPC se dospělo k závěru, že k tomu, aby označení této části zvláštní oblasti nabylo účinnosti, by bylo třeba změnit pravidla 1 a 11 přílohy IV úmluvy MARPOL a že by tyto změny měly být za tímto účelem navrženy. Očekává se, že tyto změny budou přijaty během 69. zasedání MEPC, které se má konat v dubnu 2016.

               (4)

               Výbor pro námořní bezpečnost organizace IMO (MSC) na svém 95. zasedání schválil změny pravidel II-2/13 a II-2/18 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS), Mezinárodních předpisů o systémech protipožární bezpečnosti (dále jen „předpis FSS“) a předpisu z roku 2011 o programu rozšířených inspekcí (dále jen „předpis ESP 2011“). Očekává se, že tyto změny budou přijaty během 96. zasedání MSC, které se má konat v květnu 2016.

               (5)

               V rámci celkového přezkumu úmluvy FAL jsou modernizována její ustanovení s ohledem na vývoj v oblasti předávání informací a přenosu údajů elektronickými prostředky a na koncept jednotného portálu. Zavádějí se zejména opatření s významem pro Unii týkající se uvádění čísla víz na seznamech cestujících, avšak nikoli na seznamech posádky, a práva orgánů zavést povinné použití elektronického předkládání formulářů. V článcích 5 a 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU (1) se stanoví, že ohlašovací formality lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich se od 1. června 2015 mají akceptovat pouze v elektronické podobě prostřednictvím jednotného portálu a že do té doby mají členské státy akceptovat pro splnění přihlašovacích formalit formuláře FAL v tištěné podobě. Směrnice 2010/65/EU rovněž stanoví, že informace požadované v souladu s právním předpisem Unie mají být od 1. června 2015 poskytovány v elektronické podobě. Požadavek, aby na seznamech posádky a cestujících byla případně uváděna čísla víz, vyplývá z přílohy VI bodu 3.1.2. nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (2).

               (6)

               Článek VIII úmluvy FAL vyžaduje, aby její smluvní strany, které se domnívají, že splnění některé z norem úmluvy FAL je pro ně neproveditelné, nebo které považují za nutné ze zvláštních důvodů přijmout odlišné požadavky nebo postupy týkající se dokumentace, oznámily tyto rozdíly generálnímu tajemníkovi. Některé požadavky stanovené ve směrnici 2010/65/EU a v nařízení (ES) č. 562/2006 ukládají přísnější povinnosti než příslušná pravidla stanovená v úmluvě FAL, a představují proto rozdíl ve smyslu článku VIII uvedené úmluvy, jenž je třeba oznámit.

               (7)

               Změny přílohy IV úmluvy MARPOL mají poskytnout právní rámec pro provedení dohody dosažené na 68. zasedání MEPC, že byl obdržen dostatečný počet oznámení o dostupnosti přístavních zařízení pro příjem odpadu, což umožní nabytí účinnosti ustanovení o zvláštní oblasti Baltského moře, a že by tudíž v souladu s těmito oznámeními mohlo být stanoveno datum účinnosti označení části Baltského moře jako zvláštní oblasti. Článek 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (3) upravuje otázku dostupnosti přístavních zařízení pro příjem odpadu, jíž se rovněž týká pravidlo 12a rezoluce IMO MEPC.200(62), za účelem omezení vypouštění lodního odpadu a zbytků lodního nákladu do moře, zejména pak nedovoleného vypouštění odpadu z lodí používajících přístavy Unie.

               (8)

               Změny pravidla II-2/13 úmluvy SOLAS zavedou požadavky na hodnocení únikových cest evakuační analýzou v počátečním stadiu projektování, které se mají uplatňovat na nové osobní lodě typu ro-ro a jiné osobní lodě přepravující více než 36 cestujících. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES (4) se vztahuje na osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla provozující vnitrostátní plavbu. V čl. 6 odst. 2 písm. a) bodě i) uvedené směrnice se stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění. Směrnice 2009/45/ES dále stanoví podrobná pravidla pro únikové cesty na osobních lodích typu ro-ro tříd B, C a D, jak jsou stanovena v příloze I kapitole II části B bodě 6-1.

               (9)

               Změny pravidla II-2/18 úmluvy SOLAS týkající se ploch pro přistávání vrtulníků na nových osobních lodích typu ro-ro učiní povinnými ustanovení oběžníku IMO MSC.1/Circ.1431 ze dne 31. května 2012 nazvaného „Pokyny pro schvalování pěnových prostředků pro hašení požárů na plochách pro přistávání vrtulníků“. Pravidlo 18 části B kapitoly II-2 přílohy I směrnice 2009/45/ES stanoví, že lodě vybavené vrtulníkovými palubami musí vyhovět požadavkům úmluvy SOLAS v revidovaném znění k 1. lednu 2003, které nyní mají být změněny.

               (10)

               Revidovaná kapitola 8 předpisu FSS stanoví, že je třeba věnovat zvýšenou pozornost specifikaci jakosti vody, kterou uvádějí výrobci systémů, aby se zabránilo vnitřní korozi a zanášení postřikovacích systémů zevnitř. V čl. 6 odst. 2 písm. a) bodě i) směrnice 2009/45/ES se stanoví, že nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění, jež jsou zahrnuty v předpisu FSS, který byl rezolucí MSC.99(73) učiněn závazným podle úmluvy SOLAS. Směrnice 2009/45/ES dále stanoví podrobná pravidla pro hašení požáru na lodích tříd B, C a D, jak jsou stanovena v příloze I kapitole II-2 části A bodech 4.5 a 4.8.

               (11)

               V nové kapitole 17 předpisu FSS budou podrobněji rozvedeny specifikace pěnových hasicích přístrojů na ochranu ploch pro přistávání vrtulníků, jež vyžaduje kapitola II-2 úmluvy SOLAS. V čl. 6 odst. 2 písm. a) bodě i) směrnice 2009/45/ES se stanoví, že nové osobní lodě třídy A mají plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS z roku 1974 v platném znění, jež zakotvuje předpis FSS, který byl rezolucí IMO MSC.99(73) učiněn závazným podle úmluvy SOLAS. Směrnice 2009/45/ES dále stanoví podrobná pravidla pro zvláštní požadavky na přistávání vrtulníků na lodích tříd B, C a D, jak jsou stanovena v příloze I kapitole II části B bodě 18.

               (12)

               Změny pravidla II-2/13 a pravidla II-2/18 úmluvy SOLAS, revidovaná kapitola 8 předpisu FSS a nová kapitola 17 předpisu FSS spadají v míře, ve které mohou ovlivnit ustanovení směrnice 2009/45/ES týkající se osobních lodí a vysokorychlostních osobních plavidel provozujících vnitrostátní plavbu, do výlučné pravomoci Unie.

               (13)

               Účelem změn předpisu ESP 2011 je harmonizovat použití pojmů v souvislosti s uznanými organizacemi. Články 5 a 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 530/2012 (5) stanoví, že ropné tankery starší více než 15 let musí vyhovovat systému hodnocení stavu (CAS), který přijala organizace IMO. Rozšířený inspekční program při prohlídkách plavidel na přepravu hromadných nákladů a ropných tankerů čili rozšířený inspekční program (ESP) upřesňuje, jak tuto důkladnější inspekci provádět. Protože CAS využívá ESP jako nástroj pro dosažení svého cíle, budou veškeré změny inspekcí v rámci ESP automaticky použitelné prostřednictvím nařízení (EU) č. 530/2012.

               (14)

               Unie není členem Mezinárodní námořní organizace ani smluvní stranou příslušných úmluv nebo předpisů. Je tudíž třeba, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje Unie a k vyjádření souhlasu s tím, aby byly těmito změnami vázány, spadají-li tyto změny do výlučné pravomoci Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postojem, který má být zaujat jménem Unie na 40. zasedání Výboru pro usnadnění formalit IMO, je souhlasit s přijetím změn Úmluvy o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, jak jsou stanoveny v dokumentu IMO FAL 40/3.
   Článek 2
   Postojem, který má být zaujat jménem Unie na 69. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO, je souhlasit s přijetím změn pravidel 1 a 11 přílohy IV úmluvy MARPOL, jak jsou stanoveny v příloze dokumentu IMO MEPC 69/3/3.
   Článek 3
   Postojem, který má být zaujat jménem Unie na 96. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost IMO, je souhlasit s přijetím změn:

               —

               pravidla II-2/13 úmluvy SOLAS, jak jsou stanoveny v příloze 14 dokumentu IMO MSC 95/22/add.2;

               —

               pravidla II-2/18 úmluvy SOLAS, jak jsou stanoveny v příloze 2 dokumentu IMO SSE 2/20;

               —

               kapitoly 8 předpisu FSS, jak jsou stanoveny v bodě 2 přílohy 18 dokumentu IMO 95/22/add.2;

               —

               kapitoly 17 předpisu FSS, jak jsou stanoveny v bodě 2 přílohy 18 dokumentu IMO 95/22/add.2;

               —

               předpisu ESP 2011, jak jsou stanoveny v příloze 15 dokumentu IMO 95/22/add.2.

         Článek 4
   1.   Postoj, který má být zaujat jménem Unie, stanovený v článcích 1, 2 a 3, vyjádří členské státy, jež jsou členy Mezinárodní námořní organizace, jednající společně v zájmu Unie.
   2.   Drobné úpravy postojů uvedených v článcích 1, 2 a 3 lze dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.
   Článek 5
   Členské státy se zmocňují, aby vyjádřily souhlas s tím, že v zájmu Unie budou vázány změnami uvedenými v článcích 1, 2 a 3, nakolik tyto změny spadají do výlučné pravomoci Unie.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 15. března 2016.

            Za Radu

            předseda

         A.G. KOENDERS

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES (Úř. věst. L 283, 29.10.2010, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu (Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 81).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES ze dne 6. května 2009 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě (Úř. věst. L 163, 25.6.2009, s. 1).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 530/2012 ze dne 13. června 2012 o urychleném zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem (Úř. věst. L 172, 30.6.2012, s. 3).


title: 2011/2/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 5. ledna 2011 , kterým se ukončuje přezkumné řízení týkající se opatření uložených Brazílií, jež mají dopad na dovoz textilních výrobků

text:
               6.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 3/7

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 5. ledna 2011,
   kterým se ukončuje přezkumné řízení týkající se opatření uložených Brazílií, jež mají dopad na dovoz textilních výrobků
   (2011/2/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (1), a zejména na čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   VÝCHODISKO ŘÍZENÍ

               (1)

               Dne 12. ledna 1998 podala organizace Febeltex (Fédération Belge du Textile) stížnost podle článku 4 nařízení (ES) č. 3286/94.

               (2)

               Žadatel tvrdil, že prodeji textilních výrobků Evropského společenství v Brazílii brání řada překážek obchodu ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 3286/94, včetně systému neautomatických dovozních licencí a způsobu fungování tohoto systému, zejména pokud jde o povinné platební podmínky při dovozu a minimální dovozní ceny.

               (3)

               Komise po konzultaci s poradním výborem zřízeným nařízením (ES) č. 3286/94 rozhodla, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumného řízení za účelem zvážení náležitých právních a faktických záležitostí. Proto bylo dne 27. února 1998 zahájeno přezkumné řízení (2).

         B.   ZÁVĚRY PŘEZKUMNÉHO ŘÍZENÍ

               (4)

               Závěrečnou zprávu o postupu šetření obdržely členské státy EU dne 9. listopadu 1998 na zasedání poradního výboru.

               (5)

               Ve zprávě se došlo k závěru, že brazilský systém neautomatických dovozních licencí, který je uplatňován s požadavkem minimální ceny, zřetelně porušuje:

                           a)

                           články 1, 3 a 5 Dohody WTO o dovozním licenčním řízení, protože: a) není uplatňován neutrálně; b) není vykonáván spravedlivým a nestranným způsobem; c) neprovádí se jím žádná omezení slučitelná s pravidly WTO, a není tedy omezen v rozsahu a délce trvání na opatření, které se jím provádí, a d) má dodatečný vliv na dovoz, kterým se omezuje a narušuje obchod. Kromě toho nebyl zveřejněn seznam výrobků, které jsou předmětem neautomatických dovozních licencí a žádosti o licence na dovoz pod minimální cenou zůstaly bez úřední odpovědi po dobu několika měsíců;

                           b)

                           články X.1 a X.3 Všeobecné dohody o clech a obchodu GATT (1994), protože systém neautomatických dovozních licencí nebyl zveřejněn a nebyl prováděn jednotně, nestranně a přiměřeně;

                           c)

                           článek XI.1 Všeobecné dohody GATT (1994), protože systém minimálních cen je omezením jiným než cla, daně a jiné poplatky, které je uplatněno prostřednictvím dovozních licencí na dovoz jakéhokoli výrobku z území jiné smluvní strany, aniž by to bylo odůvodněno na základě pravidel WTO.

         C.   VÝVOJ PO ŠETŘENÍ

               (6)

               Dne 17. března 1999 (3) se Komise rozhodla zahájit řízení pro řešení sporů v rámci WTO. Konzultace v rámci WTO proběhly dne 19. listopadu 1999. Při té příležitosti Brazílie odmítla všechna tvrzení týkající se praxe minimálních cen v souvislosti s dovozními licencemi i stanovováním cel, ale uznala, že nedodržela některé ze svých závazků vůči WTO týkajících se oznamování ve vztahu ke svému systému dovozních licencí.

               (7)

               Na základě těchto konzultací prošly brazilské systémy dovozních licencí a stanovování cel významnými změnami a přístup výrobního odvětví Společenství na brazilský trh s textilními výrobky se zlepšil. Stále však existují některé aspekty brazilských systémů dovozních licencí a stanovování cel, které je potřebné upravit, aby bylo zajištěno, že Brazílie v plné míře plní své závazky vyplývající z příslušných dohod WTO.

               (8)

               Komise proto rozhodnutím 2001/429/ES ze dne 21. května 2001 (4) rozhodla o pozastavení výše uvedeného přezkumného řízení po dobu šesti měsíců, přičemž sledovala dopad změn v brazilském systému.

               (9)

               Během prvního čtvrtletí 2002 proběhlo několik setkání s brazilskými orgány s cílem nalézt vzájemně přijatelné řešení. Evropské společenství a Brazílie podepsaly dne 6. listopadu 2002 memorandum o porozumění týkající se opatření v oblasti přístupu na trh s textilními a oděvními výrobky, ve kterém obě strany souhlasily s tím, že nebudou uplatňovat necelní překážky obchodu. Kromě toho byla v memorandu o porozumění řešena také otázka týkající se stanovování cel.

               (10)

               Během více než sedmiletého období od podpisu memoranda o porozumění nebyly Komisi oznámeny žádné konkrétní problémy nebo nové překážky týkající se přístupu na brazilský trh s textilními výrobky.

         D.   ZÁVĚR A DOPORUČENÍ

               (11)

               S ohledem na výše uvedenou analýzu se má za to, že přezkumné řízení vedlo k uspokojivé situaci, pokud jde o překážky obchodu, jež byly uvedeny ve stížnosti podané organizací Febeltex. Přezkumné řízení by se proto mělo v souladu s čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 3286/94 ukončit.

               (12)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla konzultována s poradním výborem,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Přezkumné řízení týkající se opatření uložených Brazílií, jež mají dopad na dovoz textilních výrobků, se tímto ukončuje.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 5. ledna 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 71.

      (2)  Úř. věst. C 63, 27.2.1998, s. 2.

      (3)  Úř. věst. L 86, 30.3.1999, s. 22.

      (4)  Úř. věst. L 153, 8.6.2001, s. 30.