title: 2004/508/ES:Rozhodnutí správní Rady Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci ze dne 4. března 2004 o aplikaci nařízení (ES) č. 1049/2001 Evropského parlamentu a Rady o přístupu veřejnosti k dokumentům

text:
               11.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 210/1

      ROZHODNUTÍ SPRÁVNÍ RADY EVROPSKÉ AGENTURY PRO BEZPEČNOST A ZDRAVÍ PŘI PRÁCI

   ze dne 4. března 2004
   o aplikaci nařízení (ES) č. 1049/2001 Evropského parlamentu a Rady o přístupu veřejnosti k dokumentům
   (2004/508/ES)
   SPRÁVNÍ RADA,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1654/2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 2062/94 (1) o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Oprávněné osoby
   1.   Právo na přístup k dokumentům se týká dokumentů v držení agentury, tj. dokumentů, které byly agenturou zpracovány nebo které agentura obdržela a které jsou v jejím vlastnictví.
   2.   Občané Evropské unie a fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo sídlo nebo které jsou registrovány v členském státě Evropské unie, uplatňují své právo na přístup k dokumentům Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci (dále jen „agentura“) podle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (dále „nařízení (ES) č. 1049/2001“) v souladu s těmito podrobnými pravidly.
   3.   Podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 občané třetích zemí, kteří nemají bydliště v členském státě Evropské unie ani nejsou registrováni v některém z členských států, mají možnost uplatňovat právo přístupu k dokumentům agentury za stejných podmínek jako oprávněné osoby zmiňované v čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001.
   Článek 2
   Žádosti o přístup k dokumentům
   1.   Žádosti o přístup k dokumentům agentury, které nejsou veřejně k dispozici, je třeba vyhotovit písemně a zaslat agentuře elektronickou poštou (docrequest@osha.eu.int), poštou [Evropská agentura pro bezpečnost a zdraví při práci, dokumentační oddělení, Gran Via, 3348009 Bilbao, Španělsko] nebo faxem [(34) 944794383]. Agentura odpoví na původní a potvrzující žádosti o přístup k dokumentům do patnácti pracovních dní od data registrace žádosti. V případě složitých nebo rozsáhlých žádostí lze termín posunout o patnáct pracovních dní. Pro každé posunutí termínu je nutné uvést důvody. O posunutí termínu musí být žadatel předem informován.
   2.   Je-li žádost nepřesná, jak se uvádí v čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001, vyzve agentura žadatele, aby poskytl další informace, které umožní určení požadovaných dokumentů. Termín pro odpověď začne běžet a od doby, kdy agentura bude mít tyto informace.
   3.   V každém rozhodnutí, které bude byť částečně zamítavé, bude uveden důvod zamítnutí podle některé z výjimek uvedených v čl. 4 nařízení (ES) č. 1049/2001. Dále v něm bude uvedeno poučení pro žadatele o opravných prostředcích, které má k dispozici.
   Článek 3
   Vyřizování původních žádostí
   1.   Ani by bylo dotčeno ustanovení čl. 8 tohoto rozhodnutí, jakmile je žádost registrována, zasílá se žadateli potvrzení o přijetí žádosti, ledaže by odpověď byla zaslána obratem.
   Potvrzení o přijetí žádosti a odpověď se zasílají v písemné formě. Je-li to vhodné, zasílají se v elektronické podobě.
   2.   Žadatel bude informován příslušným vedoucím odboru, jaká je reakce na podanou žádost.
   3.   V každé odpovědi, která bude byť částečně zamítavá, bude uvedena informace pro žadatele, že má právo do patnácti dnů od obdržení odpovědi podat agentuře potvrzující žádost s požadavkem přehodnocení původního stanoviska.
   4.   Neodpoví-li agentura do předepsaného termínu, má žadatel právo podat potvrzující žádost.
   Článek 4
   Vyřizování potvrzujících žádostí
   1.   Rozhodnutí zamítnout přístup k dokumentům, který je požadován potvrzující žádostí, přijímá ředitel agentury. O těchto krocích informuje správní radu agentury.
   2.   O tomto rozhodnutí je žadatel vyrozuměn písemně. Je-li to vhodné, zašle se vyrozumění v elektronické podobě. Žadatel je informován o svém právu předložit věc Evropskému soudu prvního stupně nebo podat stížnost Evropskému ombudsmanovi.
   Článek 5
   Konzultace
   1.   V případech, kdy agentura obdrží žádost o přístup k dokumentu, který má ve svém držení, avšak který pochází od třetí strany, prověří agentura, zdali se na dokument nevztahuje některá z výjimek obsažených v čl. 4 nařízení (ES) č. 1049/2001.
   2.   Je-li po výše uvedeném prověření agentura toho názoru, že přístup k dokumentu musí být zamítnut z důvodů uvedených v některé z výjimek obsažených v čl. 4 nařízení (ES) č. 1049/2001, je zamítavá odpověď odeslána žadateli bez konzultace s autorem dokumentu pocházejícího od třetí strany.
   3.   Agentura vyhoví žádosti bez konzultace s autorem třetí strany v případech

               a)

               kdy požadovaný dokument byl ji dán k dispozici buď svým autorem, nebo na základě ustanovení nařízení (ES) č. 1049/2001 nebo podobných ustanovení;

               b)

               kdy je zřejmé, že bude-li obsah dokumentu nebo jeho část dána k dispozici, nedojde k poškození žádného ze zájmů zmíněných v čl. 4 nařízení (ES) č. 1049/2001.

         4.   Ve všech ostatních případech bude konzultován autor třetí strany. To se týká zejména případů, kdy se žádost o přístup k dokumentu vztahuje k dokumentu pocházejícímu z členského státu Evropské unie a kdy agentura konzultuje s úřadem, který dokument vypracoval. Jedná se o následující situace:

               a)

               dokument byl zaslán agentuře přede dnem, od něho nabylo účinnosti nařízení (ES) č. 1049/2001;

               b)

               členský stát požádal agenturu, aby nedávala dokument k dispozici bez jeho předchozího souhlasu, v souladu s čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 1049/2001.

         5.   Třetí strana, s níž se postup konzultuje, má termín pro odpověď, který není kratší než pět pracovních dní. Tento termín musí agentuře umožňovat splnění vlastních termínů pro odpověď. Není-li v předepsané lhůtě zaslána žádná odpověď, nelze-li třetí stranu vysledovat nebo identifikovat, rozhodne agentura v souladu s pravidly o výjimkách v čl. 4 nařízení (ES) č. 1049/2001, přičem se zohlední legitimní zájmy třetí strany na základě dostupných informací.
   6.   Rozhodne-li se agentura poskytnout přístup k dokumentu proti výslovnému názoru autora, bude tohoto autora informovat o svém záměru dát k dispozici dokument po uplynutí lhůty deseti pracovních dní. Součástí této informace bude upozornění na opravné prostředky, které má autor k dispozici, aby mohl zveřejnění dokumentu odporovat.
   Článek 6
   Vykonání práva na přístup k dokumentu
   1.   Dokumenty se zasílají poštou, faxem nebo elektronickou poštou, je-li k dispozici. Jsou-li dokumenty objemné nebo je-li obtíné s nimi manipulovat, může být žadatel vyzván, aby do nich nahlédl na místě. Toto nahlédnutí je zdarma.
   2.   Pokud byl dokument zveřejněn, pozůstává odpověď z odkazu na zveřejnění a/nebo z informace o místě, kde je dokument k dispozici. V příslušných případech se uvádí internetová adresa na internetových stránkách agentury www.agency.osha.eu.int.
   3.   Je-li rozsah požadovaných dokumentů větší než dvacet stran, může být žadateli účtován poplatek ve výši 0,10 eura za stranu plus cena za dodání. O poplatcích za jiná média se rozhoduje případ od případu, přičem tyto poplatky nepřesáhnou přiměřenou částku.
   Článek 7
   Opatření usnadňující přístup k dokumentům
   1.   Za účelem zajištění účinnosti práv občanů, vyplývajících z nařízení (ES) č. 1049/2001, poskytne agentura přístup do rejstříku dokumentů. Tento rejstřík je přístupný v elektronické podobě.
   2.   Rejstřík obsahuje název dokument (v jazycích, v nich je k dispozici), jako i další uitečné odkazy pro identifikaci dokumentu.
   3.   Stránka nápovědy (ve všech úředních jazycích) informuje veřejnost o tom, jak lze dokument získat. Je-li dokument publikován, je k dispozici odkaz na původní text.
   Článek 8
   Dokumenty veřejnosti přímo přístupné
   1.   Tento článek platí pouze pro dokumenty zpracované nebo obdržené po dni, od něho nabylo účinnosti nařízení (ES) č. 1049/2001.
   2.   Následující dokumenty jsou na vyžádání poskytovány automaticky a podle možností je k nim zajištěn přímý přístup elektronickou cestou:

               a)

               dokumenty pocházející od třetích stran, které ji byly zveřejněny autory nebo k jejich zveřejnění existuje souhlas autora;

               b)

               dokumenty ji dané k dispozici na základě dřívější žádosti.

         Článek 9
   Zprávy
   V rámci výroční zprávy agentura kadoročně publikuje informaci týkající se aplikace tohoto rozhodnutí, a to zejména statistické údaje o počtu žádostí o přístup k dokumentům agentury, počtu zamítavých rozhodnutí a důvodů pro tato zamítavá rozhodnutí v souladu s čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001.
   Článek 10
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí a je zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bilbau dne 4. března 2004.

            Za správní radu

         Christa SCHWENG

            předsedkyně

      (1)  Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 38.

      (2)  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.


title: Rozhodnutí č. S10 ze dne 19. prosince 2013 , o přechodu od nařízení (EHS) č. 1408/71 a č. 574/72 k nařízením (ES) č. 883/2004 a č. 987/2009 a o uplatňování postupů úhrady  Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem

text:
               20.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/16

         ROZHODNUTÍ č. S10
   ze dne 19. prosince 2013
   o přechodu od nařízení (EHS) č. 1408/71 a č. 574/72 k nařízením (ES) č. 883/2004 a č. 987/2009 a o uplatňování postupů úhrady
   (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)
   (2014/C 152/03)
   SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ,
   s ohledem na čl. 72 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1), podle něhož je správní komise odpovědná za řešení všech správních otázek nebo otázek výkladu vyplývajících z ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 (2),
   s ohledem na články 87 až 91 nařízení (ES) č. 883/2004,
   s ohledem na čl. 64 odst. 7 a články 93 až 97 nařízení (ES) č. 987/2009,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (ES) č. 883/2004 a č. 987/2009 vstoupila v platnost dne 1. května 2010 a nařízení (EHS) č. 1408/71 a č. 574/72 byla k témuž datu zrušena s výjimkou situací podléhajících ustanovení čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 a čl. 96 odst. 1 nařízení (ES) č. 987/2009.

               (2)

               Je nezbytné ujasnit určení dlužného a věřitelského členského státu v situacích, kdy byly věcné dávky poskytnuty či schváleny podle nařízení (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72, ale náklady na tyto věcné dávky jsou uhrazeny až poté, co vstoupila v platnost nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009, zejména v případech, kdy podle nových nařízení dochází ke změně příslušnosti pro hrazení nákladů.

               (3)

               Je nezbytné ujasnit, který postup pro úhrady bude použit v situacích, kdy věcné dávky byly poskytnuty podle nařízení (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72, ale kdy se postup úhrady uskutečňuje až po datu vstupu nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 v platnost.

               (4)

               Odstavec 5 rozhodnutí č. H1 objasňuje status osvědčení (elektronických formulářů) a evropského průkazu zdravotního pojištění (včetně dočasného náhradního osvědčení) vydaných před datem vstupu nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 v platnost.

               (5)

               Ustanovení odstavce 4 rozhodnutí č. S1 a článku 2 rozhodnutí č. S4 stanoví obecné zásady odpovědnosti za náklady na dávky poskytované na základě platného evropského průkazu zdravotního pojištění. Tyto zásady by se také měly vztahovat na přechodné situace.

               (6)

               Podle článků 62 a 63 nařízení (ES) č. 987/2009 členské státy, které nejsou uvedeny v příloze 3 nařízení (ES) č. 987/2009, uhradí věcné dávky poskytované rodinným příslušníkům, kteří nemají bydliště v témže členském státě jako pojištěná osoba, a důchodcům a jejich rodinným příslušníkům na základě skutečných nákladů ode dne 1. května 2010.

               (7)

               Náklady na věcné dávky poskytované podle čl. 19 odst. 1, čl. 20 odst. 1 a čl. 27 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 883/2004 nese příslušná instituce odpovědná za náklady na věcné dávky poskytované rodinným příslušníkům, kteří nemají bydliště v témže členském státě jako pojištěná osoba, a důchodcům a jejich rodinným příslušníkům v členském státě, na jehož území mají bydliště.

               (8)

               Podle čl. 64 odst. 7 nařízení (ES) č. 987/2009 mohou členské státy uvedené v příloze 3 po 1. květnu 2010 po dobu pěti let i nadále uplatňovat články 94 a 95 nařízení (EHS) č. 574/72 pro výpočet paušálních částek.

               (9)

               Nařízení (ES) č. 987/2009 zavádí nové postupy úhrad nákladů na zdravotní péči s cílem urychlit náhrady mezi členskými státy a zabránit hromadění pohledávek, které zůstávají delší dobu neuhrazené.

               (10)

            Za účelem zajištění jednotného a ustáleného uplatňování předpisů Společenství potřebují instituce, které se nacházejí v jedné z výše uvedených situací, transparentnost a pokyny, jak postupovat.
         V souladu s podmínkami stanovenými v čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004,
   ROZHODLA TAKTO:
   I.   Přechodná ustanovení pro určení členského státu odpovědného za úhradu nákladů na plánované léčení a nezbytnou péči s ohledem na změny příslušnosti podle nařízení (ES) č. 883/2004

               1.

               Pokud bylo poskytnuto léčení

                           —

                           ve vztahu k členským státům určité osobě před 1. květnem 2010, příslušnost pro hrazení nákladů této osoby se určí v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 1408/71,

                           —

                           ve vztahu k Švýcarsku určité osobě před 1. dubnem 2012, příslušnost pro hrazení nákladů této osoby se určí v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 1408/71,

                           —

                           ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku určité osobě před 1. červnem 2012, příslušnost pro hrazení nákladů této osoby se určí v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 1408/71.

               2.

               Náklady na celé léčení nese instituce, která určité osobě udělila povolení odjet na území jiného členského státu za účelem léčení odpovídajícího jejímu stavu (plánované léčení) podle nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (ES) č. 574/72

                           —

                           pokud ve vztahu k členským státům je léčení poskytnuto částečně nebo zcela po 30. dubnu 2010,

                           —

                           pokud ve vztahu k Švýcarsku je léčení poskytnuto částečně nebo zcela po 31. březnu 2012,

                           —

                           pokud ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku je léčení poskytnuto částečně nebo zcela po 31. květnu 2012.

               3.

               Pokud léčení poskytnuté určité osobě začalo podle čl. 22 odst. 3 písm. a) nebo čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EHS) č. 1408/71, náklady na toto léčení by měly být hrazeny v souladu s ustanoveními uvedených článků, a to i v případě, že došlo ke změně příslušnosti pro hrazení nákladů této osoby v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 883/2004. Pokud však toto léčení pokračuje

                           —

                           ve vztahu k členským státům po 31. květnu 2010, náklady vzniklé po tomto datu nese instituce příslušná podle nařízení (ES) č. 883/2004,

                           —

                           ve vztahu k Švýcarsku po 31. dubnu 2012, náklady vzniklé po tomto datu nese instituce příslušná podle nařízení (ES) č. 883/2004,

                           —

                           ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku po 30. červnu 2012, náklady vzniklé po tomto datu nese instituce příslušná podle nařízení (ES) č. 883/2004.

               4.

               Pokud bylo léčení poskytnuto podle čl. 19 odst. 1 nebo čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004

                           —

                           ve vztahu k členským státům po 30. dubnu 2010 na základě platného evropského průkazu zdravotního pojištění vydaného před 1. květnem 2010, žádost o úhradu nákladů na takové léčení nesmí být zamítnuta z důvodu, že došlo ke změně příslušnosti pro hrazení nákladů na zdravotní péči osob podle ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004,

                           —

                           ve vztahu k Švýcarsku po 31. březnu 2012 na základě platného evropského průkazu zdravotního pojištění vydaného před 1. dubnem 2012, žádost o úhradu nákladů na takové léčení nesmí být zamítnuta z důvodu, že došlo ke změně příslušnosti pro hrazení nákladů na zdravotní péči osob podle ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004,

                           —

                           ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku po 31. květnu 2012 na základě platného evropského průkazu zdravotního pojištění vydaného před 1. červnem 2012, žádost o úhradu nákladů na takové léčení nesmí být zamítnuta z důvodu, že došlo ke změně příslušnosti pro hrazení nákladů na zdravotní péči osob podle ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004.

         Instituce, která je povinna uhradit náklady na dávky poskytnuté na základě evropského průkazu zdravotního pojištění, může požádat instituci, u níž byla příslušná osoba řádně zaregistrována v době poskytnutí dávek, aby jí náklady na tyto dávky následně uhradila, nebo, pokud příslušná osoba nebyla oprávněna používat evropský průkaz zdravotního pojištění, může vyřídit věc s touto osobou.
   II.   Postup úhrady na základě skutečných výdajů ve vztahu k členským státům

               1.

               Žádosti o úhradu na základě skutečných výdajů zaznamenaných v účetnictví věřitelského členského státu před 1. květnem 2010 podléhají finančním ustanovením nařízení (EHS) č. 574/72.
               Tyto žádosti musí být předány styčnému místu dlužného členského státu nejpozději 31. prosince 2011.

               2.

               Všechny žádosti o úhradu na základě skutečných výdajů zaznamenaných v účetnictví věřitelského členského státu po 30. dubnu 2010 podléhají novým pravidlům o postupech v souladu s ustanoveními článků 66 až 68 nařízení (ES) č. 987/2009.

         III.   Postup úhrady na základě skutečných výdajů ve vztahu k Švýcarsku

               1.

               Žádosti o úhradu ve vztahu k Švýcarsku na základě skutečných výdajů zaznamenaných v účetnictví věřitelského členského státu před 1. dubnem 2012 podléhají finančním ustanovením nařízení (EHS) č. 574/72.

               2.

               Všechny žádosti o úhradu ve vztahu k Švýcarsku na základě skutečných výdajů zaznamenaných v účetnictví věřitelského státu do 31. března 2012 musí být předány styčnému místu dlužného státu nejpozději 31. prosince 2013.

               3.

               Všechny žádosti o úhradu ve vztahu k Švýcarsku na základě skutečných výdajů zaznamenaných v účetnictví věřitelského členského státu po 31. březnu 2012 podléhají novým pravidlům o postupech v souladu s ustanoveními článků 66 až 68 nařízení (ES) č. 987/2009.

         IV.   Postup úhrady na základě skutečných výdajů ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku

               1.

               Žádosti o úhradu ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku na základě skutečných výdajů zaznamenaných v účetnictví věřitelského členského státu před 1. červnem 2012 podléhají finančním ustanovením nařízení (EHS) č. 574/72.

               2.

               Všechny žádosti o úhradu ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku na základě skutečných výdajů zaznamenaných v účetnictví věřitelského státu do 31. května 2012 musí být předány styčnému místu dlužného státu nejpozději 31. prosince 2013.

               3.

               Všechny žádosti o úhradu ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku na základě skutečných výdajů zaznamenaných v účetnictví věřitelského členského státu po 31. květnu 2012 podléhají novým pravidlům o postupech v souladu s ustanoveními článků 66 až 68 nařízení (ES) č. 987/2009.

         V.   Postup úhrady na základě paušálních částek ve vztahu k členským státům

               1.

               Průměrné náklady za jednotlivé roky až do roku 2009 včetně musí být předloženy účetní komisi nejpozději 31. prosince 2011. Průměrné náklady pro rok 2010 musí být předloženy účetní komisi nejpozději 31. prosince 2012.

               2.

               Všechny žádosti o úhradu na základě paušálních částek zveřejněných v Úředním věstníku Evropské unie před 1. květnem 2010 musí být předloženy nejpozději 1. května 2011.

               3.

               Všechny žádosti o úhradu na základě paušálních částek zveřejněných po 30. dubnu 2010 podléhají novým pravidlům o postupech v souladu s ustanoveními článků 66 až 68 nařízení (ES) č. 987/2009. Ustanovení čl. 67 odst. 2 nařízení (ES) č. 987/2009 se nepoužije na seznamy týkající se referenčních roků předcházejících vstupu nařízení (ES) č. 987/2009 v platnost.

         VI.   Postup úhrady na základě paušálních částek ve vztahu k Švýcarsku

               1.

               Průměrné náklady ve vztahu k Švýcarsku pro roky až do roku 2011 včetně musí být předloženy účetní komisi nejpozději 31. prosince 2013. Průměrné náklady pro rok 2012 musí být předloženy účetní komisi nejpozději 31. prosince 2014.

               2.

               Všechny žádosti o úhradu ve vztahu k Švýcarsku na základě paušálních částek zveřejněných v Úředním věstníku Evropské unie před 1. dubnem 2012 musí být předloženy nejpozději 1. dubna 2013.

               3.

               Všechny žádosti o úhradu ve vztahu k Švýcarsku na základě paušálních částek zveřejněných po 31. březnu 2012 podléhají novým pravidlům o postupech v souladu s ustanoveními článků 66 až 68 nařízení (ES) č. 987/2009. Ustanovení čl. 67 odst. 2 nařízení (ES) č. 987/2009 se nepoužije na seznamy týkající se referenčních roků předcházejících vstupu nařízení (ES) č. 987/2009 v platnost.

         VII.   Postup úhrady na základě paušálních částek ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku

               1.

               Průměrné náklady ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku pro roky až do roku 2011 včetně musí být předloženy účetní komisi nejpozději 31. prosince 2013. Průměrné náklady pro rok 2012 musí být předloženy účetní komisi nejpozději 31. prosince 2014.

               2.

               Všechny žádosti o úhradu ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku na základě paušálních částek zveřejněných v Úředním věstníku Evropské unie před 1. červnem 2012 musí být předloženy nejpozději 1. června 2013.

               3.

               Všechny žádosti o úhradu ve vztahu k Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku na základě paušálních částek zveřejněných po 31. květnu 2012 podléhají novým pravidlům o postupech v souladu s ustanoveními článků 66 až 68 nařízení (ES) č. 987/2009. Ustanovení čl. 67 odst. 2 nařízení (ES) č. 987/2009 se nepoužije na seznamy týkající se referenčních roků předcházejících vstupu nařízení (ES) č. 987/2009 v platnost.

         VIII.   Nesporné pohledávky uplatněné podle nařízení (EHS) č. 574/72

               1.

               Nesporné pohledávky ve vztahu k členským státům se uhradí co nejdříve, nejpozději do 12 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.

               2.

               Nesporné pohledávky ve vztahu k Švýcarsku, Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku se uhradí co nejdříve, nejpozději do 24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.

         IX.   Sporné pohledávky uplatněné podle nařízení (EHS) č. 574/72

               1.

               Námitky vůči příslušným pohledávkám ve vztahu k členským státům musí styčné místo věřitelského členského státu obdržet nejpozději do 12 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Námitky obdržené po tomto datu mohou být zamítnuty.

               2.

               Námitky vůči příslušným pohledávkám ve vztahu k Švýcarsku, Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku musí styčné místo věřitelského státu obdržet nejpozději do 24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Námitky obdržené po tomto datu mohou být zamítnuty.

               3.

               Odpovědi na námitky ve vztahu k členským státům musí styčné místo dlužného členského státu obdržet do 12 měsíců od konce měsíce, ve kterém byla námitka obdržena, a nejpozději do 24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Styčné místo věřitelského členského státu odpoví a předloží doklady požadované v námitce.

               4.

               Odpovědi na námitky ve vztahu k Švýcarsku, Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku musí styčné místo dlužného státu obdržet do 12 měsíců od konce měsíce, ve kterém byla námitka obdržena, a nejpozději do 36 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Styčné místo věřitelského státu odpoví a předloží doklady požadované v námitce.

               5.

               Sporné pohledávky ve vztahu k členským státům se s konečnou platností vypořádají a vyplatí nejpozději do 24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.

               6.

               Sporné pohledávky ve vztahu k Švýcarsku, Islandu, Lichtenštejnsku a Norsku se s konečnou platností vypořádají a uhradí nejpozději do 36 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.

               7.

               V případě neobdržení odpovědi v těchto lhůtách se námitka považuje za přijatou. Odpovědi, které styčné místo dlužného státu obdrží po uvedeném datu, mohou být zamítnuty.

         X.   Postup napomáhání

               1.

               K pohledávkám, které nebyly vypořádány ve výše stanovených lhůtách a u nichž jedna ze stran nepožádala o uplatnění postupu podle čl. 67 odst. 7 nařízení (ES) č. 987/2009 do šesti měsíců od uplynutí lhůty pro provedení platby, se nepřihlíží.

               2.

               Styčná místa států se mohou dvoustranně dohodnout na všeobecném řešení, pokud jde o konečné vypořádání pohledávek, aniž by braly v úvahu každý jednotlivý případ.

         XI.   Závěrečná ustanovení

               1.

               Při uplatňování přechodných ustanovení by se instituce měly řídit zásadami dobré spolupráce, pragmatismu a flexibility.

               2.

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne zveřejnění.

               3.

               Toto rozhodnutí nahrazuje rozhodnutí č. S7 ze dne 22. prosince 2009.

            předsedkyně správní komise

         Mariana ŽIUKIENĖ

      (1)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1334 ze dne 11. července 2017 o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Italskou republikou

text:
               18.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 185/45

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/1334
   ze dne 11. července 2017
   o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Italskou republikou
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh italské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

               (2)

               Po skončení funkčního období pana Augusta ROLLANDINA se uvolnilo místo člena Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován jako člen:

               —

               pan Pierluigi MARQUIS, Consigliere e Presidente della Regione Autonoma Valle d'Aosta.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 11. července 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: 2006/45/ES: Rozhodnutí Komise ze dne  20. prosince 2005 , kterým se zrušuje rozhodnutí 2001/381/ES, kterým se přijímá závazek nabídnutý v souvislosti s dovozy některých hliníkových fólií pocházejících z Ruska do Společenství

text:
               31.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 26/13

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 20. prosince 2005,
   kterým se zrušuje rozhodnutí 2001/381/ES, kterým se přijímá závazek nabídnutý v souvislosti s dovozy některých hliníkových fólií pocházejících z Ruska do Společenství
   (2006/45/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   PŘEDCHOZÍ POSTUP

               (1)

               Rada nařízením (ES) č. 950/2001 (2) uložila konečné antidumpingové clo z dovozu některých hliníkových fólií (hliníkové fólie pro domácnost – „AHF“) pocházejících mimo jiné z Ruska. Komise rozhodnutím 2001/381/ES (3) přijala závazek nabídnutý ruským vyvážejícím výrobcem Joint Stock „United Company Siberian Aluminium“, která později změnila svůj název (4) na Open Joint Stock Company Rusal Sayanal (dále jen „Sayanal“).

         B.   ZRUŠENÍ ROZHODNUTÍ 2001/381/ES

               (2)

               V návaznosti na žádost předloženou ruskou společností Sayanal zahájila Komise (5) částečný prozatímní přezkum, jehož obsah byl omezen na přezkoumání dumpingu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení.

               (3)

               Závěry tohoto přezkumu, které jsou podrobně popsány v nařízení Rady (ES) č. 161/2006 (6), ukázaly, že Sayanal již dumping nepraktikuje. V důsledku toho byla podle výše zmíněného nařízení antidumpingová celní sazba použitelná na dovozy hliníkových fólií pro domácnost od společnosti Sayanal stanovena na 0 %.

               (4)

               S ohledem na výše uvedené skutečnosti by rozhodnutí 2001/381/ES, kterým Komise přijala závazek od společnosti Sayanal, mělo být zrušeno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2001/381/ES se zrušuje.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 20. prosince 2005.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy poměněné nařízením (ES) č. 461/2004 (Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 12).

      (2)  Úř. věst. L 134, 17.5.2001, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 998/2004 (Úř. věst. L 183, 20.5.2004, s. 4).

      (3)  Úř. věst. L 134, 17.5.2001, s. 67.

      (4)  Viz oznámení 2004/C 193/03, Úř. věst. C 193, 29.7.2004, p. 3.

      (5)  Úř. věst. C 285, 23.11.2004, s. 3.

      (6)  Viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/900 ze dne 22. května 2017 o zřízení ad hoc pracovní skupiny k článku 50 Smlouvy o Evropské unii, jíž předsedá generální sekretariát Rady

text:
               25.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 138/138

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/900
   ze dne 22. května 2017
   o zřízení ad hoc pracovní skupiny k článku 50 Smlouvy o Evropské unii, jíž předsedá generální sekretariát Rady
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 240 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Evropské rady 2009/881/EU ze dne 1. prosince 2009 o výkonu předsednictví Rady (1), a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada obdržela dne 29. března 2017 oznámení Spojeného království o jeho záměru vystoupit z Evropské unie, čímž byl zahájen postup podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).

               (2)

               Dne 29. dubna 2017 přijala Evropská rada pokyny podle čl. 50 odst. 2 Smlouvy o EU. Zejména schválila postupy uvedené v příloze prohlášení 27 hlav států a předsedů vlád, předsedy Evropské rady a předsedy Evropské komise ze dne 15. prosince 2016. Podle bodu 4 uvedené přílohy zajišťují vedení jednání v souladu s pokyny Evropské rady a směrnicemi pro jednání vydanými Radou v období mezi zasedáními Evropské rady Rada a Výbor stálých zástupců vlád členských států (Coreper), za asistence specializované pracovní skupiny se stálým předsedou, a také poskytují vodítka vyjednavači Unie.

               (3)

               Měla by proto být zřízena specializovaná ad hoc pracovní skupina k článku 50 Smlouvy o EU (dále jen „ad hoc pracovní skupina“) se stálým předsedou.

               (4)

                  Ad hoc pracovní skupina by měla být nápomocna Coreperu a Radě ve všech záležitostech vztahujících se k vystoupení Spojeného království z Unie. Zejména by tato ad hoc pracovní skupina měla být nápomocna Coreperu a Radě v průběhu jednání podle článku 50 Smlouvy o EU, a to v souladu s pokyny Evropské rady a směrnicemi pro jednání vydanými Radou. Ad hoc pracovní skupina by také mohla být nápomocna v záležitostech souvisejících s postupem podle článku 50 Smlouvy o EU, které nejsou předmětem jednání se Spojeným královstvím.

               (5)

               Vzhledem k dočasné povaze postupu podle článku 50 Smlouvy o EU by ad hoc pracovní skupina měla po naplnění svého mandátu zaniknout.

               (6)

               Po oznámení učiněném podle článku 50 Smlouvy o EU se člen Evropské rady nebo Rady, který zastupuje vystupující členský stát, nepodílí na jednáních Evropské rady nebo Rady ani na rozhodnutích, která se jej týkají,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zřizuje se ad hoc pracovní skupina k článku 50 Smlouvy o EU.
   Této skupině předsedá generální sekretariát Rady.
   Článek 2

      Ad hoc pracovní skupina k článku 50 Smlouvy o EU je nápomocna Coreperu a Radě ve všech záležitostech vztahujících se k vystoupení Spojeného království z Unie.
   Po naplnění svého mandátu zanikne.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 22. května 2017.

            Za Radu

            předseda

         L. GRECH

      (1)  Úř. věst. L 315, 2.12.2009, s. 50.


title: 2006/667/ES,Euratom: Rozhodnutí zástupců vlád členských států ze dne 20. září 2006 o jmenování soudce Soudu prvního stupně Evropských společenství

text:
               5.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 274/15

      ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ

   ze dne 20. září 2006
   o jmenování soudce Soudu prvního stupně Evropských společenství
   (2006/667/ES, Euratom)
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 224 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 140 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:
   V souladu s články 5 a 7 ve spojení s článkem 47 Protokolu o statutu Soudního dvora a poté, co odstoupila Verica TRSTENJAK, je třeba přistoupit ke jmenování soudce Soudu prvního stupně Evropských společenství na zbývající část funkčního období, tedy do 31. srpna 2007,
   ROZHODLI TAKTO:
   Článek 1
   Miro PREK je jmenován soudcem Soudu prvního stupně Evropských společenství ode dne složení svého slibu do 31. srpna 2007.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 20. září 2006.

            Předseda

         E. KOSONEN


title: Rozhodnutí Komise ze dne 30. července 1997 o aktualizaci částek stanovených v nařízení (Euratom, ESUO, ES) č. 3418/93 o prováděcích pravidlech k finančnímu nařízení

text:
Důležité právní upozornění

|

31997D0594

Úřední věstník L 239 , 30/08/1997 S. 0054 - 0055

		Rozhodnutí Komiseze dne 30. července 1997o aktualizaci částek stanovených v nařízení (Euratom, ESUO, ES) č. 3418/93 o prováděcích pravidlech k finančnímu nařízení(97/594/ESUO, ES, Euratom)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství uhlí a oceli,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,s ohledem na nařízení Komise (Euratom, ESUO, ES) č. 3418/93 ze dne 9. prosince 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením finančního nařízení ze dne 21. prosince 1977 [1], a zejména na článek 145 uvedeného nařízení,vzhledem k tomu, že index spotřebitelských cen (EUR 15) dosáhl hodnoty 136,77 v prosinci 1992, 141,40 v prosinci 1993, 145,70 v prosinci 1994 a 150,00 v prosinci 1995;vzhledem k tomu, že podle článku 145 nařízení (Euratom, ESUO, ES) č. 3418/93 je třeba od 1. ledna 1997 provést úpravu paušálních částek stanovených v uvedeném nařízení,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Paušální částky stanovené v nařízení (Euratom, ESUO, ES) č. 3418/93 se od 1. ledna 1997 aktualizují takto:TŘÍLETÁ INDEXACE(V ECU) || 1. leden 1994 | 1. leden 1997 |Články 81 a 130 | 350 | 400 |Čl. 109 první odrážka | 900 | 1000 |Čl. 109 druhá odrážka | 2400 | 2600 |Čl. 31 třetí odrážka | 3300 | 3600 |Čl. 132 odst. 1 písm. a) | 7000 | 7700 |Článek 106 | 12000 | 13200 |Čl. 110 druhá odrážka písm. c) | 30000 | 32900 |Článek 107 | 42000 | 46000 |Čl. 110 druhá odrážka písm. b) | 90000 | 98700 |Článek 108 | 300000 | 329000 |Čl. 132 odst. 1 písm. b) | 340000 | 372900 |Čl. 110 druhá odrážka písm. a) | 420000 | 460600 |ROČNÍ INDEXACE(V ECU) || 1. leden 1994 | 1. leden 1997 || |Účetní | Čl. 31 první odrážka | 120 | 131 |Pomocný účetní | Čl. 31 druhá odrážka | 80 | 87 |Správce zálohových účtů | Čl. 31 třetí odrážka | 40 | 44 |Článek 2Toto rozhodnutí sdělí ostatním orgánům a institucím Společenství účetní Komise.V Bruselu dne 30. července 1997.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 315, 16.12.1993, s. 1.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2008, Oddíl VI – Evropský hospodářský a sociální výbor

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/93

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 5. května 2010
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2008, Oddíl VI – Evropský hospodářský a sociální výbor
   (2010/502/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2008 (1),
   s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropských společenství za rozpočtový rok 2008 – svazek I (C7-0177/2009) (2),
   s ohledem na výroční zprávu Evropského hospodářského a sociálního výboru orgánu příslušnému k udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2008,
   s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2008, spolu s odpověďmi kontrolovaných orgánů (3),
   s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (4),
   s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES a čl. 314 odst. 10 a články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování EU,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0080/2010),

               1.

               uděluje absolutorium generálnímu tajemníkovi Evropského hospodářského a sociálního výboru za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2008;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie, Účetnímu dvoru, evropskému veřejnému ochránci práv a evropskému inspektorovi ochrany údajů a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 71, 14.3.2008.

      (2)  Úř. věst. C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 269, 10.11.2009, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/94

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 5. května 2010
   obsahující připomínky, které jsou nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2008, Oddíl VI – Evropský hospodářský a sociální výbor
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2008 (1),
   s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropských společenství za rozpočtový rok 2008 – svazek I (C7-0177/2009) (2),
   s ohledem na výroční zprávu Evropského hospodářského a sociálního výboru orgánu příslušnému k udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2008,
   s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2008, spolu s odpověďmi kontrolovaných orgánů (3),
   s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (4),
   s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES a čl. 314 odst. 10 a články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování EU,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0080/2010),

               A.

               vzhledem k tomu, že „občané mají právo vědět, jakým způsobem se nakládá s jejich daněmi a jak se zachází s pravomocí, jež byla svěřena politickým orgánům“ (6),

               1.

               bere na vědomí, že v roce 2008 měl Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) k dispozici prostředky na závazky v celkové výši 118 milionů EUR (116 milionů v roce 2007), přičemž míra jejich využití činila 95,64 %, což odpovídá průměru u ostatních institucí (95,67 %);

               2.

               konstatuje, že Účetní dvůr ve své výroční zprávě uvedl, že pokud jde o EHSV, z auditu nevzešly žádné závažné připomínky;

               3.

               bere na vědomí mírné zvýšení počtu trvalých pracovních míst (700 míst v roce 2008, 695 míst v roce 2007), které byly vytvořeny pro EHSV, a skutečnost, že téměř všechna tato pracovní místa byla obsazena (14 neobsazených pracovních míst v roce 2008; 8 neobsazených pracovních míst v roce 2007); vítá přijetí a provádění střednědobého plánu (strategie na období 2008–2013), jehož cílem je prosazování rovných příležitostí a různorodého přístupu v rámci sekretariátu, zejména zavedení obecně platného flexibilního uspořádání pracovní doby v následujících letech, a dále vítá střednědobý vzdělávací plán (na období 2008–2010) a vytvoření politiky mobility zaměstnanců; očekává zprávy o pokroku dosaženém v politice řízení lidských zdrojů;

               4.

               upozorňuje na poznámku Účetního dvora v příloze 11.2 jeho výroční zprávy, podle níž EHSV (stejně jako Parlament) používá odlišný přístup při uplatňování ustanovení služebního řádu týkajících se koeficientu násobení platů; poznamenává, že EHSV tímto poskytuje svým zaměstnancům finanční výhody, které ostatní instituce neposkytují, a dochází tím také ke zvýšeným nákladům; znovu opakuje, že ustanovení služebního řádu týkající se koeficientu násobení platů by mělo být vykládáno a prováděno všemi institucemi stejně; bere na vědomí záměr EHSV přizpůsobit své postupy v souladu s rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu;

               5.

               vítá uplatňování dohody o administrativní spolupráci mezi EHSV a Výborem regionů na období 2008–2014 a žádá EHSV a Výbor regionů, aby informovaly o dosaženém pokroku, pokud jde o harmonizaci jejich standardů vnitřní kontroly a příslušných finančních postupů používaných společnými službami; bere na vědomí vzájemně vyhovující řešení rozdělení ověřování v rámci společných služeb podle toho, zda odpovědná schvalující osoba pochází z jednoho či druhého výboru;

               6.

               připomíná, že rozdělení služeb vyplývající z dohody o administrativní spolupráci by nemělo mít dopad na rozpočet, a očekává přezkum dohody v polovině období, který má proběhnout v roce 2011, a s tím také společnou analýzu, kterou vypracuje EHSV a Výbor regionů;

               7.

               vítá výsledky hodnocení minidohod o spolupráci v oblastech, kterých se týká rozdělení služeb, jež provedly společně EHSV a Výbor regionů, zejména pak jejich závěr, že nový systém řízení zajistil lepší administrativní spolupráci mezi oběma výbory, že rozdělené služby dokázaly zachovat stejnou kvalitu a zvýšily efektivnost a že nebylo zapotřebí žádných dodatečných rozpočtových prostředků; také bere na vědomí závěr, že některá praktická hlediska spolupráce by měla být v budoucnu vylepšena;

               8.

               vítá úsilí EHSV v rámci interinstitucionální spolupráce v oblasti systémů IT, zejména jednání EHSV a Výboru regionů s Komisí o využití systému personálního řízení Sysper2;

               9.

               bere na vědomí ujištění EHSV, pokud jde o kontroly, zejména že vnitřní předpisy EHSV stanoví systematické ověřování ex ante a že toto ověřování je umocněno náhodnými kontrolami ex post, zejména v oblastech s velkým objemem prostředků;

               10.

               vítá úspěšné fungování výboru EHSV pro audit, provedené kontroly a následná opatření navazující na schválené akční plány a dále vítá další rozvoj klíčových ukazatelů činnosti a výkonnosti (KAPI) v roce 2008, o nějž se zasloužilo oddělení interního auditu, a připravenost EHSV podpořit další instituce poskytováním informací o získaných zkušenostech při vývoji ukazatelů KAPI;

               11.

               připomíná, že členové EHSV nezveřejňují své finanční zájmy ani neposkytují příslušné informace o relevantních profesionálních činnostech a placených funkcích nebo činnostech; žádá, aby EHSV neprodleně zavedl tuto povinnost pro své členy;

               12.

               naléhavě také žádá, aby cestovní náklady členů EHSV vycházely pouze ze skutečných nákladů; dále navrhuje, aby denní příspěvky odpovídaly příspěvkům, které jsou poskytovány poslancům Evropského parlamentu; žádá generálního tajemníka EHSV, aby informoval Výbor pro rozpočtovou kontrolu Evropského parlamentu nejpozději do září 2010 o příslušných nových vnitřních předpisech, které mají být přijaty;

               13.

               bere na vědomí skutečnost, že ad hoc skupina předsednictva EHSV odpovědná za vypracování návrhů na revizi finančního statutu členů dokončila svou práci a návrh je nyní projednáván v příslušných orgánech; naléhavě žádá EHSV, aby sdělil výsledky tohoto procesu;

               14.

               opakuje svou připomínku, že pravidla pro zadávání veřejných zakázek vyplývající z finančního nařízení jsou pro menší instituce nadměrně komplikovaná; připomíná Komisi svůj požadavek, aby při přípravě, která předchází vypracování jakýchkoli budoucích návrhů změn finančního nařízení, věc podrobně konzultovala s EHSV, aby jeho připomínky byly plně zohledněny;

               15.

               chválí EHSV za kvalitní zpracování jeho výroční zprávy o činnosti a vítá skutečnost, že zpráva hovoří i o konkrétních opatření navazujících na předchozí rozhodnutí Parlamentu o udělení absolutoria.

      (1)  Úř. věst. L 71, 14.3.2008.

      (2)  Úř. věst. C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 269, 10.11.2009, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  The European Transparency Initiative.


title: Rozhodnutí č. H2 ze dne 12. června 2009 o metodách fungování a složení technické komise pro zpracování dat správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)

text:
               24.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/17

         ROZHODNUTÍ č. H2
   ze dne 12. června 2009
   o metodách fungování a složení technické komise pro zpracování dat správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení
   (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)
   2010/C 106/06
   SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ,
   s ohledem na článek 72 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1), podle něhož správní komise posiluje a rozvíjí spolupráci mezi členskými státy modernizací postupů výměny informací, zejména přizpůsobováním informačního toku mezi institucemi za účelem výměny elektronickými prostředky, s přihlédnutím k rozvoji zpracování údajů v každém členském státě, a přijímá společná strukturální pravidla pro služby zpracování údajů, zejména o bezpečnosti a používání norem, a stanoví předpisy pro fungování společné části těchto služeb,
   s ohledem na článek 73 nařízení (ES) č. 883/2004, podle něhož správní komise zřizuje technickou komisi, která podává zprávy a odůvodněná stanoviska před přijetím rozhodnutí správní komisí podle čl. 72 písm. d), a určuje její pracovní metody a složení,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Správní komise zřizuje technickou komisi pro zpracování údajů podle čl. 73 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004. Tato komise se nazývá „technická komise“.
   2.   Technická komise plní funkce stanovené v čl. 73 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004.
   3.   Mandát týkající se zvláštních úkolů technické komise stanoví správní komise, která může tyto úkoly v případě potřeby měnit.
   Článek 2
   Technická komise přijímá své zprávy a odůvodněná stanoviska podle potřeby na základě technických dokumentů a studií. Může si od národních správních orgánů vyžádat jakékoli informace, které považuje za nezbytné pro účelné plnění svých úkolů.
   Článek 3
   1.   Technická komise se skládá ze dvou členů z každého členského státu, z nichž jeden je jmenován stálým členem a druhý jeho zástupcem. Nominace z členských států jsou předávány generálnímu tajemníkovi správní komise prostřednictvím zástupce vlády členského státu ve správní komisi.
   2.   Zprávy a odůvodněná stanoviska se přijímají prostou většinou hlasů všech členů technické komise, přičemž každý členský stát má jeden hlas, který odevzdá stálý člen, nebo v jeho nepřítomnosti jeho zástupce. Ve zprávách nebo odůvodněných stanoviscích technické komise musí být uvedeno, zda byly schváleny jednomyslně nebo prostou většinou. Nejsou-li schváleny jednomyslně, musí obsahovat závěry nebo výhrady menšiny.
   3.   Technická komise může přijmout zprávy a odůvodněná stanoviska za použití písemného postupu, byl-li takový postup schválen na předchozím zasedání technické komise.
   Za tímto účelem oznámí předseda členům technické komise znění textu, který se má přijmout. Členům se poskytne lhůta nejméně deseti pracovních dnů, během nichž mohou oznámit, že navržené znění zamítají nebo se zdržují hlasování. Nevyjádří-li se člen ve stanovené lhůtě, bude se mít za to, že hlasuje kladně.
   Předseda může rovněž rozhodnout o zahájení písemného postupu v případě, že se na zasedání technické komise nedosáhne dohody. V takových případech se za kladný hlas pokládá pouze písemný souhlas s navrženým zněním. Poskytne se lhůta nejméně 15 pracovních dnů.
   Po vypršení stanovené lhůty informuje předseda členy o výsledcích hlasování. V případě, že rozhodnutí obdrželo požadovaný počet kladných hlasů, považuje se za přijaté v poslední den stanovené lhůty, během níž měli členové odpovědět.
   4.   Jestliže člen technické komise v průběhu písemného postupu navrhne, aby byl text pozměněn, předseda buď

               a)

               znovu zahájí písemný postup oznámením pozměňovacího návrhu členům postupem podle odstavce 3, anebo

               b)

               zruší písemný postup, aby záležitost byla projednána na příštím zasedání,

         podle toho, který postup považuje předseda pro danou záležitost za vhodný.
   5.   Pokud člen technické komise před vypršením lhůty stanovené pro odpověď požádá o projednání navrženého textu na zasedání technické komise, písemný postup se zruší.
   Záležitost se projedná na následujícím zasedání technické komise.
   6.   Zástupce Komise Evropských společenství, nebo osoba jím určená, vykonává v technické komisi funkci poradce.
   Článek 4
   Předsednictví technické komise vykonává vždy půl roku buď stálý člen, nebo jiný jmenovaný úředník státu, jehož zástupce ve správní komisi vykonává ve stejném období funkci předsedy této komise. Předseda technické komise podává na žádost předsedy správní komise zprávu o činnosti technické komise.
   Článek 5
   Technická komise může k projednání zvláštních otázek ustavit ad hoc pracovní skupiny. Technická komise musí v pracovním programu uvedeném v článku 7 popsat úkoly, které mají být v těchto ad hoc pracovních skupinách splněny, časový rozvrh plnění těchto úkolů a finanční dopady spojené s jejich činností.
   Článek 6
   Sekretariát správní komise připravuje a organizuje zasedání technické komise a vypracovává zápis z těchto zasedání.
   Článek 7
   Technická komise předkládá správní komisi ke schválení podrobný pracovní program. Technická komise rovněž podává správní komisi každoročně zprávu o své činnosti a o výsledcích v rámci pracovního programu, včetně návrhů na jeho úpravu.
   Článek 8
   Každou činnost navrhovanou technickou komisí, kterou vzniknou Komisi Evropských společenství výdaje, musí schválit zástupce tohoto orgánu.
   Článek 9
   Jazyky technické komise jsou shodné s jazyky uznanými za úřední jazyky orgánů Společenství v souladu s článkem 290 Smlouvy.
   Článek 10
   Doplňující pravidla obsažená v připojené příloze se vztahují rovněž na technickou komisi.
   Článek 11
   Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne vstupu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (2) v platnost.

            předsedkyně správní komise

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.

      PŘÍLOHA

         DOPLŇUJÍCÍ PRAVIDLA PRO ČINNOST TECHNICKÉ KOMISE

      1.   Účast na zasedáních

                  a)

                  Nemůže-li se úřadující předseda zúčastnit zasedání technické komise, funkci předsedy vykonává jeho zástupce.

                  b)

                  Členy může na zasedání technické komise doprovázet jeden nebo více dalších odborníků, je-li to nutné vzhledem k povaze projednávaných otázek. Každá delegace se zpravidla skládá z nejvýše čtyř osob.

                  c)

                  Všech zasedání technické komise či jejích ad hoc pracovních skupin se účastní zástupce Komise Evropských společenství nebo člen sekretariátu nebo jiná osoba určená generálním tajemníkem správní komise. Pokud je to vzhledem k projednávané otázce relevantní, může se těchto zasedání účastnit i zástupce jiných útvarů Komise Evropských společenství.

            2.   Hlasování

                  a)

                  Jestliže stálý člen technické komise vykonává funkci předsedy, hlasuje místo něho jeho zástupce.

                  b)

                  Každého přítomného člena, který se zdrží hlasování, předseda vyzve, aby uvedl, proč se zdržel hlasování.

                  c)

                  Zdrží-li se hlasování většina přítomných členů, považuje se návrh předložený k hlasování za návrh, který nebyl vzat v úvahu.

            3.   Program jednání

                  a)

                  Prozatímní program jednání každého zasedání technické komise sestavuje sekretariát po poradě s předsedou technické komise. Dříve než sekretariát zahrne určitý bod do programu jednání, může, je-li to potřebné, požádat dotčené delegace, aby k této otázce písemně předložily svá stanoviska.

                  b)

                  Prozatímní program jednání zpravidla obsahuje body, pro které člen nebo zástupce Komise Evropských společenství předložil žádost, a případně i související poznámky, které sekretariát obdržel nejméně dvacet pracovních dnů před začátkem zasedání.

                  c)

                  Prozatímní program jednání se zasílá nejméně deset pracovních dnů před zahájením každého zasedání členům technické komise, zástupcům Komise Evropských společenství a každé další osobě, jejíž účast na zasedání se očekává. Dokumenty vztahující se k jednotlivým bodům programu jednání jim jsou zaslány, jakmile jsou k dispozici.

                  d)

                  Na začátku každého zasedání schválí technická komise program jednání. O zařazení bodu, který se neobjevil v prozatímním programu, do programu jednání musí technická komise rozhodnout jednomyslně. Kromě naléhavých případů si mohou členové technické komise vyhradit, že své konečné stanovisko k těm bodům, které se objevily na prozatímním programu jednání, ale k nimž neobdrželi odpovídající dokumenty ve svém vlastním jazyce pět pracovních dnů před začátkem zasedání, předloží až na následujícím zasedání.

            4.
            Ad hoc pracovní skupiny

                  a)

                     Ad hoc pracovním skupinám předsedá odborník určený předsedou technické komise po poradě se zástupcem Komise Evropských společenství nebo, není-li to možné, odborník zastupující stát, jehož zástupce ve správní komisi vykonává úřad předsedy této komise.

                  b)

                  Předseda ad hoc pracovní skupiny je přizván k účasti na zasedání technické komise, během kterého se projednává zpráva této ad hoc pracovní skupiny.

            5.   Administrativní otázky

                  a)

                  Předseda technické komise může dát sekretariátu jakékoli pokyny k plánovaným zasedáním a k výkonu činností, které jsou v působnosti technické komise.

                  b)

                  Technická komise se svolává dopisem, který členům a zástupci Komise Evropských společenství po poradě s předsedou technické komise zasílá deset pracovních dnů před zahájením zasedání sekretariát.


title: 2012/504/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 17. září 2012 o Eurostatu

text:
               18.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 251/49

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 17. září 2012
   o Eurostatu
   (2012/504/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (1) stanoví základní právní rámec pro evropskou statistiku. Zmíněné nařízení odkazuje na Komisi (Eurostat) jako na statistický úřad Unie, který je odpovědný za vývoj, vypracovávání a šíření evropské statistiky.

               (2)

               Eurostat by měl vyvíjet, vypracovávat a šířit evropskou statistiku v souladu se statistickými zásadami stanovenými ve Smlouvě o fungování Evropské unie a v nařízení (ES) č. 223/2009 a dále rozpracovanými v Kodexu evropské statistiky, který byl přezkoumán a aktualizován Výborem pro Evropský statistický systém dne 28. září 2011.

               (3)

               Nařízení (ES) č. 223/2009 rovněž stanoví ochranu důvěrných údajů, které by měly být používány výhradně pro statistické účely.

               (4)

               Komise usiluje o posílení statistické správy a řízení v Unii a o dodržování výše zmíněných statistických zásad (2). Tento závazek byl potvrzen a dále rozvinut ve sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě ze dne 15. dubna 2011„Robustnější řízení kvality evropské statistiky“ (3). Současné rozhodnutí by mělo být považováno za obnovený závazek Komise, pokud jde o důvěru v evropskou statistiku, kterou vyvíjí, vytváří a šíří Eurostat.

               (5)

               Nedávný vývoj v souvislosti s rámcem Unie pro správu ekonomických záležitostí měl dopad na statistickou oblast a měl by být vzat v úvahu. Jedná se především o statistickou nezávislost stanovenou v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1175/2011 ze dne 16. listopadu 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (4).

               (6)

               V této souvislosti by pravomoci Komise jakožto orgánu oprávněného ke jmenování, pokud jde o přijímání, převádění a odvolávání generálního ředitele Eurostatu, měly být v souladu se služebním řádem vykonávány s patřičným ohledem na potřebu zajistit nezávislost, objektivitu a účinnost při výkonu povinností generálního ředitele; měly by být vykonávány transparentním postupem založeným výlučně na profesionálních kritériích.

               (7)

               Dále byl Eurostat pověřen specifickými úkoly nařízením Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (5).

               (8)

               Kromě toho, jak je uvedeno ve sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě „o metodě tvorby statistiky EU: vize pro příští desetiletí“ (6), Eurostat by měl poskytovat vysoce kvalitní statistické služby, čehož lze dosáhnout také upevňováním vztahů s institucemi Unie, a to za účelem anticipace statistických potřeb a podpory využívání stávajících statistik. To zahrnuje také vybudování užších vztahů s ostatními útvary Komise.

               (9)

               Statistika by měla být definována s odkazem na nařízení (ES) č. 223/2009. Pro účely tohoto rozhodnutí je třeba také rozlišovat mezi evropskou statistikou a jinými statistikami.

               (10)

               Stanovení cílů politik a určování, které informace jsou pro jejich dosažení nezbytné, je záležitostí tvůrců politik. Tyto činnosti by proto měly spadat do mandátu a povinností dotčených útvarů Komise, zatímco Eurostat by měl zajistit programování činností týkajících se evropské statistiky, přičemž se zohlední potřeby uživatelů, vývoj relevantních politik a omezení zdrojů.

               (11)

               Činnosti Komise týkající se jiných statistik by měly být předmětem procesu plánování a koordinace s cílem zajistit konsolidované informace o těchto činnostech. Tento proces by měl řídit Eurostat a jeho rozsah by měl být omezen na témata, na kterých se příslušné útvary Komise a Eurostat vzájemně dohodnou.

               (12)

               Evropská statistika je určena v evropském statistickém programu a v odpovídajícím ročním pracovním programu.

               (13)

               Za účelem zajištění důvěry veřejnosti v evropskou statistiku a na podporu vysoce kvalitní statistiky vyvíjené, vytvářené a šířené Eurostatem by měl být vypracován a používán postup pro označování evropské statistiky.

               (14)

               Na vývoj, tvorbu a šíření vysoce kvalitní evropské statistiky by měl dohlížet generální ředitel Eurostatu, který je hlavním statistikem. Jeho úkolem by kromě toho měla být i koordinace statistických činností Komise s cílem zajistit jejich kvalitu a minimalizovat zátěž související s vykazovací činností. Proto by měl být hlavní statistik také konzultován ohledně vývoje a tvorby jiných statistik.

               (15)

               Úzká spolupráce mezi Eurostatem a ostatními útvary Komise při statistických činnostech a vhodná koordinace těchto činností hlavním statistikem by měla zajistit soudržnost a srovnatelnost evropské statistiky a umožnit lépe reagovat na budoucí úkoly, zejména na nutnost minimalizace zpravodajské zátěže a administrativní zátěže. Za stejným účelem by měl být Eurostatu umožněn přístup ke zdrojům administrativních údajů v rámci Komise, a to v míře nezbytné a nákladově efektivní pro vývoj, tvorbu a šíření evropské statistiky.

               (16)

               Na zpracovávání osobních údajů Eurostatem se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7). Kromě toho by evropská statistika vypracovaná na základě osobních údajů měla být v případě potřeby diferencována podle pohlaví.

               (17)

               Proto je nezbytné dále vymezit a vyjasnit úlohu a povinnosti Eurostatu v rámci Komise.

               (18)

               Rozhodnutí Komise 97/281/ES ze dne 21. dubna 1997 o úloze Eurostatu při tvorbě statistiky Společenství (8) by mělo být zrušeno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Předmět
   Toto rozhodnutí vymezuje úlohu a povinnosti Eurostatu v rámci vnitřní organizace Komise, pokud jde o vývoj, tvorbu a šíření statistiky.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:

               1)

               „Statistikou“ se rozumí statistika podle definice v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 223/2009. Jedná se buď o evropskou statistiku nebo jiné statistiky.

               2)

               „Evropskou statistikou“ se rozumí statistika vymezená v článku 1 nařízení (ES) č. 223/2009 a určená v ročním pracovním programu pro evropskou statistiku.

               3)

               „Jinými statistikami“ se rozumí statistiky, které nejsou evropskou statistikou a které jsou určeny v rámci procesu plánování a koordinace uvedeném v čl. 5 odst. 2.

         Článek 3
   Eurostat
   Eurostat je statistickým úřadem Unie podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 223/2009. Jedná se o útvar Komise řízený generálním ředitelem.
   Článek 4
   Statistické zásady
   Eurostat vyvíjí, vytváří a šíří evropskou statistiku v souladu se statistickými zásadami profesionální nezávislosti, nestrannosti, objektivity, spolehlivosti, statistické důvěrnosti a efektivity nákladů, jak jsou vymezeny v čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 223/2009 a dále rozpracovány v Kodexu evropské statistiky.
   Článek 5
   Plánování a programování
   1.   Činnosti týkající se evropské statistiky jsou určeny v evropském statistickém programu uvedeném v článku 13 nařízení (ES) č. 223/2009 a v ročním pracovním programu Eurostatu uvedeném v článku 17 zmíněného nařízení.
   2.   Činnosti související s jinými statistikami jsou předmětem ročního plánování a koordinace a jsou v rámci tohoto procesu, který řídí Eurostat, určovány. Rozsah uvedeného procesu se omezí na témata, na kterých se příslušné útvary Komise a Eurostat vzájemně dohodnou.
   3.   Pro účely těchto činností, a to včetně činností souvisejících s administrativními záznamy, mohou být mezi Eurostatem a ostatními útvary Komise sjednány specifické dohody.
   Článek 6
   Úloha Eurostatu
   1.   Eurostat odpovídá za vývoj, tvorbu a šíření evropské statistiky.
   Za tímto účelem Eurostat zejména:

               a)

               shromažďuje a agreguje statistické informace, které jsou třeba k sestavení evropské statistiky;

               b)

               vyvíjí a podporuje statistické standardy, metody a postupy;

               c)

               řídí Evropský statistický systém, posiluje spolupráci mezi partnery a zajišťuje vedoucí pozici v oblasti oficiálních statistik na celosvětové úrovni;

               d)

               spolupracuje s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi s cílem podpořit srovnatelnost evropské statistiky se statistikami vytvářenými v jiných statistických systémech a podle potřeby pomáhá třetím zemím při zdokonalování jejich statistických systémů.

         2.   Eurostat zajistí, aby v souladu se statistickými zásadami, a zejména se zásadami profesionální nezávislosti, nestrannosti a statistické důvěrnosti, byl všem uživatelům umožněn přístup k evropské statistice.
   V této souvislosti Eurostat poskytne technické vysvětlivky a podporu nezbytné pro využívání evropské statistiky a může používat příslušné komunikační kanály pro účely statistických tiskových zpráv.
   3.   Eurostat zajistí spolupráci a pravidelný konstruktivní dialog s ostatními útvary Komise a případně s poskytovateli údajů s cílem zohlednit potřeby uživatelů, vývoj relevantních politik a další iniciativy. Za tímto účelem jsou útvary Komise, které jsou potenciálními uživateli konkrétní evropské statistiky, informovány a zapojeny od samého počátku do vývoje nových nebo změněných statistik, mimo jiné proto, aby chápaly možné politické důsledky nových nebo změněných statistických metod, standardů a definicí.
   4.   Eurostat koordinuje vývoj a tvorbu jiných statistik. Za tímto účelem Eurostat:

               a)

               optimalizuje využívání stávajících informací, jež mohou být použity pro statistické účely, aby byla zajištěna kvalita a minimalizováno zatížení respondentů; Eurostat přizve jakýkoliv příslušný útvar Komise, jenž může přispět k tomuto účelu;

               b)

               je informován všemi útvary Komise o rozsahu a znacích jakosti statistik, které tyto útvary vytvářejí, o větších změnách v oblasti metodiky tvorby statistik a o plánovaném novém sběru údajů;

               c)

               poskytuje ostatním útvarům Komise pokyny, příslušné školení a odborné služby nezbytné pro vývoj a tvorbu jiných statistik podle dostupných zdrojů.

         Článek 7
   Generální ředitel Eurostatu
   1.   Pokud jde o evropskou statistiku, má generální ředitel Eurostatu výlučnou odpovědnost za rozhodování o procesech, statistických metodách, standardech a postupech a o obsahu a načasování zveřejnění statistik, v souladu s evropským statistickým programem a ročním pracovním programem. Při provádění těchto statistických úkolů rozhoduje generální ředitel Eurostatu nezávisle; nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od orgánů či institucí Unie, od žádné vlády členského státu nebo od jakékoli jiného orgánu, instituce, úřadu nebo subjektu.
   2.   Generální ředitel Eurostatu je schvalující osobou pro provádění prostředků přidělených Eurostatu.
   Článek 8
   Hlavní statistik
   1.   Za hlavního statistika se považuje generální ředitel Eurostatu.
   2.   Hlavní statistik:

               a)

               odpovídá za vývoj, tvorbu a šíření evropské statistiky v rámci Komise;

               b)

               odpovídá za koordinaci vývoje a tvorby jiných statistik, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 2 a v čl. 6 odst. 4;

               c)

               zastupuje Komisi na mezinárodních statistických fórech, zejména za účelem koordinace statistických činností orgánů a institucí Unie, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 223/2009;

               d)

               předsedá Výboru pro Evropský statistický systém uvedenému v článku 7 nařízení (ES) č. 223/2009;

               e)

               připravuje programy uvedené v čl. 5 odst. 1 tohoto rozhodnutí v úzké spolupráci s ostatními útvary Komise, přičemž bere v co největší míře v úvahu potřeby uživatelů a jiné příslušné vývojové trendy;

               f)

               zprostředkovává kontakt mezi Evropským statistickým systémem (ESS) a Evropskou poradní komisí pro dohled nad statistikou ve všech záležitostech, které se týkají provádění Kodexu evropské statistiky v rámci ESS jako celku.

         3.   Jakýkoliv útvar, který hodlá provádět činnosti zahrnující tvorbu statistik, konzultuje hlavního statistika v rané fázi přípravy dotčených činností. Hlavní statistik může v této souvislosti vydávat doporučení. Iniciativy, které nesouvisí s vývojem, tvorbou a šířením evropské statistiky, zejména v případě specifických meziútvarových dohod, spadají zcela do odpovědnosti příslušného útvaru.
   Článek 9
   Přístup k administrativním záznamům
   1.   Aby se snížilo zatížení respondentů, má Eurostat právo na přístup k administrativním údajům v rámci útvarů Komise, na které se vztahují pravidla důvěrnosti stanovená v právních předpisech Unie, a právo použít tyto administrativních údaje ve statistikách do té míry, v jaké jsou tyto údaje relevantní pro vývoj, tvorbu a šíření evropské statistiky.
   2.   Eurostat je konzultován a může být zapojen do koncepce, následného rozvoje a ukončení administrativních registrů a databází zřizovaných a udržovaných jinými útvary Komise, aby se usnadnilo další použití údajů obsažených v těchto registrech a databázích pro účely evropské statistiky. Za tímto účelem má Eurostat právo navrhovat normalizační činnosti týkající se administrativních záznamů, které jsou relevantní pro tvorbu evropské statistiky.
   3.   Pro zvýšení účinnosti ustanovení tohoto článku každý útvar Komise zajistí, aby byl Eurostatu na žádost umožněn přístup k administrativním údajům v míře nezbytné pro vývoj, tvorbu a šíření evropské statistiky, a to v souladu s pravidly důvěrnosti stanovenými v právních předpisech Unie.
   Článek 10
   Kodex evropské statistiky
   1.   V souladu s článkem 11 nařízení (ES) č. 223/2009 Eurostat evropskou statistiku vyvíjí, vypracovává a šíří v souladu s Kodexem evropské statistiky, který byl přezkoumán a aktualizován Výborem pro Evropský statistický systém.
   2.   Do všech činností týkajících se Kodexu evropské statistiky Eurostat zapojí Evropskou poradní komisi pro dohled nad statistikou v souladu s mandátem této komise.
   3.   Eurostat monitoruje účinné provádění Kodexu evropské statistiky národními statistickými úřady.
   Článek 11
   Zajištění kvality a označování
   1.   Eurostat zajistí řízení kvality evropské statistiky. Za tímto účelem a na základě stanovených kritérií kvality Eurostat při uspokojování potřeb uživatelů ohledně statistiky s různými profily kvality:

               a)

               sleduje a posuzuje kvalitu údajů, které shromažďuje nebo obdrží, a podává zprávy o kvalitě evropské statistiky, kterou šíří;

               b)

               podporuje a používá postup označování evropské statistiky;

               c)

               ověřuje údaje, za které je odpovědný v souvislosti s posílenou správou ekonomických záležitostí Unie, a použije veškeré pravomoci, které mu byly v příslušných postupech specificky přiděleny.

         2.   Eurostat stanoví rámec pro zajišťování kvality, přičemž zohlední existující opatření nebo opatření, která mají být přijata, s cílem zajistit řádné provádění Kodexu evropské statistiky.
   Článek 12
   Použití důvěrných údajů
   1.   Generální ředitel Eurostatu přijme veškerá nezbytná opatření, jež zajistí dodržování důvěrnosti statistických údajů.
   2.   Údaje, které jsou považovány za důvěrné podle čl. 3 odst. 7 nařízení (ES) č. 223/2009, jsou podle ustanovení kapitoly V uvedeného nařízení přístupné pouze úředníkům a ostatním zaměstnancům Eurostatu a dalším fyzickým osobám pracujícím pro Eurostat na smluvním základě, pokud jsou tyto údaje nezbytné pro tvorbu evropské statistiky a v rámci jejich příslušného pracovního oboru.
   3.   Generální ředitel Eurostatu kromě toho přijme veškerá nezbytná opatření k ochraně údajů, jejichž zveřejnění by mohlo poškodit zájmy Unie nebo zájmy členského státu, ke kterému se tyto údaje vztahují.
   Článek 13
   Zrušení
   Rozhodnutí 97/281/ES se zrušuje.
   Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

      V Bruselu dne 17. září 2012.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 87, 31.3.2009, s. 164.

      (2)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o nezávislosti, bezúhonnosti a odpovědnosti vnitrostátních statistických úřadů a statistického úřadu Společenství, KOM(2005) 217 v konečném znění.

      (3)  KOM(2011) 211 v konečném znění.

      (4)  Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 12.

      (5)  Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 1.

      (6)  KOM(2009) 404 v konečném znění.

      (7)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (8)  Úř. věst. L 112, 29.4.1997, s. 56.


title: Rozhodnutí č. S6 ze dne 22. prosince 2009 o registraci v členském státě bydliště podle článku 24 nařízení (ES) č. 987/2009 a o sestavení seznamů podle čl. 64 odst. 4 nařízení (ES) č. 987/2009 (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)

text:
               27.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/6

         ROZHODNUTÍ č. S6
   ze dne 22. prosince 2009
   o registraci v členském státě bydliště podle článku 24 nařízení (ES) č. 987/2009 a o sestavení seznamů podle čl. 64 odst. 4 nařízení (ES) č. 987/2009
   (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)
   2010/C 107/04
   SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ,
   s ohledem na čl. 72 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1), podle něhož je odpovědná za řešení všech správních otázek a otázek výkladu vyplývajících z nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 (2),
   s ohledem na čl. 35 odst. 2 výše uvedeného nařízení (ES) č. 883/2004,
   s ohledem na článek 24, čl. 64 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 987/2009 a článek 74 nařízení (ES) č. 883/2004,
   v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004,
   ROZHODLA TAKTO:
   Pravidla pro registraci podle článku 24 nařízení (ES) č. 987/2009 (dále jen „prováděcí nařízení“) a pro vedení seznamu podle čl. 64 odst. 4 prováděcího nařízení jsou tato:
   I.   Registrace stanovená v článku 24 prováděcího nařízení

               1.

               Pro účely použití článku 24 prováděcího nařízení se stanoví následující postup.
               Příslušná instituce zašle dotčené osobě na její žádost náležitý dokument podle článku 17, 22, 24, 25 nebo 26 nařízení (ES) č. 883/2004 (dále jen „základní nařízení“) a čl. 24 odst. 1 prováděcího nařízení (dále jen „doklad prokazující nárok“), který musí dotčená osoba předložit instituci místa svého bydliště při registraci s žádostí o poskytnutí věcných dávek.
               Na žádost instituce místa bydliště zašle příslušná instituce uvedené instituci doklad prokazující nárok.
               Příslušná instituce uvědomí instituci místa bydliště o jakékoli změně nebo zrušení dokladu prokazujícího nárok. Přijímající instituce musí uvedenou změnu nebo zrušení odesílající instituci buď potvrdit nebo rozporovat.
               Instituce místa bydliště uvědomí příslušnou instituci o registraci dotčené osoby, stejně tak o jakýchkoliv změnách nebo o zrušení této registrace. Instituce místa bydliště poskytne informace podstatné pro tento účel neprodleně poté, co jí budou k dispozici. Přijímající instituce musí uvedenou změnu nebo zrušení odesílající instituci buď potvrdit nebo rozporovat.

               2.

               Dnem, od něhož nabývá účinnosti hrazení výdajů na věcné dávky podle článků 35 a 41 základního nařízení a článků 62 a 63 prováděcího nařízení, se rozumí:

                           a)

                           den, kdy podle právních předpisů příslušného členského státu vznikne nárok na věcné dávky, uvedený v dokladu prokazujícím nárok;

                           b)

                           den změny bydliště nebo registrace v případě, že následuje po dni výše uvedeném v písmenu a) a je uveden v dokladu vydaném institucí místa bydliště podle čl. 24 odst. 2 prováděcího nařízení.

                     Mají-li rodinní příslušníci pojištěné osoby, důchodce nebo jeden z jeho rodinných příslušníků i nadále nárok na dávky v souvislosti s výkonem profesní činnosti nebo pobíráním náhrad příjmu v souladu s právními předpisy země jejich bydliště nebo jiného členského státu, začne registrace podle uvedených nařízení prioritně dnem následujícím po datu, kdy takovýto nárok končí.

               3.

               Dnem, od něhož pozbývá účinnosti hrazení výdajů na věcné dávky podle článků 35 a 41 základního nařízení a článků 62 a 63 prováděcího nařízení, se rozumí den zrušení registrace, které oznámí instituce místa bydliště příslušné instituci, nebo den zrušení dokladu prokazujícího nárok, které oznámí příslušná instituce instituci místa bydliště.
               Toto datum se uvede v dokumentu, kterým se příslušný nárok ruší, a je datem, od něhož doklad prokazující nárok pozbývá účinnosti, zejména:

                           i)

                           den úmrtí nebo den, kdy dotčená osoba přesune své bydliště do jiného členského státu;

                           ii)

                           den, kdy je podle právních předpisů země bydliště nebo jiného členského státu získán nárok na věcné dávky v souvislosti s výkonem výdělečné činnosti nebo v souvislosti s přiznáním důchodu, v souladu s uvedenými nařízeními;

                           iii)

                           den, odkdy rodinní příslušníci podle právních předpisů členského státu bydliště již nesplňují podmínky pro nárok na věcné dávky jakožto rodinní příslušníci.

                     Všechny vnitrostátní instituce jsou povinny jednat tak, aby minimalizovaly období mezi konečným datem nároku nebo registrace a datem, kdy byl zaslán doklad o zrušení. Zejména určení bydliště pojištěné osoby by mělo být řádně přezkoumáno v souladu s ustanoveními článku 11 prováděcího nařízení.

         II.   Seznam stanovený v čl. 64 odst. 4 prováděcího nařízení

      Rodinní příslušníci pojištěných osob, důchodci a/nebo jejich rodinní příslušníci

               1.

               Instituce místa bydliště členského státu, který je uveden v příloze 3 prováděcího nařízení, vypočte paušální částku věcných dávek poskytovaných rodinným příslušníkům pojištěné osoby podle článku 17 základního nařízení a důchodcům a/nebo jejich rodinným příslušníkům podle článku 24, 25 nebo 26 základního nařízení dle seznamu, který je za tímto účelem aktualizován na základě vlastních informací nebo informací poskytnutých příslušnou institucí, týkajících se získání nároku nebo jeho pozastavení či odnětí.
               Seznamy uvedené v čl. 64 odst. 4 prováděcího nařízení vykazují počet měsíčních paušálních částek splatných za jeden rok pro každého rodinného příslušníka pojištěné osoby, důchodce a/nebo jeho rodinného příslušníka.

               2.

               Pro účely výpočtu množství měsíčních paušálních plateb se období, během něhož mohou dotčené osoby žádat o dávky, počítá na měsíce.
               Počet měsíců se získá tak, že kalendářní měsíc, který zahrnuje den, od něhož se provádí výpočet paušálních částek, se považuje za celý měsíc.
               Kalendářní měsíc, během něhož příslušný nárok zanikl, se počítá pouze v případě, že jde o úplný měsíc.
               Je-li celkové období kratší než jeden měsíc, započte se jako jeden měsíc.
               V případě, že se osoba během uplatňovaného období přesune z jedné věkové skupiny do jiné, měsíc, ve kterém k této změně věkové skupiny dojde, se započítá jako celý měsíc ve vyšší věkové skupině.

         III.   Závěrečná ustanovení

   Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne vstupu prováděcího nařízení v účinnost.

            předsedkyně správní komise

         Lena MALMBERG

      (1)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2017/133 ze dne 25. ledna 2017 o zachování odkazu na harmonizovanou normu EN 14342:2013 „Dřevěné podlahoviny – Charakteristiky, posuzování shody a označení“ v Úředním věstníku Evropské unie s omezením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (Text s významem pro EHP. )

text:
               26.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 21/113

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2017/133
   ze dne 25. ledna 2017
   o zachování odkazu na harmonizovanou normu EN 14342:2013 „Dřevěné podlahoviny – Charakteristiky, posuzování shody a označení“ v Úředním věstníku Evropské unie s omezením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS (1), a zejména na čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle nařízení (EU) č. 305/2011 mají harmonizované normy uvedené v článku 17 splňovat požadavky harmonizovaného systému stanovené v uvedeném nařízení nebo jeho prostřednictvím.

               (2)

               V červenci 2013 přijal Evropský výbor pro normalizaci (CEN) harmonizovanou normu EN 14342:2013 „Dřevěné podlahoviny – Charakteristiky, posuzování shody a označení“. Odkaz na tuto normu byl následně zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2).

               (3)

               Dne 21. srpna 2015 vzneslo Německo formální námitku ohledně harmonizované normy EN 14342:2013. Formální námitka se vztahovala k článku 4.4 uvedené normy, který se týká metod posuzování a kritérií pro určité nebezpečné látky, a požadovalo se v ní zrušení odkazu na danou normu v Úředním věstníku Evropské unie nebo případně omezení, na základě kterého by byl článek 4.4 normy vyňat z oblasti působnosti uvedeného odkazu.

               (4)

               Podle Německa uvedená norma neobsahuje žádné harmonizované metody pro posuzování vlastností dotčených stavebních výrobků ve vztahu k základní charakteristice, pokud jde o uvolňování jiných nebezpečných látek. V článku 4.4 normy se uvádí, že ověření a prohlášení týkající se uvolňování nebo obsahu jiných nebezpečných látek kromě těch, jichž se týkají ostatní ustanovení normy, by mělo být učiněno s přihlédnutím k vnitrostátním předpisům platným v místě použití.

               (5)

               Německo tento nedostatek považuje za porušení čl. 17 odst. 3 nařízení (EU) č. 305/2011, jelikož daná norma nesplňuje zcela požadavky stanovené v příslušném mandátu, jak se předpokládá v článku 18.

               (6)

               Kromě toho Německo zdůraznilo význam vhodné úpravy uvolňování těchto jiných nebezpečných látek, zejména těkavých organických sloučenin, v harmonizovaných normách, zvláště pro dané dřevěné výrobky.

               (7)

               Z těchto důvodů Německo požádalo o zrušení odkazu na tuto normu nebo případně o jeho omezení, na jehož základě by byl článek 4.4 vyňat z jeho oblasti působnosti, aby se členským státům umožnilo přijetí vnitrostátních ustanovení pro posuzování vlastností ve vztahu k dané základní charakteristice, pokud jde o uvolňování jiných nebezpečných látek.

               (8)

               Při posuzování přípustnosti předložených tvrzení je třeba uvést, že pokud by se alternativní žádost Německa měla chápat jako samostatná žádost s cílem umožnit členským státům zavést vnitrostátní předpisy stanovující další požadavky, nebyla by taková žádost zaměřena na obsah normy EN 14342:2013, a proto by se měla považovat za nepřípustnou. Jelikož však znění žádosti jednoznačně směřuje k omezení oblasti působnosti uvedené normy, měla by související prohlášení Německa ohledně důsledků takového omezení být považována pouze za součást argumentace předkládané v rámci formální námitky, a neměla by se proto posuzovat odděleně.

               (9)

               Podle čl. 17 odst. 3 nařízení (EU) č. 305/2011 mají harmonizované normy stanovit metody a kritéria pro posuzování vlastností výrobků, na které se uvedené normy vztahují, ve vztahu k jejich základním charakteristikám. Přesně jak tvrdí Německo, článek 4.4 normy EN 14342:2013 představuje pouze odkaz na platné vnitrostátní předpisy. V tomto ohledu norma EN 14342:2013 nesplňuje požadavky stanovené v čl. 17 odst. 3 nařízení (EU) č. 305/2011.

               (10)

               Kromě toho z judikatury Soudního dvora (3) vyplývá, že členské státy nejsou oprávněny zavádět vnitrostátní ustanovení pro posuzování vlastností ve vztahu k základním charakteristikám nad rámec toho, co je uvedeno v harmonizovaných normách, pokud jde o uvádění na trh nebo používání stavebních výrobků, na které se uvedené normy vztahují. Obsah normy EN 14342:2013 je tudíž také v rozporu s těmito zásadami.

               (11)

               Z tohoto důvodu a s ohledem na skutečnost, že nařízení jsou přímo použitelná, by článek 4.4 normy EN 14342:2013 neměl být uplatňován, a to bez ohledu na výsledek tohoto řízení o formální námitce.

               (12)

               Jelikož však judikatura Soudního dvora (4) potvrzuje vyčerpávající povahu harmonizovaného systému zavedeného nařízením (EU) č. 305/2011 nebo na jeho základě, neplatnost článku 4.4 normy EN 14342:2013 neznamená, že členské státy mohou přijímat vnitrostátní ustanovení pro posuzování vlastností ve vztahu k základní charakteristice, pokud jde o uvolňování jiných nebezpečných látek.

               (13)

               Na základě normy EN 14342:2013, jakož i na základě informací předložených Německem, jinými členskými státy, výborem CEN a zástupci průmyslu, a po poradě s výbory zřízenými podle článku 64 nařízení (EU) č. 305/2011 a článku 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (5) je třeba poznamenat, že nebyly vzneseny žádné zásadní námitky proti trvalému zveřejnění odkazu na uvedenou normu v Úředním věstníku Evropské unie. Vyloučení článku 4.4 normy z oblasti působnosti odkazu zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie se střetlo s obavami ohledně výkladu judikatury Soudního dvora tak, že by členské státy mohly stanovit požadavky, které by omezovaly volný oběh těchto výrobků, pokud by se domnívaly, že bezpečnost výrobku není dostatečně zajištěna. Soudní dvůr však již uvedl, že takový výklad by zpochybňoval zamýšlený účinek („effet utile“) harmonizace v této oblasti (6).

               (14)

               Údajná neúplnost této normy by proto neměla být považována za dostatečný důvod pro přijetí první žádosti Německa o úplné zrušení odkazu na normu EN 14342:2013 v Úředním věstníku Evropské unie. Tato žádost by proto měla být zamítnuta.

               (15)

               Pokud jde o alternativní žádost o omezení odkazu vynětím článku 4.4 z jeho působnosti, je třeba nejprve připomenout, že se toto ustanovení – jak již bylo uvedeno – bez ohledu na výsledek tohoto řízení o formální námitce nemá uplatňovat. V zájmu jasnosti je však nutné toto neplatné ustanovení z odkazu výslovně vyjmout.

               (16)

               Odkaz na normu EN 14342:2013 by proto měl zachován, je však nutné zavést omezení, kterým se článek 4.4 uvedené normy vyjme z jeho působnosti,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Odkaz na harmonizovanou normu EN 14342:2013 „Dřevěné podlahoviny – Charakteristiky, posuzování shody a označení“ se zachovává s omezením.
   Komise do seznamu odkazů na harmonizované normy, který je zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie, doplňuje následující omezení: „Z oblasti působnosti zveřejněného odkazu je vyloučen článek 4.4 normy EN 14342:2013“.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 25. ledna 2017.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 88, 4.4.2011, s. 5.

      (2)  Sdělení Komise v rámci provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS (Úř. věst. C 259, 8.8.2014, s. 1). Nejnovější zveřejnění: Sdělení Komise v rámci provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS (Úř. věst. C 398, 28.10.2016, s. 7).

      (3)  Viz zejména rozsudek ESD ve věci C-100/13 (Komise v. Německo), bod 55 a násl.

      (4)  Viz rozsudek ESD ve věci C-100/13 (Komise v. Německo), bod 62.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES (Úř. věst. L 316, 14.11.2012, s. 12).

      (6)  Viz rozsudek ESD ve věci C-100/13 (Komise v. Německo), bod 60.


title: Zřízení zvláštního výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013 Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. června 2010 o zřízení zvláštního výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013, stanovení jeho působnosti, složení a funkčního období

text:
               12.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 236/160

         Středa, 16. června 2010Zřízení zvláštního výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013
   P7_TA(2010)0225
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. června 2010 o zřízení zvláštního výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013, stanovení jeho působnosti, složení a funkčního období
   2011/C 236 E/31

      Evropský parlament,
   s ohledem na rozhodnutí Konference předsedů ze dne 22. dubna a 12. a 20. května 2010, v nichž se navrhuje zřízení zvláštního výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky, jež bude mít Unie k dispozici po roce 2013,
   s ohledem na čl. 312 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, v němž se uvádí, že Parlament, Rada a Komise činí během celého procesu vedoucího k přijetí finančního rámce všechna nezbytná opatření k usnadnění tohoto přijetí,
   s ohledem na potřebu získávat a koordinovat stanoviska rozličných zúčastněných výborů a poskytnout Rozpočtovému výboru mandát pro jednání s Radou s cílem přijmout nařízení, jež bude obsahovat budoucí víceletý finanční rámec a případně stanoví podpůrná opatření, jež budou blíže určena v interinstitucionální dohodě,
   s ohledem na práci zvláštního výboru Parlamentu pro finanční, hospodářskou a sociální krizi a potřebu na práci tohoto výboru navázat, zejména pokud jde o podporu udržitelného a kvalitativního růstu a dlouhodobých investic, a řešit tak dlouhodobé dopady krize,
   s ohledem na článek 184 jednacího řádu,

               1.

               rozhodl o zřízení zvláštního výboru s tímto pověřením:

                           a)

                           stanovit politické priority Parlamentu pro víceletý finanční rámec po roce 2013, jak v legislativní, tak i rozpočtové oblasti;

                           b)

                           provést odhad finančních zdrojů, jež bude Unie potřebovat pro dosažení svých cílů a provádění svých politik v období od 1. ledna 2014;

                           c)

                           stanovit dobu trvání příštího víceletého finančního rámce;

                           d)

                           v souladu s uvedenými prioritami a cíli navrhnout strukturu budoucího víceletého finančního rámce;

                           e)

                           v souladu s uvedenými prioritami a navrženou strukturou předložit pokyny pro orientační rozdělení prostředků víceletého finančního rámce v rámci jednotlivých výdajových položek a mezi nimi;

                           f)

                           blíže určit vztah mezi reformou systému financování rozpočtu EU a přezkumem výdajů, aby měl Rozpočtový výbor k dispozici pevný základ pro vyjednávání nového víceletého finančního rámce;

               2.

               rozhodl o zřízení zvláštního výboru na období 12 měsíců počínaje 1. červencem 2010, aby tak byla Parlamentu zpráva předložena dříve, než Komise představí svůj návrh obsahující číselné údaje pro příští víceletý finanční rámec, což je plánováno na červenec 2011;

               3.

               připomíná, že konkrétními rozpočtovými a legislativními návrhy se budou zabývat příslušné výbory v souladu s přílohou VII jednacího řádu;

               4.

               rozhodl, že zvláštní výbor má 50 členů.