title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2017/933 ze dne 16. listopadu 2016 o obecném rámci pro přenesení rozhodovacích pravomocí ve vztahu k právním nástrojům týkajícím se úkolů v oblasti dohledu (ECB/2016/40)

text:
               1.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/14

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2017/933
   ze dne 16. listopadu 2016
   o obecném rámci pro přenesení rozhodovacích pravomocí ve vztahu k právním nástrojům týkajícím se úkolů v oblasti dohledu (ECB/2016/40)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 12.3 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pověření Evropské centrální banky (ECB) úkoly v oblasti dohledu na základě nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (1) představuje výzvu pro efektivnost a účinnost rozhodovacího procesu ECB vzhledem k vysokému počtu rozhodnutí, která je třeba v souvislosti s úkoly ECB v oblasti bankovního dohledu přijímat.

               (2)

               Podle čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii jsou všechny orgány Unie povinny jednat v mezích působnosti svěřené jim Smlouvami a v souladu s postupy, podmínkami a cíli v nich stanovenými. Podle článku 9.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) má ECB dva rozhodovací orgány, kterými jsou Rada guvernérů a Výkonná rada.

               (3)

               Článek 11.6 statutu ESCB stanoví, že Výkonná rada odpovídá za běžné záležitosti ECB. V této souvislosti se v článcích 10.1 a 10.2 jednacího řádu Evropské centrální banky (dále jen „jednací řád“), přijatého rozhodnutím ECB/2004/2 (2), stanoví, že všechny pracovní útvary ECB řídí Výkonná rada. Podle čl. 13m.1 jednacího řádu zahrnuje pravomoc Výkonné rady ve vztahu k vnitřní struktuře a zaměstnancům ECB úkoly v oblasti dohledu.

               (4)

               V souladu s článkem 25 nařízení (EU) č. 1024/2013 musí být úkoly, které jsou ECB svěřeny, prováděny, aniž jsou dotčeny její úkoly týkající se měnové politiky a odděleně od těchto a všech ostatních úkolů. Článek 25 dále stanoví, že zaměstnanci pověření plněním těchto úkolů musí být organizačně odděleni od zaměstnanců plnících jiné úkoly svěřené ECB a vztahují se na ně oddělené hierarchické linie. Toto organizační oddělení, podle něhož zaměstnanci zapojení do plnění úkolů svěřených ECB nařízením (EU) č. 1024/2013 podléhají předsedovi Rady dohledu, bylo provedeno rozhodnutím ECB/2014/39 (3).

               (5)

               Výkonná rada nemá rozhodovací pravomoc, pokud jde o rozhodnutí v oblasti dohledu. Na základě čl. 26 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 byla zřízena Rada dohledu jako vnitřní orgán, který odpovídá za plánování a plnění úkolů svěřených ECB nařízením (EU) č. 1024/2013. Podle čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013 Rada dohledu provádí přípravné práce týkající se úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB a navrhuje Radě guvernérů konečné návrhy rozhodnutí, které jsou přijaty, pokud k nim Rada guvernérů nevznese námitku. Rada dohledu není rozhodovacím orgánem ECB v souladu s čl. 129 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a článkem 9.3 statutu ESCB.

               (6)

               Z judikatury Soudního dvora Evropské unie vyplývá, že postup přenesení pravomoci přijímat rozhodnutí může být s ohledem na značný počet rozhodnutí, které může být instituce povinna přijímat, nutný k tomu, aby tato instituce byla schopna plnit svou funkci. Soudní dvůr uznal, že zajištění toho, aby byl rozhodovací orgán schopen fungovat, odpovídá zásadě vlastní každému organizačnímu systému (4). Pravomoci, které byly orgánu svěřeny, proto zahrnují možnost delegovat při dodržení ustanovení SFEU některé z těchto pravomocí za podmínek, které tento orgán určí. Orgán Unie je proto oprávněn stanovit organizační opatření a opatření delegující pravomoci svým rozhodovacím instancím, pokud jsou tato opatření odůvodněná a v souladu se zásadou proporcionality.

               (7)

               Jako součást vnitřní organizace ECB a jejích rozhodovacích orgánů je zapotřebí obecné rámcové rozhodnutí o přenesení pravomocí. Právní nástroje, které mohou být přijímány na základě přenesené pravomoci, zahrnují rozhodnutí v oblasti dohledu ve smyslu čl. 2 odst. 26 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (5) nebo pokyny související s úkoly v oblasti dohledu uvedené v čl. 17a.3 jednacího řádu. Toto obecné rámcové rozhodnutí by mělo upřesnit postup, který je třeba dodržet při přijímání určitých rozhodnutí v oblasti dohledu, a mělo by stanovit rozsah povinností Výkonné rady a každého vedoucího pracovního útvaru ECB, na něhož se rozhodovací pravomoc přenáší. Tímto obecným rámcovým rozhodnutím by neměl být dotčen výkon úkolů ECB v oblasti dohledu ani pravomoc Rady dohledu předkládat konečné návrhy rozhodnutí Radě guvernérů.

               (8)

               V této souvislosti by Rada Guvernérů měla přijímat rozhodnutí o přenesení pravomocí v souladu s tímto obecným rámcovým rozhodnutím a postupem neuplatnění námitek podle čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013. To je v souladu s judikaturou Soudního dvora, podle níž musí být rozhodnutí o přenesení pravomoci přijato postupem, který by se uplatnil, pokud by měl konečné rozhodnutí přijmout orgán přenášející pravomoc. Rada dohledu může v souladu s čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013 kdykoliv předložit Radě guvernérů předlohu konečného návrhu rozhodnutí, kterým navrhne zrušení či změnu konkrétního rozhodnutí o přenesení pravomoci. Tímto zrušením nebo změnou by nemělo být dotčeno žádné rozhodnutí v přenesené pravomoci, které bylo již přijato. Rozhodnutí o otázkách, které nespadají do působnosti rozhodnutí o přenesení pravomoci, musí být přijata v souladu s postupem neuplatnění námitek,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Doplňkový charakter
   Toto rozhodnutí doplňuje jednací řád.
   Článek 2
   Předmět a oblast působnosti
   Toto rozhodnutí stanoví pravidla týkající se přenesení jasně vymezených rozhodovacích pravomocí Rady guvernérů ve vztahu k právním nástrojům v oblasti dohledu.
   Článek 3
   Definice
   Výrazy použité v tomto rozhodnutí mají stejný význam jako výrazy vymezené v jednacím řádu a použijí se spolu s těmito definicemi:

               (1)

               „právním nástrojem v oblasti dohledu“ se rozumí právní nástroj týkající se úkolů ECB v oblasti dohledu;

               (2)

               „rozhodnutím o přenesení pravomoci“ se rozumí rozhodnutí Rady guvernérů o přenesení rozhodovacích pravomocí ve vztahu k právním nástrojům v oblasti dohledu na vedoucí pracovních útvarů ECB;

               (3)

               „rozhodnutím o jmenování“ se rozumí rozhodnutí Výkonné rady jmenovat jednoho nebo více vedoucích pracovních útvarů ECB, kteří přijímají rozhodnutí na základě rozhodnutí o přenesení pravomoci;

               (4)

               „rozhodnutím v přenesené pravomoci“ se rozumí rozhodnutí ve vztahu k právním nástrojům v oblasti dohledu přijaté na základě přenesení rozhodovacích pravomocí.

         Článek 4
   Rozhodnutí o přenesení pravomoci
   Rada guvernérů může přenést rozhodovací pravomoc ve vztahu k právním nástrojům v oblasti dohledu na vedoucí pracovních útvarů ECB přijetím rozhodnutí o přenesení pravomoci v souladu s postupem stanoveným v čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013. Rozhodnutí o přenesení pravomoci podrobně vymezí rozsah přenášené pravomoci a podmínky, na jejichž základě lze tuto pravomoc vykonávat, a nabývá účinnosti poté, co Výkonná rada přijme rozhodnutí o jmenování v souladu s článkem 5.
   Článek 5
   Rozhodnutí o jmenování
   1.   Výkonná rada může rozhodnutím o jmenování po konzultaci s předsedou Rady dohledu jmenovat jednoho nebo více vedoucích pracovních útvarů ECB, kteří budou přijímat rozhodnutí na základě rozhodnutí o přenesení pravomoci.
   2.   Vedoucí pracovních útvarů ECB ve smyslu odstavce 1 jsou vybíráni z řad vedoucích pracovních útvarů ECB zapojených do plnění úkolů v oblasti dohledu, které jsou v souladu s článkem 25 nařízení (EU) č. 1024/2013 organizačně odděleny od úkolů zaměstnanců plnících jiné úkoly svěřené ECB. Při výběru vedoucích pracovních útvarů ECB se zohlední též význam rozhodnutí o přenesení pravomoci a počet osob, jimž je třeba rozhodnutí v přenesené pravomoci zaslat.
   Článek 6
   Rozhodnutí v přenesené pravomoci
   1.   Rozhodnutí v přenesené pravomoci jsou přijímána jménem Rady guvernérů a na její odpovědnost.
   2.   Pokud byl v souladu s čl. 5 odst. 1 za účelem přijímání rozhodnutí na základě rozhodnutí o přenesení pravomoci jmenován jeden vedoucí pracovního útvaru ECB, podepisuje rozhodnutí v přenesené pravomoci tento vedoucí pracovního útvaru ECB. Pokud byl v souladu s čl. 5 odst. 1 za účelem přijímání rozhodnutí na základě rozhodnutí o přenesení pravomoci jmenován více než jeden vedoucí pracovního útvaru ECB, podepisují rozhodnutí v přenesené pravomoci jmenovaní vedoucí pracovních útvarů ECB, kteří rozhodnutí v přenesené pravomoci schválili.
   Článek 7
   Vedení záznamů a podávání zpráv o rozhodnutích v přenesené pravomoci
   1.   Sekretariát Rady dohledu vede záznamy o všech rozhodnutích v přenesené pravomoci, která byla přijata v souladu s tímto rozhodnutím, a každý měsíc o nich informuje sekretariát Rady guvernérů.
   2.   Sekretariát Rady guvernérů předkládá Radě guvernérů a Radě dohledu čtvrtletní zprávu o výkonu přenesených rozhodovacích pravomocí ve vztahu k právním nástrojům v oblasti dohledu.
   Článek 8
   Přezkum rozhodnutí v přenesené pravomoci
   1.   Rozhodnutí v přenesené pravomoci mohou být předmětem vnitřního správního přezkumu v souladu s článkem 24 nařízení (EU) č. 1024/2013 a rozhodnutím ECB/2014/16 (6).
   2.   V případě takového správního přezkumu Rada dohledu zohlední stanovisko správní revizní komise a předloží nový návrh rozhodnutí Radě guvernérů ke schválení v souladu s postupem neuplatnění námitek podle čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013.
   Článek 9
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. listopadu 2016.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).

      (2)  Rozhodnutí ECB/2004/2 ze dne 19. února 2004, kterým se přijímá jednací řád Evropské centrální banky (Úř. věst. L 80, 18.3.2004, s. 33).

      (3)  Rozhodnutí ECB/2014/39 ze dne 17. září 2014 o provedení zásady oddělení funkce měnové politiky od funkce dohledu Evropské centrální banky (Úř. věst. L 300, 18.10.2014, s. 57).

      (4)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 23. září 1986, AKZO Chemie BV a AKZO Chemie UK Ltd v. Komise, 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, bod 37, a rozsudek ze dne 26. května 2005, Carmine Salvatore Tralli v. ECB, C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, bod 59.

      (5)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).

      (6)  Rozhodnutí ECB/2014/16 ze dne 14. dubna 2014 o zřízení správní revizní komise a pravidlech jejího fungování (Úř. věst. L 175, 14.6.2014, s. 47).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 9. března 2016 o zřízení expertní skupiny Komise pro cíle propojení elektroenergetických sítí

text:
               10.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 94/2

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 9. března 2016
   o zřízení expertní skupiny Komise pro cíle propojení elektroenergetických sítí
   (2016/C 94/02)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada ve dnech 20. a 21. března 2014 vyzvala k urychlenému provedení všech opatření v zájmu splnění cíle spočívajícího v tom, aby ve všech členských státech bylo propojeno alespoň 10 % jejich instalované kapacity výroby elektrické energie. Evropská rada vyzvala Komisi, aby navrhla konkrétní cíle v oblasti propojení, kterých by mělo být dosaženo do roku 2030.

               (2)

               Ve sdělení Komise „Evropská strategie energetické bezpečnosti“ (1) bylo navrženo navýšit současný cíl 10 % propojení elektroenergetických sítí na 15 % do roku 2030, a to s ohledem na nákladovou stránku a potenciál obchodní výměny v příslušných regionech.

               (3)

               Evropská rada na svém zasedání ve dnech 23. a 24. října 2014 vyzvala Komisi, aby ji pravidelně podávala zprávy o situaci týkající se dosažení 15 % cíle do roku 2030, jak to navrhuje Komise, a aby zmíněného cíle bylo dosaženo zejména prováděním projektů společného zájmu.

               (4)

               Komise ve sdělení nazvaném „Rámcová strategie k vytvoření odolné energetické unie s pomocí progresivní politiky v oblasti změny klimatu“ (2) připomněla, že pro elektrickou energii byl stanoven konkrétní minimální cíl propojení představující 10 % instalované kapacity výroby elektrické energie členských států, jehož by mělo být dosaženo do roku 2020. V témže sdělení Komise uvedla, že v roce 2016 podá zprávu o opatřeních, jež jsou nezbytná pro dosažení 15 % cíle do roku 2030.

               (5)

               Ve svém sdělení „Dosažení cíle 10 % propojení elektrických sítí“ (3) Komise zdůraznila, že k dokončení vnitřního trhu s elektřinou, zejména ukončení izolace tzv. energetických ostrovů, zabezpečení dodávek energie pro všechny spotřebitele a zvýšení podílu elektrické energie vyráběné z obnovitelných zdrojů s kolísavou dostupností je však potřeba propojit více než 10 % celkové kapacity. Veškeré snahy EU a členských států musí vycházet z toho, že je třeba, aby všechny členské státy dosáhly do roku 2030 propojení alespoň 15 % propojovací kapacity.

               (6)

               Evropská rada ve dnech 19. a 20. března 2015 vyzvala k urychlení realizace projektů v oblasti infrastruktury, včetně propojení elektroenergetických a plynárenských sítí, zejména s okrajovými regiony, s cílem zajistit energetickou bezpečnost a dobře fungující vnitřní trh s energií.

               (7)

               Zároveň je však nutné zaujmout individuální přístup založený na důkladné analýze problematických bodů a případně zohledňující související náklady, neboť členské státy se mezi sebou liší, ať už z hlediska geografické polohy, tak z hlediska struktury skladby zdrojů energie či dodávek energie. Cennou platformou pro diskuze a dohody ohledně dalšího směrování jsou struktury regionální spolupráce – regionální sdružení pro elektroenergetiku zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 (4) (nařízení TEN-E) a příslušné skupiny na vysoké úrovni pro energetickou infrastrukturu.

               (8)

               Tyto skupiny na vysoké úrovni dodávají politický rozměr, strategické vedení a politické pokyny pro technické práce a jejich prostřednictvím se snáze určují a podporují prioritní projekty pro dotčené regiony. Vedle stávajícího plánu propojení baltského trhu s energií (BEMIP) vypracovaného skupinou na vysoké úrovni, jež byla reformována v roce 2015, byly v roce 2015 zřízeny dvě nové skupiny na vysoké úrovni, a sice skupina na vysoké úrovni pro propojení v jihozápadní Evropě (Pyrenejský poloostrov) a skupina na vysoké úrovni pro propojení plynových sítí střední a jihovýchodní Evropy (CESEC).

               (9)

               Skupina by měla Komisi a strukturám regionální spolupráce poskytovat odborné poradenství ohledně způsobu, jak co nejlépe 15 % cíl propojení elektrických sítí zapracovat do cílů na regionální, vnitrostátní a/nebo přeshraniční úrovni, jakož i ohledně klíčových technických otázek souvisejících s prováděním nezbytných propojení, včetně těch, jež souvisejí s dosažením 10 % cíle propojení elektrických sítí.

               (10)

               Expertní skupina by měla být sestavena tak, aby bylo zajištěno vyvážené zastoupení příslušných odborných zaměření a zájmových oblastí i optimální zeměpisné zastoupení a zastoupení mužů a žen. Skupina by měla být složena ze zástupců Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER), Evropské sítě provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav (ENTSO), odborníků a příslušných organizací zastupujících odvětví průmyslu, akademické obce i nevládního sektoru a disponujících náležitými odbornými znalostmi v oblasti vnitřního trhu s energií a propojení elektrických sítí.

               (11)

               Měla by být stanovena pravidla pro sdělování informací členy skupiny.

               (12)

               Osobní údaje by měly být zpracovávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (5),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Předmět
   Tímto se zřizuje expertní skupina pro cíle propojení elektrických sítí (dále jen „skupina“).
   Článek 2
   Úkoly
   1.   Skupina má tyto úkoly:

               a)

               po určení faktorů majících možný dopad na výměnu elektřiny mezi členskými státy poskytuje Komisi technické poradenství týkající se metodiky pro zapracování 15 % cíle propojení elektrických sítí do cílů na regionální, vnitrostátní a/nebo přeshraniční úrovni, kterých má být dosaženo do roku 2030, a to s ohledem na nákladovou stránku a potenciál obchodní výměny v příslušných regionech;

               b)

               na vyžádání poskytuje technické poradenství ohledně dosažení 10 % cíle, odhaluje rizika, která by mohla vést k tomu, že cíl nebude splněn do roku 2020, a navrhuje Komisi řešení umožňující překonávat veškeré překážky při jeho realizaci související zejména s financováním projektů a postupy při vydávání povolení.

         2.   Při plnění úkolů stanovených v odstavci 1 vede skupina pravidelné konzultace se strukturami regionální spolupráce, tj. s regionálním sdružením pro elektroenergetiku zřízeným nařízením (EU) č. 347/2013 a příslušnými skupinami na vysoké úrovni pro energetickou infrastrukturu.
   Článek 3
   Konzultace
   Komise a generální ředitelství pro energetiku mohou skupinu konzultovat v jakékoli záležitosti týkající se propojení elektrických sítí.
   Článek 4
   Členství
   1.   Skupinu tvoří nejvýše 15 členů z těchto subjektů:

               a)

               Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER);

               b)

               evropských sítí provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav pro elektřinu a zemní plyn (ENTSO-E a ENTSO-G);

               c)

               evropských průmyslových organizací a sdružení;

               d)

               akademických a výzkumných organizací, které se specializují na vnitřní trh s energií a energetickou infrastrukturu s důrazem na elektřinu;

               e)

               příslušných evropských nevládních a mezinárodních organizací, které se specializují na vnitřní trh s energií a energetickou infrastrukturu s důrazem na elektřinu;

               f)

               fyzických osob jmenovaných jakožto odborníci, kteří mají vynikající odborné znalosti v oblasti uvedené v čl. 2 odst. 1.

         2.   Může být stanoveno, že lze jmenovat stejný počet náhradníků, kolik je členů. Náhradníci jsou jmenováni za týchž podmínek jako členové; náhradníci automaticky zastupují členy, kteří jsou nepřítomni nebo nezpůsobilí k výkonu funkce.
   3.   Členové, kteří již nejsou schopni účinně přispívat k práci skupiny, kteří odstoupí nebo kteří již nesplňují podmínky uvedené v čl. 5 odst. 1 nebo v článku 339 Smlouvy, přestávají být zváni na zasedání skupiny a mohou být na zbývající část svého funkčního období nahrazeni.
   4.   Členové jmenovaní za svou osobu jednají nezávisle a ve veřejném zájmu.
   5.   Osobní údaje se shromažďují, zpracovávají a zveřejňují v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
   Článek 5
   Jmenování
   1.   Členové skupiny jsou jmenováni generálním ředitelem pro energetiku z řad odborníků, kteří mají odbornou způsobilost v oblastech uvedených v článku 2 a kteří odpověděli na výzvu k podávání přihlášek.
   Každá z organizací uvedených v čl. 4 písm. c), d) a e) navrhne zástupce a jeho náhradníka. Generální ředitel pro energetiku může navrženého zástupce nebo náhradníka odmítnout, pokud nesplňuje požadavky stanovené ve výzvě k podávání přihlášek. Příslušná organizace je v takovém případě vyzvána, aby určila jiného zástupce nebo náhradníka.
   Členové uvedení v čl. 4 písm. a) a b) přihlášku nepodávají a jsou jmenováni přímo.
   2.   Členové jsou jmenováni na období dvou a půl roku s možností jednoho prodloužení.
   3.   V případě členů jmenovaných za svou osobu může být stanoveno, že lze jmenovat stejný počet náhradníků, kolik je členů. Náhradníci jsou jmenováni za týchž podmínek jako členové. Náhradníci automaticky zastupují členy, kteří jsou nepřítomni nebo nezpůsobilí k výkonu funkce.
   4.   Názvy organizací a jména osob jmenovaných za svou osobu se zveřejní v Rejstříku expertních skupin Komise a dalších podobných subjektů (dále jen „rejstřík“).
   Článek 6
   Výkon činnosti
   1.   Skupině předsedá zástupce generálního ředitelství pro energetiku.
   2.   Skupina může se souhlasem generálního ředitelství pro energetiku zřizovat podskupiny pro přezkoumání konkrétních otázek na základě pověření definovaného skupinou. Tyto podskupiny budou rozpuštěny, jakmile svůj mandát splní.
   3.   Zástupce Komise může k příležitostné práci ve skupině nebo podskupině přizvat externí odborníky, kteří mají zvláštní odbornou způsobilost v určité oblasti, jež je na pořadu jednání skupiny. Zástupce Komise může navíc udělit status pozorovatele jednotlivcům, organizacím stanoveným v pravidle 8 odst. 3 horizontálních pravidel pro skupiny odborníků a kandidátským zemím.
   4.   Zástupci členů skupiny a jejich náhradníci, jakož i přizvaní odborníci a pozorovatelé jsou povinni dodržovat závazky týkající se služebního tajemství stanovené Smlouvami a jejich prováděcími pravidly a dále bezpečnostní pravidla Komise o ochraně utajovaných skutečností EU, která jsou stanovena v rozhodnutích Komise (EU, Euratom) 2015/443 (6) a 2015/444 (7). Pokud tyto povinnosti nedodrží, může Komise přijmout veškerá vhodná opatření.
   5.   Expertní skupina a její podskupiny zasedají v prostorách Komise. Komise zajišťuje sekretářskou podporu. Jednání skupiny a jejích podskupin se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají zájem na projednávaných otázkách.
   6.   Skupina přijme svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu pro skupiny odborníků.
   7.   Všechny příslušné dokumenty, jako jsou programy jednání, zápisy a příspěvky účastníků, se zveřejní buď jejich uvedením v rejstříku expertních skupin, nebo na zvláštní internetové stránce dostupné odkazem z rejstříku. Přístup k této zvláštní internetové stránce nesmí podléhat registraci uživatele ani jakýmkoli jiným omezením. Výjimky ze zveřejňování jsou stanoveny v případech, kdy by zveřejnění dokumentu poškodilo ochranu veřejného nebo soukromého zájmu, jak stanoví článek 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (8).
   Článek 7
   Výdaje na zasedání
   1.   Účastníkům podílejícím se na činnostech skupiny nepřísluší za poskytované služby odměna.
   2.   Cestovné a náklady na pobyt vzniklé účastníkům v souvislosti s činností skupiny hradí Komise v souladu s předpisy platnými v rámci Komise (9).
   3.   Tyto výdaje se hradí v rozsahu, v němž jsou k dispozici prostředky přidělené v rámci ročního postupu pro přidělování zdrojů.
   Článek 8
   Použitelnost
   Toto rozhodnutí se použije po dobu pěti let ode dne jeho přijetí.

      V Bruselu dne 9. března 2016.

            Za Komisi

         Miguel ARIAS CAÑETE

            člen Komise

      (1)  COM(2014) 330 final.

      (2)  COM(2015) 80 final.

      (3)  COM(2015) 82 final.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 ze dne 17. dubna 2013, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 1364/2006/ES a mění nařízení (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 (Úř. věst. L 115, 25.4.2013, s. 39).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (6)  Rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/443 ze dne 13. března 2015 o bezpečnosti v Komisi (Úř. věst. L 72, 17.3.2015, s. 41).

      (7)  Rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/444 ze dne 13. března 2015 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 72, 17.3.2015, s. 53).

      (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43). Účelem těchto výjimek je ochrana veřejné bezpečnosti, vojenských záležitostí, mezinárodních vztahů, finanční, měnové nebo hospodářské politiky, soukromí a bezúhonnosti jednotlivce, obchodních zájmů, soudních řízení a právního poradenství, inspekcí/vyšetřování/auditů a rozhodovacího procesu příslušného orgánu.

      (9)  Rozhodnutí Komise K(2007) 5858 ze dne 5. prosince 2007, kterým se stanoví předpisy o úhradě výdajů externích odborníků pozvaných na zasedání Komise.


title: 2011/643/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 22. září 2011 o jmenování tří německých členek a čtyř německých náhradníků Výboru regionů

text:
               1.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/11

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 22. září 2011
   o jmenování tří německých členek a čtyř německých náhradníků Výboru regionů
   (2011/643/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh německé vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Karla-Heinze KLÄRA, paní Kerstin KIESSLEROVÉ a pana Rolfa HARLINGHAUSENA se uvolnila tři místa členů Výboru regionů. Po skončení mandátu paní Nicole MORSBLECHOVÉ, pana Petera STRAUBA, pana Michaela GWOSDZE a paní Jacqueline KRAEGOVÉ se uvolnila čtyři místa náhradníků Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenováni:

               a)

               jako členky:

                           —

                           paní EVA QUANTE-BRANDTOVÁ, Staatsrätin, Mitglied des Senats der Freien Hansestadt Bremen,

                           —

                           paní Margit CONRADOVÁ, Bevollmächtigte des Landes Rheinland-Pfalz beim Bund und für Europa,

                           —

                           paní Barbara DUDENOVÁ, Mitglied des Europaausschusses der Hamburgischen Bürgerschaft,

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           paní Ulrike HÖFKENOVÁ, Ministerin für Umwelt, Landwirtschaft, Ernährung, Weinbau und Forten,

                           —

                           pan Nils WIECHMANN, Mitglied des Landtages,

                           —

                           pan Heino VAHLDIECK, Mitglied des Europaausschusses der Hamburgischen Bürgerschaft,

                           —

                           pan Peter FRIEDRICH, Minister für Bundesrat, Europa und internationale Angelegenheiten.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 22. září 2011.

            Za Radu

            předseda

         J. MILLER

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11


title: 2010/414/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/414/SZBP ze dne 26. července 2010 , kterým se mění rozhodnutí 2010/127/SZBP o omezujících opatřeních vůči Eritreji

text:
               27.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 195/74

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/414/SZBP
   ze dne 26. července 2010,
   kterým se mění rozhodnutí 2010/127/SZBP o omezujících opatřeních vůči Eritreji
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 1. března 2010 přijala Rada rozhodnutí Rady 2010/127/SZBP o omezujících opatřeních vůči Eritreji (1), kterým se provádí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907 (2009).

               (2)

               Rozhodnutí Rady 2010/127/SZBP stanoví omezení vstupu a finanční omezující opatření vůči osobám a subjektům určeným Radou bezpečnosti OSN nebo příslušným Výborem pro sankce, jakož i zákaz dodávek, prodeje či převozu zbraní a vojenského vybavení těmto určeným osobám a subjektům a zákaz poskytování související pomoci a služeb.

               (3)

               V souvislosti se změnami přílohy rozhodnutí 2010/127/SZBP by měla být rovněž zavedena povinnost sdělovat určeným osobám či subjektům důvody zařazení na seznam stanovené Výborem pro sankce, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu či subjekt o této skutečnosti informovat.

               (4)

               Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.

               (5)

               Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.

               (6)

               K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2010/127/SZBP se mění takto:

               1)

               Článek 7 se nahrazuje tímto:
               „Článek 7
               Rada vypracuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo Výboru pro sankce.“

               2)

               Vkládají se nové články, které znějí:
               „Článek 7a
               1.   Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, zahrne Rada tuto osobu nebo subjekt do přílohy. Rada sdělí rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění dotyčné osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
               2.   Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotyčnou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
               Článek 7b
               1.   Příloha obsahuje důvody pro zařazení daných osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce.
               2.   Příloha rovněž zahrnuje případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 26. července 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 51, 2.3.2010, s. 19.


title: 2014/692/EU, Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 29. září 2014 , kterým se mění jednací řád Rady

text:
               3.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 289/18

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 29. září 2014,
   kterým se mění jednací řád Rady

      (2014/692/EU, Euratom)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 240 odst. 3 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Od 1. listopadu 2014 se při přijímání aktu Rady kvalifikovanou většinou bude ověřovat, zda členské státy tvořící tuto kvalifikovanou většinu zastupují alespoň 65 % počtu obyvatel Unie.

               (2)

               Do 31. března 2017 platí, že má-li Rada akt přijmout kvalifikovanou většinou, může člen Rady požádat, aby bylo toto rozhodnutí přijato kvalifikovanou většinou podle čl. 3 odst. 3 Protokolu č. 36 o přechodných ustanoveních, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii. V takovém případě může člen Rady požádat, aby bylo ověřeno, zda členské státy tvořící tuto kvalifikovanou většinu zastupují alespoň 62 % celkového počtu obyvatel Unie. Aby mohla být řádně zaznamenána, měla by být každá žádost člena Rady podle čl. 3 odst. 2 Protokolu č. 36 sdělena písemně generálnímu tajemníkovi nebo podána ústně na zasedání Výboru stálých zástupců nebo Rady. Veškeré ústně podané žádosti by měly být zaznamenány do zápisu z jednání.

               (3)

               Pro výpočet těchto procentních podílů je třeba v jednacím řádu Rady (1) (dále jen „jednací řád Rady“) stanovit údaje o počtu obyvatel a procentní podíly, které představují ve vztahu k celkové populaci Unie.

               (4)

               Jednací řád Rady by měl být proto odpovídajícím způsobem změněn,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Jednací řád Rady se mění takto:

               1)

               V článku 11 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
               „5.   Má-li být rozhodnutí Rady přijato kvalifikovanou většinou, 65 % počtu obyvatel Unie nebo v případě, že se hlasování neúčastní všechny členské státy, 65 % počtu obyvatel zúčastněných členských států a minimální počet členů Rady zastupujících více než 35 % počtu obyvatel zúčastněných členských států se vypočítají podle údajů o počtu obyvatel uvedených v příloze III. Tyto údaje se rovněž použijí mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017 v případech, kdy člen Rady podle čl. 3 odst. 2 Protokolu č. 36 o přechodných ustanoveních, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, požádá, aby byl akt přijat kvalifikovanou většinou podle odstavce 3 uvedeného článku, a některý člen Rady požádá, aby bylo ověřeno, zda členské státy tvořící tuto kvalifikovanou většinu zastupují alespoň 62 % celkového počtu obyvatel Unie.“

               2)

               V článku 11 se doplňuje nový odstavec 6, který zní:
               „6.   Rada upraví údaje uvedené v příloze III s účinkem ode dne 1. ledna každého roku na základě údajů, které má Statistický úřad Evropské unie k dispozici ke dni 30. září předchozího roku. Rozhodnutí o této úpravě bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.“

               3)

               Příloha III se nahrazuje tímto:

                  „PŘÍLOHA III
                  Údaje o počtu obyvatel Unie a o počtu obyvatel každého členského státu k provedení ustanovení o hlasování kvalifikovanou většinou v Radě
                  K provedení čl. 16 odst. 4 Smlouvy o EU, čl. 238 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování EU a čl. 3 odst. 2 Protokolu č. 36 je počet obyvatel Unie a počet obyvatel každého členského státu, jakož i procentní podíl počtu obyvatel každého členského státu ve vztahu k celkovému počtu obyvatel Unie na dobu od 1. listopadu 2014 do 31. prosince 2014 tento:

                              Členský stát

                              Počet obyvatel (v tisících)

                              Procentní podíl z celkového počtu obyvatel Unie

                              Německo

                              80 523,7

                              15,93

                              Francie

                              65 633,2

                              12,98

                              Spojené království

                              63 730,1

                              12,61

                              Itálie

                              59 685,2

                              11,81

                              Španělsko

                              46 704,3

                              9,24

                              Polsko

                              38 533,3

                              7,62

                              Rumunsko

                              20 057,5

                              3,97

                              Nizozemsko

                              16 779,6

                              3,32

                              Belgie

                              11 161,6

                              2,21

                              Řecko

                              11 062,5

                              2,19

                              Česká republika

                              10 516,1

                              2,08

                              Portugalsko

                              10 487,3

                              2,07

                              Maďarsko

                              9 908,8

                              1,96

                              Švédsko

                              9 555,9

                              1,89

                              Rakousko

                              8 451,9

                              1,67

                              Bulharsko

                              7 284,6

                              1,44

                              Dánsko

                              5 602,6

                              1,11

                              Finsko

                              5 426,7

                              1,07

                              Slovensko

                              5 410,8

                              1,07

                              Irsko

                              4 591,1

                              0,91

                              Chorvatsko

                              4 262,1

                              0,84

                              Litva

                              2 971,9

                              0,59

                              Slovinsko

                              2 058,8

                              0,41

                              Lotyšsko

                              2 023,8

                              0,40

                              Estonsko

                              1 324,8

                              0,26

                              Kypr

                              865,9

                              0,17

                              Lucembursko

                              537,0

                              0,11

                              Malta

                              421,4

                              0,08

                              Celkem

                              505 572,5

                              100“

                              Práh (62 %)

                              313 455,0

                              Práh (65 %)

                              328 622,1

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. listopadu 2014.

      V Bruselu dne 29. září 2014.

            Za Radu

            předseda

         S. GOZI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1856 ze dne 11. října 2016 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Řecku

text:
               20.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 284/21

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2016/1856
   ze dne 11. října 2016
   o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Řecku
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 11 této dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Cílem Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) je umožnit Unii rychle, účinně a flexibilně reagovat na mimořádné situace a projevit solidaritu s obyvatelstvem oblastí postižených přírodními katastrofami.

               (2)

               Výše fondu nemá překročit maximální roční částku 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 10 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (3).

               (3)

               V návaznosti na zemětřesení, které zasáhlo oblast Jónských ostrovů v listopadu 2015, předložilo Řecko dne 5. února 2016 žádost o uvolnění prostředků z fondu.

               (4)

               Žádost Řecka splňuje požadavky pro poskytnutí finanční pomoci z fondu, jak je stanoveno v článku 4 nařízení (ES) č. 2012/2002.

               (5)

               Z fondu by proto měly být uvolněny prostředky na finanční příspěvek Řecku.

               (6)

               Rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/252 (4) byly na výplaty záloh z Fondu solidarity Evropské unie v rozpočtovém roce 2016 uvolněny prostředky na závazky a platby ve výši 50 milionů EUR. Tyto prostředky byly dosud využity pouze ve velmi omezené míře. V důsledku toho existuje prostor pro financování celé částky stávající mobilizace prostřednictvím přerozdělení prostředků dostupných pro výplaty záloh v souhrnném rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2016.

               (7)

               Aby byly prostředky z fondu uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné ode dne jeho přijetí,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2016 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolňuje částka 1 651 834 EUR ve prospěch Řecka, ve formě prostředků na závazky a platby.
   Uvolněná částka uvedená v prvním odstavci je financována z prostředků vyčleněných v rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2016 na výplaty záloh. Dostupné prostředky na výplatu záloh se odpovídajícím způsobem sníží.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 11. října 2016.

      V Bruselu dne 11. října 2016.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         I. KORČOK

      (1)  Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

      (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014-2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).

      (4)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/252 ze dne 25. listopadu 2015 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie na výplaty záloh (Úř. věst. L 47, 24.2.2016, s. 5).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 16. srpna 2017, kterým se mění rozhodnutí 2009/427/ES, kterým se zřizuje skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce

text:
               18.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/3

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 16. srpna 2017,
   kterým se mění rozhodnutí 2009/427/ES, kterým se zřizuje skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce
   (2017/C 273/03)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím 2009/427/ES (1) zřídila Komise skupinu odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce (dále jen „skupina“).

               (2)

               Ustanovení čl. 4 odst. 5 rozhodnutí 2009/427/ES stanoví, že členové skupiny jsou jmenováni na tříleté funkční období, které lze prodloužit. Dosavadní zkušenosti se skupinou ukázaly, že doba tří let je příliš krátká na to, aby skupina byly schopna plně vykonávat své úkoly. Technické poradenství v oblasti ekologické produkce hraje důležitou roli vzhledem k vývoji odvětví ekologických produktů. Schvalovací postup, včetně technického poradenství pro používání zemědělských postupů a použití látek, bude nutno přizpůsobit nadcházejícímu legislativnímu vývoji v oblasti ekologické produkce. Rovněž je zapotřebí zajistit kontinuitu práce skupiny. Proto by měla být doba platnosti mandátu skupiny stanovená v rozhodnutí 2009/427/ES prodloužena na čtyřleté funkční období.

               (3)

               Rozhodnutí 2009/427/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   V článku 4 rozhodnutí 2009/427/ES se odstavec 5 nahrazuje tímto:

      „5.   Členové skupiny jsou jmenováni na čtyřleté funkční období, které lze prodloužit, a nemohou zastávat svoji funkci déle než po tři po sobě následující mandáty. Ve funkci zůstávají, dokud nejsou nahrazeni v souladu s článkem 6, nebo do konce svého funkčního období.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 16. srpna 2017.

            Za Komisi

         Phil HOGAN

            člen Komise

      (1)  Rozhodnutí Komise 2009/427/ES ze dne 3. června 2009, kterým se zřizuje skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce (Úř. věst. L 139, 5.6.2009, s. 29).


title: 2011/672/: Rozhodnutí Rady ze dne 10. října 2011 o jmenování jednoho rumunského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               13.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 268/15

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 10. října 2011
   o jmenování jednoho rumunského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru
   (2011/672/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
   s ohledem na návrh rumunské vlády,
   s ohledem na stanovisko Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 13. září 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/570/EU, Euratom o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2010 do 20. září 2015 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Sorina Cristiana STANA se uvolnilo jedno místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Liviu LUCA, Confederația Națională a Sindicatelor Libere din România FRĂȚIA, je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2015.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 10. října 2011.

            Za Radu

            předseda

         A. KRASZEWSKI

      (1)  Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 8.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1249 ze dne 16. června 2017 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 jménem Unie

text:
               12.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 179/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/1249
   ze dne 16. června 2017
   o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 jménem Unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2017/479 (2) Komise dne 8. prosince 2016 podepsala Dohodu mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 (dále jen „dohoda“) s výhradou jejího uzavření.

               (2)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 (3), stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis se mají účastnit tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a že mají být uzavřena ujednání týkající se jejich finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.

               (3)

               V souladu s články 1 a 2 protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

               (4)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (4). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (5)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (5); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 se schvaluje jménem Unie. (6)

   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení podle čl. 19 odst. 2 dohody, vyjadřující souhlas Unie s tím, aby byla dohodou vázána.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. (7)

      V Lucemburku dne 16. června 2017.

            Za Radu

            předseda

         E. SCICLUNA

      (1)  Souhlas ze dne 16. května 2017 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/479 ze dne 8. prosince 2016 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Norským královstvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 (Úř. věst. L 75, 21.3.2017, s. 1.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu vnitřní bezpečnosti zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

      (6)  Dohoda byla zveřejněna v Úř. věst. L 75, 21.3.2017, s. 3 spolu s rozhodnutím o podpisu.

      (7)  Datum vstupu v platnost dohody zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: 2010/96/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/96/SZBP ze dne 15. února 2010 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil

text:
               19.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 44/16

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/96/SZBP
   ze dne 15. února 2010
   o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V rezoluci 1872 (2009) týkající se situace v Somálsku, přijaté dne 26. května 2009, Rada bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN) zdůraznila význam opětovného zřízení, vycvičení, vybavení a zachování somálských bezpečnostních sil a naléhavě vyzvala členské státy a regionální a mezinárodní organizace, aby nabídly technickou pomoc pro výcvik a vybavení somálských bezpečnostních sil. V rezoluci 1897 (2009), přijaté dne 30. listopadu 2009, Rada bezpečnosti OSN připomněla své předchozí rezoluce a znovu potvrdila, že respektuje svrchovanost, územní celistvost a politickou nezávislost a jednotu Somálska.

               (2)

               V závěrech ze dne 27. července 2009 Rada rozhodla, že posílí angažovanost v oblasti podpory míru a rozvoje v Somálsku. Za tímto účelem posoudila způsoby, jimiž by Unie mohla přispět k mezinárodnímu úsilí, mimo jiné v oblasti bezpečnosti.

               (3)

               V závěrech ze dne 17. listopadu 2009 Rada uvedla, že v rámci komplexního přístupu Unie k situaci v Somálsku je třeba zvážit další podporu Unie pro somálský bezpečnostní sektor a že by tato podpora měla být součástí širšího a soudržného rámce zahrnujícího úzkou spolupráci a koordinaci Unie s Africkou unií, OSN a dalšími významnými partnery, zejména Spojenými státy americkými. V souvislosti s Africkou unií Rada dále zdůraznila význam úlohy mise Africké unie v Somálsku (AMISOM).

               (4)

               Dne 17. listopadu 2009 Rada schválila koncepci řešení krize týkající se možné mise evropské bezpečnostní a obranné politiky, jejímž cílem je přispět k výcviku bezpečnostních sil somálské prozatímní federální vlády, a vyzvala k další činnosti související s plánováním. Politický a bezpečnostní výbor následně určil plánovací orgán.

               (5)

               V dopise ze dne 18. listopadu 2009 somálská prozatímní federální vláda ocenila úsilí Unie o koordinaci výcviku somálských bezpečnostních sil a její úsilí směřující k zajištění míru a stability v Somálsku a v dopise ze dne 23. ledna 2010 ujistila Unii o svém odhodlání nést odpovědnost za nábor, výcvik a vydržování branců a rovněž zdůraznila své úsilí o širší politiku bezpečnostního sektoru v Somálsku.

               (6)

               V dopise ze dne 30. listopadu 2009 náměstek zvláštního zástupce Africké unie pro Somálsko jménem Komise Africké unie uvítal příznivý vývoj úvah Unie o výcviku více než 2 000 příslušníků somálských bezpečnostních sil.

               (7)

               Dne 8. prosince 2009 Rada provedla vojenskou strategickou volbu pro případnou vojenskou misi EU.

               (8)

               Generální tajemník OSN ve zprávě ze dne 31. prosince 2009 určené Radě bezpečnosti OSN zmínil koncepci řešení krize týkající se možné mise evropské bezpečnostní a obranné politiky na podporu výcviku somálských bezpečnostních sil a zdůraznil, že se očekává, že při provádění plánu Unie pro poskytnutí výcviku školitelé Unie dodrží harmonizované a schválené programy.

               (9)

               V dopise ze dne 5. ledna 2010 ugandský ministr obrany uvítal plánovanou misi Unie na podporu somálského bezpečnostního sektoru a vyzval Evropskou unii, aby se po dobu nejméně jednoho roku podílela na výcviku somálských bezpečnostních sil v Ugandě.

               (10)

               Dne 20. ledna 2010 Unie nabídla somálské prozatímní federální vládě, že přispěje k výcviku somálských bezpečnostních sil.

               (11)

               V závěrech ze dne 25. ledna 2010 se Rada dohodla zřídit vojenskou misi, jež přispěje k výcviku somálských bezpečnostních sil v Ugandě, kde výcvik somálských bezpečnostních sil již probíhá. Vojenská mise EU by usnadnila koordinaci opatření Unie s AMISOM. Rada se dále dohodla, že by mise měla být zahájena nejbližším náborem účastníků výcviku, jehož počátek je naplánován na jaro roku 2010, a že by probíhala v úzké koordinaci s partnery včetně prozatímní federální vlády, Ugandy, Africké unie, OSN a Spojených států amerických. Rada uznala, že je zapotřebí tento výcvik provést v rámci širšího mezinárodního úsilí a že by jeho součástí mělo být mimo jiné i prověřování účastníků výcviku, monitorování a odborné vedení dotyčných sil po jejich opětovném nasazení v Mogadišu, jakož i financování a vyplácení odměn vojákům.

               (12)

               Politický a bezpečnostní výbor by měl z pověření Rady a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) vykonávat politickou kontrolu nad vojenskou misí Unie, zajišťovat její strategické řízení a přijímat vhodná rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o Evropské unii (dále též jen „Smlouva o EU“).

               (13)

               Je nutné sjednat a uzavřít mezinárodní dohody týkající se účasti třetích států na misích Unie a statusu jednotek a personálu Unie.

               (14)

               V souladu s čl. 41 odst. 2 Smlouvy o EU by měly operativní výdaje vyplývající z tohoto rozhodnutí v souvislosti s vojenstvím nebo obranou hradit členské státy v souladu s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP ze dne 18. prosince 2008 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (Athena) (1).

               (15)

               Podle čl. 28 odst. 1 Smlouvy o EU by měly být v rozhodnutích Rady vymezeny prostředky, které budou Unii poskytnuty. Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské mise Unie po dobu dvanácti měsíců představuje nejlepší aktuální odhad, aniž jsou dotčeny konečné údaje, které mají být zahrnuty do rozpočtu, jenž má být schválen v souladu s pravidly stanovenými v rozhodnutí o ATHENĚ.

               (16)

               V souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se proto nepodílí na financování této mise,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mise
   1.   Unie provádí vojenskou výcvikovou misi, nazvanou „EUTM Somalia“, s cílem přispět k posílení somálské prozatímní federální vlády jakožto fungující vlády, která slouží somálským občanům. Cílem vojenské mise EU je zejména přispět ke komplexní a udržitelné perspektivě rozvoje somálského bezpečnostního sektoru posílením somálských bezpečnostních sil poskytnutím zvláštního vojenského výcviku a podporou výcviku 2 000 somálských rekrutů vycvičených až na úroveň čety, včetně patřičného modulárního a specializovaného výcviku důstojníků a poddůstojníků, prováděného Ugandou. Vojenská mise EU bude působit v úzké spolupráci a koordinaci s dalšími aktéry v mezinárodním společenství, zejména s OSN, AMISOM a Spojenými státy americkými.
   2.   Vojenský výcvik ze strany Unie se za tímto účelem uskuteční převážně v Ugandě, v souladu s politickým cílem vojenské mise EU, kterým je přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil a který je stanoven v koncepci řešení krize, jak ji schválila Rada dne 17. listopadu 2009. Složka této vojenské mise EU bude mít také základnu v Nairobi.
   Článek 2
   Jmenování velitele mise EU
   1.   Velitelem mise EU je jmenován plukovník Ricardo GONZÁLEZ ELUL.
   2.   Velitel mise EU vykonává funkce velitele operace EU a velitele sil EU.
   Článek 3
   Určení velitelství EU
   Velitelství mise EU se nachází v Ugandě. Jeho součástí je styčný úřad v Nairobi a podpůrná buňka v Bruselu. Plní jak funkce operačního velitelství, tak funkce velitelství ozbrojených sil.
   Článek 4
   Plánování a zahájení mise
   Rozhodnutí o zahájení vojenské mise EU přijme Rada po schválení plánu mise.
   Článek 5
   Politická kontrola a strategické řízení
   1.   Politickou kontrolu a strategické řízení vojenské mise EU vykonává z pověření Rady a vysokého představitele Politický a bezpečností výbor. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí v souladu s článkem 38 Smlouvy o EU. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc měnit plánovací dokumenty včetně plánu mise a linie velení. Zahrnuje rovněž pravomoc přijímat rozhodnutí o jmenování velitele mise EU. Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení vojenské mise EU, si ponechává Rada.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
   3.   Předseda Vojenského výboru EU pravidelně podává Politickému a bezpečnostnímu výboru zprávy o průběhu vojenské mise EU. Politický a bezpečnostní výbor může v případě potřeby pozvat velitele mise EU na svá zasedání.
   Článek 6
   Vojenské velení
   1.   Vojenský výbor EU sleduje řádný výkon vojenské mise EU, za jejíž vedení odpovídá velitel mise EU.
   2.   Velitel mise EU pravidelně podává zprávy Vojenskému výboru EU. V případě potřeby může Vojenský výbor EU pozvat velitele mise EU na svá zasedání.
   3.   Předseda Vojenského výboru EU je hlavní kontaktní osobou pro velitele mise EU.
   Článek 7
   Provádění a návaznost reakce Unie
   1.   Vysoký představitel zajišťuje provádění tohoto rozhodnutí a rovněž jeho soulad s vnější činností Unie jako celku, včetně návaznosti na rozvojové programy Unie.
   2.   Při provádění tohoto rozhodnutí je vysokému představiteli nápomocen velitel mise EU.
   Článek 8
   Účast třetích států
   1.   Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a jednotný institucionální rámec a v souladu s příslušnými pokyny Evropské rady, mohou být třetí státy vyzvány, aby se podílely na misi.
   2.   Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby vyzval třetí státy k poskytnutí příspěvku a aby na doporučení velitele mise EU a Vojenského výboru EU přijal odpovídající rozhodnutí o přijetí navrhovaných příspěvků.
   3.   Podrobná pravidla účasti třetích států musí být předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU a postupem podle článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jestliže Unie a třetí stát uzavřely dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na misích Unie pro řešení krizí, použije se uvedená dohoda v souvislosti s touto misí.
   4.   Třetí státy, které poskytují pro vojenskou misi EU významné vojenské příspěvky, mají ve vztahu k běžnému řízení mise stejná práva a povinnosti jako členské státy EU, které se účastní mise.
   5.   Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby přijal rozhodnutí o zřízení Výboru přispěvatelů, pokud třetí státy poskytnou významné vojenské příspěvky.
   Článek 9
   Postavení personálu pod vedením EU
   Postavení jednotek pod vedením Unie a jejich personálu, včetně jejich výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro splnění a řádné fungování jejich mise, může být předmětem dohody, která bude uzavřena podle článku 37 Smlouvy o EU a postupem podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
   Článek 10
   Finanční ustanovení
   1.   Společné náklady vojenské mise EU jsou spravovány v souladu s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP ze dne 18. prosince 2008 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (Athena) (2).
   2.   Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské mise EU se stanoví na 4,8 milionu EUR. Procentní sazba referenční částky podle čl. 32 odst. 3 rozhodnutí 2008/975/SZBP se stanoví na 60 %.
   Článek 11
   Předávání informací třetím stranám
   1.   Vysoký představitel je oprávněn v souladu s bezpečnostními předpisy Rady předávat OSN, Africké unii, AMISOM a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely vojenské mise EU až do úrovně klasifikace vhodné pro jednotlivé třetí strany (3).
   2.   Vysoký představitel je oprávněn předávat OSN, Africké unii, AMISOM a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty EU vztahující se k jednáním Rady o vojenské misi EU, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (4).
   Článek 12
   Vstup v platnost a ukončení mise
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   2.   Vojenská mise EU končí v roce 2011, po dvou po sobě jdoucích šestiměsíčních výcvikových cyklech.
   3.   Toto rozhodnutí se zrušuje dnem uzavření velitelství EU, styčného úřadu v Nairobi a podpůrné buňky v Bruselu, v souladu se schváleným plánem ukončení vojenské mise EU, a aniž jsou dotčeny postupy týkající se auditu a předkládání účtů vojenské mise EU podle Atheny.
   Článek 13
   Zveřejnění
   1.   Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
   2.   Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru o jmenování velitele mise EU a o přijetí příspěvků třetích států a zřízení Výboru přispěvatelů budou rovněž zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 15. února 2010.

            Za Radu

            předseda

         Á. GABILONDO

      (1)  Úř. věst. L 345, 23.12.2008, s. 96.

      (2)  Úř. věst. L 345, 23.12.2008, s. 96.

      (3)  Rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu o uzavření interinstitucionální dohody v podobě společného prohlášení o návrhu rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhodnutí 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (nový regulační postup s přezkumem) (10125/2006 - C6-0208/2006 - 2006/2152(ACI))

text:
C 303 E/806             CS                                Úřední věstník Evropské unie                                    13.12.2006
Čtvrtek, 6. července 2006
               P6_TA(2006)0309
               Výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Interinstitucionální dohoda)
               Rozhodnutí Evropského parlamentu o uzavření interinstitucionální dohody v podobě společného
               prohlášení o návrhu rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhodnutí 1999/468/ES o postupech pro
               výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (nový regulační postup s přezkumem)
                                               (10125/2006 – C6-0208/2006 – 2006/2152(ACI))
               Evropský parlament,
               — s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 202 třetí odrážku této
                   smlouvy,
               — s ohledem na rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon provádě-
                   cích pravomocí svěřených Komisi (1),
               — s ohledem na návrh Komise, na jehož základě má být přijato rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhod-
                   nutí 1999/468/ES (KOM(2002)0719 (2),
               — s ohledem na prohlášení bývalého předsedy Komise R. Prodiho přednesené před Evropským parla-
                   mentem dne 5. února 2002 („Prodiho prohlášení“),
               — s ohledem na svůj postoj ze dne 2. září 2003 (3),
               — s ohledem na své usnesení o provádění právních předpisů v oblasti finančních služeb ze dne 5. února
                   2002 (4),
               — s ohledem na pozměněný návrh Komise (KOM(2004)0324) (5),
               — s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (10126/1/2006 – C6-0190/2006) (6),
               — s ohledem na návrh společného prohlášení (10125/2006 – C6-0208/2006),
               — s ohledem na čl. 120 odst. 1 jednacího řádu,
               — s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti (A6-0237/2006), vzhledem k tomu, že
               A. Rada a Komise se minulý podzim dohodly na zahájení jednání o možné realizaci reformy postupů
                   projednávání ve výborech na základě pozměněného návrhu Komise,
               B. Konference předsedů dne 10. listopadu 2005 rozhodla zahájit diskusi s Radou a Komisí o postupech
                   projednávání ve výborech a udělila za tímto účelem mandát předsedovi Konference předsedů výborů
                   a zpravodaji příslušného výboru, který byl obnoven dne 19. ledna 2006,
               C. tyto rozhovory vedly k návrhu nového postupu a návrhu prohlášení v souvislosti s rozhodnutím, které
                   má být ohledně tohoto postupu přijato,
               D. rozhodnutí zavede do rozhodnutí o projednávání ve výborech z roku 1999 nový postup, známý pod
                   označením „regulativní postup s přezkumem“, který dá Evropskému parlamentu a Radě rovnocenné
                   právo přezkoumat „kvazilegislativní“ prováděcí opatření pro nástroje přijaté postupem spolurozhodování
                   a tato opatření zamítnout,
               (1) Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.
               (2) Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
               (3) Úř. věst. C 76 E, 25.3.2004, s. 82.
               (4) Úř.věst. C 284 E, 21.11.2002, s. 115.
               (5) Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
               (6) Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
 ---pagebreak--- 13.12.2006          CS                              Úřední věstník Evropské unie                                           C 303 E/807
                                                                                Čtvrtek, 6. července 2006
           E. Smlouva o Ústavě pro Evropu podepsaná představiteli všech vlád a států uděluje Parlamentu pravomoc
               zrušit přenesení pravomocí (čl. I odst. 36); konečné kompromisní znění nového regulačního postupu
               s přezkumem tuto pravomoc Parlamentu neuděluje; právo zrušit přenesení pravomocí proto zůstává
               nadále jedním z klíčových požadavků Evropského parlamentu, kterého může být dosaženo zejména pro-
               střednictvím ústavní smlouvy,
           F. toto rozhodnutí bude doprovázet společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise, prohlá-
               šení Komise, které bude zaznamenáno v zápisu Rady, a prohlášení Komise o provádění a uplatňování
               tohoto nového postupu,
           G. tato prohlášení odrážejí důležité body, které tyto tři orgány vnesly do jednání a bez kterých by kompro-
               misu o novém postupu nebylo dosaženo a jeho praktický dopad by nebyl zajištěn,
           1.   schvaluje uzavření dohody v podobě společného prohlášení připojeného k tomuto rozhodnutí;
           2. bere na vědomí prohlášení Komise o provedených opatřeních k zajištění průhlednosti, které učinila
           v souvislosti se společným prohlášením;
           3. bere na vědomí prohlášení Komise o jazykovém režimu a výchozím bodu období přezkumu a o sladění
           platných kroků, které byly při této příležitosti podniknuty;
           4.   pověřuje svého předsedu, aby pro informaci předal toto rozhodnutí Radě a Komisi.
           Prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise
           1. Evropský parlament, Rada a Komise vítají nadcházející přijetí rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhod-
           nutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených
           Komisi (1). Na základě zahrnutí nového postupu, nazvaného „regulativní postup s přezkumem“, do rozhod-
           nutí z roku 1999, bude legislativní orgán oprávněn přezkoumat „kvazilegislativní“ opatření, jimž se provádí
           nástroj přijatý postupem spolurozhodování.
           2. Evropský parlament, Rada a Komise zdůrazňují, že v rámci stávající Smlouvy představuje toto rozhod-
           nutí uspokojivé a horizontální řešení, pokud jde o požadavky Evropského parlamentu ohledně přezkumu
           provádění nástrojů přijatých v rámci postupu spolurozhodování.
           3. Aniž jsou dotčeny výsady zákonodárných orgánů, Evropský parlament a Rada uznávají, že zásady dobré
           tvorby právních předpisů vyžadují, aby prováděcí pravomoci byly Komisi svěřeny bez časové lhůty. Evropský
           parlament, Rada a Komise ovšem mají za to, že v případě, kdy je nezbytné provést úpravu během určité
           lhůty, by doložka, podle níž by Komise měla předložit návrh přezkumu nebo zrušení ustanovení týkajících
           se pověření prováděcími pravomocemi, mohla posílit kontrolní úlohu normotvůrce.
           4. Tento nový postup se po svém vstupu v platnost použije pro kvazilegislativní opatření stanovená
           v nástrojích přijatých postupem spolurozhodování, včetně opatření stanovených v nástrojích, které mají být
           v budoucnu přijaty v oblasti finančních služeb (Lamafalussyho nástroje). Aby se však mohl použít pro
           nástroje přijaté postupem spolurozhodování, které jsou již v platnosti, musí být tyto nástroje upraveny podle
           platných postupů, aby se regulativní postup stanovený v článku 5 rozhodnutí 1999/468/ES nahradil regula-
           tivním postupem s přezkumem, a to u veškerých opatření, která spadají do jeho oblasti působnosti.
           (1) Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.
 ---pagebreak--- C 303 E/808           CS                              Úřední věstník Evropské unie                                        13.12.2006
Čtvrtek, 6. července 2006
               5.  Podle názoru Evropského parlamentu, Rady a Komise by měly být neprodleně upraveny tyto nástroje:
               a) Nařízení Evropského parlamentu a Rady o nutričních a zdravotních tvrzeních pro označování potravin
                  (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku)
               b) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o přepracování směrnice
                  Rady 93/6/EHS ze dne 15. března 1993 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových
                  institucí (dosud nezveřejněna v Úředním věstníku)
               c) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přepracování směrnice
                  Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových
                  institucí a o jejím výkonu (dosud nezveřejněna v Úředním věstníku)
               d) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu
                  ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o
                  zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87)
               e) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví
                  kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex)
                  (Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1)
               f) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití
                  finančního systému k praní peněz a financování terorismu (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15)
               g) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES ze dne 6. července 2005 o stanovení rámce pro
                  určení požadavků na ekodesign energetických spotřebičů a o změně směrnic Rady 92/42/EHS
                  a Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES (Úř. věst. L 191, 22.7.2005, s. 29)
               h) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/1/ES ze dne 9. března 2005, kterou se mění směrnice
                  Rady 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parla-
                  mentu a Rady 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES za účelem
                  zavedení nové organizační struktury výboru pro finanční služby (Úř. věst. L 79, 24.3.2005, s. 9)
               i) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limi-
                  tech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu
                  a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (Úř. věst. L 70, 16.3.2005, s. 1)
               j) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci poža-
                  davků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodo-
                  vání na regulovaném trhu, a o změně směrnice 2001/34/ES (Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38)
               k) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních
                  nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady
                  2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1)
               l) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má
                  být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice
                  2001/34/ES (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64)
               m) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifiko-
                  vaných potravinách a krmivech (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1)
               n) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES ze dne 3. června 2003 o činnostech institucí
                  zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi (Úř. věst. L 235, 23.9.2003, s. 10)
 ---pagebreak--- 13.12.2006          CS                              Úřední věstník Evropské unie                                           C 303 E/809
                                                                                Čtvrtek, 6. července 2006
           o) Směrnice 2003/6/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených
                osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (Úř. věst. L 96, 12.4.2003, s. 16)
           p) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/96/ES ze dne 27. ledna 2003 o odpadních elektrických
                a elektronických zařízeních (OEEZ) (Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 24)
           q) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES ze dne 27. ledna 2003 o omezení používání ně-
                kterých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 19)
           r) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru
                nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně
                směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice
                Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1)
           s) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování
                mezinárodních účetních standardů (Úř. věst. L 243, 11.9.2002, s. 1).
           t)   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/107/ES ze dne 21. ledna 2002, kterou se mění směrnice
                Rady 85/611/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního inve-
                stování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) s ohledem na regulaci správcovských společností
                a zjednodušené prospekty (Úř. věst. L 41, 13.2.2002, s. 20)
           u) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství
                týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67)
           v) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování
                geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS
                (Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1)
           w) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec
                pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1)
           x) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/53/ES ze dne 18. září 2000 o vozidlech s ukončenou
                životností (Úř. věst. L 269, 21.10.2000, s. 34)
           y) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních
                přípravků na trh (Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1)
           Komise uvedla, že za tímto účelem co nejdříve předloží Evropskému parlamentu a Radě návrhy na změnu
           výše uvedených nástrojů s cílem zavést regulativní postup s přezkumem, a v důsledku toho zrušit případná
           ustanovení uvedených nástrojů, která pro pověření Komise prováděcími pravomocemi stanoví časovou lhůtu.
           Evropský parlament a Rada zajistí, aby uvedené návrhy byly co nejrychleji přijaty.
           6. V souladu s interinstitucionální dohodou 16. prosince 2003 o zdokonalení tvorby právních předpisů (1)
           ze dne Evropský parlament, Rada a Komise připomínají důležitou roli prováděcích opatření v právních před-
           pisech. Mají také za to, že obecné zásady interinstitucionální dohody ze dne 22. prosince 1998 o společných
           pokynech k redakční kvalitě právních předpisů Společenství (2) by se měly používat vždy na opatření
           obecného významu přijatá podle nového regulativního postupu s přezkumem.
           (1) Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.
           (2) Úř. věst. C 73, 17.3.1999, s. 1.


title: 2014/433/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru Atalanta/3/2014 ze dne 3. července 2014 o jmenování velitele operace EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta)

text:
               5.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 198/5

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU ATALANTA/3/2014
   ze dne 3. července 2014
   o jmenování velitele operace EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta)

      (2014/433/SZBP)

   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2008/851/SZBP ze dne 10. listopadu 2008 o vojenské operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) (1), a zejména na článek 6 uvedené společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 6 odst. 1 společné akce 2008/851/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijímání rozhodnutí o jmenování velitele operace EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (dále jen „velitel operace EU“).

               (2)

               Dne 18. prosince 2012 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí Atalanta/4/2012 (2) o jmenování kontradmirála Roberta Tarranta velitelem operace EU.

               (3)

               Spojené království navrhlo, aby kontraadmirála Roberta TARRANTA ve funkci velitele operace EU nahradil generálmajor Martin SMITH.

               (4)

               Vojenský výbor EU tento návrh podporuje.

               (5)

               V souladu s článkem 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Velitelem operace EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska je od 27. srpna 2014 jmenován generálmajor Martin SMITH.
   Článek 2
   Rozhodnutí Atalanta/4/2012 se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 27. srpna 2014.

      V Bruselu dne 3. července 2014.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 301, 12.11.2008, s. 33.

      (2)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru Atalanta/4/2012 ze dne 18. prosince 2012 o jmenování velitele operace EU pro vojenskou operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (Atalanta) (Úř. věst. L 352, 21.12.2012, s. 46).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2015/1693 ze dne 29. dubna 2015 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury pro evropský GNSS na rozpočtový rok 2013

text:
               30.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/364

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2015/1693
      ze dne 29. dubna 2015
      o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury pro evropský GNSS na rozpočtový rok 2013
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Agentury pro evropský GNSS za rozpočtový rok 2013,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Agentury pro evropský GNSS za rozpočtový rok 2013 spolu s odpověďmi agentury (1),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2013 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 17. února 2015 o udělení absolutoria agentuře za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2013 (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3),

                  —

                  ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení (EU) č. 912/2010 ze dne 22. září 2010 o zřízení Agentury pro evropský GNSS, kterým se ruší nařízení Rady (ES) č. 1321/2004 o zřízení řídících struktur pro evropské družicové navigační programy a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 683/2008 (5), a zejména na článek 14 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finančním nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6),

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0095/2015),

         1.

            uděluje výkonnému řediteli Agentury pro evropský GNSS absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2013;

         2.

            předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

         3.

            pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Agentury pro evropský GNSS, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

               Předseda

            Martin SCHULZ

               Generální tajemník

            Klaus WELLE

         (1)  Úř. věst. C 442, 10.12.2014, s. 318.

         (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

         (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 276, 20.10.2010, s. 11.

         (6)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (7)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: 2009/736/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 5. října 2009 , kterým se přijímá závazek nabídnutý v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu některých hliníkových fólií pocházejících mimo jiné z Brazílie

text:
               6.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 262/50

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 5. října 2009,
   kterým se přijímá závazek nabídnutý v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu některých hliníkových fólií pocházejících mimo jiné z Brazílie
   (2009/736/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na články 8 a 9 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   POSTUP

               (1)

               Nařízením (ES) č. 287/2009 (2) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) do Společenství.

               (2)

               Po uložení prozatímních antidumpingových opatření Komise pokračovala v šetření dumpingu, újmy a zájmu Společenství. Prozatímní zjištění o dumpingu působícím újmu v souvislosti s tímto dovozem byla šetřením potvrzena.

               (3)

               Konečná zjištění a závěry šetření jsou uvedeny v nařízení Rady (ES) č. 925/2009 ze dne 24. září 2009 o uložení konečného antidumpingového cla a konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Čínské lidové republiky (3).

         B.   ZÁVAZEK

               (4)

               Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření nabídl jediný spolupracující vyvážející výrobce v Brazílii, společnost Companhia Brasileira de Aluminio (CBA), cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení. V tomto závazku společnost CBA nabídla, že bude dotčený výrobek prodávat za cenu, která odstraní poškozující účinky dumpingu, jež byly během šetření zjištěny, nebo vyšší. Aby se omezilo riziko obcházení, nabídla společnost CBA jednu minimální dovozní cenu pro všechny různé typy výrobků.

               (5)

               Nabídka rovněž stanovila indexaci minimální dovozní ceny vzhledem k tomu, že cena dotčeného výrobku je přímo spojena s cenou hlavní suroviny, surového hliníku, který je světově obchodovanou komoditou s referenční cenou zveřejněnou na londýnské burze kovů (dále jen „LME“).

               (6)

               Nabídka minimální dovozní ceny od uvedené společnosti byla založena na ceně nepůsobící újmu stanovené pro období šetření na základě prodejních cen výrobního odvětví Společenství.

               (7)

               Nabídka závazku společnosti CBA rovněž obsahovala ustanovení toho, že veškerý prodej společnosti CBA bude uskutečňován přímo prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství a že společnost CBA nebude prodávat jiné výrobky než ty, na něž se vztahuje zmíněný závazek, odběratelům kupujícím výrobky, na něž se vztahuje zmíněný závazek.

               (8)

               Společnost CBA rovněž souhlasila s tím, že bude poskytovat Komisi pravidelné a podrobné informace týkající se jejího vývozu do Společenství, což Komisi umožní účinně sledovat dodržování tohoto závazku.

         C.   PŘIPOMÍNKY STRAN A PŘIJETÍ ZÁVAZKU

               (9)

               Výrobní odvětví Společenství uvedlo, že závazek z Brazílie může být přijatelný za určitých podmínek, včetně použití umělého směnného kurzu pro směnu USD na EUR a množstevního stropu. Oba tyto argumenty týkající se brazilského závazku musí být zamítnuty z následujících důvodů. Pokud jde o tvrzení, že by měl být používán umělý směný kurz, je třeba uvést, že se cena LME bude přepočítávat z USD na EUR s použitím měsíčně zveřejňovaného směnného kurzu, a že částka v EUR je tedy ovlivňována kolísáním směnného kurzu, což se děje na vlastní riziko uvedené společnosti. Pokud jde o druhý argument, nevidí Komise v tomto případě význam množstevního stropu vzhledem k velice konkurenčnímu trhu dotčeného výrobku v Evropském společenství a také vzhledem ke skutečnosti, že během období šetření nebyly předloženy nebo zjištěny žádné důkazy o nezbytnosti tohoto prvku. V souvislosti s touto nabídkou závazku nebyly předloženy žádné další připomínky.

               (10)

               Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je závazek nabízený společností CBA přijatelný.

               (11)

               Aby Komise mohla účinně sledovat, zda společnost závazek plní, je osvobození od antidumpingového cla při předložení žádosti o propuštění do volného oběhu příslušným celním orgánům podmíněno i) předložením zakázkové faktury obsahující alespoň údaje uvedené v příloze II nařízení (ES) č. 925/2009, ii) skutečností, že dovážené zboží je vyráběno uvedenou společností a dodáváno a fakturováno přímo uvedenou společností prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství, a iii) skutečností, že zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře. Pokud tento typ faktury není předložen nebo pokud se faktura nevztahuje na výrobek předložený celním orgánům, bude splatná příslušná sazba antidumpingového cla.

               (12)

               S cílem zajistit dodržování závazku byli dovozci výše uvedeným nařízením Rady informováni o tom, že nedodržení podmínek uvedených v daném nařízení nebo zrušení přijetí závazku ze strany Komise může u příslušných transakcí vést ke vzniku celního dluhu.

               (13)

               V případě porušení nebo odvolání závazku nebo v případě zrušení přijetí závazku ze strany Komise se podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení automaticky použije antidumpingové clo uložené podle čl. 9 odst. 4 základního nařízení,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Přijímá se závazek nabídnutý níže uvedeným vyvážejícím výrobcem v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Čínské lidové republiky.

               Země

               Společnost

               Doplňkový kód Taric

               Brazílie

               Companhia Brasileira de Aluminio

               A947

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 5. října 2009.

            Za Komisi

         Catherine ASHTON

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 94, 8.4.2009, s. 17.

      (3)  Viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku.