title: Rozhodnutí Rady 2009/747/SZBP ze dne 14. září 2009 o pracovním řádu Satelitního střediska Evropské unie

text:
               21.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 276/1

      ROZHODNUTÍ RADY 2009/747/SZBP

   ze dne 14. září 2009
   o pracovním řádu Satelitního střediska Evropské unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na společnou akci Rady 2001/555/SZBP ze dne 20. července 2001 o zřízení satelitního střediska Evropské unie (1), ve znění společné akce Rady 2006/998/SZBP ze dne 21. prosince 2006 (2), a zejména s ohledem na čl. 9 odst. 3 uvedené společné akce,
   s ohledem na doporučení ředitele Satelitního střediska Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Satelitní středisko je agenturou Evropské unie, která je připojená ke koordinovaným organizacím. Pracovní řád Satelitního střediska Evropské unie by měl být upraven s ohledem na vývoj střediska, a je proto nutné revidovat zejména ustanovení o pracovních smlouvách zaměstnanců na stálých pracovních místech, o možnostech zaměstnání na dočasných pracovních místech, o rovném zacházení, o dovolené, o pružné pracovní době a o disciplinárních opatřeních.

               (2)

               Pracovní řád Satelitního střediska Evropské unie přijatý Radou dne 21. prosince 2001 (3) a pozměněný ředitelem na základě souhlasu správní rady dne 15. června 2005 (4) by tedy měl být změněn a nahrazen,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pracovní řád Satelitní střediska Evropské unie přijatý Radou dne 21. prosince 2001 a pozměněný ředitelem na základě souhlasu správní rady dne 15. června 2005, pokud jde o hlavu II kapitolu III čl. 14 odst. 2 a hlavu II kapitolu IX, se nahrazuje pracovním řádem obsaženým v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem měsíce následujícího po dni přijetí. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 14. září 2009.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. MALMSTRÖM

      (1)  Úř. věst. L 200, 25.7.2001, s. 5.

      (2)  Úř. věst. L 405, 30.12.2006, s. 60. Úř. věst. L 29, 3.2.2007, s. 23. Úř. věst. L 140, 1.6.2007, s. 58.

      (3)  Úř. věst. L 39, 9.2.2002, s. 44.

      (4)  Úř. věst. L 235, 12.9.2005, s. 28.

      PRACOVNÍ ŘÁD SATELITNÍHO STŘEDISKA EVROPSKÉ UNIE
      OBSAH
      HLAVA I – OBECNÁ USTANOVENÍ
      HLAVA II – POSTAVENÍ ZAMĚSTNANCŮ

                  KAPITOLA I

               Obecná ustanovení

                  KAPITOLA II

               Přijímání zaměstnanců a doba trvání pracovního poměru

                  KAPITOLA III

               Plat a příspěvky

                  KAPITOLA IV

               Cestovní výdaje

                  KAPITOLA V

               Vnitřní organizace

                  KAPITOLA VI

               Hodnotící zprávy a povýšení

                  KAPITOLA VII

               Disciplinární opatření

                  KAPITOLA VIII

               Odvolání a odvolací komise

                  KAPITOLA IX

               Důchodové systémy

                  KAPITOLA X

               Dočasné přidělení zaměstnanců střediska
            HLAVA III – USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA MÍSTNÍ ZAMĚSTNANCE
      HLAVA IV – ZASTOUPENÍ ZAMĚSTNANCŮ
      HLAVA V – PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

                  PŘÍLOHA I

               Odškodnění za ztrátu zaměstnání

                  PŘÍLOHA II

               Příspěvek za práci v zahraničí

                  PŘÍLOHA III

               Děti a další vyživované osoby

                  PŘÍLOHA IV

               Zdravotně postižené vyživované osoby

                  PŘÍLOHA V

               Příspěvek na nájemné

                  PŘÍLOHA VI

               Cestovní výdaje a výdaje na stěhování

                  ODDÍL I

               Cestovní výdaje zaměstnanců a jejich rodinných příslušníků mezi bydlištěm a pracovištěm

                  ODDÍL II

               Výdaje na stěhování

                  PŘÍLOHA VII

               Výdaje na pracovní cestu

                  ODDÍL I

               Dopravní prostředky

                  ODDÍL II

               Denní příspěvek pro zaměstnance na pracovní cestě

                  PŘÍLOHA VIII

               Volno z důvodu nemoci, mateřská, otcovská a rodičovská dovolená a jiné mimořádné volno

                  PŘÍLOHA IX

               Disciplinární řízení

                  ODDÍL 1

               Obecná ustanovení

                  ODDÍL 2

               Disciplinární komise

                  ODDÍL 3

               Disciplinární opatření

                  ODDÍL 4

               Disciplinární řízení bez účasti disciplinární komise

                  ODDÍL 5

               Disciplinární řízení před disciplinární komisí

                  ODDÍL 6

               Odvolání z funkce

                  ODDÍL 7

               Souběžné trestní stíhání

                  ODDÍL 8

               Závěrečná ustanovení

                  PŘÍLOHA X

               Odvolací komise
            HLAVA I
      OBECNÁ USTANOVENÍ
      Článek 1
      Obecná ustanovení
      1.   Tento pracovní řád se vztahuje na zaměstnance, kteří byli Satelitním střediskem Evropské unie (dále jen „středisko“) přijati na základě pracovní smlouvy (dále jen „zaměstnanci“), nerozhodne-li správní rada s ohledem na zaměstnance nezařazené do žádné platové třídy jinak.
      2.   Pojem „zaměstnanec“ zahrnuje tyto fyzické osoby:

                  a)

                  zaměstnance, kteří mají se střediskem pracovní smlouvu a pracují na rozpočtových místech uvedených v plánu rozpočtových míst, jenž je každoročně připojen k rozpočtu střediska;

                  b)

                  místní zaměstnance, kteří mají se střediskem pracovní smlouvu podle vnitrostátních právních předpisů platných v daném místě.

            3.   Případný odkaz v tomto pracovním řádu na osobu mužského pohlaví je odkazem i na osobu ženského pohlaví a naopak, jestliže ze souvislostí jednoznačně nevyplývá jinak.
      4.   V plánu pracovních míst připojeném k rozpočtu střediska se uvádí počet pracovních míst v každé kategorii a platové třídě.
      V plánu pracovních míst se rozlišuje mezi stálými pracovními místy a dočasnými pracovními místy. Stálá pracovní místa jsou pracovní místa spojená se základními úkoly střediska a se stálými úkoly. Dočasná pracovní místa souvisejí s projekty nebo činnostmi s omezenou dobou trvání.
      5.   Ředitel střediska je oprávněn provádět se souhlasem správní rady v pracovním řádu změny technické povahy, kterými nejsou dotčeny základní zásady stanovené v tomto pracovním řádu.
      Článek 2
      Ustanovení použitelná na všechny zaměstnance
      1.   Pravomoc
      Zaměstnanci podléhají pravomoci ředitele a jsou mu odpovědní za výkon svých povinností, které se zavazují plnit co nejpečlivěji a nejsvědomitěji.
      2.   Prohlášení
      Při nástupu do zaměstnání v Satelitním středisku Evropské unie musí každý zaměstnanec podepsat toto prohlášení:
      „Zavazuji se slavnostně, že budu vykonávat všechny úkoly svěřené mi jako zaměstnanci Satelitního střediska Evropské unie poctivě, uvážlivě a svědomitě a že se při výkonu těchto úkolů budu řídit pouze zájmy střediska. Dále se zavazuji, že nebudu vyžadovat ani přijímat od jakékoli vlády nebo od jiného orgánu než od střediska pokyny týkající se výkonu mých povinností.“
      3.   Chování
      Zaměstnanci se vždy chovají způsobem, který je slučitelný s jejich postavením zástupců Satelitního střediska Evropské unie. Zdrží se jakéhokoli jednání nebo činnosti, která může jakýmkoli způsobem narušit důstojnost jejich postavení nebo dobré jméno střediska.
      4.   Odpovědnost
      Zaměstnanec může být vyzván, aby zcela nebo zčásti nahradil jakoukoli škodu, kterou středisku způsobí vážným porušením povinností během výkonu své funkce nebo v souvislosti s ním.
      Postupem podle přílohy IX vydá ředitel odůvodněné rozhodnutí.
      Ve sporech vzniklých podle tohoto ustanovení má neomezenou pravomoc odvolací komise.
      5.   Bezpečnost
      Při nástupu do zaměstnání se každý zaměstnanec seznámí s bezpečnostními předpisy střediska. Podepíše prohlášení, ve kterém uznává svou disciplinární a finanční odpovědnost v případě nedodržení tohoto pracovního řádu.

                  a)

                  Všem zaměstnancům může být uloženo, aby získali bezpečnostní prověrku, která jim při výkonu jejich pracovních úkolů umožní přístup k utajovaným dokumentům. Žádost o tuto prověrku zašle středisko příslušným orgánům. Do oficiálního vydání prověrky může ředitel ve výjimečných případech a při mimořádných událostech dočasně povolit přístup k utajovaným informacím.

                  b)

                  V případě domnělé ztráty nebo ohrožení utajovaného dokumentu zaměstnanci informují neprodleně bezpečnostního úředníka.

            6.   Pomoc a náhrada škody
      Středisko poskytne pomoc zaměstnancům, kteří jsou z důvodu svého v současnosti zastávaného postavení nebo funkce ve středisku bez vlastního zavinění vystaveni výhrůžkám, urážkám, pomluvám nebo útokům. Náhradu za utrpěnou hmotnou škodu lze poskytnout za předpokladu, že:

                  a)

                  zaměstnanec nezpůsobil dotyčnou škodu úmyslně ani z nedbalosti;

                  b)

                  zaměstnanec neobdržel náhradu škody;

                  c)

                  zaměstnanec převede na středisko jakékoli nároky vůči třetím osobám, zejména pojišťovnám.

            Veškerá rozhodnutí v této záležitosti, která by mohla mít za následek opatření střediska nebo finanční povinnost pro středisko, přijme ředitel, který má pravomoc uvážení při posuzování okolností případu, formy pomoci a případné náhrady škody.
      7.   Vlastnická práva
      Veškerá práva, včetně vlastnictví a autorských a patentových práv, k práci zaměstnance prováděné při výkonu jeho pracovních úkolů má středisko.
      8.   Externí činnosti

                  a)

                  Bez souhlasu ředitele nesmějí zaměstnanci od žádné vlády či z jiného zdroje mimo středisko přijmout žádný titul, vyznamenání, prospěch, dar ani platbu jakéhokoli druhu, s výjimkou platby za služby poskytnuté ještě před nástupem do pracovního poměru ve středisku nebo služby poskytnuté během volna z důvodu výkonu základní vojenské služby nebo jiné služby pro stát a v souvislosti s takovou službou.

                  b)

                  Zaměstnanci se zdrží veškerého veřejného jednání, prohlášení nebo publikační činnosti, jestliže tato jednání, prohlášení nebo publikační činnost nejsou slučitelné s úkoly a povinnostmi mezinárodního veřejného zaměstnance nebo z nich může vyplývat morální nebo hmotná odpovědnost pro středisko.

                  c)

                  Zaměstnanec nesmí bez souhlasu ředitele zastávat funkci ani mít pravidelné nebo placené zaměstnání mimo středisko.

                  d)

                  Zaměstnanec nesmí vlastnit, ať už přímo nebo nepřímo, takový podíl v podnikatelském subjektu, který by svou povahou mohl ohrozit jeho nezávislost při plnění pracovních úkolů ve středisku.

                  e)

                  Vykonává-li manžel/manželka nebo registrovaný partner zaměstnance zaměstnání jakožto výdělečnou činnost, informuje o tom zaměstnanec ředitele. Prokáže-li se, že toto zaměstnání je svou povahou neslučitelné se zaměstnáním zaměstnance, a nemůže-li se zaměstnanec zavázat, že zaměstnání bude ve stanovené době ukončeno, ředitel po konzultaci s výborem zaměstnanců rozhodne, zda zaměstnanec může nadále zastávat svou funkci nebo zda má být převeden na jiné místo.

            9.   Kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci

                  a)

                  Zaměstnanci, kteří z osobních důvodů chtějí zastávat veřejnou nebo politickou funkci, oznámí tento úmysl řediteli.

                  b)

                  Zaměstnanec, který kandiduje na veřejnou nebo politickou funkci, dostane neplacené volno počínaje dnem, který prohlásí za den zahájení své volební kampaně.

                  c)

                  V případě zvolení požádá zaměstnanec o ukončení pracovního poměru. Takovéto ukončení pracovního poměru nezakládá nárok na odškodnění za ztrátu zaměstnání.

                  d)

                  Nepřijme-li zaměstnanec veřejnou nebo politickou funkci, může se vrátit na stejné pracovní místo za stejných podmínek, včetně platu a odpracovaných let, kterých požíval v době odchodu na neplacené volno.

                  e)

                  Doba strávená na neplaceném volnu se nezapočítává do odpracovaných let.

            HLAVA II
      POSTAVENÍ ZAMĚSTNANCŮ
      KAPITOLA I
      Obecná ustanovení
      Článek 3
      Výsady a imunity
      Výsady a imunity zaměstnanců se udělují v zájmu Satelitního střediska Evropské unie, a nikoli k osobnímu prospěchu zaměstnanců. Výsady a imunity nelze využít k vyhnutí se plnění soukromých povinností nebo dodržování zákonů a policejních předpisů hostitelského státu.
      Každou mimořádnou událost, která se týká těchto výsad a imunit, ohlásí dotyčný zaměstnanec neprodleně řediteli. V případě porušení místních právních předpisů může ředitel rozhodnout o zbavení výsad nebo imunit, považuje-li to za nutné.
      KAPITOLA II
      Přijímání zaměstnanců a doba trvání pracovního poměru
      Článek 4
      Přijímání zaměstnanců
      1.   O nabídkách zaměstnání rozhoduje ředitel, s výjimkou místa ředitele. Středisko je odpovědné za zveřejňování volných míst.
      2.   Pokud se uvolní pracovní místo a nelze jej obsadit interně, zveřejní se oznámení o volném místě, ve kterém se uvedou pracovní úkoly a požadovaná kvalifikace.
      3.   Zaměstnanci jsou jmenováni ředitelem podle zásluh a na základě spravedlivého a transparentního výběrového řízení.
      4.   Uchazeči musí prokázat velmi dobrou znalost jednoho z jazyků Evropské unie a uspokojivou znalost dalšího jazyka Evropské unie v míře dostačující pro plnění jejich povinností.
      5.   Přijímání zaměstnanců se omezuje na státní příslušníky členských států Evropské unie.
      6.   Zaměstnanci podléhající tomuto pracovnímu řádu se zařazují do kategorií a platových tříd platných pro koordinované organizace.
      7.   Zaměstnanci nastupují do prvního stupně platové třídy odpovídající jejich pracovnímu místu. Ředitel však může v odůvodněných případech rozhodnout o zařazení na vyšší stupeň.
      8.   Ředitel určí, která místa mají být obsazena na základě zkoušky nebo výběrového řízení, a stanoví zkoušky, které musí uchazeči o tato místa vykonat. Zkušební nebo výběrové komise jmenuje ředitel z řad zaměstnanců střediska, může však přibrat externího zkoušejícího.
      9.   Uchazeči, kteří jsou pozváni do střediska na pohovor nebo ke zkoušce, mají nárok na paušální příspěvek na výdaje spojené s cestou a ubytováním.
      Článek 5
      Věková hranice
      Věková hranice pro zaměstnání je stanovena na konec měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhne 65 let. Ředitel může povolit zvýšení této hranice nejvýše o dalších dvanáct měsíců.
      Článek 6
      Lékařské prohlídky
      1.   Před přijetím do zaměstnání se zaměstnanec podrobí lékařskému vyšetření u lékaře schváleného střediskem, jehož účelem je ověřit, zda je fyzicky způsobilý vykonávat své pracovní povinnosti.
      2.   Zaměstnanci se musí každý rok podrobit lékařské prohlídce.
      3.   Lékař schválený střediskem poskytne řediteli znalecký posudek o případné nezpůsobilosti zaměstnance k tomu, aby nadále zastával svou funkci.
      4.   Pokud je na základě lékařského vyšetření podle odstavců 1 a 3 vydán negativní lékařský posudek, může uchazeč nebo zaměstnanec do 20 dnů ode dne, kdy mu byl posudek střediskem oznámen, požádat, aby byl jeho případ předán k vyjádření lékařské komisi složené ze tří lékařů, z nichž jednoho vybere ředitel, jednoho zaměstnanec a posledního tito dva vybraní lékaři.
      Lékařská komise vyslechne lékaře, který vydal původní negativní posudek.
      Pokud lékařská komise potvrdí negativní závěr lékařského vyšetření:

                  a)

                  podle odstavce 1, uchazeč uhradí 50 % poplatků a vedlejších nákladů;

                  b)

                  podle odstavce 3, středisko se nejdříve pokusí přeřadit zaměstnance na jiné pracovní místo, které může s ohledem na svůj zdravotní stav zastávat. Jestliže to není možné, ukončí středisko s tímto zaměstnancem pracovní poměr se šestiměsíční výpovědní dobou a je svolána posudková komise, která rozhodne o nároku zaměstnance na invalidní důchod podle podmínek stanovených v pravidlech důchodového systému střediska.

            Článek 7
      Jmenování
      1.   Doba trvání

                  a)

                  Zaměstnanci přijatí na stálá pracovní místa jsou jmenováni nejprve na dobu čtyř let. V pracovní smlouvě je uvedeno, že nejpozději na konci třetího roku jejich pracovního poměru budou informováni o tom, že:

                              i)

                              jejich pracovní smlouva nebude prodloužena, nebo

                              ii)

                              jejich pracovní smlouva bude prodloužena na dobu neurčitou, nebo

                              iii)

                              jejich pracovní smlouva bude prodloužena na dobu určitou, jejíž trvání nepřesáhne čtyři roky, jestliže ředitel v dané době nepovažuje za vhodné prodloužit pracovní smlouvu na dobu neurčitou. Nejpozději jeden rok před uplynutím tohoto prodloužení je dotyčnému zaměstnanci oznámeno, že jeho pracovní smlouva nebude prodloužena nebo že jeho pracovní smlouva bude prodloužena na dobu neurčitou.

                  b)

                  Pracovní smlouvy zaměstnanců přijatých na dočasná pracovní místa nemohou být uzavírány na více než čtyři roky. Tyto smlouvy lze jednou prodloužit, a to nejvýše o čtyři roky.

                  c)

                  Po skončení pracovního poměru mají zaměstnanci nárok na odškodnění za ztrátu zaměstnání ve výši vypočtené podle ustanovení přílohy I.

            2.   Zkušební doba
      Prvních šest měsíců počáteční pracovní smlouvy se považuje za zkušební dobu, která začíná běžet dnem nástupu do zaměstnání, za těchto podmínek:

                  a)

                  nemůže-li zaměstnanec během zkušební doby vykonávat z důvodu nemoci nebo úrazu své pracovní úkoly nejméně po dobu jednoho měsíce, může ředitel jeho zkušební dobu o odpovídající dobu prodloužit;

                  b)

                  na konci zkušební doby se vypracuje zpráva o způsobilosti zaměstnance plnit povinnosti související s jeho pracovním místem a rovněž o jeho chování a pracovní výkonnosti. Zaměstnanec je se zprávou seznámen;

                  c)

                  zaměstnanec, jehož pracovní výsledky nejsou dostatečné pro setrvání na pracovním místě, je propuštěn;

                  d)

                  zpráva o zaměstnanci ve zkušební době může být vypracována kdykoliv během zkušební doby, pokud se jeho pracovní výsledky ukazují jako zjevně nedostatečné. Dotčená osoba je se zprávou seznámena;

                  e)

                  ředitel může na základě této zprávy rozhodnout o propuštění zaměstnance před uplynutím zkušební doby, přičemž výpovědní doba je jeden měsíc; doba trvání pracovního poměru však nesmí přesáhnout obvyklou zkušební dobu;

                  f)

                  zaměstnanec, který je propuštěn ve zkušební době na základě negativních závěrů zprávy, nemá nárok na příspěvek za ztrátu zaměstnání.

            Zkušební doba tvoří nedílnou součást trvání počáteční pracovní smlouvy. Započítává se do odpracovaných let a do nároku na důchod.
      3.   Ukončení pracovního poměru

                  a)

                  Středisko může pracovní poměr ukončit nebo neprodloužit v případě:

                              i)

                              zrušení rozpočtového místa, na kterém je zaměstnanec zařazen, nebo změny pracovních povinností souvisejících s tímto pracovním místem, v jejímž důsledku zaměstnanec již nemá kvalifikaci a zkušenosti, které jsou pro toto pracovní místo nezbytné, a ve středisku není možné zaměstnanci nabídnout jiné adekvátní pracovní místo,

                              ii)

                              nedostatečného odborného výkonu zaměstnance, který byl řádně zaznamenán ve dvou po sobě následujících zprávách podle článku 26,

                              iii)

                              fyzické nezpůsobilosti zaměstnance, která nastala během trvání pracovního poměru a byla potvrzena lékařskou komisí podle čl. 6 odst. 4,

                              iv)

                              vystoupení členského státu, jehož je zaměstnanec státním příslušníkem, ze správní rady,

                              v)

                              přesunu sídla střediska o vzdálenost větší než 100 km od místa, kde byl pracovník zaměstnán, odmítne-li zaměstnanec přeložení z důvodu, že tato možnost nebyla uvedena v pracovní smlouvě,

                              vi)

                              odnětí bezpečnostní prověrky zaměstnanci z jiných než disciplinárních důvodů,

                              vii)

                              disciplinárního řízení, během kterého bylo zjištěno pochybení nebo odpovědnost zaměstnance podle kapitoly VII nebo jehož výsledkem bylo odnětí bezpečnostní prověrky.

                        V případech uvedených v bodech i) až vi) může být pracovní poměr ukončen nebo nemusí být prodloužen s použitím šestiměsíční výpovědní doby, v případě uvedeném v bodě vii) s použitím jednoměsíční výpovědní doby.

                  b)

                  Zaměstnanec může pracovní poměr ukončit z osobních důvodů, které nemusí uvádět, přičemž výpovědní doba je v takovém případě tři měsíce.

            4.   Odškodnění za ztrátu zaměstnání
      Ukončením pracovního poměru nebo jeho neprodloužením střediskem z jiných než disciplinárních důvodů vzniká nárok na odškodnění za podmínek stanovených v příloze I.
      Zaměstnanci, který pracovní poměr ukončí nebo nepřijme nabídku na jeho prodloužení, nevzniká nárok na výplatu odškodnění za ztrátu zaměstnání.
      5.   Zkrácená výpovědní doba
      Vyžaduje-li to služební zájem, může středisko výpovědní dobu stanovenou v odst. 3 písm. a) zkrátit; v takovém případě má dotyčný zaměstnanec nárok na výplatu dodatečné částky ve výši platu a příspěvků, které by obdržel v období mezi skutečným skončením pracovního poměru a uplynutím šestiměsíční výpovědní doby.
      Tato ustanovení se neuplatní v případě ukončení pracovního poměru z disciplinárních důvodů.
      KAPITOLA III
      Plat a příspěvky
      Článek 8
      Obecná ustanovení
      Odměna vyplácená zaměstnancům střediska zahrnuje základní plat, příspěvek za práci v zahraničí a rodinné a sociální příspěvky.
      Tyto odměny se snižují o příspěvky a srážky v souvislosti s vnitřní daní, důchodovým systémem a sociálním zabezpečením.
      Na běžné účty zaměstnanců se splatná částka připíše nejpozději během posledního pracovního týdne v měsíci.
      Zaměstnanci neprodleně oznámí středisku veškeré změny svých osobních poměrů, které mohou mít finanční důsledky. Tyto změny se zohlední v odměně za měsíc následující po měsíci, v jehož průběhu byly oznámeny správnímu odboru střediska; u již vyplacené odměny nelze provést změny.
      Zaměstnanec vrátí středisku všechny přeplatky.
      Článek 9
      Základní plat
      Čistý základní plat se rovná částce uvedené pro platovou třídu a stupeň zaměstnance v platové tabulce, kterou pro každý rok schvaluje správní rada.
      Hrubý plat odpovídá součtu čistého základního platu a vnitřní daně, kterou má zaměstnanec zaplatit.
      Článek 10
      Příspěvek za práci v zahraničí
      Příspěvek za práci v zahraničí se vyplácí zaměstnancům, kteří v době svého prvního přijetí nebyli státními příslušníky státu, na jehož území se nachází místo jejich trvalého zaměstnání, a kteří nepřetržitě po dobu tří let neměli na území uvedeného státu bydliště.
      Tento příspěvek se přestane vyplácet, je-li zaměstnanec přeložen do země, jejímž je státním příslušníkem.
      Výše tohoto příspěvku se vypočte v souladu s přílohou II.
      Přijme-li středisko zaměstnance neprodleně poté, co byl zaměstnán v zemi, kde vykonává své povinnosti, jinou mezinárodní organizací nebo správním orgánem, vezme se při výpočtu nároku na tento příspěvek a jeho výše počet let, kdy byl zaměstnán u svého předchozího zaměstnavatele.
      Článek 11
      Rodinné a sociální příspěvky
      1.   Obecná pravidla
      Příspěvky podle tohoto článku a obdobné příspěvky z jiného zdroje, na které má manželský pár nebo svobodný zaměstnanec nárok, nelze kumulovat.
      Každý zaměstnanec, který pobírá nebo je oprávněn pobírat obdobné příspěvky, jako jsou příspěvky podle tohoto článku, z jiných zdrojů, řádně informuje správní odbor střediska, aby mohly být příspěvky poskytované střediskem o příslušnou částku sníženy.
      Správní odbor střediska je oprávněn požadovat veškeré úřední doklady, které považuje za nezbytné pro stanovení práva na příspěvek.
      K těmto ustanovením může ředitel přijmout prováděcí pravidla.
      2.   Příspěvek na domácnost

                  a)

                  Příspěvek na domácnost se poskytuje a měsíčně vyplácí každému zaměstnanci, který:

                              i)

                              žije v manželském svazku,

                              ii)

                              je ovdovělý, rozvedený, soudně rozloučený nebo svobodný a vyživuje alespoň jednu osobu ve smyslu přílohy III tohoto pracovního řádu,

                              iii)

                              je registrován jako stálý partner v jiném než manželském svazku, za předpokladu, že:

                                          —

                                          pár předloží právní dokument uznaný příslušným orgánem členského státu, kterým se potvrzuje jejich jiný než manželský svazek,

                                          —

                                          žádný z partnerů nežije v manželském svazku nebo v dalším jiném než manželském svazku,

                                          —

                                          partneři nejsou spřízněni v žádném z těchto příbuzenských vztahů: rodič, dítě, prarodič, vnuk/vnučka, bratr, sestra, teta, strýc, synovec, neteř, zeť, snacha.

                  b)

                  Výše příspěvku činí 6 % čistého základního platu a nemůže být nižší než částka vyplácená zaměstnancům v platové třídě B 3, stupni 1.

                  c)

                  V případě:

                              i)

                              zaměstnance, který žije v manželském svazku a nevyživuje žádnou osobu, avšak jehož manžel/manželka je výdělečně činný, nebo

                              ii)

                              zaměstnance, který je registrován jako stálý partner žijící v jiném než manželském svazku podle písm. a) bodu iii) a který nevyživuje žádnou osobu, avšak jehož partner je výdělečně činný,

                        se příspěvek rovná rozdílu mezi čistým základním platem platové třídy B 3, stupně 1 zvýšeným o příspěvek, na který by měl zaměstnanec teoretický nárok, a výší příjmu manžela/manželky nebo registrovaného partnera. Je-li tato druhá částka stejná nebo vyšší než částka první, nevyplácí se žádný příspěvek.
                  Tento příspěvek se nevyplácí zaměstnanci, jehož manžel/manželka nebo registrovaný partner jsou členy mezinárodní organizace a mají vyšší základní plat než zaměstnanec.

            3.   Příspěvek na dítě a na jiné vyživované osoby

                  a)

                  Příspěvek na dítě a na jiné vyživované osoby se poskytuje a měsíčně vyplácí každému zaměstnanci, který hlavně a trvale vyživuje dítě nebo jinou vyživovanou osobu, jak je stanoveno v příloze III.

                  b)

                  Tento příspěvek představuje pro každou vyživovanou osobu pevnou částku stanovenou v platové tabulce, kterou každý rok schvaluje správní rada.

                  c)

                  Jestliže oba manželé nebo registrovaní partneři pracují pro mezinárodní organizace, vyplácí se příspěvek tomu z nich, který pobírá rovněž příspěvek na domácnost nebo jiný rovnocenný příspěvek.

                  d)

                  Definice a podmínky, na základě kterých se příspěvek poskytuje, jsou stanoveny v příloze III.

            4.   Příspěvek na vzdělání

                  a)

                  Příspěvek na vzdělání se poskytuje a měsíčně vyplácí každému zaměstnanci, který má nárok na příspěvek na domácnost a jehož vyživované děti podle přílohy III navštěvují mateřskou, základní, střední nebo vysokou školu.

                  b)

                  Tento příspěvek se rovná dvojnásobku částky příspěvku na vyživované dítě a vyplácí se pro každé dítě.

                  c)

                  Dotyčný zaměstnanec předloží na začátku každého školního roku správnímu odboru střediska veškeré potřebné doklady.

            5.   Příspěvek na zdravotně postižené dítě a jiné vyživované osoby

                  a)

                  Příspěvek na zdravotně postižené dítě a jiné vyživované osoby se poskytuje a měsíčně vyplácí každému zaměstnanci, který je hlavně a trvale odpovědný za péči o toto zdravotně postižené dítě nebo vyživovanou osobu. Dítě nebo vyživovaná osoba musí splňovat kritéria a podmínky stanovené v příloze III.

                  b)

                  Podrobnosti o poskytování a výplatě příspěvku jsou uvedeny v příloze IV.

            6.   Příspěvek na nájemné

                  a)

                  Příspěvek na nájemné se vyplácí měsíčně zaměstnancům v platových třídách B, C, A 1 a A 2, kteří bydlí v nájmu nebo podnájmu a kteří platí nájemné – kromě poplatků za služby, které v zemi trvalého bydliště hradí nájemce, – přesahující určitý podíl jejich příjmů.

                  b)

                  Způsob výpočtu příspěvku je stanoven v příloze V.

                  c)

                  Zaměstnanci, kteří pobírají příspěvek na nájemné, neprodleně oznámí vedoucímu správního a personálního odboru jakoukoli změnu, která může mít vliv na výplatu tohoto příspěvku.

            7.   Příspěvek na dopravu
      Jelikož se pracoviště nachází daleko od obytných oblastí a středisko je umístěno na vojenské základně, která není dostupná veřejnou dopravou, obdrží zaměstnanci střediska paušální měsíční příspěvek na dopravu. Výši příspěvku stanoví ředitel na počátku každého kalendářního roku.
      Článek 12
      Příplatek za zastupování
      1.   Zaměstnanec může být vyzván, aby dočasně obsadil pracovní místo v platové třídě, která je vyšší než třída jeho standardního zařazení. Od začátku druhého měsíce tohoto dočasného zařazení dostává zaměstnanec vyrovnávací příspěvek rovnající se rozdílu mezi odměnou za třídu a stupeň jeho standardního zařazení a odměnou, kterou by dostal za stupeň, do něhož by byl zařazen, kdyby byl jmenován do třídy svého dočasného zařazení.
      Doba trvání dočasného zařazení nepřekročí jeden rok, kromě případů, kdy se zařazením přímo nebo nepřímo nahrazuje zaměstnanec, který je dočasně převeden na jiné pracovní místo, povolán k výkonu vojenské služby nebo je nepřítomen z důvodu dlouhodobé pracovní neschopnosti.
      2.   Ředitel může v jednotlivých případech poskytnout příplatek za dodatečnou odpovědnost související s určitým pracovním místem, má-li zaměstnanec přijmout odpovědnost za vedení týmu, v němž je jeden nebo více zaměstnanců ve stejné platové třídě, jakou má on sám. Ředitel stanoví maximální výši tohoto příplatku na počátku každého kalendářního roku.
      Článek 13
      Příspěvek na zařízení a znovuusídlení
      1.   Příspěvek na zařízení

                  a)

                  Příspěvek na zařízení se vyplácí zaměstnancům, jejichž místo bydliště bylo v době, kdy přijali zaměstnání ve středisku, vzdáleno více než 100 km od jejich pracoviště.

                  b)

                  Výše příspěvku se rovná základnímu platu za 30 dnů.

                  c)

                  Příspěvek na zařízení se vyplácí zaměstnanci předem při nástupu do střediska.

                  d)

                  Zaměstnanec je povinen vrátit polovinu příspěvku na zařízení, ukončí-li na vlastní žádost pracovní poměr před uplynutím dvou let.

                  e)

                  Ředitel může s ohledem na ustanovení o vrácení příspěvku povolit výjimku, pokud by jejich přísné uplatňování mohlo dotyčnému zaměstnanci způsobit zvláštní těžkosti.

            2.   Příspěvek na znovuusídlení

                  a)

                  Zaměstnanec, který prokáže změnu bydliště a jeho nové bydliště se nachází více než 100 km od střediska, má po skončení pracovního poměru nárok na příspěvek na znovuusídlení ve výši základního platu za 30 dní, pokud byl v pracovním poměru čtyři roky a v novém zaměstnání neobdrží podobný příspěvek.

                  b)

                  V případech, kdy má na příspěvek na znovuusídlení nárok zaměstnanec i jeho manžel/manželka nebo registrovaný partner, vyplatí se tento příspěvek pouze tomu z nich, jehož základní plat je vyšší.

                  c)

                  Zaměstnanec, který dovrší více než dva, ale méně než čtyři roky pracovního poměru, obdrží příspěvek na znovuusídlení poměrný k délce svého pracovního poměru.

                  d)

                  V případě úmrtí zaměstnance se příspěvek na znovuusídlení vyplatí jeho pozůstalému manželovi/pozůstalé manželce nebo registrovanému partnerovi nebo v případě neexistence takové osoby vyživovaným osobám ve smyslu přílohy III, a to i v případě nesplnění požadavku na délku pracovního poměru stanoveného v písmenu a) tohoto odstavce.

            Článek 14
      Srážky
      1.   Vnitřní daň
      Vnitřní daň činí 40 % základního platu s ohledem na příslušnou platovou třídu a stupeň. Součet této částky a čistého základního platu tvoří hrubý základní plat. Na výplatních páskách se tato částka uvádí jako měsíční srážka.
      2.   Příspěvky do systému důchodového zabezpečení
      Měsíční srážka schválená koordinovanými organizacemi pro důchodový systém použitelný pro zaměstnance a rovnající se procentnímu podílu čistého základního platu se odečítá z příjmů zaměstnance a převede se do důchodového rezervního fondu střediska.
      3.   Příspěvky do systému sociálního zabezpečení
      Od příjmů zaměstnance se odečítá měsíční srážka do systému sociálního zabezpečení. Minimální dávky sociálního zabezpečení kryjí lékařskou péči, pojištění pro případ pracovní neschopnosti či zdravotního postižení a životní pojištění.
      Jednu třetinu příspěvků do systému sociálního zabezpečení hradí zaměstnanec; zbývající dvě třetiny hradí středisko.
      Procentní sazba pro následujících dvanáct měsíců se stanoví na počátku roku dohodou mezi střediskem a pojišťovnou zajišťující chod tohoto systému. Odečtená částka se připočte k příspěvku zaměstnavatele.
      Článek 15
      Zálohy na plat a jejich splácení
      1.   Nerozhodne-li ředitel jinak, může vedoucí správního a personálního odboru střediska v závislosti na dostupných hotovostních prostředcích povolit úročené zálohy pro zaměstnance, kteří se nacházejí v nepředvídané obtížné finanční situaci.
      2.   Částka této zálohy nepřesáhne tříměsíční čistý základní plat.
      3.   Tyto zálohy se splácejí měsíčně srážkou z příjmů zaměstnance; zálohy musí být splaceny do deseti měsíců od konce měsíce, ve kterém byla záloha poskytnuta.
      KAPITOLA IV
      Cestovní výdaje
      Článek 16
      Cestovní výdaje při nástupu do zaměstnání a odchodu
      1.   Zaměstnanci mají nárok na náhradu cestovních výdajů na cestu z místa svého předchozího zaměstnání do místa, kde se nachází sídlo střediska, a to pro sebe a své rodinné příslušníky, kteří s nimi žijí ve společné domácnosti.
      2.   Stejný nárok se uplatňuje, opouští-li zaměstnanec pracovní místo ve středisku a vrací se do země, kde byl zaměstnán před nástupem do střediska, nebo na rovnocenné výdaje, jestliže se zaměstnanec stěhuje do jiné země.
      3.   Náhrada se provádí v souladu s oddílem I přílohy VI tohoto pracovního řádu.
      Článek 17
      Výdaje na stěhování
      1.   Zaměstnanci mají nárok na náhradu výdajů na stěhování z místa svého předchozího zaměstnání do místa, kde se nachází sídlo střediska.
      Stejný nárok se uplatňuje, ukončí-li zaměstnanec pracovní poměr ve středisku a vrací se do země, kde byl zaměstnán před nástupem do střediska.
      2.   Náhrada výdajů zahrnuje stěhování osobního movitého majetku zaměstnance, kromě motorových vozidel, člunů a jiných dopravních prostředků v souladu s přílohou VI.
      Náhradu provede přímo středisko po předložení faktury stěhovací společnosti.
      Článek 18
      Pracovní cesty
      Zaměstnanci mají nárok na náhradu výdajů vzniklých v souvislosti s pracovní cestou, kterou nařídil ředitel.
      Náhrada se týká vlastních cestovních výdajů, výdajů na ubytování a dalších souvisejících výdajů v místě, kam jsou zaměstnanci vysláni. Podmínky, sazby a další podrobnosti o náhradě jsou stanoveny v příloze VII.
      KAPITOLA V
      Vnitřní organizace
      Článek 19
      Pracovní doba
      1.   Běžná pracovní doba zaměstnanců činí 40 hodin týdně; tuto pracovní dobu je třeba odpracovat v souladu celkovým rozvrhem, který stanoví ředitel.
      2.   Ředitel může schválit pružnou pracovní dobu podle osobní situace zaměstnanců nebo podle omezení souvisejících s jejich prací.
      3.   Zaměstnanec může být z naléhavých pracovních důvodů vyzván k výkonu pohotovostní služby na svém pracovišti nebo doma mimo běžnou pracovní dobu.
      4.   Pracují-li zaměstnanci nad rámec běžné pracovní doby uvedené v odstavci 1, mají za hodiny odpracované přesčas nárok na volno nebo na příplatek za práci přesčas. Za práci přesčas se však považuje jen taková práce přesčas, kterou předem schválil příslušný vedoucí útvaru. Práci přesčas je třeba omezit na minimum.
      Za práci přesčas má dotyčný zaměstnanec nárok:

                  a)

                  na odpovídající náhradní volno, nebo

                  b)

                  na příplatek za práci přesčas ve výši 133 % základního platu, nelze-li udělit náhradní volno vzhledem k požadavkům souvisejícím s prací.

            5.   Noční práce: hodiny odpracované mezi 20:30 hod. a 7:00 hod. se hradí podle sazeb za noční práci; jsou-li však tyto hodiny odpracovány bez přestávky navazující na denní práci, nepovažují se za noční práci, netrvají-li ve výše uvedeném časovém úseku alespoň 1 1/2 hodiny.
      Noční práce nepřesahující počet hodin uvedený v odstavci 1 zakládá nárok na příplatek ve výši 50 % základního platu.
      Práce přesčas odpracovaná v noci se hradí ve výši 150 % za práci přesčas odpracovanou ve dne.
      6.   Vyžadují-li to podle uvážení ředitele mimořádné okolnosti, může být některému zaměstnanci uloženo, aby pracoval o víkendech. V takovém případě zakládají odpracované hodiny nárok na náhradní volno nebo příplatek.
      7.   Práce přesčas nebo noční práce zaměstnanců v platové třídě A 4 a vyšších nezakládá nárok na náhradní volno ani příplatek.
      8.   Ředitel stanoví k tomuto článku prováděcí pravidla.
      Článek 20
      Práce na částečný úvazek a práce z domova
      1.   Zaměstnanec může požádat o povolení pracovat na částečný úvazek nebo z domova.
      Ředitel může takové povolení udělit, je-li to slučitelné se služebními zájmy.
      2.   Středisko do jednoho měsíce vyrozumí zaměstnance o rozhodnutí o jeho žádosti.
      3.   Ředitel stanoví k tomuto článku prováděcí pravidla.
      Článek 21
      Veřejné svátky
      Ředitel vypracuje seznam veřejných svátků se zohledněním oficiálního seznamu veřejných svátků zveřejněného v Boletín Oficial del Estado (BOE) a v Úředním věstníku Evropské unie.
      Tyto veřejné svátky se neodčítají z dovolené zaměstnanců, na kterou mají v příslušném kalendářním roce nárok.
      Připadá-li některý z těchto svátků na sobotu nebo neděli, může ředitel místo toho určit jiný den.
      Článek 22
      Dovolená
      1.   Dovolená za kalendářní rok

                  a)

                  Nárok na dovolenou
                  Zaměstnanci mají nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok v délce 2,5 pracovního dne za každý celý odpracovaný měsíc. Tento nárok se uplatňuje každý kalendářní rok.
                  Zaměstnanci, kteří byli přijati mezi 1. dubnem a 30. červencem, mají nárok čerpat dovolenou předem v délce patnácti dnů z jejich nároku na dovolenou za kalendářní rok, má-li být tato dovolená čerpána po 30. červenci.
                  Zbývá-li zaměstnanci k 31. prosinci nevyčerpaná dovolená, může ředitel nebo jeho zástupce schválit převedení nejvýše 12 dnů nevyčerpané dovolené do následujícího roku. Nárok na převedenou dovolenou však zaniká, nevyčerpá-li ji zaměstnanec do 30. června.

                  b)

                  Administrativní postup
                  Zaměstnanec, který si chce vybrat dovolenou v rámci nároku podle písmene a), musí předem obdržet souhlas ředitele nebo jeho zástupce.
                  Záznam o čerpání dovolené vede správní odbor střediska.
                  Postup, který je třeba dodržet, je stanoven ve vnitřním opatření, jež podepíše ředitel.

                  c)

                  Nevyčerpaná dovolená při odchodu ze zaměstnání
                  Nevyčerpaná dovolená při odchodu zaměstnance ze střediska propadá. Potvrdí-li však ředitel písemně, že zaměstnanec nemohl vyčerpat celou dovolenou z důvodu naléhavých pracovních povinností, má zaměstnanec nárok na vyrovnávací platbu ve výši jedné třicetiny měsíčního základního platu za každý den této nevyčerpané dovolené.

            2.   Neplacené volno

                  a)

                  Na žádost zaměstnance může ředitel zaměstnanci schválit neplacené volno z osobních důvodů, jestliže je to slučitelné se služebními zájmy.

                  b)

                  Celková doba trvání takového volna nesmí přesáhnout jeden rok.

                  c)

                  V průběhu tohoto volna nemá zaměstnanec nárok na postup do vyššího stupně ani povýšení do jiné třídy; jeho účast v systému sociálního zabezpečení podle článků 8 a 14 a pojistné krytí proti rizikům v rámci tohoto systému jsou pozastaveny.
                  Avšak zaměstnanec, který není výdělečně činný, může nejpozději jeden měsíc po začátku volna z osobních důvodů podat žádost, aby byl nadále pojištěn, a to za podmínky, že bude hradit svou část příslušných příspěvků.
                  Zaměstnanec, který prokáže, že nemůže nabývat důchodových práv na základě jiného systému důchodového zabezpečení, může kromě toho požádat, aby mohl důchodových práv nadále nabývat, a to za podmínky, že bude hradit svou část příslušných příspěvků.

            3.   Volno z důvodů nemoci, mateřská, otcovská a rodičovská dovolená a jiné mimořádné volno
      Kromě dovolené za kalendářní rok se navíc poskytuje zvláštní volno v případě nemoci a volno z mimořádných důvodů a dále mateřská, otcovská a rodičovská dovolená.
      Podrobnosti a postupy, které je třeba dodržet, jsou stanoveny v příloze VIII.
      Článek 23
      Dovolená ve vlasti
      1.   Zaměstnanec, který má nárok na příspěvek za práci v zahraničí, má nárok na dovolenou ve vlasti, s výjimkou těch zaměstnanců, kteří při nástupu do pracovního poměru byli státními příslušníky pouze země zaměstnání. Přitom platí:

                  a)

                  dovolená ve vlasti činí osm pracovních dní každé dva roky, k nimž se připočte doba potřebná na cestu, která se vypočte na základě nejrychlejšího způsobu dopravy;

                  b)

                  dovolenou ve vlasti si zaměstnanec může vzít šest měsíců před koncem období, na něž se vztahuje. Není-li tato dovolená vyčerpána do šesti měsíců po skončení daného dvouletého období, na něž se vztahuje, propadá. Datum, ke kterému zaměstnanec skutečně čerpá dovolenou ve vlasti za určité dvouleté období, nemá vliv na stanovení data čerpání další dovolené ve vlasti;

                  c)

                  jsou-li ve středisku zaměstnáni manželé nebo registrovaní partneři a mají-li oba nárok na dovolenou ve vlasti, poskytuje se dovolená za těchto podmínek:

                              i)

                              mají-li oba bydliště ve stejné zemi, má každý z nich nárok na dovolenou v této zemi každé dva roky,

                              ii)

                              mají-li bydliště v jiné zemi, má každý z nich nárok na dovolenou ve své příslušné zemi každé dva roky,

                              iii)

                              vyživované děti manželů a případně osoby doprovázející děti mají nárok pouze na jednu dovolenou ve vlasti za každé dva roky; mají-li rodiče bydliště v různých zemích, lze si vzít dovolenou v kterékoli z těchto zemí.

            2.   Zaměstnanec, který čerpá dovolenou ve vlasti, má v souladu s postupy podle článku 18 nárok na náhradu cestovních výdajů na zpáteční cestu pro sebe, děti, a pobírá-li příspěvek na domácnost, pro manžela/manželku nebo registrovaného partnera, ne však na denní příspěvek po dobu trvání cesty.
      3.   Zaměstnanec, který nečerpá dovolenou ve vlasti, nemá nárok na náhradu.
      4.   Dovolená ve vlasti se poskytuje na základě těchto podmínek:

                  a)

                  dotyčný zaměstnanec se musí písemně zavázat, že stráví tuto dovolenou v zemi, kde má úřední bydliště;

                  b)

                  dotyčný zaměstnanec se musí písemně zavázat, že neskončí svůj pracovní poměr ve středisku do šesti měsíců následujících po konci období, na které se vztahuje nárok na dovolenou ve vlasti (bez ohledu na den, ke kterému si zaměstnanec dovolenou skutečně vezme);

                  c)

                  vedoucí odboru musí potvrdit, že během období požadované dovolené ve vlasti nebude pravděpodobně služby zaměstnance potřebovat.

            Nedodrží-li dotyčný zaměstnanec ustanovení písmene a), je povinen vrátit středisku všechny platby, které obdržel v souvislosti s dovolenou ve vlasti, a kromě toho mu může být nevyčerpaná dovolená zkrácena o počet dnů poskytnuté dovolené ve vlasti. Ředitel může povolit odchylku od písmen b) a c), má-li za to, že by jejich přísné uplatnění bylo pro dotyčného zaměstnance nespravedlivé nebo mu způsobilo zvláštní těžkosti.
      KAPITOLA VI
      Hodnotící zprávy a povýšení
      Článek 24
      Obecná ustanovení
      1.   Práce všech zaměstnanců za uplynulý rok, s výjimkou ředitele, se hodnotí jednou ročně, nejpozději k 28. únoru příslušného roku.
      Hodnotící zprávy obsahují posouzení kvality práce zaměstnance a jsou příležitostí vyslovit zaměstnanci pochvalu nebo naopak upozornit ho na nedostatky za účelem zlepšení jeho pracovních výsledků.
      2.   Hodnotící zpráva se týká těchto kritérií:

                  a)

                  pečlivost a přesnost;

                  b)

                  kvalita a rychlost vykonané práce;

                  c)

                  iniciativa;

                  d)

                  slušnost a mezilidské vztahy.

            Celkové hodnocení se shrne ve formuláři ročního hodnocení, který je uložen v osobní složce zaměstnance.
      3.   V případě, že ze zprávy vyplyne, že pracovní výsledky zaměstnance jsou nedostatečné, může ředitel po šesti měsících požádat o další průběžnou zprávu.
      Článek 25
      Postup
      1.   Ředitel jmenuje zaměstnance odpovědné za vypracování hodnocení zaměstnanců, kteří jim jsou částečně nebo zcela podřízeni.
      2.   Každý zaměstnanec absolvuje osobní pohovor se zaměstnancem odpovědným za jeho hodnotící zprávu. Zaměstnanec je o svém ročním hodnocení informován a podepíše formulář hodnocení, čímž potvrdí, že s ním byl seznámen.
      3.   Roční zpráva je správní akt vypracovaný pro vnitřní potřeby. Zaměstnanec se nemůže proti hodnotící zprávě odvolat k žádnému externímu orgánu.
      4.   Jakmile jsou vypracovány všechny hodnotící zprávy, svolá ředitel radu pro povýšení, které předsedá a v níž jsou zastoupeni všichni zaměstnanci, kteří vypracovali jednu nebo více zpráv.
      Ředitel přijme jednací řád rady pro povýšení.
      Článek 26
      Opatření navazující na hodnotící zprávy
      1.   Rada pro povýšení může řediteli navrhnout jedno z níže uvedených opatření s cílem ocenit zaměstnance se zvlášť dobrými pracovními výsledky:

                  a)

                  vyplacení finanční odměny;

                  b)

                  mimořádné zařazení do vyššího stupně;

                  c)

                  zařazení do vyšší platové třídy za předpokladu, že dané rozpočtové místo takové povýšení umožňuje.

            2.   Negativní zpráva může být důvodem pro ponechání zaměstnance v dosavadním stupni po další rok.
      3.   Dvě nebo více po sobě následující negativní zprávy mohou být důvodem pro ukončení nebo neprodloužení pracovního poměru.
      4.   V případě, že z průběžné hodnotící zprávy podle čl. 24 odst. 3 nevyplývá žádné zlepšení pracovních výsledků zaměstnance, může ředitel přijmout některé z těchto opatření:

                  a)

                  ponechání zaměstnance v dosavadním stupni po dobu dalších dvanácti měsíců;

                  b)

                  ukončení pracovního poměru zaměstnance v souladu s čl. 7 odst. 3.

            5.   Ředitel na začátku každého finančního roku rozhodne o výši finanční odměny podle odstavce 1 a dalších prováděcích pravidlech k tomuto článku.
      KAPITOLA VII
      Disciplinární opatření
      Článek 27
      Disciplinární opatření
      1.   Pokud zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec neplní své povinnosti vyplývající z tohoto pracovního řádu, ať již úmyslně nebo z nedbalosti, mohou mu být uložena disciplinární opatření.
      2.   Pokud ředitel získá důkazy o neplnění povinností ve smyslu odstavce 1, může zahájit správní šetření, aby ověřil, zda k tomuto neplnění došlo.
      3.   Disciplinární pravidla, řízení a opatření a pravidla týkající se správních šetření jsou stanovena v příloze IX.
      KAPITOLA VIII
      Odvolání a odvolací komise
      Článek 28
      Odvolání
      1.   Každá osoba, na niž se vztahuje tento pracovní řád, může podat řediteli žádost, aby vydal rozhodnutí v její věci týkající se tohoto pracovního řádu. Ředitel sdělí dotyčné osobě své odůvodněné rozhodnutí do dvou měsíců ode dne podání žádosti. Neobdrží-li žadatel do konce uvedené doby žádnou odpověď na svoji žádost, je to považováno za implicitní zamítavé rozhodnutí, proti němuž lze podat stížnost v souladu s následujícími odstavci.
      2.   Každá osoba, na niž se vztahuje tento pracovní řád, může řediteli podat stížnost proti opatření, které ji poškozuje, a to v případě, že ředitel přijal určité rozhodnutí nebo nepřijal opatření stanovené v pracovním řádu. Stížnost musí být podána do tří měsíců. Tato lhůta začíná běžet:

                  a)

                  dnem zveřejnění aktu, jde-li o opatření obecné povahy;

                  b)

                  dnem oznámení rozhodnutí dotyčné osobě, v každém případě však nejpozději v den, kdy tato osoba oznámení obdržela, pokud se dané opatření dotýká konkrétní osoby; pokud však akt dotýkající se konkrétní osoby rovněž obsahuje stížnost proti jiné osobě, lhůta začíná u této druhé osoby běžet dnem, kdy tato obdrží oznámení o uvedeném aktu, nejpozději však dnem zveřejnění;

                  c)

                  dnem uplynutí lhůty stanovené pro odpověď, pokud se stížnost týká implicitního rozhodnutí, kterým se zamítá žádost podle odstavce 1.

            3.   Ředitel oznámí dotyčné osobě odůvodněné rozhodnutí do jednoho měsíce od podání stížnosti. Pokud stěžovatel do konce uvedené doby neobdrží žádnou odpověď na danou stížnost, je to považováno za implicitní zamítavé rozhodnutí, proti němuž lze podat odvolání podle odstavce 5.
      V případě zamítavé odpovědi může zaměstnanec požádat o mediaci. Mediace není povinná.
      4.   Ředitel jmenuje mediátora na období tří let, které lze prodloužit.
      Mediátorem je kvalifikovaný, nezávislý právník.
      Ředitel a dotyčný zaměstnanec poskytnou mediátorovi všechny podklady, které považuje za nezbytné pro přezkoumání případu.
      Mediátor předloží své závěry do 15 dnů ode dne, ke kterému byl obeznámen s tímto případem.
      Tyto závěry nejsou závazné ani pro ředitele, ani pro zaměstnance.
      Zamítne-li ředitel závěry mediátora, hradí náklady na mediaci středisko; odmítne-li tyto závěry přijmout zaměstnanec, hradí náklady ve výši 50 %.
      5.   Byla-li vyčerpána první možnost (interní administrativní odvolání), může zaměstnanec požádat o urovnání sporu odvolací komisi střediska.
      Složení, fungování a zvláštní postupy této komise jsou uvedeny v příloze X.
      6.   Rozhodnutí odvolací komise jsou pro obě strany závazná. Proti těmto rozhodnutím se nelze odvolat. Odvolací komise může:

                  a)

                  napadené rozhodnutí zrušit nebo potvrdit;

                  b)

                  kromě toho nařídit středisku, aby nahradilo hmotnou škodu, která zaměstnanci vznikla počínaje dnem, kdy zrušené rozhodnutí nabylo účinku;

                  c)

                  dále nařídit, aby středisko proplatilo do výše stanovené odvolací komisí odůvodněné výdaje, které vznikly navrhovateli, a rovněž výdaje v souvislosti s dopravou a pobytem předvolaných svědků. Tyto výdaje se vypočítají na základě článku 18 a přílohy VII tohoto pracovního řádu.

            KAPITOLA IX
      Důchodové systémy
      Článek 29
      Důchodové systémy
      Na zaměstnance střediska se v souladu s pravidly důchodových systémů koordinovaných organizací vztahují předpisy a podmínky obsažené v pravidlech důchodových systémů střediska. Nový důchodový systém střediska se vztahuje na zaměstnance, kteří nastoupili do pracovního poměru po 30. červnu 2005.
      KAPITOLA X
      Dočasné přidělení zaměstnanců střediska
      Článek 30
      Dočasné přidělení zaměstnanců střediska
      Dočasně přidělený zaměstnanec je zaměstnanec, který byl na základě rozhodnutí ředitele pověřen, aby ve služebním zájmu dočasně zastával pracovní místo mimo středisko.
      Dočasné přidělení ve služebním zájmu se řídí těmito pravidly:

                  a)

                  o dočasném přidělení rozhoduje ředitel po vyslechnutí dotyčného zaměstnance;

                  b)

                  dobu trvání dočasného přidělení stanoví ředitel;

                  c)

                  na konci každého šestého měsíce může dotyčný zaměstnanec požádat o ukončení dočasného přidělení;

                  d)

                  dočasně přidělený zaměstnanec má nárok na vyrovnávací platbu, pokud je celková odměna spojená s pracovním místem, na které je dočasně přidělen, nižší než odměna připadající na jeho platovou třídu a stupeň ve středisku; stejně tak má nárok na náhradu všech dodatečných výdajů spojených s dočasným přidělením;

                  e)

                  dočasně přidělený zaměstnanec nadále hradí příspěvky do důchodového systému na základě platu pobíraného v činné službě a připadajícího na jeho platovou třídu a stupeň ve středisku;

                  f)

                  dočasně přidělený zaměstnanec si zachová své pracovní místo, právo na postup do vyššího stupně platové třídy a způsobilost k povýšení;

                  g)

                  po skončení dočasného přidělení se zaměstnanec okamžitě vrací na pracovní místo, které zastával předtím, nebo na první volné místo odpovídající jeho platové třídě, za předpokladu, že splňuje požadavky na uvedené pracovní místo.

            HLAVA III
      USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA MÍSTNÍ ZAMĚSTNANCE
      Článek 31
      Statutární ustanovení
      Místní zaměstnanci jsou pomocnými pracovníky, kteří jsou v zásadě přijímáni na krátkou dobu. Nemají postavení mezinárodních zaměstnanců a podléhají zcela právním a správním předpisům hostitelského státu, kde jsou zaměstnáni. Přitom platí:

                  a)

                  místními zaměstnanci jsou zaměstnanci, kteří nepracují na místech uvedených v tabulce míst;

                  b)

                  s výhradou této hlavy stanoví středisko pracovní řád pro místní zaměstnance, zejména:

                              i)

                              podmínky týkající se přijímání a skončení pracovního poměru,

                              ii)

                              úpravu volna a

                              iii)

                              odměňování,

                        a to v souladu s platnými předpisy a praxí v místě, kde tito zaměstnanci plní své pracovní povinnosti;

                  c)

                  místní zaměstnanci jsou vázáni hlavou I a těmito ustanoveními hlavy II:

                              i)

                              kapitola II: články 5 (věková hranice) a 6 (lékařské prohlídky),

                              ii)

                              kapitola III: článek 15 (zálohy na plat),

                              iii)

                              kapitola IV: článek 18 (pracovní cesty),

                              iv)

                              kapitola V: články 19 (pracovní doba) a 21 (veřejné svátky),

                              v)

                              příloha IX: náhrada škody,

                        a jakýmikoli předpisy založenými na uvedených ustanoveních.

            Článek 32
      Sociální zabezpečení
      V oblasti sociálního zabezpečení převezme středisko odpovědnost připadající na zaměstnavatele v oblasti příspěvků na sociální zabezpečení podle právních předpisů platných v místě, kde mají místní zaměstnanci vykonávat své povinnosti.
      Článek 33
      Odměna
      1.   Odměna místních zaměstnanců je stanovena smluvně; skládá se z čistého měsíčního platu bez dalších příspěvků, bez ohledu na rodinné nebo sociální poměry dotyčné osoby.
      2.   Jelikož místní zaměstnanci nejsou účastníky důchodového systému, neprovádějí se z důvodu důchodového pojištění žádné srážky.
      3.   Na počátku roku se odměna místních zaměstnanců zvýší o stejnou procentní sazbu, kterou poskytuje správní rada zaměstnancům.
      HLAVA IV
      ZASTOUPENÍ ZAMĚSTNANCŮ
      Článek 34
      Zastoupení zaměstnanců
      1.   Výbor zaměstnanců zastupuje všechny zaměstnance střediska, jak je definováno v článku 1.
      2.   Výbor zaměstnanců volí zaměstnanci střediska tajným hlasováním na dobu dvou let.
      3.   Výbor zaměstnanců:

                  a)

                  hájí profesní zájmy všech zaměstnanců střediska;

                  b)

                  předkládá návrhy na zlepšení blaha všech zaměstnanců;

                  c)

                  předkládá návrhy týkající se sociálních, kulturních a sportovních činností zaměstnanců;

                  d)

                  zastupuje všechny zaměstnance vůči sdružením zaměstnanců jiných mezinárodních organizací.

            4.   Prováděcí pravidla k tomuto článku schvaluje ředitel po konzultaci s výborem zaměstnanců.
      HLAVA V
      PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
      Článek 35
      Přechodná ustanovení
      1.   Zaměstnancům, kteří jsou v pracovním poměru v den vstupu tohoto pracovního řádu v platnost a kteří jsou ve středisku nepřetržitě zaměstnáni po dobu delší než tři roky, se při skončení jejich stávající pracovní smlouvy nabídne pracovní smlouva na dobu neurčitou.
      2.   Zaměstnancům, jejichž doba zaměstnání byla v den vstupu tohoto pracovního řádu v platnost kratší než tři roky, se pracovní smlouva na dobu neurčitou nabídne při skončení jejich druhé pracovní smlouvy.

         PŘÍLOHA I
         ODŠKODNĚNÍ ZA ZTRÁTU ZAMĚSTNÁNÍ
         (uvedené v článku 7 pracovního řádu)
         1.   Nárok na odškodnění za ztrátu zaměstnání

                     a)

                     Odškodnění za ztrátu zaměstnání lze poskytnout zaměstnanci, jehož pracovní poměr byl skončen podle čl. 7 odst. 3 písm. a) bodů i) až vi) pracovního řádu.

                     b)

                     Odškodnění není poskytnuto, pokud:

                                 i)

                                 zaměstnanec získal ve středisku jiné místo ve stejné nebo vyšší platové třídě,

                                 ii)

                                 zaměstnanec byl jmenován na nové místo u jiné mezinárodní organizace ve stejném místě,

                                 iii)

                                 zaměstnanec jakožto veřejný zaměstnanec členského státu nebo mezinárodní organizace získal do tří měsíců po ukončení pracovního poměru střediskem placené místo ve státní správě svého státu nebo v mezinárodní organizaci,

                                 iv)

                                 pracovní poměr zaměstnance skončil v důsledku disciplinárního řízení.

               2.   Výplata odškodnění
         Zaměstnanci mají nárok na odškodnění ve výši 100 % čisté měsíční odměny vynásobené počtem roků služby ve středisku až do výše maximálně 24 měsíců.
         Čistou odměnou se rozumí základní plat včetně všech dalších měsíčně vyplácených příspěvků.
         Výše odškodnění nepředstavuje počet měsíců, který přesahuje dobu, již by zaměstnanec musel odpracovat před dosažením věkové hranice stanovené v článku 5 tohoto pracovního řádu.

         PŘÍLOHA II
         PŘÍSPĚVEK ZA PRÁCI V ZAHRANIČÍ
         (uvedený v článku 10 pracovního řádu)
         1.   Zaměstnanci, kteří na něj mají podle článku 10 pracovního řádu nárok, obdrží měsíční příspěvek za práci v zahraničí. Výše příspěvku se rovná:

                     a)

                     v případě zaměstnanců přijatých před 1. lednem 1996, kteří:

                                 i)

                                 mají nárok na příspěvek na domácnost: 20 % referenčního platu,

                                 ii)

                                 nemají nárok na příspěvek na domácnost: 16 % referenčního platu;

                     b)

                     v případě zaměstnanců přijatých po 1. lednu 1996, kteří:

                                 i)

                                 mají nárok na příspěvek na domácnost: 18 % referenčního platu během prvních deseti let pracovního poměru,

                                 ii)

                                 nemají nárok na příspěvek na domácnost: 14 % referenčního platu během prvních deseti let pracovního poměru.

               2.   Výše příspěvku se vypočte na základě prvního stupně platové třídy platné v okamžiku přijetí nebo povýšení. V jedenáctém, dvanáctém a třináctém roce se sazby 14 % a 18 % sníží o jeden procentní bod za rok až na 11 % a 15 %.
         3.   Částka příspěvku za práci v zahraničí nesmí být nižší než částka základního platu vypláceného zaměstnancům v platové třídě B 3, stupni 1.
         4.   Zaměstnanci oprávnění pobírat příspěvek za práci v zahraničí, kteří mají vyživované děti a nedostávají příspěvek na vzdělání, mají nárok i na příspěvek na dítě žijící v zahraničí, jak stanovily koordinované organizace.

         PŘÍLOHA III
         DĚTI A DALŠÍ VYŽIVOVANÉ OSOBY
         (uvedené v článcích 11 a 13 pracovního řádu)
         1.   Vyživované děti

                     a)

                     Manželské, právně uznané nemanželské nebo osvojené dítě zaměstnance nebo jeho manžela/manželky nebo registrovaného partnera, považované za vyživovanou osobu zaměstnance, je dítě, jehož výživu a vzdělání tento zaměstnanec trvale zajišťuje a které žije trvale s rodinou v místě, kde zaměstnanec pracuje, nebo v místě, kde žije jeho druhý rodič.

                     b)

                     Zdravotně postižené dítě zaměstnance nebo jeho manžela/manželky nebo registrovaného partnera, bez ohledu na věk dítěte, se považuje za vyživované dítě.

                     c)

                     Dítě se nepovažuje za vyživovanou osobu zaměstnance:

                                 i)

                                 dosáhlo-li 26. roku věku,

                                 ii)

                                 pobírá-li před dosažením tohoto věku samo plat, příjem nebo honoráře.

               2.   Další vyživované osoby

                     a)

                     Kromě vyživovaného dítěte podle definice v bodě 1 lze považovat osobu za vyživovanou zaměstnancem za těchto podmínek:

                                 i)

                                 jedná se o otce nebo matku nebo jiného blízkého pokrevního příbuzného nebo příbuzného spřízněného sňatkem,

                                 ii)

                                 žije trvale se zaměstnancem nebo jeho manželem/manželkou nebo registrovaným partnerem nebo je pravidelně přijímána do zařízení poskytujícího zvláštní lékařskou péči,

                                 iii)

                                 dotyčná osoba nemá dostatečné vlastní prostředky na živobytí.

         PŘÍLOHA IV
         ZDRAVOTNĚ POSTIŽENÉ VYŽIVOVANÉ OSOBY
         (uvedené v článku 11 pracovního řádu)
         1.   Vyživovaná osoba je považována za zdravotně postiženou, pokud je lékařsky potvrzeno, že trpí vážným a trvalým postižením, které vyžaduje buď zvláštní péči nebo dohled, nebo zvláštní vzdělávání či odbornou přípravu.
         2.   O vyplácení tohoto příspěvku rozhoduje ředitel po konzultaci s ad hoc komisí, kterou za tímto účelem zřídí a mezi jejímiž členy je alespoň jeden lékař.
         Ředitel ve svém rozhodnutí stanoví dobu, po kterou se má tento příspěvek vyplácet, s výhradou přezkumu.
         3.   Kritériem pro nárok podle těchto ustanovení je vážné a trvalé zhoršení fyzické nebo duševní činnosti.
         Vyživované osoby tak lze považovat za zdravotně postižené, pokud trpí:

                     a)

                     vážným nebo chronickým poškozením centrálního nebo autonomního nervového systému, jako jsou onemocnění mozku, myopatie nebo ochrnutí, bez ohledu na příčinu jejich vzniku;

                     b)

                     vážným poškozením pohybového ústrojí;

                     c)

                     vážným poškozením jednoho nebo více smyslových orgánů;

                     d)

                     chronickou duševní poruchou způsobující invaliditu.

               Výše uvedený seznam nelze považovat za vyčerpávající. Je uveden pouze orientačně a nelze jej považovat za základ pro posouzení stupně invalidity nebo nezpůsobilosti.
         Výše příspěvku se rovná výši příspěvku na vyživované dítě a k této částce se připočítává.

         PŘÍLOHA V
         PŘÍSPĚVEK NA NÁJEMNÉ
         (uvedený v článku 11 pracovního řádu)
         1.   Výše příspěvku se rovná podílu z rozdílu mezi skutečným placeným nájemným, s výjimkou poplatků uvedených v čl. 11 odst. 6 písm. a) pracovního řádu, a částkou vypočtenou takto:

                     a)

                     15 % čistého základního platu pro zaměstnance v platových třídách C a B až B 4;

                     b)

                     20 % čistého základního platu pro zaměstnance v platových třídách B 5 a B 6;

                     c)

                     22 % čistého základního platu pro zaměstnance v platových třídách A 1 a A 2.

               2.   Výše uvedeným podílem je:

                     a)

                     50 % u svobodných zaměstnanců a ženatých zaměstnanců (provdaných zaměstnankyň), kteří nevyživují žádné osoby;

                     b)

                     55 % u zaměstnanců s jednou vyživovanou osobou;

                     c)

                     60 % u zaměstnanců se dvěma nebo více vyživovanými osobami.

               3.   Příspěvek nesmí přesahovat:

                     a)

                     10 % čistého základního platu dotyčného zaměstnance v platových třídách C až B 4;

                     b)

                     15 % čistého základního platu v platových třídách B 5 a B 6 a A 1 a A 2.

               Za čistý základní plat se považuje skutečný základní plat uvedený v roční platové tabulce schválené správní radou bez příspěvků nebo srážek.

         PŘÍLOHA VI
         CESTOVNÍ VÝDAJE A VÝDAJE NA STĚHOVÁNÍ
         (uvedené v článcích 16 a 17 pracovního řádu)
         Oddíl I – Cestovní výdaje zaměstnanců a jejich rodinných příslušníků mezi bydlištěm a pracovištěm
         1.   Zaměstnanci s bydlištěm vzdáleným více než 100 km od pracoviště mají s výhradou článku 16 pracovního řádu nárok na náhradu skutečných cestovních výdajů:

                     a)

                     při nástupu do funkce za cestu z bydliště na pracoviště;

                     b)

                     při přeložení z pracoviště, kde nastoupili do zaměstnání, na jiné pracoviště vzdálené více než 100 km;

                     c)

                     při odchodu z funkce:

                                 i)

                                 buď za cestu z pracoviště do místa, kde měli bydliště v době přijetí do pracovního poměru,

                                 ii)

                                 nebo za cestu z pracoviště do jiného bydliště, než je uvedeno výše, za předpokladu, že výdaje, které mají být nahrazeny, nejsou vyšší.

               2.   Náhrada cestovních výdajů uvedených v odstavci 1 se zcela nebo částečně zamítá v těchto případech:

                     a)

                     nebyl-li nárok přiznán v době, kdy zaměstnanec nastoupil do funkce;

                     b)

                     pokud dotyčné výdaje, ať již v plné výši nebo jejich část, uhradila vláda nebo jiný subjekt;

                     c)

                     pokud zaměstnanec, který odchází z funkce, neuskuteční cestu do tří měsíců počínaje dnem, kdy skončily jeho pracovní povinnosti, nebo pokud správní odbor střediska neobdrží žádost o náhradu výdajů do 30 dnů po přestěhování;

                     d)

                     při skončení pracovních povinností zaměstnance, pokud dotyčná osoba odstoupila dříve, než uplyne dvanáct měsíců od zahájení práce ve středisku.

               3.   Zaměstnanci, kteří splňují podmínky uvedené v odstavcích 1 a 2 a kteří pobírají příspěvek na domácnost, mají také nárok:

                     a)

                     na náhradu cestovních výdajů skutečně vynaložených manželem/manželkou nebo registrovaným partnerem a vyživovanými dětmi, pokud se k zaměstnanci přistěhovali do místa jeho pracoviště;

                     b)

                     na náhradu cestovních výdajů skutečně vynaložených manželem/manželkou nebo registrovaným partnerem a vyživovanými dětmi, pokud zaměstnanec odchází z funkce; avšak tato náhrada může být zamítnuta, jestliže zaměstnanec odstoupí dříve, než uplyne dvanáct měsíců od zahájení práce ve středisku.

               4.   Pro manžela/manželku, registrovaného partnera, vyživované děti a další vyživované osoby stanovené v příloze III platí stejné podmínky jako pro dotyčného zaměstnance.
         Oddíl II – Výdaje na stěhování
         1.   Zaměstnanci, jejichž bydliště je od pracoviště vzdáleno více než 100 km, mají nárok na náhradu výdajů skutečně vynaložených na přestěhování svého movitého majetku v těchto případech:

                     a)

                     při nástupu do funkce;

                     b)

                     při přeložení z jednoho pracoviště na jiné pracoviště vzdálené více než 100 km na neurčitou dobu přesahující dva měsíce;

                     c)

                     při odchodu z funkce; avšak tato náhrada může být zamítnuta, jestliže zaměstnanec odstoupí dříve, než uplyne dvanáct měsíců od zahájení práce ve středisku.

               2.   Náhrada pokrývá výdaje vynaložené na přestěhování movitého majetku, včetně obalů a nákladů na pojištění běžného rizika (rozbití, krádež, požár).
         Aby mohli požadovat náhradu výdajů podle tohoto oddílu, musí zaměstnanci předložit vedoucímu správního a personálního odboru k předchozímu schválení nejméně dva odhady výdajů na stěhování. Tyto odhady se musí vztahovat na stejnou hmotnost (případně objem) přepravovanou na stejnou vzdálenost.
         Pokud vedoucí správního a personálního odboru považuje odhady za přemrštěné, může požádat o předložení odhadu od jiných stěhovacích společností.
         3.   Zaměstnanci mohou požadovat náhradu výdajů podle tohoto oddílu pouze tehdy, pokud dotyčné výdaje nehradí vláda nebo jiný orgán.

         PŘÍLOHA VII
         VÝDAJE NA PRACOVNÍ CESTU
         (uvedené v článcích 18 a 29 pracovního řádu)
         Zaměstnanci, které středisko vyslalo na pracovní cestu, mají podle článku 18 pracovního řádu nárok na náhradu veškerých cestovních výdajů a na denní příspěvek na pokrytí nákladů na pobyt mimo své pracoviště.
         Oddíl I – Dopravní prostředky
         1.   Obecná pravidla
         Zaměstnanci musí při svých pracovních cestách použít nejhospodárnější dostupný dopravní prostředek, s výhradou odchylek uvedených v tomto oddíle.
         Za běžné dopravní prostředky se považují letadlo a vlak. Ředitel však může povolit, aby zaměstnanec vyslaný na pracovní cestu použil soukromé nebo služební vozidlo, zejména pokud lékař potvrdí, že tento zaměstnanec nemůže ze zdravotních důvodů cestovat letadlem, a pokud cesta vlakem není možná, je příliš dlouhá či nákladná.
         Pokud si zaměstnanec vyslaný na pracovní cestu nezvolí nejhospodárnější dostupný dopravní prostředek a má k tomu příslušné povolení, uplatňují se tato pravidla:

                     a)

                     má nárok pouze na náhradu cestovních výdajů nejhospodárnějším dopravním prostředkem;

                     b)

                     má nárok na příspěvek pouze po dobu, které by bylo zapotřebí při cestě nejhospodárnějším dostupným dopravním prostředkem;

                     c)

                     pracovní doba, o kterou se v důsledku této cesty prodlouží doba, které by bylo zapotřebí při cestě nejhospodárnějším dostupným dopravním prostředkem, se odečte z jeho dovolené za kalendářní rok.

               2.   Cesta letadlem

                     a)

                     S výjimkou povolení ředitele cestují zaměstnanci ekonomickou třídou nebo odpovídající třídou.

                     b)

                     Zaměstnanci mají nárok cestovat třídou business nebo jinou odpovídající třídou v případě, kdy je let delší než čtyři hodiny nebo kdy cesta trvá celkem alespoň čtyři hodiny a představuje dva lety.

               3.   Cesta vlakem

                     a)

                     Zaměstnanci v platových třídách A a B mají nárok cestovat první třídou.

                     b)

                     Při cestách vlakem v nočních hodinách v délce nejméně šesti hodin mají zaměstnanci nárok na náhradu nákladů na příplatek za lehátkový vůz nebo lůžkový vůz.

               4.   Cesta autem – použití soukromého vozidla

                     a)

                     Zaměstnanci mohou v zájmu střediska obdržet povolení k jízdě soukromým vozidlem. V těchto případech mají nárok na příspěvek za kilometr, který se vypočte na základě nejkratší obvyklé trasy. Příspěvek se vypočte na základě sazby v zemi, ve které má středisko sídlo, bez ohledu na to, v které zemi nebo zemích se cesta uskutečňuje. Platné sazby se oznámí v administrativním sdělení. Celková vyplacená částka nesmí překročit částku, kterou by jinak muselo středisko zaplatit.

                     b)

                     Dostal-li dotyčný zaměstnanec povolení, aby přepravil jiné zaměstnance střediska, je mu vyplacen dodatečný příspěvek za kilometr ve výši 10 % sazby za kilometr za každého cestujícího. V těchto případech nemají „cestující“ nárok na žádnou náhradu cestovních výdajů; vzniknou-li při použití určité trasy zvláštní náklady (například dálniční poplatky, přeprava vozidla lodí nebo trajektem), jsou tyto náklady nahrazeny po předložení odpovídajících dokladů, s výjimkou nákladů na cestu letadlem.

                     c)

                     Zaměstnanci, kteří používají vlastní vůz, musí předem prokázat, že mají uzavřené pojištění škod vzniklých třetím osobám a zejména cestujícím.

                     d)

                     V případě nehody středisko nehradí škodu na majetku.

               Oddíl II – Denní příspěvek pro zaměstnance na pracovní cestě
         1.   Zaměstnanci na pracovní cestě mají nárok na denní příspěvek, jehož sazbu stanoví každý rok správní rada.
         Ředitel však může povolit:

                     a)

                     zvláštní sazby pro země, ve kterých jsou životní náklady vyšší nebo nižší než obvyklé;

                     b)

                     vyplacení vyššího denního příspěvku, než na který by měl zaměstnanec běžně nárok, usnadní-li to vykonání pracovní cesty;

                     c)

                     vyplacení příspěvku, muselo-li být během pracovní cesty poskytnuto volno z důvodu nemoci, ledaže se pracovní cesta konala v místě, ve kterém zaměstnanec žije.

               2.   Denní příspěvek se vypočítá takto:

                     a)

                     je-li součástí pracovní cesty ubytování v hotelu, je dotyčnému zaměstnanci vyplacen denní příspěvek v plné výši;

                     b)

                     není-li ubytování v hotelu součástí pracovní cesty:

                                 i)

                                 za dobu kratší než čtyři hodiny se denní příspěvek nevyplácí,

                                 ii)

                                 trvá-li služební cesta v rozmezí od čtyř do osmi hodin, má zaměstnanec nárok na 25 % denního příspěvku; trvá-li pracovní cesta více než osm hodin, avšak méně než 24 hodin, má zaměstnanec nárok na 50 % denního příspěvku;

                     c)

                     pracovní cesty vykonané uvnitř provincie Madrid nezakládají nárok na výplatu denního příspěvku. Řádně povolené menší výdaje (parkovné, kilometry, taxi, veřejná doprava, atd.) budou proplaceny po předložení příslušných potvrzení;

                     d)

                     při výpočtu denního příspěvku se započte do doby skutečného trvání pracovní cesty paušální doba, která zohlední čas nezbytný pro dopravu na nádraží a z nádraží nebo na letiště a z letiště. Tato doba se vypočte takto:

                                 i)

                                 započtou se dvě hodiny před začátkem cesty vlakem (skutečnou hodinou odjezdu vlaku) a další dvě hodiny po skončení této cesty (skutečné hodiny příjezdu vlaku),

                                 ii)

                                 započtou se tři hodiny před začátkem letu (skutečná hodina odletu) a další tři hodiny po skončení letu (skutečná hodina příletu);

                     e)

                     zaměstnanci, kteří si přejí přidat víkend nebo dovolenou bezprostředně před zahájením pracovní cesty, obdrží denní příspěvek vypočtený od 15:00 hodin dne předcházejícího pracovní cestě;

                     f)

                     zaměstnanci, kteří si přejí přidat víkend nebo dovolenou bezprostředně po pracovní cestě, obdrží denní příspěvek vypočtený do 22:00 hodin dne, kdy pracovní cesta končí;

                     g)

                     v případě ubytování se denní příspěvek sníží o 30 %, pokud je zahrnuto do ceny jízdného (noční trajekt, lehátko nebo lůžko, vlak nebo letadlo), a o 50 %, pokud jej poskytuje externí subjekt.

               3.   Má se za to, že denní příspěvek pokrývá veškeré výdaje, které mohou zaměstnanci vzniknout na pracovní cestě, s výjimkou níže uvedených výdajů, o jejichž náhradu lze požádat dodatečně:

                     a)

                     poplatky za víza a podobné poplatky v přímé souvislosti s pracovní cestou;

                     b)

                     náklady na přepravu nadměrných zavazadel s výslovným svolením ředitele;

                     c)

                     řádně odůvodněné komunikační poplatky (poplatky za internet, poštovní služby, telegraf a meziměstské telefonní hovory) vynaložené ze služebních důvodů;

                     d)

                     náklady na reprezentaci, které vznikly zaměstnanci v souladu s podmínkami stanovenými ředitelem;

                     e)

                     platby za taxi za předpokladu, že ředitel vydal předem souhlas a že je předložen výdajový doklad.

               Překročí-li za jistých okolností výdaje na ubytování 60 % denního příspěvku, může středisko zcela nebo částečně příslušný rozdíl nahradit na základě předložených dokladů a dostatečného zdůvodnění, že tyto dodatečné výdaje byly nevyhnutné. Tato náhrada nesmí přesáhnout 30 % denního příspěvku.

         PŘÍLOHA VIII
         VOLNO Z DŮVODU NEMOCI, MATEŘSKÁ, OTCOVSKÁ A RODIČOVSKÁ DOVOLENÁ A JINÉ MIMOŘÁDNÉ VOLNO
         (uvedené v článku 22 pracovního řádu)
         1.   Nepřítomnost ze zdravotních důvodů a volno z důvodu nemoci

                     a)

                     Zaměstnanci nepřítomní z důvodu nemoci nebo úrazu déle než tři po sobě následující dny musí do tří dnů po přerušení práce předložit lékařské potvrzení.

                     b)

                     Pokud nepřítomnost z důvodu nemoci nebo úrazu, která netrvá déle než tři dny a pro kterou není předloženo lékařské potvrzení, přesáhne celkově devět pracovních dnů v jednom kalendářním roce, může to mít pro dotyčného zaměstnance za následek odpovídající snížení dovolené v kalendářním roce nebo odpovídající snížení příjmů, jestliže již svou dovolenou v daném roce zcela vyčerpal.

                     c)

                     Zaměstnanci nepřítomní z důvodu nemoci nebo úrazu mají při předložení lékařského potvrzení nárok na volno z důvodů nemoci s platem v plné výši a s přípěvky po dobu nejvýše třinácti po sobě jdoucích týdnů.

                     d)

                     V případě trvalé nepřítomnosti delší než třináct po sobě následujících týdnů z důvodu nemoci nebo úrazu nebo v případě častých krátkodobých absencí z důvodu nemoci může být zaměstnanec podle čl. 6 odst. 4 požádán, aby se podrobil lékařskému vyšetření.

                     e)

                     Během volna zaměstnance z důvodu nemoci může středisko kdykoli požádat nezávislý subjekt o lékařskou kontrolu.

               2.   Nakažlivé nemoci, očkování a úrazy

                     a)

                     Zaměstnanec, který onemocní nakažlivou nemocí, musí zůstat mimo pracoviště a neprodleně o této skutečnosti informovat vedoucího správního a personálního odboru. Je-li nakažlivá nemoc hlášena v rodině zaměstnance nebo mezi jeho blízkými přáteli, musí zaměstnanec neprodleně informovat vedoucího správního a personálního odboru a dodržovat hygienická preventivní opatření, která vedoucí případně nařídí. Všichni zaměstnanci, kteří byli v kontaktu s osobou, jež onemocněla nakažlivou nemocí, a kteří musí z tohoto důvodu zůstat mimo pracoviště, mají nárok na všechny své příjmy; tato nepřítomnost se neodčítá z jejich nároku na volno z důvodu nemoci nebo na dovolenou za kalendářní rok.

                     b)

                     Zaměstnanci se musí v případě potřeby podrobit preventivnímu očkování.

                     c)

                     Zaměstnanec musí neprodleně nahlásit vedoucímu správního a personálního odboru všechny úrazy, ke kterým došlo v práci nebo mimo středisko, i když se mohou na první pohled jevit jako bezvýznamné, společně se jmény a adresami případných svědků.

               3.   Mimořádné volno, volno v případě svatby, mateřská dovolená, otcovská dovolená, rodičovská dovolená a mimořádné placené volno

                     a)

                     Ředitel střediska může z mimořádných nebo naléhavých soukromých důvodů udělit plně nebo částečně placené mimořádné volno, které nepřesahuje osm pracovních dnů ročně, nebo neplacené volno.

                     b)

                     Plně placené mimořádné volno v délce šesti pracovních dnů se poskytuje zaměstnanci v případě jeho svatby.

                     c)

                     Plně placená mateřská dovolená, která se nezapočítává do volna z důvodů nemoci nebo do dovolené za kalendářní rok, se zaměstnankyním poskytuje po předložení příslušného lékařského potvrzení. Délka mateřské dovolené je šestnáct týdnů.

                     d)

                     Tato dovolená nezačne dříve než šest týdnů před očekávaným dnem porodu uvedeným v potvrzení a skončí nejdříve deset týdnů, avšak nejdéle šestnáct týdnů po porodu.
                     V případě vícečetného nebo předčasného porodu nebo narození zdravotně postiženého dítěte činí tato doba dvacet týdnů. Předčasným porodem se pro účely tohoto ustanovení rozumí porod, ke kterému došlo před koncem 34. týdne těhotenství.

                     e)

                     Plně placená mateřská dovolená, která se nezapočítává do volna z důvodů nemoci nebo do dovolené za kalendářní rok, se poskytuje zaměstnankyni, která zákonně osvojí dítě mladší osmnácti let.
                     Délka mateřské dovolené je šestnáct týdnů a tato dovolená začíná dnem příchodu dítěte do jeho nového domova.
                     V případě vícenásobných osvojení nebo osvojení zdravotně postiženého dítěte činí délka mateřské dovolené dvacet týdnů.

                     f)

                     Plně placená otcovská dovolená v délce deseti pracovních dnů se poskytuje zaměstnancům při narození nebo osvojení dítěte, které je uznáno za vyživovanou osobu (podle definice v čl. 11 odst. 3) a které je, v případě osvojení, mladší osmnácti let. V případě vícečetného porodu nebo narození zdravotně postiženého dítěte se tato dovolená prodlužuje na dvanáct pracovních dnů.
                     Tato dovolená začíná dnem narození dítěte nebo příchodu dítěte do jeho nového domova, avšak je možné ji odložit, je-li dítě hospitalizováno.

                     g)

                     Zaměstnanec má nárok až na dva měsíce rodičovské dovolené bez základního platu za každé dítě, přičemž tuto dovolenou je třeba čerpat během prvních dvanácti měsíců po narození nebo osvojení dítěte. Minimální doba jednorázově čerpané dovolené nesmí být kratší než jeden měsíc.
                     Během rodičovské dovolené pokračuje účast zaměstnance v systému sociálního zabezpečení; je zachováno nabývání důchodových nároků, příspěvek na vyživované dítě a příspěvek na vzdělání. Zaměstnanec si zachová své pracovní místo a má nadále nárok na postup do vyššího stupně nebo povýšení do jiné třídy.
                     Během rodičovské dovolené má zaměstnanec nárok na příspěvek ve výši 800 EUR měsíčně, ale nesmí se přitom věnovat žádné jiné výdělečné činnosti.
                     Příspěvek do systému sociálního zabezpečení hradí v plné výši středisko.

                     h)

                     Zaměstnanci povolaní k výkonu vojenské služby za účelem účasti na vojenském cvičení mají nárok na mimořádné placené volno v délce maximálně dvou týdnů ročně nebo čtyř týdnů každé dva roky.
                     Doba, na kterou jsou zaměstnanci povolaní a která je delší než uvedená délka volna, se odečte z nároku zaměstnance na dovolenou za kalendářní rok.
                     Obdrží-li zaměstnanec finanční náhradu od vnitrostátního orgánu, který ho povolal, odečte se částka této náhrady od jeho platu.

         PŘÍLOHA IX
         DISCIPLINÁRNÍ ŘÍZENÍ
         (uvedené v článcích 2, 27 a 31 pracovního řádu)
         ODDÍL 1
         Obecná ustanovení
         Článek 1
         1.   Vždy, když interní šetření odhalí případnou osobní účast zaměstnance nebo bývalého zaměstnance, je o této skutečnosti daná osoba urychleně informována, za předpokladu, že tento postup nemůže vyšetřování poškodit. V žádném případě nelze po ukončení šetření vypracovat závěry se jmenovitým uvedením zaměstnance, aniž by tento zaměstnanec dostal možnost vyjádřit se ke skutečnostem, jež se ho týkají. V závěrech je na toto vyjádření uveden odkaz.
         2.   V případech vyžadujících naprosté utajení pro účely vyšetřování a použití vyšetřovacích postupů spadajících do působnosti vnitrostátního justičního orgánu lze se souhlasem ředitele odložit splnění povinnosti vyzvat zaměstnance, aby se k dané věci vyjádřil. V těchto případech nelze zahájit disciplinární řízení dříve, než zaměstnanec dostane možnost se vyjádřit.
         3.   Pokud po interním šetření nejsou k dispozici žádné důkazy proti zaměstnanci, proti němuž byla vznesena nepodložená obvinění, dotyčné šetření se uzavře, aniž by byly činěny další kroky, a to na základě rozhodnutí ředitele, který o tom dotyčného zaměstnance písemně informuje. Zaměstnanec může požádat, aby toto rozhodnutí bylo založeno do jeho osobního spisu.
         4.   Ředitel dotyčnou osobu informuje o ukončení šetření a sdělí jí závěry vyšetřovací zprávy.
         Článek 2
         Po informování dotyčného zaměstnance o všech důkazech ve spisech a po vyslechnutí dotyčného zaměstnance může ředitel na základě vyšetřovací zprávy:

                     a)

                     rozhodnout, že proti zaměstnanci nebyly nalezeny žádné důkazy, o čemž musí být písemně informován, nebo

                     b)

                     rozhodnout, že ačkoliv došlo k porušení povinností nebo se zdá, že k tomuto porušení došlo, neuloží se žádná disciplinární opatření a daný zaměstnanec je případně napomenut, nebo

                     c)

                     v případě neplnění povinností ve smyslu článku 27 služebního řádu:

                                 i)

                                 rozhodnout o zahájení disciplinárního řízení stanoveného v oddíle 4 této přílohy nebo

                                 ii)

                                 rozhodnout o zahájení disciplinárního řízení před disciplinární komisí.

               Článek 3
         Zaměstnance, jenž z objektivních důvodů nemůže být vyslechnut podle této přílohy, lze vyzvat k poskytnutí písemného vyjádření nebo jej může zastoupit osoba jím zvolená.
         ODDÍL 2
         Disciplinární komise
         Článek 4
         1.   Zřizuje se disciplinární komise, jejíž členové mohou být vybráni z řad zaměstnanců střediska nebo některého z evropských orgánů.
         2.   Disciplinární komisi tvoří předseda a dva členové, které mohou nahradit náhradníci.
         Článek 5
         1.   Ředitel a výbor zaměstnanců podle článku 34 pracovního řádu jmenují současně po jednom členu a jednom náhradníkovi. Pokud výbor zaměstnanců nejmenuje z jakéhokoli důvodu žádného člena ani náhradníka, může ředitel jmenovat prozatímní členy, kteří je nahradí, dokud nebudou jmenováni.
         2.   Předsedu a náhradníka předsedy jmenuje ředitel.
         3.   Předseda, členové a náhradníci jsou jmenováni na dobu tří let. Středisko však může pro členy a náhradníky stanovit kratší funkční období, nejméně však jeden rok.
         4.   Dotyčný zaměstnanec má právo odmítnout jednoho z členů disciplinární komise do pěti dnů od jejího vytvoření. Také ředitel má právo odmítnout jednoho ze členů disciplinární komise. Ve stejné lhůtě mohou členové disciplinární komise požádat z oprávněných důvodů o uvolnění z výkonu této funkce a v případě střetu zájmů odstoupí.
         Článek 6
         1.   Předseda a členové disciplinární komise vykonávají své funkce naprosto nezávisle.
         2.   O poradách a jednáních disciplinární komise se neposkytují informace.
         ODDÍL 3
         Disciplinární opatření
         Článek 7
         1.   Ředitel může uložit některý z těchto postihů:

                     a)

                     písemné napomenutí;

                     b)

                     důtku;

                     c)

                     odklad zařazení do vyššího stupně na dobu od jednoho do 23 měsíců;

                     d)

                     zařazení do nižšího stupně;

                     e)

                     dočasné zařazení do nižší třídy na dobu od 15 dnů do jednoho roku;

                     f)

                     zařazení do nižší třídy;

                     g)

                     propuštění ze zaměstnání skončením pracovního poměru s případným odnětím nebo snížením příspěvku za ztrátu zaměstnání.

               2.   Pokud zaměstnanec pobírá starobní důchod nebo invalidní dávku, může ředitel rozhodnout, že po určitou dobu nebude část důchodu nebo invalidní dávky vyplácet; účinky tohoto opatření se nedotknou osob vyživovaných dotyčným zaměstnancem. Příjem zaměstnance však nesmí být nižší než částka životního minima odpovídající základnímu platu zaměstnance zařazeného do kategorie C 1/1, se započtením všech případných rodinných příspěvků.
         3.   Za jedno pochybení nelze uložit více než jeden disciplinární postih.
         Článek 8
         Přísnost ukládaných disciplinárních postihů musí odpovídat závažnosti pochybení. Při stanovení závažnosti pochybení a při rozhodování o disciplinárním postihu, který má být uložen, se zejména vezme v úvahu:

                     a)

                     povaha pochybení a okolnosti, za jakých k němu došlo;

                     b)

                     míra, do jaké dané pochybení poškozuje bezúhonnost, pověst nebo zájmy střediska;

                     c)

                     míra, v jaké bylo dané pochybení způsobeno úmyslným jednáním nebo nedbalostí;

                     d)

                     důvody pochybení zaměstnance;

                     e)

                     platová třída a služební věk zaměstnance;

                     f)

                     míra osobní odpovědnosti zaměstnance;

                     g)

                     úroveň úkolů a povinností zaměstnance;

                     h)

                     skutečnost, zda má pochybení povahu opakovaného jednání nebo chování;

                     i)

                     chování zaměstnance v průběhu trvání pracovního poměru.

               ODDÍL 4
         Disciplinární řízení bez účasti disciplinární komise
         Článek 9
         Ředitel může rozhodnout o postihu v podobě písemného napomenutí nebo důtky bez konzultace s disciplinární komisí. V takovém případě je dotyčný zaměstnanec vyslechnut, dříve než ředitel takové opatření přijme.
         ODDÍL 5
         Disciplinární řízení před disciplinární komisí
         Článek 10
         1.   Ředitel předloží disciplinární komisi zprávu, v níž jasně uvede skutečnosti, které jsou předmětem stížnosti, popřípadě rovněž okolnosti, za nichž k nim došlo, včetně přitěžujících nebo polehčujících okolností.
         2.   Zpráva je sdělena dotyčnému zaměstnanci a předsedovi disciplinární komise, který ji dá na vědomí členům této komise.
         Článek 11
         1.   Po obdržení zprávy má dotyčný zaměstnanec právo získat svůj úplný osobní spis a pořídit si kopie všech dokladů souvisejících s řízením, včetně zprošťujících důkazů.
         2.   Dotyčný zaměstnanec má nejméně 15 dnů ode dne doručení zprávy, kterým je zahájeno disciplinární řízení, na přípravu obhajoby.
         3.   Zaměstnanci může být nápomocna osoba, kterou si sám zvolí.
         Článek 12
         Pokud v přítomnosti předsedy disciplinární komise dotyčný zaměstnanec přizná pochybení na své straně a přijme bez výhrad zprávu uvedenou v článku 10 této přílohy, může ředitel v souladu se zásadou proporcionality mezi povahou pochybení a zvažovaným postihem případ disciplinární komisi odejmout. Je-li případ disciplinární komisi odejmut, vydá předseda ke zvažovanému postihu stanovisko. Odchylně od článku 9 této přílohy může ředitel v rámci tohoto postupu uložit jeden z postihů stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. a) až d) této přílohy.
         Před uznáním svého pochybení je dotyčný zaměstnanec poučen o možných důsledcích tohoto uznání.
         Článek 13
         Před první schůzí disciplinární komise může předseda jednoho z jejích členů pověřit, aby připravil všeobecnou zprávu o dané záležitosti, a v tomto smyslu informuje ostatní členy disciplinární komise.
         Článek 14
         1.   Dotyčný zaměstnanec je disciplinární komisí vyslechnut; při této příležitosti se může vyjádřit písemně nebo ústně, osobně nebo prostřednictvím zástupce. Může si povolat svědky.
         2.   Před disciplinární komisí zastupuje středisko jeden ze zaměstnanců, kterého k tomuto účelu zmocní ředitel.
         Článek 15
         Po posouzení předložených dokladů a s přihlédnutím k ústnímu nebo písemnému vyjádření přijme disciplinární komise většinovým hlasováním odůvodněné stanovisko ohledně toho, zda skutečnosti, které jsou předmětem stížnosti, byly prokázány a zda na základě těchto skutečností má být uložen postih. Toto stanovisko podepíší všichni členové komise. Disciplinární komise předá stanovisko řediteli a dotyčnému zaměstnanci do dvou měsíců od obdržení zprávy ředitele za předpokladu, že tato lhůta je přiměřená vzhledem ke složitosti daného případu.
         Článek 16
         1.   Výdaje vzniklé v průběhu disciplinárního řízení z podnětu dotyčného zaměstnance, zejména odměna vyplacená osobě určené k tomu, aby byla zaměstnanci nápomocna nebo ho obhajovala, hradí zaměstnanec v případě, že výsledkem disciplinárního řízení je uložení jednoho z postihů stanovených v článku 7 této přílohy.
         2.   Ředitel však může ve výjimečných případech rozhodnout jinak, pokud by to pro dotyčného zaměstnance znamenalo nepřiměřenou zátěž.
         Článek 17
         1.   Po vyslechnutí zaměstnance přijme ředitel do dvou měsíců od obdržení stanoviska disciplinární komise rozhodnutí podle článků 8 a 9 této přílohy. Rozhodnutí musí být odůvodněno.
         2.   Jestliže ředitel rozhodne případ uzavřít bez uložení disciplinárního postihu, neprodleně o tom dotyčného zaměstnance písemně informuje. Dotyčný zaměstnanec může požádat, aby toto rozhodnutí bylo založeno do jeho osobního spisu.
         ODDÍL 6
         Odvolání z funkce
         Článek 18
         1.   Pokud ředitel obviní zaměstnance ze závažného pochybení, ať již v důsledku neplnění profesních povinností nebo porušení zákona, může osobu obviněnou z tohoto pochybení neprodleně odvolat z funkce na určitou nebo neurčitou dobu.
         2.   Ředitel toto rozhodnutí učiní po vyslechnutí dotyčného zaměstnance, s výjimkou mimořádných okolností.
         Článek 19
         1.   V rozhodnutí o odvolání zaměstnance je uvedeno, zda během doby, na níž je odvolán z funkce, má zaměstnanec nadále dostávat odměnu v plné výši nebo jaká část odměny má být sražena. Částka vyplácená zaměstnanci však nesmí být za žádných okolností nižší než částka životního minima odpovídající základnímu platu zaměstnance zařazeného do platové třídy C 1/1 se započtením všech případných rodinných příspěvků.
         2.   Situace zaměstnance odvolaného z funkce musí být s konečnou platností vyřešena do šesti měsíců ode dne, kdy odvolání nabývá účinku. Není-li toto rozhodnutí přijato do šesti měsíců, má dotyčný zaměstnanec právo opět pobírat odměnu v plné výši, s výhradou odstavce 3.
         3.   Po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 2 může být odměna nadále krácena, pokud je s dotyčným zaměstnancem vedeno trestní řízení v souvislosti se stejnými činy a pokud je v důsledku tohoto řízení ve vyšetřovací vazbě. V těchto případech nepobírá zaměstnanec odměnu v plné výši, dokud příslušný soud nenařídí jeho propuštění.
         4.   Částky, o něž byl plat podle odstavce 1 krácen, jsou zaměstnanci doplaceny, pokud konečné rozhodnutí ukládá disciplinární postih, jenž není přísnější než písemné napomenutí, důtka nebo odklad zařazení do vyššího stupně, nebo pokud není uložen žádný disciplinární postih; není-li uložen žádný postih, jsou částky doplaceny se složenými úroky s roční úrokovou sazbou ve výši 3,5 %.
         ODDÍL 7
         Souběžné trestní stíhání
         Článek 20
         Pokud je zaměstnanec trestně stíhán pro stejné činy, konečné rozhodnutí se přijme až poté, co soud projednávající daný případ vynese konečný rozsudek.
         ODDÍL 8
         Závěrečná ustanovení
         Článek 21
         Zaměstnanec, jemuž byl uložen jiný disciplinární postih než odvolání z funkce, může po uplynutí tří let v případě písemného napomenutí či důtky nebo šesti let v případě ostatních postihů podat žádost, aby všechny údaje o těchto opatřeních byly z jeho osobního spisu vymazány. Ředitel rozhodne, zda této žádosti vyhoví.
         Článek 22
         Pokud se objeví nové skutečnosti podložené příslušnými důkazy, může ředitel disciplinární řízení obnovit z vlastního podnětu nebo na žádost dotyčného zaměstnance.
         Článek 23
         Pokud nebyly proti zaměstnanci předloženy důkazy podle článku 15 této přílohy, má zaměstnanec právo požadovat, aby byla zjednána náprava škody zajištěním vhodné formy zveřejnění rozhodnutí ředitele.
         Článek 24
         Prováděcí pravidla k těmto postupům přijme správní rada střediska.

         PŘÍLOHA X
         ODVOLACÍ KOMISE
         (uvedená v článku 28 pracovního řádu)
         1.   Pravomoc
         Odvolací komise má pravomoc urovnávat spory vzniklé v souvislosti s porušením tohoto pracovního řádu nebo pracovních smluv podle článku 7 pracovního řádu. Za tímto účelem rozhoduje o odvoláních proti rozhodnutím ředitele podaných současnými nebo bývalými zaměstnanci nebo jejich dědici či zástupci.
         2.   Složení a postavení

                     a)

                     Odvolací komise se skládá z předsedy a dvou členů. Tito se mohou nechat zastupovat zástupci. Předseda nebo jeden z členů či jeden z jejich zástupců musí mít právnické vzdělání.

                     b)

                     Předsedu, jeho zástupce, členy a jejich zástupce jmenuje správní rada střediska na období dvou let, a to z řad osob, které nejsou zaměstnanci střediska. Nemůže-li některý z nich v určitém okamžiku svou funkci vykonávat, uskuteční se nové jmenování na dobu zbývající do konce tohoto období.

                     c)

                     Zasedání odvolací komise jsou považována za usnášeníschopná, pouze pokud je přítomen předseda nebo jeho zástupce a dva členové nebo jejich zástupci.

                     d)

                     Při výkonu své funkce jsou členové odvolací komise zcela nezávislí.

                     e)

                     Správní rada střediska stanoví odměny předsedy, členů a jejich zástupců.

                     f)

                     Odvolací komise stanoví svůj vlastní řád s výhradou ustanovení této přílohy.

               3.   Sekretariát odvolací komise

                     a)

                     Ředitel jmenuje tajemníka odvolací komise, který je zaměstnancem střediska.

                     b)

                     Při výkonu své funkce jedná tajemník odvolací komise jako zapisovatel a podléhá výhradně pravomoci odvolací komise.

               4.   Odvolání

                     a)

                     Odvolání předložená odvolací komisi jsou přípustná pouze tehdy, nebylo-li odvolateli předtím vyhověno prostřednictvím interního správního odvolání k řediteli.

                     b)

                     Odvolatel může ve lhůtě dvaceti dnů od oznámení napadeného rozhodnutí nebo ode dne odmítnutí nálezů prostředníka jednou ze stran podat písemnou žádost, aby odvolací komise toto rozhodnutí zrušila nebo změnila. Tato žádost se podává vedoucímu správního a personálního odboru střediska, který potvrdí její přijetí a zahájí postup ke svolání odvolací komise.

                     c)

                     Odvolání musí být podáno na sekretariátu odvolací komise do dvou měsíců ode dne oznámení napadeného rozhodnutí. Avšak ve výjimečných případech, zejména v otázkách důchodu, může odvolací komise uznat odvolání podaná do jednoho roku ode dne oznámení napadeného rozhodnutí.

                     d)

                     Odvolání musí být písemná; musí v nich být uvedeny všechny důvody odvolání přednesené odvolatelem a současně musí být předloženy podpůrné písemné důkazy.

                     e)

                     Odvolání nevedou k pozastavení výkonu napadaného rozhodnutí.

               5.   Předběžný postup

                     a)

                     Odvolání jsou neprodleně předána řediteli, který k nim musí uvést písemné připomínky. Opis těchto připomínek je do jednoho měsíce ode dne podání odvolání předán tajemníkovi odvolací komise a odvolateli, který může do dvaceti dnů podat písemnou repliku, jejíž opis předá tajemník odvolací komise neprodleně řediteli.

                     b)

                     Odvolání společně s písemnými vyjádřeními a podpůrnými důkazními dokumenty, připomínkami ředitele a případnou replikou odvolatele předá sekretariát odvolací komise jejím členům do tří měsíců od podání odvolání a nejméně patnáct dnů před dnem zasedání, na kterém má být odvolání projednáno.

               6.   Svolání odvolací komise
         Odvolací komisi svolává její předseda. Odvolání, která jí jsou předložena, přezkoumává komise v zásadě do čtyř měsíců ode dne jejich podání.
         7.   Zasedání odvolací komise

                     a)

                     Zasedání odvolací komise jsou neveřejná (nerozhodne-li komise jinak). Jednání odvolací komise jsou tajná.

                     b)

                     Ředitel nebo jeho zástupce se společně s odvolatelem účastní řízení a mohou činit ústní prohlášení na podporu důvodů uvedených ve svých písemných vyjádřeních.

                     c)

                     Odvolací komise může požadovat předložení dokladů, které považuje za účelné pro posouzení podaného odvolání. Tyto předložené doklady musí být rovněž sděleny řediteli a odvolateli.

                     d)

                     Odvolací komise vyslechne strany a ty svědky, jejichž výpovědi považuje pro dané řízení za užitečné. Zaměstnanec předvolaný jako svědek se musí dostavit před odvolací komisi a nesmí odmítnout poskytnutí požadovaných informací.

                     e)

                     Osoby, které se účastní zasedání odvolací komise, nesmí v žádném případě vyzradit skutečnosti, o kterých se během řízení dozvěděly, ani stanoviska vyjádřená během řízení.

               8.   Rozhodnutí odvolací komise

                     a)

                     Ve výjimečných případech může odvolací komise přijmout předběžné opatření, kterým se odkládá výkon napadeného opatření až do konečného rozhodnutí v souladu s níže uvedenými body.

                     b)

                     Rozhodnutí se přijímají většinou hlasů. Musí být písemná a odůvodněná. Proti těmto rozhodnutím se nelze odvolat a pro obě strany jsou vykonatelná do jednoho dne od jejich oznámení.

                     c)

                     Odvolací komisi však lze požádat o opravu rozhodnutí, které obsahuje úřední chyby nebo chyby v psaní a počtech. Žádost o opravu musí být podána do šesti měsíců ode dne, kdy byla chyba zjištěna.