title: Rozhodnutí Komise ze dne 3. března 1989, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro odtajnění dokumentů chráněných služebním nebo obchodním tajemstvím

text:
Důležité právní upozornění

|

31989D0196

Úřední věstník L 073 , 17/03/1989 S. 0052 - 0052 Finské zvláštní vydání: Kapitola 17 Svazek 1 S. 0098  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 17 Svazek 1 S. 0098

		Rozhodnutí Komiseze dne 3. března 1989,kterým se stanoví prováděcí pravidla pro odtajnění dokumentů chráněných služebním nebo obchodním tajemstvím(89/196/EHS, Euratom, ESUO)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 ze dne 1. února 1983 o otevření historických archivů Evropského hospodářského společenství a Evropského společenství pro atomovou energii veřejnosti [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,s ohledem na rozhodnutí Komise č. 359/83/ESUO ze dne 8. února 1983 o otevření historických archivů Evropského společenství uhlí a oceli veřejnosti [2], a zejména na článek 9 uvedeného rozhodnutí,vzhledem k tomu, že podle pravidel upravujících otevření historických archivů Společenství veřejnosti mohou být dokumenty a záznamy chráněné služebním nebo obchodním tajemstvím zpřístupněny veřejnosti, pouze pokud dotčená osoba nebo podnik nevznese proti této skutečnosti námitky; že v tomto smyslu musí Komise vyhlásit svůj úmysl zpřístupnit dokumenty a záznamy veřejnosti;vzhledem k tomu, že předběžné oznámení dotčeným osobám nebo podnikům je často obtížné, zejména v případech změny adresy nebo právního nástupnictví;vzhledem k tomu, že k zajištění účinného fungování postupu otevírání historických archivů Společenství veřejnosti je třeba přijmout ustanovení umožňující Komisi vyrozumět dotyčnou osobu nebo podnik prostřednictvím sdělení zveřejněného v Úředním věstníku Evropských společenství,ROZHODLA TAKTO:Článek 11. Pro účely oplatňování článku 4 nařízení (EHS, Euratom) č. 354/83 nebo článku 4 rozhodnutí Komise č. 359/83/ESUO sdělí Komise písemně dotčené osobě nebo podniku svůj úmysl zpřístupnit veřejnosti dokument nebo záznam chráněný služebním nebo obchodním tajemstvím a vyzve dotyčnou osobu nebo podnik ke vznesení případných námitek ve lhůtě šesti týdnů.Jestliže v této lhůtě není námitka vznesena, je dokument nebo záznam zpřístupněn veřejnosti.2. Jestliže není písemná žádost Komise dotčené osobě nebo podniku doručena, zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropských společenství (řada C) sdělení o svém úmyslu zpřístupnit veřejnosti dotyčný dokument nebo záznam, jestliže proti této skutečnosti nebude do šesti týdnů od zveřejnění uvedeného sdělení vznesena námitka. Oznámení v Úředním věstníku Evropských společenství označí dotčenou osobu nebo podnikatele a povahu dotyčného dokumentu nebo záznamu.Jestliže v uvedené lhůtě není námitka vznesena, je dokument nebo záznam zpřístupněn veřejnosti.Článek 2Toto rozhodnutí se použije ode dne 3. března 1989.V Bruselu dne 3. března 1989.Za KomisiAntónio Cardoso e Cunhačlen Komise[1] Úř. věst. L 43, 15.2.1983, s. 1.[2] Úř. věst. L 43, 15.2.1983, s. 14.--------------------------------------------------


title: 2011/583/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2011 o uzavření účtů Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2009

text:
               27.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 250/172

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2011
   o uzavření účtů Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2009
   (2011/583/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2009,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2009, spolu s odpověďmi centra (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 15. února 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES a článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1920/2006 ze dne 12. prosince 2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (přepracované znění) (3), a zejména na článek 15 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A7-0120/2011),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost za rozpočtový rok 2009;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí řediteli Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 338, 14.12.2010, s. 162.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: 2011/54/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 24. ledna 2011 o jmenování jednoho lotyšského člena a jednoho lotyšského náhradníka Výboru regionů

text:
               28.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 25/30

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 24. ledna 2011
   o jmenování jednoho lotyšského člena a jednoho lotyšského náhradníka Výboru regionů
   (2011/54/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh lotyšské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. prosince 2009 a dne 18. ledna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2009/1014/EU a 2010/29/EU o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Ainārse ŠLESERSE se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů.

               (3)

               Po skončení mandátu pana Sergejse DOLGOPOLOVSE se uvolnilo jedno místo náhradníka Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenováni:

               a)

               jako člen:

                           —

                           pan Dainis TURLAIS, Rīgas domes Drošības, kārtības un korupcijas novēršanas jautājumu komitejas priekšsēdētājs

                     a

               b)

               jako náhradník:

                           —

                           pan Viktors GLUHOVS, Rīgas domes deputāts, Pilsētas attīstības komitejas loceklis

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 24. ledna 2011.

            Za Radu

            předseda

         FAZEKAS S.

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22 a Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1025/2013/EU ze dne 22. října 2013 o poskytnutí makrofinanční pomoci Kyrgyzské republice

text:
               25.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 283/1

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1025/2013/EU
   ze dne 22. října 2013
   o poskytnutí makrofinanční pomoci Kyrgyzské republice
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   v souladu s řádným legislativním postupem (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Spolupráce mezi Unií a Kyrgyzskou republikou je založena na Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Kyrgyzskou republikou na straně druhé (2), která vstoupila v platnost v roce 1999. Unie poskytuje Kyrgyzské republice zacházení v rámci všeobecného systému preferencí.

               (2)

               V roce 2009 zasáhla kyrgyzskou ekonomiku mezinárodní finanční krize a v červnu 2010 etnické násilí. Tyto události narušily hospodářské činnosti, vedly k nutnosti značných veřejných výdajů na obnovu a sociální pomoc a vyústily ve významný deficit vnějšího a rozpočtového financování.

               (3)

               Na setkání dárců na vysoké úrovni, které se konalo dne 27. července 2010 v Biškeku, přislíbilo mezinárodní společenství na podporu obnovy Kyrgyzské republiky mimořádnou pomoc ve výši 1,1 miliardy USD. Na tomto setkání Unie oznámila, že poskytne finanční pomoc ve výši až 117,9 milionu EUR.

               (4)

               Rada ve složení pro zahraniční věci uvítala ve svých závěrech o Kyrgyzské republice ze dne 26. července 2010 úsilí nové kyrgyzské vlády o ustavení demokratického institucionálního rámce a vyzvala Komisi, aby pokračovala v poskytování pomoci orgánům Kyrgyzské republiky při provádění jejich reformního programu, a to též ve formě nových programů pomoci, a aby přispívala k udržitelnému hospodářskému a sociálnímu rozvoji země.

               (5)

               Politická a ekonomická podpora Unie rodící se parlamentní demokracii Kyrgyzské republiky by byla politickým signálem silné podpory Unie demokratickým reformám ve Střední Asii, který je v souladu s politikou Unie vůči této oblasti stanovenou ve strategii Unie pro Střední Asii (2007–2013) a v závěrech Rady o Střední Asii ze dne 25. června 2012.

               (6)

               V souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu a Rady přijatým spolu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 778/2013/EU (3) by makrofinanční pomoc Unie měla být mimořádným finančním nástrojem účelově nevázané všeobecné podpory platební bilance, jejímž cílem je obnovit udržitelný stav vnějšího financování příjemce a jež by měla podporovat provádění programu politik, jehož součástí jsou účinná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy určená ke zlepšení stavu platební bilance, zejména v průběhu trvání programu, a posílit provádění příslušných smluv a programů s Unií.

               (7)

               Proces ekonomických změn a reforem Kyrgyzské republiky je podporován finanční pomocí Mezinárodního měnového fondu (MMF). V červnu roku 2011 se kyrgyzské orgány a MMF dohodly na tříletém navýšení úvěru z MMF (dále jen „program MMF“) na podporu země, které není preventivního charakteru a jehož výše činí 66,6 milionu zvláštních práv čerpání (ZPČ). MMF schválil čtvrtou revizi daného programu v červnu roku 2013. Cíle programu MMF jsou v souladu s účelem makrofinanční pomoci Unie, kterým je zmírnění krátkodobých potíží v oblasti platební bilance, a jsou prováděna účinná opatření zaměřená na korekci, která jsou v souladu s cílem makrofinanční pomoci.

               (8)

               Unie poskytuje Kyrgyzské republice rozpočtovou podporu odvětví v rámci finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci v celkové výši 33 milionů EUR na období 2011–2013 na podporu reforem v oblasti sociální ochrany, vzdělávání a správy veřejných financí.

               (9)

               Vzhledem ke zhoršující se hospodářské situaci a hospodářskému výhledu požádala Kyrgyzská republika v roce 2010 o makrofinanční pomoc Unie.

               (10)

               Vzhledem k tomu, že Kyrgyzská republika má pro Unii strategický význam i rozhodující vliv na regionální stabilitu, měla by být výjimečně považována za způsobilou pro přijetí makrofinanční pomoci Unie.

               (11)

               Vzhledem k tomu, že v platební bilanci Kyrgyzské republiky přetrvává deficit vnějšího financování přesahující výši prostředků poskytnutých MMF a jinými mnohostrannými institucemi, a navzdory tomu, že Kyrgyzská republika provádí účinné programy hospodářské stabilizace a reforem, je poskytnutí makrofinanční pomoci Kyrgyzské republice ze strany Unie (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) za stávajících výjimečných okolností považováno za vhodnou reakci na žádost Kyrgyzské republiky o podporu hospodářské stabilizace ve spojení s programem MMF.

               (12)

               Cílem makrofinanční pomoci Unie by mělo být podpořit obnovení udržitelného stavu vnějšího financování Kyrgyzské republiky, a tím přispět k jejímu hospodářskému a sociálnímu rozvoji.

               (13)

               Stanovení výše makrofinanční pomoci Unie vychází z úplného kvantitativního posouzení zbývajících potřeb vnějšího financování Kyrgyzské republiky a zohledňuje její schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z mezinárodních rezerv, které má k dispozici. Makrofinanční pomoc Unie by měla doplňovat programy a zdroje poskytnuté MMF a Světovou bankou. Při určení výše pomoci jsou rovněž zohledněny očekávané finanční příspěvky od mnohostranných dárců a nutnost zajistit spravedlivé rozložení zátěže mezi Unii a ostatní dárce, jakož i dosavadní použití jiných unijních nástrojů vnějšího financování v Kyrgyzské republice a přidaná hodnota celkového zapojení Unie.

               (14)

               S ohledem na zbývající potřeby vnějšího financování Kyrgyzské republiky, na úroveň jejího hospodářského rozvoje posuzovanou podle příjmů na obyvatele a míry chudoby, na její schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z mezinárodních rezerv, které má k dispozici, a na její schopnost splácet posouzenou na základě analýzy udržitelnosti dluhu by část pomoci měla být poskytnuta ve formě grantů.

               (15)

               Komise by měla zajistit, aby makrofinanční pomoc Unie byla po právní i obsahové stránce v souladu s hlavními zásadami, cíli a opatřeními, která byla přijata v rámci jednotlivých oblastí vnější činnosti, a dalšími příslušnými politikami Unie.

               (16)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla podporovat vnější politiku Unie vůči Kyrgyzské republice. Útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost by v průběhu provádění makrofinanční pomoci měly úzce spolupracovat v zájmu koordinace vnější politiky Unie a zajištění její ucelenosti.

               (17)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla posilovat oddanost Kyrgyzské republiky vůči hodnotám, které má společné s Unií, včetně demokracie, právního státu, řádné správy věcí veřejných, dodržování lidských práv, udržitelného rozvoje a snižování chudoby, jakož i oddanost vůči zásadám otevřeného a spravedlivého obchodu založeného na pravidlech.

               (18)

               Předpokladem poskytnutí makrofinanční pomoci Unie by měla být skutečnost, že Kyrgyzská republika respektuje účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému více politických stran a právního státu, a zaručuje dodržování lidských práv. Kromě toho by specifické cíle makrofinanční pomoci Unie měly posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost v oblasti systémů správy veřejných financí v Kyrgyzské republice. Komise by měla pravidelně sledovat plnění výše uvedeného předpokladu i dosažení těchto cílů.

               (19)

               V zájmu zajištění účinné ochrany finančních zájmů Unie souvisejících s makrofinanční pomocí Unie by Kyrgyzská republika měla přijmout vhodná opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, úplatkářství a jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s pomocí. Kromě toho je třeba stanovit, že Komise bude provádět kontroly a Účetní dvůr audity.

               (20)

               Uvolněním makrofinanční pomoci Unie nejsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady.

               (21)

               Částky makrofinanční pomoci poskytnuté formou grantů a částky složené pro účely záruky potřebné pro poskytnutí makrofinanční pomoci formou úvěrů by měly být v souladu s rozpočtovými prostředky stanovenými ve víceletém finančním rámci.

               (22)

               Makrofinanční pomoc Unie by měla být řízena Komisí. Komise by měla pravidelně informovat Evropský parlament a Radu o vývoji souvisejícím s makrofinanční pomocí a poskytovat jim příslušné dokumenty, aby mohly provádění tohoto rozhodnutí sledovat.

               (23)

               Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (4).

               (24)

               Na makrofinanční pomoc Unie by se měly vztahovat podmínky v oblasti hospodářské politiky, jež budou stanoveny v memorandu o porozumění. V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění a z důvodů účinnosti by Komise měla být zmocněna k vyjednávání těchto podmínek s kyrgyzskými orgány pod dohledem výboru složeného ze zástupců členských států v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Podle uvedeného nařízení by se měl poradní postup obecně použít ve všech případech, kromě případů stanovených v uvedeném nařízení. Vzhledem k potenciálně významnému dopadu pomoci ve výši více než 90 milionů EUR je vhodné použít na takové operace přezkumný postup. Vzhledem k výši makrofinanční pomoci, kterou poskytne Unie Kyrgyzské republice, by měl být pro přijetí memoranda o porozumění nebo pro snížení, zastavení či zrušení pomoci použit poradní postup.

               (25)

               Podle MMF spadá Kyrgyzská republika do kategorie „rozvíjejících se a rozvojových ekonomik“; podle Světové banky je Kyrgyzská republika součástí skupiny „nízkopříjmových ekonomik“ a „zemí podle klasifikace Mezinárodního sdružení pro rozvoj“; podle UN-OHRLLS (5) spadá Kyrgyzská republika do kategorie „vnitrozemských rozvojových zemí“; podle výboru pro rozvojovou pomoc při OECD patří na seznam „dalších zemí s nízkými příjmy“. Proto by Kyrgyzská republika měla být považována za rozvojovou zemi ve smyslu článku 208 Smlouvy, což odůvodňuje volbu článku 209 Smlouvy jako právního základu tohoto rozhodnutí,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Unie zpřístupní Kyrgyzské republice makrofinanční pomoc (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) v maximální výši 30 milionů EUR s cílem podpořit stabilizaci hospodářství Kyrgyzské republiky a pokrýt její potřeby v oblasti platební bilance stanovené ve stávajícím programu MMF. Z této maximální částky bude až 15 milionů EUR poskytnuto ve formě úvěrů a až 15 milionů EUR ve formě grantů. Uvolnění makrofinanční pomoci Unie je vázáno na schválení rozpočtu Unie na příslušný rok Evropským parlamentem a Radou.
   2.   Za účelem financování úvěrové části makrofinanční pomoci Unie je Komise zmocněna půjčit si jménem Unie nezbytné finanční prostředky na kapitálových trzích nebo od finančních institucí a dále je půjčit Kyrgyzské republice. Úvěry mají maximální dobu splatnosti 15 let.
   3.   Uvolnění makrofinanční pomoci Unie řídí Komise způsobem, který je v souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi MMF a Kyrgyzskou republikou a s hlavními zásadami a cíli ekonomických reforem stanovených v dohodě o partnerství a spolupráci a ve strategii Unie pro Střední Asii (2007–2013). Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o vývoji v oblasti makrofinanční pomoci Unie, včetně jejího vyplácení, a předkládá těmto orgánům příslušné dokumenty včas.
   4.   Makrofinanční pomoc Unie je k dispozici po dobu dvou let od prvního dne po vstupu memoranda o porozumění uvedeného v čl. 3 odst. 1 v platnost.
   5.   V případě, že se během období vyplácení makrofinanční pomoci Unie potřeby financování Kyrgyzské republiky podstatně sníží oproti původním předpokladům, sníží Komise výši poskytované pomoci nebo její poskytování pozastaví či zruší v souladu s poradním postupem podle čl. 7 odst. 2.
   Článek 2
   Předpokladem poskytnutí makrofinanční pomoci Unie je skutečnost, že Kyrgyzská republika respektuje účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému více politických stran a právního státu, a zaručuje dodržování lidských práv. Komise sleduje plnění tohoto předpokladu po celou dobu poskytování makrofinanční pomoci Unie. Tento článek se použije v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU (6).
   Článek 3
   1.   Komise vyjedná v souladu s poradním postupem podle čl. 7 odst. 2 s kyrgyzskými orgány jasně vymezené podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky, které se vztahují na makrofinanční pomoc Unie, přičemž se zaměří na strukturální reformy a zdravé veřejné finance; tyto podmínky budou stanoveny v memorandu o porozumění (dále jen „memorandum o porozumění“) zahrnujícím časový rámec pro jejich splnění. Podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky uvedené v memorandu o porozumění musí být v souladu s dohodami nebo ujednáními uvedenými v čl. 1 odst. 3, včetně makroekonomických ozdravných programů a programů strukturálních reforem prováděných Kyrgyzskou republikou s podporou MMF.
   2.   Tyto podmínky mají zejména posílit účinnost a transparentnost makrofinanční pomoci Unie a odpovědnost za ni, včetně systémů správy veřejných financí v Kyrgyzské republice. Při navrhování opatření politiky musí být náležitě zohledněn také pokrok v oblasti vzájemného otevírání trhů, rozvoj spravedlivého obchodu založeného na pravidlech a další priority v rámci vnější politiky Unie. Komise pravidelně sleduje pokrok v plnění těchto cílů.
   3.   Podrobné finanční podmínky makrofinanční pomoci Unie se stanoví v grantové dohodě a smlouvě o úvěru sjednané mezi Komisí a kyrgyzskými orgány.
   4.   Během provádění makrofinanční pomoci Unie sleduje Komise řádnost finančních opatření, správních postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly Kyrgyzské republiky, které jsou z hlediska této pomoci významné, jakož i dodržování dohodnutého časového rámce ze strany Kyrgyzské republiky.
   5.   Komise pravidelně ověřuje, zda jsou nadále splněny podmínky podle čl. 4 odst. 3, včetně toho, zda je hospodářská politika Kyrgyzské republiky v souladu s cíli makrofinanční pomoci Unie. Komise přitom postupuje v úzké koordinaci s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s Evropským parlamentem a Radou.
   Článek 4
   1.   S výhradou podmínek v odstavci 3 poskytne Komise makrofinanční pomoc Unie ve dvou splátkách, přičemž každá splátka sestává z úvěrové a grantové části. Výše obou splátek je stanovena v memorandu o porozumění.
   2.   Je-li to potřeba, jsou ve vztahu k částkám makrofinanční pomoci Unie poskytnuté formou úvěrů složeny částky pro účely záruky v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (7).
   3.   Komise rozhodne o uvolnění splátek s výhradou splnění těchto podmínek:

               a)

               předpoklad stanovený v článku 2;

               b)

               průběžné uspokojivé výsledky provádění programu politik, který zahrnuje účinná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy podporovaná úvěrovou dohodou s MMF, která nemá preventivní charakter, a

               c)

               provedení podmínek v oblasti hospodářské politiky dohodnutých v memorandu o porozumění v souladu s určitým časovým rámcem.

         K čerpání druhé splátky nedojde dříve než po třech měsících od uvolnění první splátky.
   4.   Nejsou-li splněny podmínky podle odstavce 3, Komise vyplácení makrofinanční pomoci Unie dočasně pozastaví nebo zruší. V těchto případech informuje o důvodech tohoto pozastavení či zrušení Evropský parlament a Radu.
   5.   Makrofinanční pomoc Unie je vyplacena Národní bance Kyrgyzské republiky. S výhradou ustanovení sjednaných v memorandu o porozumění, včetně potvrzení o zbývajících rozpočtových finančních potřebách, mohou být finanční prostředky Unie převedeny Ministerstvu financí Kyrgyzské republiky jako konečnému příjemci.
   Článek 5
   1.   Výpůjční a úvěrové operace týkající se úvěrové části makrofinanční pomoci Unie se provedou v eurech se stejným dnem připsání a Unie se na jejich základě nesmí týkat změna splatnosti, ani nesmí být v jejich důsledku vystavena žádnému riziku směnných kurzů nebo úrokových sazeb ani žádnému jinému obchodnímu riziku.
   2.   Umožní-li to okolnosti, může Komise na žádost Kyrgyzské republiky přijmout potřebná opatření s cílem zajistit, aby do podmínek úvěru byla zahrnuta doložka o předčasném splacení a aby byla spojena s odpovídající doložkou v podmínkách výpůjčních operací.
   3.   Umožní-li okolnosti snížení úrokové sazby úvěru, může se Komise na žádost Kyrgyzské republiky rozhodnout zcela nebo částečně refinancovat svůj původní úvěr nebo restrukturalizovat odpovídající finanční podmínky. Refinanční nebo restrukturalizační operace se uskuteční v souladu s odstavci 1 a 4 a nesmí vést k prodloužení splatnosti dotyčného úvěru nebo zvýšení částky nesplacené jistiny ke dni refinancování nebo restrukturalizace.
   4.   Veškeré náklady vzniklé Unii v souvislosti s výpůjčními a úvěrovými operacemi podle tohoto rozhodnutí hradí Kyrgyzská republika.
   5.   Komise informuje Evropský parlament a Radu o vývoji operací uvedených v odstavcích 2 a 3.
   Článek 6
   1.   Makrofinanční pomoc Unie se provádí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (8) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (9).
   2.   Provádění makrofinanční pomoci Unie podléhá přímému řízení.
   3.   Memorandum o porozumění, smlouva o úvěru a grantová dohoda, které budou dojednány s kyrgyzskými orgány, musí zahrnovat ustanovení, jež:

               a)

               zajistí, aby Kyrgyzská republika pravidelně kontrolovala, že bylo financování z rozpočtu Unie použito řádně, přijímala vhodná opatření pro předcházení nesrovnalostem a podvodům a v případě potřeby podnikla právní kroky s cílem vymoci veškeré finanční prostředky poskytnuté podle tohoto rozhodnutí, které byly získány neoprávněně;

               b)

               zajistí ochranu finančních zájmů Unie, a to zejména stanovením zvláštních opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, úplatkářství a jakýchkoli jiných nesrovnalostí týkajících se makrofinanční pomoci Unie v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (10), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (11) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (12);

               c)

               výslovně povolí Komisi i Evropskému úřadu pro boj proti podvodům nebo jejich zástupcům provádět kontroly, včetně kontrol a inspekcí na místě;

               d)

               výslovně povolí Komisi a Účetnímu dvoru provádět audity v průběhu období dostupnosti makrofinanční pomoci Unie a po jeho skončení, včetně auditů na základě dokladů a auditů na místě, jako například operačních hodnocení;

               e)

               zajistí, aby Unie měla nárok na vrácení grantu v plném rozsahu nebo předčasné splacení úvěru, pokud se prokáže, že Kyrgyzská republika se v souvislosti se správou makrofinanční pomoci Unie dopustila jakéhokoli podvodu, úplatkářství nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání ohrožujícího finanční zájmy Unie.

         4.   Během provádění makrofinanční pomoci Unie sleduje Komise prostřednictvím operačních hodnocení řádnost finančních opatření, správních postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly Kyrgyzské republiky, které jsou z hlediska této pomoci významné.
   Článek 7
   1.   Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
   Článek 8
   1.   Komise každý rok do 30. června předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce, včetně vyhodnocení tohoto provádění. Tato zpráva:

               a)

               vyhodnotí, jakého pokroku bylo v provádění makrofinanční pomoci Unie dosaženo;

               b)

               posoudí hospodářskou situaci a hospodářské vyhlídky Kyrgyzské republiky, jakož i pokrok dosažený v provádění opatření politiky uvedených v čl. 3 odst. 1;

               c)

               uvede souvislost mezi podmínkami v oblasti hospodářské politiky stanovenými v memorandu o porozumění, průběžnými výsledky Kyrgyzské republiky v hospodářské a rozpočtové oblasti a rozhodnutími Komise o uvolnění splátek makrofinanční pomoci Unie.

         2.   Do dvou let od uplynutí doby dostupnosti makrofinanční pomoci Unie podle čl. 1 odst. 4 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o hodnocení ex post, v níž vyhodnotí výsledky a účinnost dokončené makrofinanční pomoci Unie a míru, do jaké přispěla k dosažení cílů této pomoci.
   Článek 9
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 22. října 2013.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 11. prosince 2012 a postoj Rady v prvním čtení ze dne 23. září 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku). Postoj Evropského parlamentu ze dne 22. října 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 196, 28.7.1999, s. 48.

      (3)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 778/2013/EU ze dne 12. srpna 2013 o poskytnutí další makrofinanční pomoci Gruzii (Úř. věst. L 218, 14.8.2013, s. 15).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

      (5)  Úřad vysokého zástupce OSN pro nejméně rozvinuté země, vnitrozemské rozvojové země a malé ostrovní rozvojové státy.

      (6)  Rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (Úř. věst. L 201, 3.8.2010, s. 30).

      (7)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10).

      (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).

      (9)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).

      (10)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1).

      (11)  Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).

      (12)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).


title: 2014/564/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 3. dubna 2014 o uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2012

text:
               5.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 266/168

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 3. dubna 2014
   o uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2012
   (2014/564/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2012,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2012, spolu s odpověďmi střediska (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 18. února 2014 (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2965/94 ze dne 28. listopadu 1994 o zřízení Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie (4), a zejména na článek 14 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č.1605/2002 (5),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0205/2014),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2012;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí ředitelce Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 365, 13.12.2013, s. 15.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 314, 7.12.1994, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. února 2003 o zřízení Výboru pro finanční služby

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0165

Úřední věstník L 067 , 12/03/2003 S. 0017 - 0017

		Rozhodnutí Radyze dne 18. února 2003o zřízení Výboru pro finanční služby(2003/165/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,1. PŘIPOMÍNÁ, že Rada ve svých závěrech ze dne 3. prosince 2002 vyjádřila ochotu přijmout rozhodnutí o zřízení nového výboru, který by měl Radě a Komisi poskytovat poradenství a obecný přehled ohledně celé šíře otázek finančního trhu;2. v souladu s tím ZŘIZUJE Výbor pro finanční služby (dále jen "výbor"), s těmito úkoly:- poskytovat od legislativního procesu oddělené strategické úvahy neomezené hranicemi konkrétního odvětví,- pomáhat při definování středně a dlouhodobé strategie pro otázky finančních služeb,- zvažovat citlivé krátkodobé otázky,- hodnotit pokrok a provádění,- poskytovat politické poradenství a přehled o vnitřních otázkách (např. jednotný trh včetně provádění akčního plánu finančních služeb) i vnějších otázkách (např. WTO);3. pokud jde o složení, předsednictví a práci výboru, SCHVALUJE následující:- Komise a každý člen Rady jmenuje do výboru jednoho zástupce na vysoké úrovni a jednoho náhradníka; zástupce Evropské centrální banky a předsedové příslušných regulativních výborů Společenství budou mít postavení pozorovatele,- výbor má předsedu a místopředsedu, které vybere ze zástupců členských států; funkční období předsedy a místopředsedy činí dva roky; prvního předsedu jmenuje Hospodářský a finanční výbor,- členský stát, jehož zástupce je jmenován předsedou, má po dobu funkčního období předsedy ve výboru dalšího zástupce,- předseda a místopředseda spolu se zástupcem Komise, zástupcem členského státu, který předsedá Radě, po dobu předsednictví, zástupcem generálního sekretariátu Rady a zástupcem sekretariátu Hospodářského a finančního výboru úzce spolupracují, aby usnadnili práci výboru,- výbor podává zprávy Hospodářskému a finančnímu výboru pro přípravu poradenství pro Radu (ve složení pro hospodářství a finance), s přihlédnutím ke stanovené úloze Výboru stálých zástupců,- předseda výboru je k dispozici pro pravidelnou výměnu názorů o strategickém vývoji týkajícím se finančních trhů s výborem Evropského parlamentu pro hospodářské a měnové záležitosti,- výbor přijme svůj jednací řád v souladu s jednacím řádem Rady,- sekretariát výboru zajišťuje generální sekretariát Rady;4. UPOZORŇUJE, že činnost výboru se nedotýká práva Komise podávat návrhy;5. ROZHODUJE, že toto rozhodnutí bude přezkoumáno ve druhé polovině roku 2004.V Bruselu dne 18. února 2003.Za RadupředsedaN. Christodoulakis--------------------------------------------------


title: 2014/515/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 30. července 2014 o jmenování čtyř irských členů a čtyř irských náhradníků Výboru regionů

text:
               5.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 232/22

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 30. července 2014
   o jmenování čtyř irských členů a čtyř irských náhradníků Výboru regionů

      (2014/515/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh irské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015. Dne 20. září 2011 byli rozhodnutím Rady 2011/649/EU (3) jmenováni členem pan Des HURLEY a náhradnicí paní Catherine YOREOVÁ do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Gerryho BREENA, paní Constance HANNIFFYOVÉ, pana Dese HURLEYHO a pana Briana MEANEYHO se uvolnila čtyři místa členů Výboru regionů.

               (3)

               Po skončení mandátu pana Barneyho STEELEHO a paní Catherine YOREOVÉ se uvolnila dvě místa náhradníků Výboru regionů.

               (4)

               Po jmenování paní Marii BYRNEOVÉ a paní Mary FREEHILLOVÉ členkami Výboru regionů se uvolní dvě místa náhradníků tohoto výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenováni:

               a)

               jako členové:

                           —

                           paní Maria BYRNEOVÁ, Councillor, Limerick City and County Council,

                           —

                           pan Eamon DOOLEY, Councillor, Offaly County Council,

                           —

                           paní Mary FREEHILLOVÁ, Councillor, Dublin City Council,

                           —

                           pan Neale RICHMOND, Councillor, Dun Laoghaire Rathdown County Council,

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           paní Deirdre FORDEOVÁ, Councillor, Cork County Council,

                           —

                           pan Clifford KELLY, Councillor, Cavan County Council,

                           —

                           pan Michael MURPHY, Councillor, Tipperary County Council,

                           —

                           pan William PATON, Councillor, Carlow County Council.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 30. července 2014.

            Za Radu

            předseda

         S. GOZI

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.

      (3)  Úř. věst. L 261, 6.10.2011, s. 25.


title: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2015/2413 ze dne 9. prosince 2015 o prodloužení mandátu vedoucí policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) (EUPOL Afghanistan/2/2015)

text:
               19.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 333/118

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU (SZBP) 2015/2413
   ze dne 9. prosince 2015
   o prodloužení mandátu vedoucí policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) (EUPOL Afghanistan/2/2015)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/279/SZBP ze dne 18. května 2010 o policejní misi Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL Afghanistan) (1), a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 10 odst. 1 rozhodnutí 2010/279/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor zmocněn v souladu s článkem 38 Smlouvy k přijímání příslušných rozhodnutí s cílem vykonávat politickou kontrolu a strategické řízení mise EUPOL Afghanistan, a zejména k přijetí rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Dne 17. prosince 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/922/SZBP (2) o prodloužení trvání mise EUPOL Afghanistan do 31. prosince 2016.

               (3)

               Politický a bezpečnostní výbor přijal dne 10. února 2015 rozhodnutí (SZBP) 2015/247 (3), kterým je paní Pia STJERNVALLOVÁ jmenována vedoucí mise EUPOL Afghanistan na období od 16. února 2015 do 31. prosince 2015.

               (4)

               Vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku navrhla prodloužit mandát paní Piy STJERNVALLOVÉ ve funkci vedoucí mise EUPOL Afghanistan na období od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2016,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mandát paní Piy STERNVALLOVÉ jako vedoucí mise EUPOL Afghanistan se prodlužuje do 31. prosince 2016.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. ledna 2016.

      V Bruselu dne 9. prosince 2015.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2010/279/SZBP ze dne 18. května 2010 o policejní misi Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) (Úř. věst. L 123, 19.5.2010, s. 4).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/922/SZBP ze dne 17. prosince 2014, kterým se mění a prodlužuje platnost rozhodnutí 2010/279/SZBP o policejní misi Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) (Úř. věst. L 363, 18.12.2014, s. 152).

      (3)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2015/247 ze dne 10. února 2015 o jmenování vedoucího policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) (EUPOL AFGHANISTAN/1/2015) (Úř. věst. L 41, 17.2.2015, s. 24).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 19. června 1978 o uzavření Evropské úmluvy o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely

text:
Důležité právní upozornění

|

31978D0923

Úřední věstník L 323 , 17/11/1978 S. 0012 - 0013 Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 23 S. 0040  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 15 S. 0047  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 15 S. 0047

		Rozhodnutí Radyze dne 19. června 1978o uzavření Evropské úmluvy o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely(78/923/EHS)RADA EVROPKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že v rámci Rady Evropy byla vypracována Evropská úmluva o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely (dále jen "úmluva") s cílem chránit zvířata chovaná pro hospodářské účely, zejména pak v moderních intenzivních chovatelských systémech;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 70/373/EHS ze dne 20. července 1970 o zavedení metod odběru vzorků a analytických metod Společenství pro úřední kontrolu krmiv [3], naposledy pozměněná směrnicí 76/372/EHS [4], směrnice Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [5], naposledy pozměněná směrnicí 78/117/EHS [6], a směrnice Rady 74/63/EHS ze dne 17. prosince 1973 o stanovení maximální přípustné koncentrace nežádoucích látek a produktů v krmivech [7], naposledy pozměněná směrnicí 76/934/EHS [8] zavedly společná pravidla, která mohou být úmluvou dotčena, zejména uplatňováním některých ustanovení úmluvy;vzhledem k tomu, že jiná ustanovení úmluvy se týkají oblastí, pro něž Společenství dosud nezavedlo společná pravidla;vzhledem k tomu, že ochrana zvířat není sama o sobě jedním z cílů Společenství; že však existují rozdíly mezi vnitrostátními zákony na ochranu zvířat chovaných pro hospodářské účely a že tyto rozdíly mohou vést ke vzniku nerovných podmínek hospodářské soutěže, a tak nepřímo ovlivnit fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že úmluva se zabývá záležitostmi, které jsou součástí společné zemědělské politiky;vzhledem k tomu, že tedy účast Společenství na úmluvě se pro dosažení cílů Společenství jeví jako nezbytná;vzhledem k tomu, že chov zvířat v Grónsku se v důsledku obecných okolností, a zejména podnebí, řídkého osídlení a výjimečné velikosti ostrova provádí v podmínkách, které se zásadně liší od podmínek v jiných oblastech Společenství; že by se tedy úmluva neměla vztahovat na Grónsko,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Jménem Evropského hospodářského společenství je schválena Evropská úmluva o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely.Text úmluvy tvoří přílohu tohoto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady uloží schvalovací listinu podle článku 14 úmluvy [9].Při ukládání schvalovací listiny předseda Rady podle článku 16 úmluvy prohlásí, že úmluva se nevztahuje na Grónsko.V Lucemburku dne 19. června 1978.Za RadupředsedaP. Dalsager[1] Úř. věst. C 83, 4.4.1977, s. 43.[2] Úř. věst. C 204, 30.8.1976, s. 26.[3] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 2.[4] Úř. věst. L 102, 15.4.1976, s. 8.[5] Úř. věst. L 270, 14.12.1970, s. 1.[6] Úř. věst. L 40, 10.2.1978, s. 19.[7] Úř. věst. L 38, 11.2.1974, s. 31.[8] Úř. věst. L 364, 31.12.1976, s. 20.[9] Den, k němuž úmluva vstoupí v platnost, bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropských společenství generálním sekretariátem Rady.--------------------------------------------------


title: 2014/492/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 16. června 2014 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé

text:
                  30.8.2014

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 260/1

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 16. června 2014
         o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé

            (2014/492/EU)

         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 37 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy ve spojení s čl. 218 odst. 5 a čl. 218 odst. 8 druhým pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 5 a čl. 218 odst. 8 druhým pododstavcem, jakož i čl. 218 odst. 7 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 15. června 2009 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s Moldavskou republikou o uzavření nové dohody mezi Evropskou unií a Moldavskou republikou, která by nahradila dohodu o partnerství a spolupráci (1).

                     (2)

                     S ohledem na těsné historické vztahy a stále užší vazby mezi stranami, jakož i na jejich přání posilovat a rozšiřovat vztahy ambiciózním a inovativním způsobem byla jednání o Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) úspěšně završena parafováním dohody dne 29. listopadu 2013.

                     (3)

                     Dohoda by měla být jménem Unie podepsána a až do dokončení postupů nezbytných k jejímu uzavření by měla být před svým vstupem v platnost zčásti prováděna prozatímně v souladu s článkem 464 dohody.

                     (4)

                     Prozatímním prováděním částí dohody se nepředjímá rozdělení pravomocí mezi Unii a její členské státy v souladu se Smlouvami.

                     (5)

                     Podle čl. 218 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie může Rada zmocnit Komisi, aby schválila změny dohody, které přijme Výbor pro přidružení ve složení pro obchod podle čl. 438 odst. 4 dohody na návrh podvýboru pro zeměpisná označení podle článku 306 dohody.

                     (6)

                     Je vhodné stanovit příslušné postupy pro ochranu zeměpisných označení, která jsou na základě dohody chráněna.

                     (7)

                     Dohoda by neměla být vykládána tak, že uděluje práva nebo ukládá povinnosti, které mohou být přímo uplatňovány u soudů Unie nebo členských států,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Podpis Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření.

               2.   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.

            Článek 3

               1.   V souladu s článkem 464 dohody a s výhradou oznámení podle uvedeného článku se do vstupu dohody v platnost mezi Unií a Moldavskou republikou prozatímně provádějí níže uvedené části dohody, avšak pouze v rozsahu, v jakém se týkají záležitostí spadajících do pravomoci Unie, včetně záležitostí spadajících do pravomoci Unie vymezovat a provádět společnou zahraniční a bezpečnostní politiku:

                           a)

                           hlava I;

                           b)

                           hlava II: články 3, 4, 7 a 8;

                           c)

                           hlava III: články 12 a 15;

                           d)

                           hlava IV: kapitoly 5, 9 a 12 (s výjimkou čl. 68 písm. h)), kapitola 13 (s výjimkou článku 71 v rozsahu, v jakém se týká námořní správy, a s výjimkou čl. 73 písm. b) a e) a článku 74), kapitola 14 (s výjimkou čl. 77 písm. i)), kapitola 15 (s výjimkou čl. 81 písm. a) a e) a čl. 82 odst. 2), kapitola 16 (s výjimkou článku 87, čl. 88 písm. c) a čl. 89 písm. a) a b) v rozsahu, v jakém se písm. b) týká ochrany půdy), kapitoly 26 a 28, jakož i články 30, 37, 46, 57, 97, 102 a 116;

                           e)

                           hlava V (s výjimkou článku 278 v rozsahu, v jakém se týká trestněprávní ochrany práv duševního vlastnictví, a s výjimkou článků 359 a 360 v rozsahu, v jakém se vztahují na správní řízení, přezkum a opravné prostředky na úrovni členského státu);

                           f)

                           hlava VI;

                           g)

                           hlava VII (s výjimkou čl. 456 odst. 1 v rozsahu, v jakém jsou ustanovení této hlavy nezbytná pro zajištění prozatímního provádění dohody ve smyslu tohoto odstavce);

                           h)

                           přílohy II až XIII, přílohy XV až XXXV, jakož i protokoly I až IV.

               2.   Den, od kterého bude dohoda prozatímně prováděna, zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

            Článek 4
            Pro účely článku 306 dohody schvaluje změny dohody učiněné prostřednictvím rozhodnutí podvýboru pro zeměpisná označení Komise jménem Unie. Pokud zúčastněné strany nemohou dosáhnout shody ohledně námitek týkajících se zeměpisných označení, přijme Komise postoj postupem stanoveným v čl. 57 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (2).

            Článek 5

               1.   Název chráněný podle hlavy V kapitoly 9 pododdílu 3 „Zeměpisná označení“ dohody může používat každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh zemědělské produkty, potraviny, vína, aromatizovaná vína nebo lihoviny, jež jsou v souladu s odpovídající specifikací.

               2.   V souladu s článkem 301 dohody členské státy a orgány Unie vymáhají ochranu podle článků 297 až 300 dohody, a to rovněž na žádost zúčastněné strany.

            Článek 6
            Dohoda nesmí být vykládána tak, že uděluje práva nebo ukládá povinnosti, které mohou být přímo uplatňovány u soudů Unie nebo členských států.

            Článek 7
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.

            V Lucemburku dne 16. června 2014.

                  Za Radu

                  předseda

               G. KARASMANIS

            (1)  Dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy a Moldavskou republikou (Úř. věst. L 181, 24.6.1998, s. 3).

            (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1).


title: 2012/470/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 7. srpna 2012 , kterým se prodlužuje platnost rozhodnutí 2012/96/EU a pozastavuje uplatňování vhodných opatření stanovených v rozhodnutí 2002/148/ES

text:
               10.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 213/13

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 7. srpna 2012,
   kterým se prodlužuje platnost rozhodnutí 2012/96/EU a pozastavuje uplatňování vhodných opatření stanovených v rozhodnutí 2002/148/ES
   (2012/470/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1) a naposledy revidovanou v Ouagadougou (Burkina Faso) dne 23. června 2010 (2) (dále jen „dohoda z Cotonou“), a zejména na článek 96 této dohody,
   s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajícími v Radě, o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody z Cotonou (3), a zejména na článek 3 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím 2002/148/ES (4) byly uzavřeny konzultace se Zimbabwskou republikou podle čl. 96 odst. 2 písm. c) dohody z Cotonou a byla přijata vhodná opatření uvedená v příloze uvedeného rozhodnutí. Tato opatření se od té doby každý rok upravují a prodlužuje se doba jejich použitelnosti.

               (2)

               Rozhodnutím 2012/96/EU (5) byla vhodná opatření upravena a byla prodloužena doba jejich použitelnosti o šest měsíců do 20. srpna 2012.

               (3)

               Unie považuje vytvoření vlády národní jednoty v Zimbabwe za příležitost k obnovení konstruktivního vztahu mezi Unií a Zimbabwe a k podpoře provádění zimbabwského reformního programu.

               (4)

               Prostřednictvím rozhodnutí Rady 2012/97/SZBP ze dne 17. února 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/101/SZBP o omezujících opatřeních vůči Zimbabwe (6), učinila Unie významné rozhodnutí o zmírnění souběžných sankcí SZBP vůči fyzickým osobám, aby podnítila další pokrok a prokázala tak pevné odhodlání podporovat proces v rámci všeobecné politické dohody. Důležitý krok vpřed v tomto procesu obnovy spolupráce představují konzultace na vysoké úrovni se zimbabwským ministerským týmem pro obnovu spolupráce, jež se uskutečnily v květnu roku 2012 v Bruselu.

               (5)

               Unie nadále podporuje pokračující úsilí vlády národní jednoty při provádění všeobecné politické dohody a vítá pokrok, jehož bylo v Zimbabwe dosaženo, pokud jde o stabilizaci hospodářství a obnovu sociálních služeb. Unie rovněž nadále podporuje zprostředkovatelské úsilí vedené Jihoafrickou republikou jménem Jihoafrického společenství pro rozvoj.

               (6)

               Aby Unie prokázala trvalé odhodlání podporovat proces v rámci všeobecné politické dohody, je vhodné prodloužit o 12 měsíců platnost rozhodnutí 2012/96/EU, avšak současně pozastavit uplatňování vhodných opatření omezujících spolupráci podle článku 96 dohody z Cotonou.

               (7)

               Pokud by se v Zimbabwe zhoršil stav demokracie nebo situace v oblasti lidských práv a právního státu, mohla by Unie uvedená vhodná opatření nebo jiná opatření kdykoli opět zavést,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Platnost rozhodnutí 2012/96/EU a vhodných opatření v něm stanovených se prodlužuje do 20. srpna 2013. Současně se však pozastavuje uplatňování vhodných opatření.
   Vhodná opatření se budou průběžně přezkoumávat a v případě závažného zhoršení situace v Zimbabwe se začnou opět uplatňovat. Tato opatření se v každém případě přezkoumají šest měsíců po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.
   Dopis přiložený k tomuto rozhodnutí je určen prezidentovi Zimbabwe Mugabemu a v kopii předsedovi vlády Tsvangiraimu a panu Welshmanovi Ncubemu.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 7. srpna 2012.

            Za Radu

            předseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376.

      (4)  Rozhodnutí Rady ze dne 18. února 2002 o uzavření konzultací se Zimbabwe podle článku 96 dohody o partnerství AKT– ES (Úř. věst. L 50, 21.2.2002, s. 64).

      (5)  Rozhodnutí Rady ze dne 17. února 2012 o úpravě a prodloužení doby použitelnosti vhodných opatření poprvé stanovených v rozhodnutí 2002/148/ES o uzavření konzultací se Zimbabwe podle článku 96 dohody o partnerství AKT-ES (Úř. věst. L 47, 18.2.2012, s. 47).

      (6)  Úř. věst. L 47, 18.2.2012, s. 50.

      PŘÍLOHA

         DOPIS PREZIDENTOVI ZIMBABWE

      Dopisem ze dne 19. února 2002 Vás Evropská unie informovala o svém rozhodnutí uzavřít konzultace probíhající podle článku 96 dohody z Cotonou a přijmout vhodná opatření ve smyslu čl. 96 odst. 2 písm. c) uvedené dohody. Dopisem ze dne 23. února 2012 Vás Evropská unie informovala o svém rozhodnutí dále prodloužit dobu použitelnosti těchto opatření do 20. srpna 2012.
      Evropská unie je povzbuzena pokrokem dosaženým vládou národní jednoty v Zimbabwe při provádění všeobecné politické dohody. Evropská unie znovu připomíná, že klade velký důraz na politický dialog podle článku 8 dohody z Cotonou, který byl oficiálně zahájen na žádost vlády Zimbabwe na setkání ministerské trojky EU-Zimbabwe v červnu roku 2009 v Bruselu. Jak se obě strany shodly, hlavním cílem článku 8 je normalizace vztahů mezi EU a Zimbabwe uskutečňovaná spolu s prováděním reforem naplánovaných v rámci všeobecné politické dohody a vytvoření předpokladů pro uspořádání pokojných a věrohodných voleb.
      Evropská unie vítá konstruktivní dialog, který byl navázán v průběhu obnovené spolupráce EU se všemi stranami, jež tvoří vládu národní jednoty, mimo jiné na zasedání, které se konalo v květnu tohoto roku za účasti vysoké představitelky Catherine Ashtonové a členů zimbabwského ministerského výboru pro obnovu spolupráce. Evropská unie vítá pokračující závazek Jihoafrického společenství pro rozvoj (SADC) k podpoře provádění všeobecné politické dohody, jak byl vyjádřen na posledním mimořádném summitu SADC v Luandě.
      Kroky přijaté vládou národní jednoty za účelem posílení svobody a prosperity zimbabwského lidu odůvodňují okamžité pozastavení opatření dosud uplatňovaných podle článku 96 dohody z Cotonou. Evropská unie tak bude mít možnost spolupracovat přímo s vládou národní jednoty a v rámci příštího Evropského rozvojového fondu vytvořit nové programy pomoci ve prospěch zimbabwského obyvatelstva. V této souvislosti a v souladu s úsilím na podporu obnovy spolupráce Zimbabwe s mezinárodními finančními institucemi a podpisem prozatímní dohody o hospodářském partnerství má Evropská investiční banka rovněž v úmyslu obnovit rozvojové činnosti ve spolupráci se soukromým sektorem v Zimbabwe.
      Evropská unie vítá nedávnou návštěvu vysokého komisaře OSN pro lidská práva v Zimbabwe na pozvání vlády národní jednoty. Evropská unie přikládá velký význam článku 9 dohody z Cotonou, neboť dodržování lidských práv, demokratické instituce a právní stát představují základní prvky vztahů mezi EU a Zimbabwe; Evropská unie bude situaci v Zimbabwe i nadále pozorně sledovat. Uznává zlepšení, kterého bylo dosaženo, pokud jde o situaci v oblasti lidských práv, přestože přetrvává řada znepokojujících otázek.
      Jak Evropská unie uvedla v únoru tohoto roku, bude v souladu s postupným přístupem dále upravovat svou politiku s cílem zohledňovat pokrok dosahovaný zimbabwskými stranami podle plánu SADC.
      Evropská unie znovu potvrzuje své partnerství se zimbabwským lidem. Záměrem tohoto rozhodnutí Evropské unie o pozastavení uplatňování vhodných opatření a obnovení dialogu a spolupráce s vládou národní jednoty je poskytnout další impulz pro posílení vztahů mezi EU a Zimbabwe s cílem normalizovat vzájemné vztahy. Evropská unie vyzývá všechny strany, aby se chopily příležitosti a dokončily provádění všeobecné politické dohody.
      S úctou

               Za Radu

            C. ASHTON

               Za Komisi

            A. PIEBALGS


title: 2008/401/ES,Euratom: Rozhodnutí Komise ze dne 30. dubna 2008 , kterým se mění její jednací řád s ohledem na prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství

text:
               30.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 140/22

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 30. dubna 2008,
   kterým se mění její jednací řád s ohledem na prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství
   (2008/401/ES, Euratom)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 218 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 131 uvedené smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 28 odst. 1 a čl. 41 odst. 1 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 (1) stanoví použití Aarhuské úmluvy na orgány a subjekty Společenství, pokud jde o přístup k informacím o životním prostředí, účast veřejnosti v souvislosti s plány a programy, které se týkají životního prostředí, a vnitřní přezkum a přístup k právní ochraně.

               (2)

               V souladu s článkem 13 nařízení (ES) č. 1367/2006 upraví v případě potřeby orgány a subjekty Společenství své jednací řády podle ustanovení daného nařízení.

               (3)

               Podle článku 7 nařízení (ES) č. 1367/2006 musí orgán nebo subjekt Společenství, který obdrží žádost o přístup k informacím o životním prostředí, jež tento orgán nebo subjekt Společenství nemá v držení, nejpozději do 15 pracovních dnů informovat žadatele o orgánu nebo subjektu Společenství nebo o orgánu veřejné správy, o němž se domnívá, že u něj lze o požadované informace zažádat, nebo žádost příslušnému orgánu nebo subjektu Společenství nebo příslušnému orgánu veřejné správy předat. V nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (2) či v prováděcích pravidlech k tomuto nařízení stanovených v jednacím řádu Komise (3), pozměněném rozhodnutím Komise 2001/937/ES, ESUO, Euratom (4), takové ustanovení neexistuje. Proto by do jednacího řádu mělo být začleněno zvláštní ustanovení s ohledem na žádosti o přístup k informacím o životním prostředí, které nejsou v držení Komise.

               (4)

               Pokud jde o účast veřejnosti, vyžaduje článek 9 nařízení (ES) č. 1367/2006, aby orgány a subjekty Společenství prostřednictvím vhodných opatření zajistily včasné a účinné příležitosti pro účast veřejnosti na přípravě, úpravě nebo přezkumu plánů a programů týkajících se životního prostředí, a to když jsou možnosti volby ještě otevřeny. Způsoby uvedené účasti veřejnosti jsou stanoveny v odstavcích 3, 4 a 5 uvedeného článku. Pro Komisi jsou ustanovení všeobecně uvedena v jejím sdělení „Obecné zásady a minimální normy pro konzultace zainteresovaných stran“ (5). Tyto zásady by měly uplatňovat všechny útvary Komise ohledně přípravy, úpravy nebo přezkumu plánů a programů týkajících se životního prostředí.

               (5)

               Hlava IV nařízení (ES) č. 1367/2006 určuje ustanovení vnitřního přezkumu správních aktů a případů správní nečinnosti, jejichž provádění vyžaduje přijetí prováděcích pravidel ze strany Komise.

               (6)

               Aby mohl být prováděn čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1367/2006, měla by praktická příručka informovat veřejnost o jejích právech podle uvedeného nařízení.

               (7)

               Jednací řád by měl být odpovídajícím způsobem změněn.

               (8)

               Podle článku 13 nařízení (ES) č. 1367/2006 by mělo toho rozhodnutí platit ode dne 28. června 2007,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   K jednacímu řádu se připojuje text uvedený v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Datum účinku
   Toto rozhodnutí se použije ode dne 28. června 2007.

      V Bruselu dne 30. dubna 2008.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 264, 25.9.2006, s. 13.

      (2)  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.

      (3)  Úř. věst. L 308, 8.12.2000, s. 26.

      (4)  Úř. věst. L 345, 29.12.2001, s. 94.

      (5)  KOM(2002) 704 v konečném znění, 11.12.2002.

      PŘÍLOHA
      Prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství
      Článek 1
      Přístup k informacím o životním prostředí
      Lhůta 15 pracovních dnů uvedená v článku 7 nařízení (ES) č. 1367/2006 začne dnem, kdy odpovědný útvar Komise zaregistruje žádost.
      Článek 2
      Účast veřejnosti
      Pro účely provádění čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1367/2006 zajistí Komise účast veřejnosti v souladu se sdělením „Obecné zásady a minimální normy pro konzultace zainteresovaných stran Komisí“ (1).
      Článek 3
      Žádosti o vnitřní přezkum
      Žádosti o vnitřní přezkum správních aktů či případů správní nečinnosti se zasílají poštou, faxem nebo e-mailem útvaru zodpovědnému za provádění ustanovení, na jehož základě byl správní akt přijat nebo v jehož souvislosti se posuzuje údajný případ správní nečinnosti.
      Za tímto účelem se veřejnosti všemi vhodnými způsoby zpřístupní kontaktní údaje.
      V případech, kdy je žádost zaslána útvaru, který nezodpovídá za přezkum, předá uvedený útvar žádost odpovědnému útvaru.
      V případě, že útvarem zodpovědným za přezkum není generální ředitelství pro životní prostředí, informuje uvedený útvar generální ředitelství pro životní prostředí o podané žádosti.
      Článek 4
      Rozhodnutí týkající se přípustnosti žádostí o vnitřní přezkum
      1.   Jakmile je žádost o vnitřní přezkum zaregistrována, zašle se nevládní organizaci, která žádost podala, potvrzení o přijetí, pokud možno elektronickou cestou.
      2.   Dotyčný útvar Komise rozhodne, zda je nevládní organizace oprávněna podat žádost o vnitřní přezkum v souladu s rozhodnutím Komise 2008/50/ES (2).
      3.   V souladu s článkem 14 jednacího řádu je pravomoc přijmout rozhodnutí o přípustnosti žádosti o vnitřní přezkum přenesena na generálního ředitele nebo vedoucího dotyčného útvaru.
      Rozhodnutí o přípustnosti žádosti se podle odstavce 2 tohoto článku vztahují na jakákoliv rozhodnutí o nároku nevládní organizace, která žádost podala, na včasné podání žádosti podle čl. 10 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1367/2006 a na uvedení a opodstatnění důvodů, na jejichž základě se žádost podává, jak je stanoveno v čl. 1 odst. 2 a 3 rozhodnutí 2008/50/ES.
      4.   Pokud se generální ředitel či vedoucí útvaru, na nějž odkazuje odstavec 3, domnívá, že žádost o vnitřní přezkum je zcela či částečně nepřípustná, je nevládní organizace, která žádost podala, informována písemně s uvedením důvodů, pokud možno elektronickou cestou.
      Článek 5
      Rozhodnutí týkající se obsahu žádostí o vnitřní přezkum
      1.   Všechna rozhodnutí, kterými se stanoví, že správní akt, o jehož přezkum se žádá, nebo údajný případ správní nečinnosti porušují právní předpisy v oblasti životního prostředí, přijímá Komise.
      2.   V souladu s článkem 13 jednacího řádu je člen Komise, který zodpovídá za provádění ustanovení, na jehož základě byl dotčený správní akt přijat nebo kterého se údajný případ správní nečinnosti týká, oprávněn rozhodnout, zda správní akt, o jehož přezkum se žádá, nebo údajný případ správní nečinnosti porušuje právní předpisy v oblasti životního prostředí.
      Další přenášení pravomocí udělených podle prvního pododstavce se zakazuje.
      3.   Nevládní organizace, která podala žádost, je o výsledku přezkumu informována písemně s uvedením důvodů, pokud možno elektronickou cestou.
      Článek 6
      Opravné prostředky
      Všechny odpovědi, které nevládní organizaci oznamují, že její žádost je buď plně či zcela nepřípustná, nebo že správní akt, o jehož přezkum se žádá, či údajný případ správní nečinnosti neporušují právní předpisy v oblasti životního prostředí, informují nevládní organizaci o opravných prostředcích, konkrétně zahájení soudního řízení proti Komisi nebo podání stížnosti veřejnému ochránci práv či obojí, za podmínek stanovených v článcích 230 a 195 Smlouvy o ES.
      Článek 7
      Informování veřejnosti
      Praktická příručka poskytuje veřejnosti vhodné informace o jejích právech podle nařízení (ES) č. 1367/2006

         (1)  KOM(2002) 704 v konečném znění.

         (2)  Úř. věst. L 13, 16.1.2008, s. 24.