title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1536 ze dne 9. října 2018 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro vládní zakázky k přistoupení Austrálie k revidované Dohodě o vládních zakázkách

text:
                  15.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 257/26

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1536
         ze dne 9. října 2018
         o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro vládní zakázky k přistoupení Austrálie k revidované Dohodě o vládních zakázkách
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Austrálie požádala dne 2. června 2015 o přistoupení k revidované Dohodě o vládních zakázkách (dále jen „revidovaná dohoda“).

                     (2)

                     Závazky Austrálie týkající se rozsahu působnosti jsou stanoveny v její konečné nabídce, která byla stranám revidované dohody předložena dne 7. března 2018.

                     (3)

                     Přestože má nabídka Austrálie široký rozsah, nezahrnuje celou oblast působnosti. Je proto vhodné zavést určité výjimky z rozsahu závazků Unie, které se budou vztahovat konkrétně na Austrálii. Tyto konkrétní výjimky, připojené k tomuto rozhodnutí, se stanou součástí podmínek přistoupení Austrálie k revidované dohodě a budou zohledněny v rozhodnutí přijatém Výborem pro vládní zakázky o přistoupení Austrálie.

                     (4)

                     Očekává se, že přistoupení Austrálie k revidované dohodě pozitivně přispěje k dalšímu otevření trhů s veřejnými zakázkami na mezinárodní úrovni.

                     (5)

                     V čl. XXII odst. 2 revidované dohody se stanoví, že k revidované dohodě může přistoupit kterýkoli člen WTO za podmínek dohodnutých mezi příslušným členem a stranami, přičemž tyto podmínky jsou stanoveny v rozhodnutí Výboru pro vládní zakázky.

                     (6)

                     Je proto vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci Výboru pro vládní zakázky v souvislosti s přistoupením Austrálie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postojem, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro vládní zakázky, je schválit přistoupení Austrálie k revidované Dohodě o vládních zakázkách, s výhradou zvláštních podmínek přistoupení připojených k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Lucemburku dne 9. října 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               E. KÖSTINGER

            Příloha

               PODMÍNKY EU PRO PŘISTOUPENÍ AUSTRÁLIE K DOHODĚ O VLÁDNÍCH ZAKÁZKÁCH

            Po přistoupení Austrálie k Dohodě o vládních zakázkách:

                        —

                        Bod 3 oddílu 2 („Veřejní zadavatelé z řad ústředních orgánů státní správy členských států EU“) přílohy 1 dodatku I (Závazky Evropské unie) se nahrazuje tímto:

                                       „3.

                                       Co se týká zboží, služeb, dodavatelů a poskytovatelů služeb z USA, Kanady, Japonska, Zvláštní administrativní oblasti Čínské lidové republiky Hongkong, Singapuru, Koreje, Arménie, samostatného celního území Tchaj-wan, Pcheng-chu, Ťin-men, Ma-cu, Nového Zélandu a z Austrálie, zadávání zakázek níže uvedenými veřejnými zadavateli z řad ústředních orgánů státní správy, pokud nejsou označeni hvězdičkou.“

                        —

                        Poznámka 2 v poznámkách k příloze 1 dodatku I (Závazky Evropské unie) se mění takto:

                                       „2.

                                       Ustanovení článku XVIII se nevztahují na dodavatele a poskytovatele služeb z Japonska, Koreje, USA a Austrálie s ohledem na napadení zadání zakázky určitému dodavateli nebo poskytovateli služeb jiných stran, než které jsou stranami této dohody, jedná-li se podle příslušných ustanovení práva EU o malý nebo střední podnik, dokud EU neuzná, že tyto strany již neuplatňují diskriminační opatření ve prospěch určitých domácích malých podniků nebo domácích podniků ve vlastnictví menšin.“

                  Po přistoupení Austrálie k Dohodě o vládních zakázkách:

                        —

                        V poznámce 1 v poznámkách k příloze 2 dodatku I (Závazky Evropské unie) se za písmeno g) doplňují nová písmena, která znějí:

                                       „h)

                                       zakázky zadávané regionálními a místními veřejnými zadavateli (zadavatelé ze správních jednotek úrovně NUTS 2 a 3 a menších správních jednotek, jak je uvedeno v nařízení č. 1059/2003 (v platném znění)), pokud jde o zboží, služby, dodavatele a poskytovatele služeb z Austrálie;

                                       i)

                                       zakázky týkající se zboží a služeb s finančním limitem od 200 000 ZPČ do 355 000 ZPČ zadávané regionálními veřejnými zadavateli a zakázky týkající se zboží a služeb s finančním limitem od 200 000 ZPČ do 400 000 ZPČ zadávané veřejnoprávními subjekty uvedenými v této příloze, pokud jde o dodavatele a poskytovatele služeb z Austrálie;

                                       j)

                                       zakázky zadávané zadavateli uvedenými v této příloze týkající se:

                                                   i)

                                                   motorových vozidel popsaných v níže uvedených kapitolách kombinované nomenklatury (KN):

                                                               8702

                                                               Motorová vozidla pro dopravu deseti nebo více osob, včetně řidiče

                                                               8703

                                                               Osobní automobily a jiná motorová vozidla konstruovaná především pro přepravu osob (jiná než čísla 8702), včetně osobních dodávkových automobilů a závodních automobilů

                                                               8704

                                                               Motorová vozidla pro přepravu nákladu

                                                               8705

                                                               Motorová vozidla pro zvláštní účely, jiná než vozidla konstruovaná především pro dopravu osob nebo nákladu (například vyprošťovací automobily, jeřábové automobily, požární automobily, nákladní automobily s míchačkou na beton, zametací automobily, kropicí automobily, pojízdné dílny, pojízdné rentgenové stanice)

                                                               8711

                                                               Motocykly (včetně mopedů) a jízdní kola vybavená pomocným motorem, též s postranními vozíky; postranní vozíky

                                                               8713

                                                               Vozíky pro invalidy, též s motorem nebo jiným mechanickým pohonným zařízením,

                                                   ii)

                                                   součástí motorových vozidel popsaných v níže uvedených kapitolách kombinované nomenklatury:

                                                               8706 00

                                                               Podvozky (chassis) vybavené motorem, pro motorová vozidla čísel 8701 až 8705

                                                               8707

                                                               Karoserie (včetně kabin pro řidiče) pro motorová vozidla čísel 8701 až 8705

                                                               8708

                                                               Části, součásti a příslušenství motorových vozidel čísel 8701 až 8705

                                                               8714

                                                               Části, součásti a příslušenství vozidel čísel 8711 až 8713

                                                               8716

                                                               Přívěsy a návěsy; ostatní vozidla bez mechanického pohonu; jejich části a součásti,

                                             pokud jde o dodavatele a poskytovatele služeb z Austrálie.“

                        —

                        Poznámka 2 v poznámkách k příloze 2 dodatku I (Závazky Evropské unie) se mění takto:

                                       „2)

                                       Ustanovení článku XVIII se nevztahují na dodavatele a poskytovatele služeb z Japonska, Koreje, USA a Austrálie s ohledem na napadení zadání zakázky určitému dodavateli nebo poskytovateli služeb jiných stran, než které jsou stranami této dohody, jedná-li se podle příslušných ustanovení práva EU o malý nebo střední podnik, dokud EU neuzná, že tyto strany již neuplatňují diskriminační opatření ve prospěch určitých domácích malých podniků nebo domácích podniků ve vlastnictví menšin.“

                  Po přistoupení Austrálie k Dohodě o vládních zakázkách se v poznámce 6 v poznámkách k příloze 3 dodatku I (Závazky Evropské unie) za písmeno r) doplňuje nové písmeno, které zní:

                           „s)

                           zakázky zadávané zadavateli působícími v oblasti

                           i)

                           výroby, dopravy nebo distribuce pitné vody, na něž se vztahuje tato příloha;

                           ii)

                           výroby, dopravy nebo distribuce elektřiny, na něž se vztahuje tato příloha;

                           iii)

                           letištních zařízení, na něž se vztahuje tato příloha;

                           iv)

                           námořních nebo vnitrozemských přístavních nebo jiných terminálových zařízení, na něž se vztahuje tato příloha;

                           v)

                           městské železniční, tramvajové, trolejbusové nebo autobusové dopravy, na něž se vztahuje tato příloha, a

                           vi)

                           železniční dopravy, na něž se vztahuje tato příloha,

                     pokud jde o dodávky, služby, dodavatele a poskytovatele služeb z Austrálie.“


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1574 ze dne 16. října 2018 o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Italskou republikou

text:
                  19.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 262/60

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1574
         ze dne 16. října 2018
         o jmenování jednoho člena Výboru regionů, navrženého Italskou republikou
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh italské vlády,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 26. ledna, dne 5. února a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období pana Luciana D'ALFONSA se uvolnilo místo jednoho člena Výboru regionů,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován jako člen:

                        —

                        pan Giovanni LOLLI, Vicepresidente della Regione Abruzzo.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Lucemburku dne 16. října 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 6. listopadu 2018 o jmenování dvou členek řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání za Bulharsko a Portugalsko

text:
                  8.11.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 402/2

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 6. listopadu 2018
         o jmenování dvou členek řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání za Bulharsko a Portugalsko
         (2018/C 402/03)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
         s ohledem na seznamy kandidátů předložené Radě vládami členských států, pokud jde o jejich zástupce, a Komisí, pokud jde o zástupce organizací zaměstnavatelů a organizací zaměstnanců,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rada rozhodnutím ze dne 16. července 2018 (2) a související opravou (3) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2018 do 17. září 2021.

                     (2)

                     Bulharsko a Portugalsko předložily kandidáty, pokud jde o zástupce vlád,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Členkami řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jsou na období do dne 17. září 2021 jmenovány:
            I.   ZÁSTUPCI VLÁD:

                        Bulharsko

                        paní Maria TODOROVA

                        Portugalsko

                        paní Sandra RIBEIROVÁ

            Článek 2
            Dosud nenavržené členy jmenuje Rada později.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 6. listopadu 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               H. LÖGER

            (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1.

            (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 16. července 2018 o novém jmenování řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Úř. věst. C 253, 19.7.2018, s. 9).

            (3)  Oprava rozhodnutí Rady ze dne 16. září 2018 o novém jmenování řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Úř. věst. C 325, 14.9.2018, s. 20).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1663 ze dne 6. listopadu 2018 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Evropském výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu a v Ústřední komisi pro plavbu na Rýně k přijetí evropských norem pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě

text:
                  8.11.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 278/20

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1663
         ze dne 6. listopadu 2018
         o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Evropském výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu a v Ústřední komisi pro plavbu na Rýně k přijetí evropských norem pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Revidovaná úmluva pro plavbu na Rýně (dále jen „úmluva“) vstoupila v platnost dne 14. dubna 1967.

                     (2)

                     Podle článku 46 úmluvy může Ústřední komise pro plavbu na Rýně přijímat usnesení, která jsou pro její členy závazná.

                     (3)

                     Evropský výbor pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu („dále jen „výbor CESNI“) byl zřízen dne 3. června 2015 v rámci Ústřední komise pro plavbu na Rýně za účelem vypracování technických norem pro vnitrozemskou vodní dopravu v různých oblastech, zejména pokud jde o plavidla, informační technologie a posádky plavidel.

                     (4)

                     Výbor CESNI na svém zasedání dne 8. listopadu 2018 přijme evropské normy pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě (dále jen „normy pro odborné kvalifikace“). Plenární zasedání Ústřední komise pro plavbu na Rýně zřejmě přijme usnesení, které začlení tyto normy do Předpisů pro posádky lodí plujících na Rýně.

                     (5)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve výboru CESNI a v Ústřední komisi pro plavbu na Rýně, jelikož normy pro odborné kvalifikace budou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah právních předpisů EU, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2397 (1), a po jejich přijetí Ústřední komisí pro plavbu na Rýně budou na základě pravidel, kterými se tato komise řídí, mít právní účinek.

                     (6)

                     Je důležité, aby byly technické požadavky na členy posádky plavidel v rámci různých právních režimů v Evropě v maximální možné míře harmonizované, aby se usnadnila mobilita, zajistila bezpečná plavba a zajistila ochrana lidského života a životního prostředí. Zejména by pak členské státy, které jsou současně členy Ústřední komise pro plavbu na Rýně, měly být oprávněny podpořit rozhodnutí, jimiž se pravidla Ústřední komise pro plavbu na Rýně uvádějí do souladu s pravidly uplatňovanými v Unii.

                     (7)

                     Normy pro odborné kvalifikace vypracované výborem CESNI stanoví minimální harmonizované evropské normy a zahrnují normy způsobilosti, normy pro praktické zkoušky, normy zdravotní způsobilosti a normy pro schvalování simulátorů.

                     (8)

                     S účinkem od 18. ledna 2022 odkazuje článek 32 směrnice (EU) 2017/2397 přímo na normy pro odborné kvalifikace stanovené výborem CESNI. Komisi je svěřena pravomoc uvést v aktech v přenesené pravomoci celé znění těchto norem, vložit příslušné odkazy nebo provést jejich aktualizaci a stanovit datum použitelnosti.

                     (9)

                     Postoj Unie by měly vyjádřit členské státy Unie, jež jsou členy výboru CESNI a Ústřední komise pro plavbu na Rýně, jednajíce společně,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Postoj, který má být jménem Unie zaujat v rámci Evropského výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu (CESNI) dne 8. listopadu 2018, je souhlasit s přijetím evropských norem pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě s referenčními čísly (cesni (18)_29 až cesni (18)_42).

               2.   Postoj, který má být jménem Unie zaujat na plenárním zasedání Ústřední komise pro plavbu na Rýně, na němž se bude rozhodovat o evropských normách pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě s referenčními čísly (cesni (18)_29 až cesni (18)_42), je podpořit všechny návrhy uvádějící požadavky Předpisů pro posádky lodí plujících na Rýně do souladu s požadavky evropských norem pro odborné kvalifikace ve vnitrozemské plavbě.

            Článek 2

               1.   Postoj Unie stanovený v čl. 1 odst. 1 vyjádří členské státy, které jsou členy výboru CESNI, jednajíce společně.

               2.   Postoj Unie stanovený v čl. 1 odst. 2 vyjádří členské státy, které jsou členy Ústřední komise pro plavbu na Rýně, jednajíce společně.

            Článek 3
            Drobné technické úpravy postojů uvedených v článku 1 lze dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.

            Článek 4
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 6. listopadu 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               H. LÖGER

            (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2397 ze dne 12. prosince 2017 o uznávání odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě a o zrušení směrnic Rady 91/672/EHS a 96/50/ES (Úř. věst. L 345, 27.12.2017, s. 53).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1664 ze dne 6. listopadu 2018, kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Lietuvos bankas

text:
                  8.11.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 278/22

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1664
         ze dne 6. listopadu 2018,
         kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Lietuvos bankas
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Protokol č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 27 odst. 1 tohoto protokolu,
         s ohledem na doporučení Evropské centrální banky ze dne 4. října 2018 Radě Evropské unie o externím auditorovi Lietuvos bankas (ECB/2018/23) (1),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

                     (2)

                     Mandát stávajícího externího auditora Lietuvos bankas skončil po provedení auditu za účetní rok 2017.

                     (3)

                     ECB ve svém doporučení ze dne 18. května 2018 (ECB/2018/15) (2) doporučila, aby společnost UAB Deloitte Lietuva byla jmenována externím auditorem Lietuvos bankas pro účetní roky 2018 až 2021. Společnost UAB Deloitte Lietuva jmenování nepřijala. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora pro účetní roky 2018 až 2021.

                     (4)

                     Rada guvernérů ECB doporučila, aby externím auditorem Lietuvos bankas pro účetní roky 2018 až 2021 byla jmenována společnost UAB Ernst & Young Baltic.

                     (5)

                     Rozhodnutí Rady 1999/70/ES (3) by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V článku 1 rozhodnutí 1999/70/ES se odstavec 19 nahrazuje tímto:

                  „19.   UAB Ernst & Young Baltic se schvaluje jako externí auditor Lietuvos bankas pro účetní roky 2018 až 2021.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí je určeno Evropské centrální bance.

            V Bruselu dne 6. listopadu 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               H. LÖGER

            (1)  Úř. věst. C 370, 12.10.2018, s. 1.

            (2)  Doporučení Evropské centrální banky ze dne 18. května 2018 Radě Evropské unie o externím auditorovi Lietuvos bankas (ECB/2018/15) (Úř. věst. C 181, 28.5.2018, s. 1).

            (3)  Rozhodnutí Rady 1999/70/ES ze dne 25. ledna 1999 o schválení externích auditorů národních centrálních bank (Úř. věst. L 22, 29.1.1999, s. 69).


title: Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2018/1665 ze dne 6. listopadu 2018 o jmenování jedné členky Evropského hospodářského a sociálního výboru, navržené Lucemburským velkovévodstvím

text:
                  8.11.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 278/23

         ROZHODNUTÍ RADY (EU, Euratom) 2018/1665
         ze dne 6. listopadu 2018
         o jmenování jedné členky Evropského hospodářského a sociálního výboru, navržené Lucemburským velkovévodstvím
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
         s ohledem na návrh lucemburské vlády,
         s ohledem na stanovisko Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 18. září 2015 a dne 1. října 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/1600 (1) a (EU, Euratom) 2015/1790 (2) o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období pana Christopha HANSENA se uvolnilo jedno místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Paní Claudine OTTOVÁ, Conseiller en affaires européennes, avis et affaires juridiques à la Chambre de Commerce, je jmenována členkou Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2020.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 6. listopadu 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               H. LÖGER

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2015/1600 ze dne 18. září 2015 o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020 (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 53).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2015/1790 ze dne 1. října 2015 o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2015 do 20. září 2020 (Úř. věst. L 260, 7.10.2015, s. 23).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1714 ze dne 6. listopadu 2018 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve společném výboru zřízeném podle Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé, pokud jde o přijetí jednacího řádu společného výboru a přijetí mandátu jeho podvýborů a pracovních skupin

text:
                  14.11.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 286/22

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1714
         ze dne 6. listopadu 2018
         o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve společném výboru zřízeném podle Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé, pokud jde o přijetí jednacího řádu společného výboru a přijetí mandátu jeho podvýborů a pracovních skupin
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 212 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rámcová dohoda mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 7. srpna 2017 v Manile a je částečně prozatímně prováděna ode dne 4. října 2018.

                     (2)

                     Dohoda svým čl. 56 odst. 1 zřídila společný výbor, mezi jehož úkoly patří podpora účinného provádění dohody.

                     (3)

                     V čl. 56 odst. 4 dohody se stanoví, že společný výbor má přijmout svůj jednací řád a může zřídit podvýbory a pracovní skupiny, které se zabývají konkrétními otázkami.

                     (4)

                     Aby se zajistilo účinné provádění dohody, měl by být jednací řád společného výboru a mandát podvýborů a pracovních skupin přijat co nejdříve.

                     (5)

                     Postoj Unie ve společném výboru k přijetí jednacího řádu společného výboru a k přijetí mandátu jeho podvýborů a pracovních skupin by proto měl vycházet z připojených návrhů rozhodnutí společného výboru,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, který má být jménem Unie zaujat na prvním zasedání společného výboru zřízeném článkem 56 Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé, pokud jde o přijetí jednacího řádu společného výboru a přijetí mandátu jeho podvýborů a pracovních skupin, vychází z návrhů rozhodnutí společného výboru připojených k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 6. listopadu 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               H. LÖGER

            (1)  Úř. věst. L 237, 15.9.2017, s. 7.

            NÁVRH
            ROZHODNUTÍ SPOLEČNÉHO VÝBORU EU-AUSTRÁLIE č. …/2018
            ze dne …,
            kterým se přijímá jednací řád společného výboru
            SPOLEČNÝ VÝBOR EU-AUSTRÁLIE,
            s ohledem na Rámcovou dohodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 56 uvedené dohody,
            vzhledem k těmto důvodům:

                        (1)

                        Části dohody se prozatímně provádějí ode dne 4. října 2018.

                        (2)

                        V souladu s čl. 56 odst. 1 dohody je zřízen společný výbor složený ze zástupců obou stran.

                        (3)

                        V souladu s čl. 56 odst. 4 dohody by měl společný výbor přijmout svůj jednací řád,

                  PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1
               Přijímá se jednací řád společného výboru uvedený v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2
               Toto rozhodnutí nabude účinku dnem přijetí.

               V … dne …

                     Za společný výbor EU-Austrálie

                     spolupředsedové

               (1)  Úř. věst. L 237, 15.9.2017, s. 7.

            PŘÍLOHA
            PŘÍLOHAJEDNACÍ ŘÁD SPOLEČNÉHO VÝBORU

               Článek 1
               Úkoly a složení

                  1.   Společný výbor plní úkoly stanovené v článku 56 dohody.

                  2.   Společný výbor se skládá ze zástupců stran na náležité úrovni.

               Článek 2
               Předseda
               Společnému výboru spolupředsedají obě strany.

               Článek 3
               Zasedání

                  1.   Společný výbor se obvykle schází jednou ročně, nedohodnou-li se strany jinak. Zasedání svolávají spolupředsedové a konají se střídavě v Bruselu a Canbeře v termínu, na kterém se strany dohodnou. Mimořádná zasedání společného výboru se mohou konat po dohodě stran na žádost kterékoli strany.

                  2.   Společný výbor se obvykle schází na úrovni vyšších úředníků, ale může se sejít i na úrovni ministrů.

               Článek 4
               Veřejnost zasedání
               Nerozhodnou-li strany jinak, jsou zasedání společného výboru neveřejná.

               Článek 5
               Účastníci zasedání

                  1.   Spolupředsedové jsou před každým zasedáním informováni prostřednictvím tajemníků o zamýšleném složení delegace své strany.

                  2.   V odůvodněných případech a po dohodě stran může společný výbor k účasti na zasedání přizvat odborníky nebo zástupce jiných subjektů jako pozorovatele, nebo aby podali informace o konkrétních záležitostech.

               Článek 6
               Tajemníci
               Funkci tajemníků společného výboru zastávají společně zástupce Evropské služby pro vnější činnost a zástupce australského ministerstva zahraničních věcí a obchodu. Všechna sdělení spolupředsedů a sdělení jim adresovaná se též zasílají tajemníkům.

               Článek 7
               Programy zasedání

                  1.   Spolupředsedové připraví pro každé zasedání předběžný program. Ten je spolu se souvisejícími dokumenty druhé straně zaslán nejpozději 15 dnů před zasedáním.

                  2.   Předběžný program zasedání obsahuje body, které se předkládají spolupředsedům nejpozději 21 dnů před zasedáním.

                  3.   Společný výbor přijme konečný program zasedání na začátku každého zasedání. Body neuvedené v předběžném programu zasedání mohou být do programu zahrnuty po dohodě stran.

                  4.   Se souhlasem obou stran mohou spolupředsedové zkrátit lhůty uvedené v čl. 7 odst. 1 a 2, je-li to nutné.

               Článek 8
               Zápis

                  1.   Tajemníci společně vypracují návrh zápisu z každého zasedání, a to do 30 kalendářních dnů od konce zasedání. Návrh zápisu vychází ze závěrů, které shrnuli spolupředsedové a ke kterým dospěl společný výbor.

                  2.   Návrh zápisu schválí obě strany do 45 kalendářních dnů od konce zasedání, nebo do dne, na kterém se strany dohodnou. Jakmile je dosaženo dohody o návrhu zápisu, je vyhotoven ve dvou prvopisech, které podepisují spolupředsedové a tajemníci. Každá ze stran dohody obdrží jeden prvopis.

               Článek 9
               Rozhodnutí a doporučení

                  1.   Společný výbor může přijímat svá rozhodnutí nebo doporučení na základě konsensu stran v souladu s čl. 56 odst. 4 dohody.

                  2.   Společný výbor může rozhodnout o přijetí rozhodnutí nebo doporučení písemným postupem. V takových případech se strany dohodnou na lhůtě pro délku postupu. Pokud do uplynutí této lhůty žádná strana nevyjádří námitky k navrhovanému rozhodnutí nebo doporučení, prohlásí spolupředsedové rozhodnutí či doporučení za přijaté na základě vzájemné dohody.

                  3.   Rozhodnutí a doporučení společného výboru nesou označení „rozhodnutí“ nebo „doporučení“, za kterým následuje pořadové číslo, datum přijetí a popis daného předmětu. Každé rozhodnutí obsahuje datum, ke kterému vstupuje v platnost.

                  4.   Rozhodnutí a doporučení přijatá společným výborem se vyhotovují ve dvou vyhotoveních podepsaných spolupředsedy.

                  5.   Každá strana může rozhodnout o zveřejnění rozhodnutí a doporučení společného výboru ve svém příslušném úředním tisku.

               Článek 10
               Korespondence

                  1.   Korespondence určená společnému výboru se zasílá tajemníkovi strany, k níž autor náleží, který poté uvědomí druhého tajemníka.

                  2.   Tajemníci zajistí, aby korespondence určená společnému výboru byla zasílána spolupředsedům a případně rozesílána v souladu s článkem 11.

                  3.   Korespondenci spolupředsedů zasílají tajemníci stranám a případně ji rozesílají v souladu s článkem 11.

                  4.   Korespondence spolupředsedů může probíhat libovolnými písemnými prostředky, včetně elektronické pošty.

               Článek 11
               Dokumenty
               Jestliže se jednání společného výboru zakládají na dokumentech, musí být dané dokumenty očíslovány a rozeslány tajemníky účastníkům zasedání.

               Článek 12
               Výdaje

                  1.   Každá strana hradí výdaje, které jí vzniknou v důsledku účasti na zasedáních společného výboru, a to jak výdaje na pracovníky, cestovné a stravné, tak výdaje poštovní a telekomunikační.

                  2.   Výdaje související s pořádáním zasedání a rozmnožováním dokumentů hradí strana, která zasedání pořádá.

               Článek 13
               Změny jednacího řádu
               Strany se mohou dohodnout na změně tohoto jednacího řádu v souladu s článkem 9.

               Článek 14
               Podvýbory a pracovní skupiny

                  1.   Společný výbor může rozhodnout o zřízení podvýborů a pracovních skupin, které mu budou nápomocny při plnění jeho úkolů.

                  2.   Společný výbor může rozhodnout o změně oblasti působnosti podvýboru nebo pracovní skupiny nebo o zrušení kteréhokoli podvýboru nebo pracovní skupiny, jež zřídil.

            NÁVRH
            ROZHODNUTÍ SPOLEČNÉHO VÝBORU EU-AUSTRÁLIE č. …/2018
            ze dne …,
            o přijetí mandátu jeho podvýborů a pracovních skupin
            SPOLEČNÝ VÝBOR EU-AUSTRÁLIE,
            s ohledem na Rámcovou dohodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 56 uvedené dohody a na článek 14 jednacího řádu společného výboru,
            vzhledem k tomu, že podle čl. 14 odst. 1 jednacího řádu společného výboru může společný výbor zřizovat podvýbory a pracovní skupiny, které mu budou nápomocny při plnění jeho úkolů,
            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

               Článek 1
               Přijímá se mandát podvýborů a pracovních skupin společného výboru uvedený v příloze tohoto rozhodnutí.

               Článek 2
               Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

               V … dne ….

                     Za společný výbor EU-Austrálie

                     spolupředsedové

               (1)  Úř. věst. L 237, 15.9.2017, s. 7.

            PŘÍLOHA
            MANDÁT PODVÝBORŮ A PRACOVNÍCH SKUPIN SPOLEČNÉHO VÝBORU

               Článek 1
               Podvýbory a pracovní skupiny mohou projednávat provádění dohody v oblasti své působnosti. Mohou též projednávat otázky nebo konkrétní projekty související s příslušnou oblastí dvoustranné spolupráce.

               Článek 2

                  1.   Podvýbory a pracovní skupiny jsou podřízeny společnému výboru. Spolupředsedům podávají zprávy a předávají zápisy ze svých zasedání společně se svými závěry do 30 kalendářních dnů po skončení každého zasedání.

                  2.   Podvýbory a pracovní skupiny nemají žádnou rozhodovací pravomoc, ale mohou společnému výboru předkládat doporučení.

               Článek 3

                  1.   Podvýbory a pracovní skupiny jsou tvořeny zástupci obou stran.

                  2.   Podvýbory a pracovní skupiny mohou na svá zasedání přizvat odborníky a vyslechnout je v souvislosti s konkrétními body programu zasedání.

               Článek 4
               Podvýborům a pracovním skupinám společně předsedají obě strany.

               Článek 5
               Funkci tajemníka podvýborů a pracovních skupin zastávají společně jeden zástupce každé strany.

               Článek 6

                  1.   Podvýbory a pracovní skupiny zasedají vždy, když to vyžadují okolnosti, na základě písemné žádosti jedné ze stran. Každé zasedání se koná na místě a v den, na nichž se společně strany dohodly.

                  2.   Pokud jedna strana požaduje svolání zasedání podvýboru nebo pracovní skupiny, tajemník druhé strany odpoví na tuto žádost do 15 pracovních dnů od jejího obdržení. Ve zvláště naléhavých případech mohou být zasedání podvýborů a pracovních skupin svolána po dohodě obou stran v kratší lhůtě.

                  3.   Zasedání podvýborů a pracovních skupin svolávají společně oba tajemníci.

               Článek 7

                  1.   Kterákoli ze stran může požádat spolupředsedy o zařazení určitého bodu na program zasedání. Tyto žádosti se předkládají tajemníkům nejméně 15 pracovních dnů a veškeré podpůrné doklady nejméně 10 pracovních dnů před datem konání daného zasedání.

                  2.   Tajemníci seznamují strany s návrhem programu zasedání nejpozději 5 pracovních dnů před zasedáním. Dohodnou-li se tak strany, mohou být za výjimečných okolností body zařazeny na program zasedání i v kratší lhůtě.

               Článek 8
               Tajemníci společně vypracují návrh zápisu z každého zasedání.

               Článek 9
               Nerozhodnou-li se strany jinak, jsou zasedání podvýborů a pracovních skupin neveřejná.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1875 ze dne 26. listopadu 2018 o postoji, jenž má být zaujat jménem Evropské unie v odborné komisi pro technické otázky Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF) ke změnám jednotného technického předpisu - obecná ustanovení - subsystémy (UTP GEN-B) a jednotného technického předpisu – telematika v nákladní dopravě (UTP TAF)

text:
                  30.11.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 306/50

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1875
         ze dne 26. listopadu 2018
         o postoji, jenž má být zaujat jménem Evropské unie v odborné komisi pro technické otázky Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF) ke změnám jednotného technického předpisu - obecná ustanovení - subsystémy (UTP GEN-B) a jednotného technického předpisu – telematika v nákladní dopravě (UTP TAF)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutím Rady 2013/103/EU (1) přistoupila Unie k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 (dále jen „úmluva COTIF“).

                     (2)

                     Všechny členské státy kromě Kypru a Malty jsou smluvními stranami úmluvy COTIF a uplatňují ji.

                     (3)

                     Na základě článku 8 úmluvy COTIF byla zřízena odborná komise pro technické otázky Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu. V souladu s čl. 20 odst. 1 písm. b) úmluvy COTIF a článků 6 a 8a přípojku F (APTU) této úmluvy má odborná komise pro technické otázky pravomoc přijímat rozhodnutí o přijetí jednotných technických předpisů nebo ustanovení, kterými se mění jednotný technický předpis vycházející z přípojku F (APTU) a přípojku G (ATMF) úmluvy COTIF.

                     (4)

                     Odborná komise pro technické otázky se po svém 11. zasedání, které se konalo ve dnech 12. a 13. června 2018, rozhodla písemným postupem přijmout změny bodů 2.1, 2.2 a 2.3 jednotného technického předpisu UTP GEN-B tak, aby definice subsystémů infrastruktury zahrnovala úrovňová křížení a další inženýrské stavby, například mosty, jak je uvedeno v dokumentu připojeném k tomuto rozhodnutí.

                     (5)

                     Cílem těchto změn je sladit definici subsystémů v jednotném technickém předpisu UTP GEN-B s unijní definicí subsystémů, jak je uvedena v příloze II směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/797 (2) zahrnutím úrovňových křížení a dalších inženýrských staveb, například mostů, do definice subsystémů infrastruktury.

                     (6)

                     Navrhované změny jsou v souladu s právními předpisy a strategickými cíli Unie, neboť přispívají ke sladění právních předpisů organizace OTIF s odpovídajícími ustanoveními práva Unie, a proto by je měla Unie podpořit.

                     (7)

                     Je vhodné stanovit postoj, jenž má být zaujat jménem Unie v odborné komisi pro technické otázky, jelikož změny bodů 2.1, 2.2 a 2.3 jednotného technického předpisu UTP GEN-B vycházejícího z přípojku F (APTU) úmluvy COTIF budou pro Unii závazné. Dále je vhodné podpořit veškerá sladění jednotného technického předpisu UTP TAF s technickými specifikace týkajícími se interoperability v Unii (TAF TSI),

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, jenž má být zaujat jménem Unie v odborné komisi pro technické otázky Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě ze dne 9. května 1980 ke změnám bodů 2.1, 2.2 a 2.3 jednotného technického předpisu - obecná ustanovení - subsystémy (UTP GEN-B) a jednotného technického předpisu - telematika v nákladní dopravě (UTP TAF) je uveden v dokumentu připojeném k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Rozhodnutí odborné komise pro technické otázky budou po svém přijetí zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie s uvedením dne jejich vstupu v platnost.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 26. listopadu 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  Rozhodnutí Rady 2013/103/EU ze dne 16. června 2011 o podpisu a uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999 (Úř. věst. L 51, 23.2.2013, s. 1).

            (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/797 ze dne 11. května 2016 o interoperabilitě železničního systému v Evropské unii (Úř. věst. L 138, 26.5.2016, s. 44).

            DOPLNĚK

               Změny navrhované k přijetí písemným postupem odbornou komisí pro technické otázky Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu

                        1.

                        Hlasovat kladně o změnách bodů 2.1, 2.2 a 2.3 jednotných technických předpisů UTP GEN B navrhovaných odbornou komisí pro technické otázky, jak jsou uvedeny v pracovním dokumentu odborné komise pro technické otázky TECH-18010-CTE11-5 a popsány níže:
                        „2.1   Infrastruktura
                        Úmluva COTIF zahrnuje infrastrukturu […] v rozsahu souvisejícím s rozhraními s vozidly. […]
                        2.2   Energetika
                        Úmluva COTIF zahrnuje systém energie pouze v rozsahu souvisejícím s rozhraními s vozidly. Proto subsystém energie zahrnuje pouze nadzemní vedení (trolejové vedení) a kvalitu dodané elektřiny.“
                        2.3   Traťové řízení a zabezpečení
                        Úmluva COTIF zahrnuje traťové řízení a zabezpečení […] v rozsahu souvisejícím s rozhraními s vozidly.“

                        2.

                        Hlasovat kladně o změnách jednotných technických předpisů UTP TAF navrhovaných odbornou komisí pro technické otázky, které spočívají v aktualizaci seznamu technické dokumentace v jednotném technickém předpisu UTP TAF podle odpovídajícího nového revidovaného seznamu v (dodatku I) technické specifikace pro interoperabilitu TAF TSI.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1869 ze dne 26. listopadu 2018 o podpisu, jménem Unie, Dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele diplomatických, služebních či úředních cestovních pasů

text:
                  30.11.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 306/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1869
         ze dne 26. listopadu 2018
         o podpisu, jménem Unie, Dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele diplomatických, služebních či úředních cestovních pasů
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 (1) zavedlo horizontální změny v acquis Unie v oblasti víz a hranic a definovalo krátkodobý pobyt jako nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

                     (2)

                     Je nezbytné, aby v zájmu harmonizace režimu Unie pro krátkodobé pobyty byla tato nová definice začleněna do Dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele diplomatických, služebních či úředních cestovních pasů (2).

                     (3)

                     Dne 9. října 2014 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání s Brazilskou federativní republikou o dohodě mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele diplomatických, služebních či úředních cestovních pasů (dále jen „dohoda“). Jednání byla úspěšně dokončena dne 31. října 2017 parafováním dohody.

                     (4)

                     Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (3); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

                     (5)

                     Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (4); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

                     (6)

                     Dohoda by měla být podepsána a prohlášení přiložené k tomuto rozhodnutí, jakož i společná prohlášení připojená k dohodě by měla být schválena jménem Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Podpis Dohody mezi Evropskou unie nií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele diplomatických, služebních či úředních cestovních pasů, jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření (5).

            Článek 2
            Prohlášení přiložené k tomuto rozhodnutí a společná prohlášení připojená k dohodě se schvalují jménem Unie.

            Článek 3
            Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.

            Článek 4
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 26. listopadu 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úmluva k provedení Schengenské dohody, nařízení Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1).

            (2)  Úř. věst. L 66, 12.3.2011, s. 2.

            (3)  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

            (4)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (5)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o jejím uzavření.

            PŘÍLOHA

               Prohlášení unie týkající se vstupu v platnost nařízení (EU) 2017/2226, kterým se zřizuje systém vstupu/výstupu (EES), a členských států, které uplatňují schengenské acquis v plném rozsahu

            Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2226 ze dne 30. listopadu 2017, kterým se zřizuje Systém vstupu/výstupu (EES) pro registraci údajů o vstupu a výstupu a údajů o odepření vstupu, pokud jde o státní příslušníky třetích zemí překračující vnější hranice členských států, kterým se stanoví podmínky přístupu do EES pro účely vymáhání práva a kterým se mění Úmluva k provedení Schengenské dohody a nařízení (ES) č. 767/2008 a (EU) č. 1077/2011, vstoupilo v platnost dne 29. prosince 2017.
            V důsledku toho se ode dne použitelnosti nařízení (EU) 2017/2226 (1) pro účely této dohody rozumí členskými státy, které uplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, ty členské státy, které provozují Systém vstupu/výstupu na vnějších hranicích. Při výpočtu maximálního období 90 dní během jakéhokoli 180denního období se zohlední doba pobytu ve všech členských státech, které provozují Systém vstupu/výstupu na vnějších hranicích.

               (1)  O dni použitelnosti rozhodne Komise v souladu s článkem 73 nařízení (EU) 2017/2226.


Rozhodnutí Komise ze dne 03/12/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9025 - PIZZA HUT INTERNATIONAL, LLC / TELEPIZZA GROUP, S.A.) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/2008 ze dne 17. prosince 2018, kterým se mění a prodlužuje rozhodnutí 2014/219/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali)

text:
                  18.12.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 322/24

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/2008
         ze dne 17. prosince 2018,
         kterým se mění a prodlužuje rozhodnutí 2014/219/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rada dne 15. dubna 2014 přijala rozhodnutí 2014/219/SZBP (1) o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali).

                     (2)

                     Rozhodnutím (SZBP) 2017/50 (2) Rada mimo jiné prodloužila mandát mise do 14. ledna 2019 a rozhodnutím (SZBP) 2017/2264 (3) pro ni stanovila do téhož dne finanční referenční částku.

                     (3)

                     Než Rada schválí plánovací dokumenty týkající se regionalizace v oblasti Sahelu a přijme rozhodnutí, kterým odpovídajícím způsobem změní rozhodnutí 2014/219/SZBP, měla by být platnost uvedeného rozhodnutí prodloužena do 28. února 2019.

                     (4)

                     Období, na které se uvedená finanční referenční částka vztahuje, by tedy mělo být prodlouženo do 28. února 2019.

                     (5)

                     Rozhodnutí 2014/219/SZBP by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

                     (6)

                     Mise EUCAP Sahel Mali bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Rozhodnutí 2014/219/SZBP se mění takto:

                        1)

                        V čl. 14 odst. 1 se pátý pododstavec nahrazuje tímto:
                        „Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUCAP Sahel Mali v období od 15. ledna 2018 do 28. února 2019 činí 28 450 000 EUR.“

                        2)

                        V článku 18 se druhá věta nahrazuje tímto:
                        „Použije se do dne 28. února 2019.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
            Použije se ode dne 15. ledna 2019.

            V Bruselu dne 17. prosince 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               E. KÖSTINGER

            (1)  Rozhodnutí Rady 2014/219/SZBP ze dne 15. dubna 2014 o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (Úř. věst. L 113, 16.4.2014, s. 21).

            (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/50 ze dne 11. ledna 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/219/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (Úř. věst. L 7, 12.1.2017, s. 18).

            (3)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/2264 ze dne 7. prosince 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/219/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (Úř. věst. L 324, 8.12.2017, s. 52).


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2018/2049 ze dne 12. prosince 2018 o schválení objemu emise mincí v roce 2019 (ECB/2018/35)

text:
                  21.12.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 327/87

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2018/2049
         ze dne 12. prosince 2018
         o schválení objemu emise mincí v roce 2019 (ECB/2018/35)
         VÝKONNÁ RADA EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 2 této smlouvy,
         s ohledem na rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/2332 ze dne 4. prosince 2015 o procesním rámci pro schvalování objemu emise euromincí (ECB/2015/43) (1), a zejména na čl. 2 odst. 9 uvedeného rozhodnutí,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Evropská centrální banka (ECB) má od 1. ledna 1999 výhradní právo schvalovat objem mincí vydávaných členskými státy, jejichž měnou je euro.

                     (2)

                     Devatenáct členských států, jejichž měnou je euro, předložilo ECB své žádosti o schválení objemu mincí, které mají být vydány v roce 2019, doplněné vysvětlivkami o metodologii odhadu. Některé z těchto členských států poskytly rovněž dodatečné informace o oběžných mincích, pokud měly takové informace k dispozici a považovaly je za důležité k odůvodnění žádosti.

                     (3)

                     Jelikož právo členských států vydávat euromince podléhá schválení ECB, co se týče objemu jejich emise, nesmějí členské státy překročit objemy schválené ECB bez jejího předchozího souhlasu.

                     (4)

                     Podle čl. 2 odst. 9 rozhodnutí (EU) 2015/2332 (ECB/2015/43) je pravomoc přijímat rozhodnutí o ročních žádostech o schválení ročního objemu emise mincí, předložených členskými státy, jejichž měnou je euro, přenesena na Výkonnou radu, pokud není zapotřebí změnit požadovaný objem emise mincí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Schválení objemu euromincí, které mají být vydány v roce 2019
            ECB schvaluje objem euromincí, které mají členské státy, jejichž měnou je euro, vydat v roce 2019, jak je uvedeno v této tabulce:

                        Schválený objem euromincí, které mají být vydány v roce 2019

                        Oběžné mince

                        Sběratelské mince
                        (nikoli pro peněžní oběh)

                        Objem emise mincí

                        (v milionech EUR)

                        (v milionech EUR)

                        (v milionech EUR)

                        Belgie

                        46,0

                        1,0

                        47,0

                        Německo

                        401,0

                        231,0

                        632,0

                        Estonsko

                        10,2

                        0,3

                        10,5

                        Irsko

                        11,0

                        0,5

                        11,5

                        Řecko

                        110,9

                        0,6

                        111,5

                        Španělsko

                        357,2

                        30,0

                        387,2

                        Francie

                        235,8

                        50,1

                        285,9

                        Itálie

                        204,2

                        2,1

                        206,3

                        Kypr

                        13,5

                        0,1

                        13,6

                        Lotyšsko

                        15,7

                        0,2

                        15,9

                        Litva

                        22,0

                        0,7

                        22,7

                        Lucembursko

                        12,4

                        0,2

                        12,6

                        Malta

                        9,0

                        0,2

                        9,2

                        Nizozemsko

                        25,0

                        3,0

                        28,0

                        Rakousko

                        73,2

                        153,4

                        226,6

                        Portugalsko

                        43,1

                        2,5

                        45,6

                        Slovinsko

                        22,0

                        1,5

                        23,5

                        Slovensko

                        17,0

                        1,2

                        18,2

                        Finsko

                        15,0

                        10,0

                        25,0

                           Celkem

                           1 644,2

                           488,6

                           2 132,8

            Článek 2
            Nabytí účinku
            Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení adresátům.

            Článek 3
            Určení
            Toto rozhodnutí je určeno členským státům, jejichž měnou je euro.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 12. prosince 2018.

                  Prezident ECB

               Mario DRAGHI

            (1)  Úř. věst. L 328, 12.12.2015, s. 123.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 2018 o jmenování tří členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání za Bulharsko, Chorvatsko a Itálii

text:
                  21.12.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 460/9

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 17. prosince 2018
         o jmenování tří členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání za Bulharsko, Chorvatsko a Itálii
         (2018/C 460/08)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
         s ohledem na seznamy kandidátů předložené Radě Komisí, pokud jde o zástupce organizací zaměstnavatelů,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rada rozhodnutím ze dne 16. července 2018 (2) ve znění jeho opravy (3) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2018 do 17. září 2021.

                     (2)

                     Komise předložila tři kandidáty na zástupce organizací zaměstnavatelů,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jsou do dne 17. září 2021 jmenovány tyto tři osoby:
            ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ:

                        Bulharsko

                        paní Daniela SIMIDCHIEVA

                        Chorvatsko

                        paní Jasminka MARTINOVIĆOVÁ

                        Itálie

                        pan Alfonso BALSAMO

            Článek 2
            Dosud nenavržené členy jmenuje Rada později.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 17. prosince 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               E. KÖSTINGER

            (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1.

            (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 16. července 2018 o novém jmenování řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (2018/C 253/03) (Úř. věst. C 253, 19.7.2018, s. 9).

            (3)  Oprava rozhodnutí Rady ze dne 16. září 2018 o novém jmenování řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Úř. věst. C 325, 14.9.2018, s. 20).


               21.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 463/89

      P8_TA(2018)0030
      Revize rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí
      Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 7. února 2018 o revizi rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí (2017/2233(ACI))
      (2018/C 463/21)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na rozhodnutí Konference předsedů ze dne 5. října 2017,

                  —

                  s ohledem na korespondenci mezi svým předsedou a předsedou Komise, zvláště pak s ohledem na dopis posledně jmenovaného ze dne 2. října 2017, v němž je vysloven souhlas s návrhy předloženými předsedou Evropského parlamentu dne 7. září 2017,

                  —

                  s ohledem na rámcovou dohodu o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí (1) a na její návrhy změn,

                  —

                  s ohledem na čl. 10 odst. 1 a 4 a čl. 17 odst. 3 a 7 Smlouvy o Evropské unii (SEU) a článek 245 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU),

                  —

                  s ohledem na článek 41 Listiny základních práv Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na článek 295 SFEU,

                  —

                  s ohledem na pracovní program Komise na rok 2017 (2),

                  —

                  s ohledem na své usnesení ze dne 11. listopadu 2015 o reformě volebního práva Evropské unie (3),

                  —

                  s ohledem na své usnesení ze dne 1. prosince 2016 k prohlášením komisařů o zájmech – pokyny (4),

                  —

                  s ohledem na své usnesení ze dne 16. února 2017 o zlepšení fungování Evropské unie využitím potenciálu Lisabonské smlouvy (5),

                  —

                  s ohledem na své usnesení ze dne 14. září 2017 o odpovědnosti, transparentnosti a integritě v orgánech EU (6),

                  —

                  s ohledem na návrh rozhodnutí Komise ze dne 12. září 2017 o kodexu chování členů Evropské komise, zejména na jeho článek 10 o účasti v evropské politice během funkčního období,

                  —

                  s ohledem na aktualizovanou studii generálního ředitelství Parlamentu pro vnitřní politiky s názvem „Kodex chování komisařů – zlepšení účelnosti a účinnosti“;

                  —

                  s ohledem na čl. 140 odst. 1 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti (A8-0006/2018),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že podle ustanovení čl. 10 odst. 1 SEU je fungování Unie založeno na zastupitelské demokracii, a vzhledem k tomu, že Komise jako orgán výkonné moci Unie plní ve fungování Unie rozhodující úlohu;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že podle čl. 10 odst. 3 a článku 11 SEU mají občané Unie právo podílet se na demokratickém životě Unie;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že podle čl. 17 odst. 3 SEU vykonává Komise své funkce zcela nezávisle, že členové Komise jsou vybíráni podle celkové způsobilosti a evropanství z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti, a nevyžadují ani nepřijímají pokyny od žádné vlády, orgánu, instituce ani jiného subjektu;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že cílem návrhů změn je to, aby při volbě předsedy Komise podle čl. 17 odst. 7 SEU byly uplatňovány demokratické zásady;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že navrhované změny umožní členům Komise kandidovat v evropských volbách, aniž by se museli vzdát své funkce;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že v členských státech je obvyklé, že členové vlády kandidují v celostátních parlamentních volbách, aniž by museli odstoupit;

                  G.

                  vzhledem k tomu, že navrhované změny umožňují i to, aby členové Komise byli evropskými politickými stranami nominováni jako jejich vedoucí kandidáti (tzv. „Spitzenkandidaten“) na funkci předsedy Komise;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že Parlament již dříve vyjádřil podporu procesu nominace vedoucích kandidátů, jak je jasně stanoveno ve Smlouvě, ve svém návrhu na revizi Aktu o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách (7);

                  I.

                  vzhledem k tomu, že podle čl. 10 odst. 4 SEU politické strany na evropské úrovni přispívají k utváření evropského politického vědomí; a vzhledem k tomu, že čl. 10 odst. 3 a čl. 11 odst. 1 SEU toto rozšiřují i na občany a reprezentativní sdružení;

                  J.

                  vzhledem k tomu, že navrhované změny obsahují rovněž nezbytná ustanovení na ochranu transparentnosti, nestrannosti, důvěrnosti a jednání ve sboru, která se budou i nadále vztahovat na členy Komise účastnící se kampaně;

                  K.

                  vzhledem k tomu, že podle navrhovaných změn má předseda Komise povinnost informovat Parlament o přijatých opatřeních, která zajistí dodržování zásad nezávislosti, bezúhonnosti a uvážlivosti zakotvených v článku 245 SFEU a v kodexu chování členů Evropské komise v situaci, kdy se komisaři účastní jako kandidáti volební kampaně při evropských volbách;

                  L.

                  vzhledem k tomu, že podle navrhovaných změn nesmějí členové Komise využívat pro činnosti spojené s volební kampaní lidských a materiálních zdrojů Komise;

                  1.

                  připomíná, že předsedu Komise zvolí Evropský parlament na základě návrhu Evropské rady s přihlédnutím k výsledkům evropských voleb a po patřičných konzultacích, a že proto stejně jako v roce 2014 musí evropské politické strany navrhnout vedoucí kandidáty, aby měli evropští občané na výběr, koho zvolit předsedou Komise v evropských volbách;

                  2.

                  připomíná, že postup jmenování vedoucích kandidátů odráží interinstitucionální rovnováhu mezi Parlamentem a Evropskou radou, jak je stanoveno ve Smlouvách; dále zdůrazňuje, že tento další krok k posílení parlamentního rozměru Unie je zásadou, kterou nelze zrušit;

                  3.

                  zdůrazňuje, že nepřijetím postupu jmenování vedoucích kandidátů by Evropská rada rovněž riskovala, že Evropskému parlamentu navrhne ke schválení kandidáta na předsedu Komise, který nebude mít dostatečnou parlamentní většinu;

                  4.

                  varuje, že Evropský parlament je připraven zamítnout v rámci postupu uvedení předsedy Komise do úřadu každého kandidáta, který nebyl nominován jako vedoucí kandidát před evropskými volbami;

                  5.

                  domnívá se, že postup jmenování vedoucích kandidátů přispívá rovněž k transparentnosti, neboť kandidáti na předsedu Komise jsou oznámeni před evropskými volbami, a nikoli po nich jako tomu bylo dříve;

                  6.

                  zdůrazňuje, že postup jmenování vedoucích kandidátů zvyšuje politickou uvědomělost evropských občanů před evropskými volbami a posiluje politickou legitimitu Parlamentu a Komise, protože volby do obou orgánů těsněji spojuje s vlastní volbou voličů; uznává proto významný přínos zásady jmenování vedoucích kandidátů za účelem výraznější politizace Komise;

                  7.

                  je toho názoru, že politická legitimita Komise by se dále posílila, pokud by bylo více zvolených poslanců Evropského parlamentu nominováno na členy Komise;

                  8.

                  připomíná, že před evropskými volbami v roce 2014 všechny hlavní evropské politické strany přijaly postup jmenování vedoucích kandidátů a jmenovaly svého kandidáta na předsedu Komise a že se rovněž konaly veřejné diskuse za účasti kandidátů, čímž bylo dosaženo ústavního a politického postupu, který odráží interinstitucionální rovnováhu, jak je stanoveno ve Smlouvách;

                  9.

                  domnívá se, že postup jmenování vedoucích kandidátů v roce 2014 se osvědčil, a zdůrazňuje, že evropské volby v roce 2019 budou příležitostí k upevnění tohoto postupu;

                  10.

                  vybízí evropské politické strany, aby nominovaly své vedoucí kandidáty na základě otevřené, transparentní a demokratické soutěže;

                  11.

                  domnívá se, že návrhy změn jsou v souladu s čl. 10 odst. 1 a čl. 17 odst. 7 SEU, a vítá je jako zlepšení, které upevňuje demokratický proces volby předsedy Komise;

                  12.

                  bere na vědomí vstup v platnost revidovaného kodexu chování členů Evropské komise, jehož cílem je jasněji stanovit povinnosti vztahující se na členy Komise v době výkonu jejich úřadu i po jeho skončení; připomíná dříve vyjádřené názory Evropského parlamentu, mj. pokud jde o přechodné období vztahující se na bývalé členy Komise po ukončení jejich funkčního období („cooling-off period“), transparentnost, jmenování nezávislé etické komise a účast v evropských volebních kampaních;

                  13.

                  považuje za důležité, aby kodex chování členů Komise stanovoval pevné normy transparentnosti, nestrannosti a záruk, které by zabránily jakémukoli možnému střetu zájmů u členů Komise účastnících se kampaně;

                  14.

                  připomíná zejména svůj požadavek na stanovení tříletého přechodného období, které by platilo pro bývalé členy Komise po skončení jejich funkčního období;

                  15.

                  schvaluje změny rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí, které jsou uvedeny v příloze k tomuto rozhodnutí;

                  16.

                  pověřuje svého předsedu, aby tyto změny společně s předsedou Komise podepsal a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie;

                  17.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a jeho přílohu Komisi a pro informaci Radě a parlamentům členských států.

         (1)  Úř. věst. L 304, 20.11.2010, s. 47.

         (2)  Sdělení Evropské komise ze dne 25. října 2016 s názvem „Pracovní program Komise na rok 2017 – Pro Evropu, která chrání, posiluje a brání“ (COM(2016)0710).

         (3)  Úř. věst. C 366, 27.10.2017, s. 7.

         (4)  Přijaté texty, P8_TA(2016)0477.

         (5)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0049.

         (6)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0358.

         (7)  Akt o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, který je přílohou rozhodnutí Rady 76/787/ESUO, EHS, Euratom (Úř. věst. L 278, 8.10.1976, s. 1) ve znění rozhodnutí Rady 93/81/Euratom, ESUO, EHS (Úř. věst. L 33, 9.2.1993, s. 15) a rozhodnutí Rady 2002/772/ES, Euratom (Úř. věst. L 283, 21.10.2002, s. 1).

            PŘÍLOHA

            Dohoda mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí, kterou se mění bod 4 rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí

            (Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá dohodě zveřejněné v Úř. věst. L 45 ze dne 17. února 2018, s. 46.)


               21.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 463/73

      P8_TA(2018)0022
      Zřízení zvláštního výboru pro postup Unie pro povolování pesticidů
      Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 6. února 2018 o zřízení, působnosti, složení a funkčním období zvláštního výboru pro postup Unie pro povolování pesticidů (2018/2534(RSO))
      (2018/C 463/16)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na návrh rozhodnutí Konference předsedů,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o zrušení směrnic Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (1),

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise (EU) č. 546/2011 ze dne 10. června 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009, pokud jde o jednotné zásady pro hodnocení a povolování přípravků na ochranu rostlin (2),

                  —

                  s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1056 ze dne 29. června 2016, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 540/2011, pokud jde o prodloužení doby platnosti schválení účinné látky glyfosátu (3) a prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1313 ze dne 1. srpna 2016, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 540/2011, pokud jde o podmínky schválení účinné látky glyfosátu (4),

                  —

                  s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2324 ze dne 12. prosince 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky glyfosát a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (5),

                  —

                  s ohledem na své usnesení ze dne 13. dubna 2016 (6) a usnesení ze dne 24. října 2017 (7) o návrhu prováděcího nařízení Komise, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky glyfosát a mění příloha prováděcího nařízení (EU) č. 540/2011,

                  —

                  s ohledem na rozhodnutí evropské veřejné ochránkyně práv ze dne 18. února 2016 ve věci 12/2013/MDC o postupech Komise týkajících se povolení a uvádění na trh přípravků na ochranu rostlin (pesticidů),

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (8),

                  —

                  s ohledem na rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 23. listopadu 2016 ve věci C-442/14 Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting proti College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden,

                  —

                  s ohledem na článek 197 jednacího řádu,

                  A.

                  vzhledem k tomu, že se objevily připomínky k posuzování glyfosátu, zejména k tomu, zda proběhlo nezávislé, objektivní a transparentní posouzení, zda byla správně uplatněna klasifikační kritéria stanovená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (9) a zda byly náležitě použity příslušné pokyny;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že se objevily připomínky ke způsobu, jakým Komise uplatnila schvalovací kritéria a zásadu předběžné opatrnosti, jež jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 1107/2009, když v roce 2016 schvalovala technické prodloužení platnosti povolení glyfosátu a když přijímala prováděcí nařízení (EU) 2016/1313 a prováděcí nařízení (EU) 2017/2324;

                  1.

                  se rozhodl zřídit zvláštní výbor pro postup Unie pro povolování pesticidů s následujícími přesně vymezenými působnostmi:

                              a)

                              analyzovat a posoudit postup pro povolování pesticidů v Unii a použitou metodiku a její vědeckou kvalitu, nezávislost postupu na příslušném odvětví a transparentnost rozhodovacího procesu a jeho výsledků;

                              b)

                              na základě dostupných fakt analyzovat a posoudit případná selhání ve vědeckém hodnocení schválení nebo obnovení schválení aktivních látek, jako je i glyfosát, příslušnými agenturami EU a rovněž analyzovat a posoudit dodržování platných pravidel, pokynů a kodexů chování Unie agenturami EU;

                              c)

                              především analyzovat a posoudit, zda Komise jednala v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1107/2009, když rozhodovala o podmínkách pro schvalování glyfosátu a obnovení jeho schválení;

                              d)

                              analyzovat a posoudit možné střety zájmů na všech úrovních schvalovacího postupu, včetně vnitrostátních orgánů zpravodajského členského státu, který byl pověřen vypracováním zprávy o posouzení v souladu s nařízením (ES) č. 1107/2009;

                              e)

                              analyzovat a posoudit, zda mají agentury EU odpovědné za hodnocení a klasifikaci aktivních látek odpovídající personální a finanční zdroje k tomu, aby mohly plnit své povinnosti; analyzovat a posoudit, zda mají možnost zadávat nebo provádět nezávislý výzkum a testování a jak je takový výzkum a testování financován;

                              f)

                              předkládat v souvislosti s postupem Unie pro povolování pesticidů veškerá doporučení, která bude pokládat za nezbytná pro zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a zdraví zvířat a ochrany životního prostředí; vykonávat za tímto účelem návštěvy a pořádat slyšení v orgánech a příslušných agenturách EU, jakož i v mezinárodních a vnitrostátních institucích, nevládních organizacích a soukromých subjektech;

                  2.

                  zdůrazňuje, že všechna doporučení zvláštního výboru se předkládají příslušným stálým výborům Parlamentu, které na ně v případě potřeby reagují;

                  3.

                  rozhodl, že pravomoci a zdroje stálých výborů Parlamentu odpovědných za přijímání, sledování a uplatňování právních předpisů Unie týkajících se oblasti působnosti zvláštního výboru zůstávají beze změny;

                  4.

                  rozhodl, že kdykoliv bude práce zvláštního výboru zahrnovat posuzování skutečností důvěrného charakteru, výpovědí obsahujících osobní údaje nebo výměnu názorů či slyšení s orgány a subjekty týkající se důvěrných informací, včetně vědeckých studií nebo jejich částí, na něž se vztahuje status důvěrnosti ve smyslu článku 63 nařízení (ES) č. 1107/2009, budou jednání neveřejná; dále rozhodl, že svědkové a odborníci mají právo učinit své prohlášení nebo výpověď na neveřejném jednání;

                  5.

                  rozhodl, že seznamy osob pozvaných na veřejná jednání, seznamy osob, které se jednání účastní, a zápisy z takových jednání se zveřejňují;

                  6.

                  rozhodl, že důvěrné dokumenty, které zvláštní výbor obdrží, se posuzují v souladu s postupem uvedeným v článku 210a jednacího řádu Parlamentu; dále rozhodl, že takové informace budou použity výlučně k vypracování závěrečné zprávy zvláštního výboru;

                  7.

                  rozhodl, že v souladu s čl. 199 odst. 1 jednacího řádu zvláštní výbor bude mít 30 členů;

                  8.

                  rozhodl, že funkční období zvláštního výboru bude devět měsíců, pokud Parlament po jeho uplynutí toto období neprodlouží, a že jeho funkční období začíná dnem jeho ustavující schůze; rozhodl, že zvláštní výbor předloží Parlamentu závěrečnou zprávu, která bude obsahovat věcná zjištění a doporučení opatření a iniciativ, které je třeba vyvinout.

         (1)  Úř. věst. L 309, 24.11.2009, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 155, 11.6.2011, s. 127.

         (3)  Úř. věst. L 173, 30.6.2016, s. 52.

         (4)  Úř. věst. L 208, 2.8.2016, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 333, 15.12.2017, s. 10.

         (6)  Přijaté texty, P8_TA(2016)0119.

         (7)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0395.

         (8)  Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.

         (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (Úř. věst. L 353, 31.12.2008, s. 1).


               21.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 463/82

      P8_TA(2018)0028
      Nevyslovení námitky vůči aktu v přenesené pravomoci: den použitelnosti dvou nařízení v přenesené pravomoci
      Rozhodnutí Evropského parlamentu nevyslovit námitku vůči nařízení Komise v přenesené pravomoci ze dne 20. prosince 2017, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/2358 a nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/2359, pokud jde o jejich den použitelnosti (C(2017)08681 – 2017/3032(DEA))
      (2018/C 463/19)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (C(2017)08681) (dále jen „pozměňující nařízení v přenesené pravomoci“),

                  —

                  s ohledem na dopis Hospodářského a měnového výboru předsedkyni Konference předsedů výborů ze dne 24. ledna 2018,

                  —

                  s ohledem na článek 290 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/97 ze dne 20. ledna 2016 o distribuci pojištění (1), a zejména na čl. 25 odst. 2, čl. 28 odst. 4, čl. 29 odst. 4 a 5, čl. 30 odst. 6 a čl. 39 odst. 5 této směrnice,

                  —

                  s ohledem na doporučení k rozhodnutí Hospodářského a měnového výboru,

                  —

                  s ohledem na čl. 105 odst. 6 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na to, že ve lhůtě stanovené v čl. 105 odst. 6 třetí a čtvrté odrážce jednacího řádu, která uplynula dne 6. února 2018, nebyla vyslovena žádná námitka,

                  A.

                  vzhledem k tomu, že pozměňující nařízení v přenesené pravomoci by mělo být použitelné před 23. únorem 2018, což je den účinnosti nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/2358 a nařízení Komise v přenesené účinnosti (EU) 2017/2359 („dvě nařízení v přenesené pravomoci“) a že plné využití tříměsíční lhůty pro přezkum, již má Parlament k dispozici, by mohlo vést k tomu, že by uvedená dvě nařízení v přenesené pravomoci vstoupila v platnost před změněným dnem použitelnosti směrnice (EU) 2016/97 (o distribuci pojištění), kterým je 1. říjen 2018, jak navrhuje Komise ve svém návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterým se pozměňuje směrnice (EU) 2016/97, pokud jde o lhůtu uplatňování prováděcích opatření členských států (COM(2017)0792);

                  B.

                  vzhledem k tomu, že urychlené zveřejnění pozměňujícího nařízení v Úředním věstníku by umožnilo sjednotit datum použitelnosti uvedených dvou nařízení v přenesené pravomoci s pozměněným dnem použitelnosti směrnice o distribuci pojištění;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že to odpovídá rozhodnutí Parlamentu ze dne 25. října 2017 (2) o tom, že proti uvedeným dvěma nařízením v přenesené pravomoci nevznese námitky, v němž Komisi žádá, aby posoudila, zda by bylo možné den použitelnosti směrnice o distribuci pojištění prodloužit do 1. října 2018;

                  1.

                  prohlašuje, že nevysloví námitku vůči pozměňujícímu nařízení v přenesené pravomoci;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě a Komisi.

         (1)  Úř. věst. L 26, 2.2.2016, s. 19.

         (2)  Přijaté texty, P8_TA(2017)0404 a P8_TA(2017)0405.


               21.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 463/68

      P8_TA(2018)0027
      Nevyslovení námitky vůči prováděcímu opatření: změny Mezinárodního standardu účetního výkaznictví 9
      Rozhodnutí Evropského parlamentu nevyslovit námitku vůči návrhu nařízení Komise, kterým se mění nařízení (ES) č. 1126/2008, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o změny Mezinárodního standardu účetního výkaznictví 9 (D054380/02 – 2017/3018(RPS))
      (2018/C 463/13)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na návrh nařízení Komise (D054380/02,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,

                  —

                  s ohledem na dopis Komise ze dne 18. prosince 2017, kterým Komise žádá Evropský parlament, aby uvedl, že nevysloví námitku proti návrhu nařízení,

                  —

                  s ohledem na dopis Hospodářského a měnového výboru předsedkyni Konference předsedů výborů ze dne 24. ledna 2018,

                  —

                  s ohledem na článek 5a rozhodnutí 1999/468/ES Rady ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (2),

                  —

                  s ohledem na doporučení k rozhodnutí Hospodářského a měnového výboru,

                  —

                  s ohledem na čl. 106 odst. 4 písm. d) a čl. 105 odst. 6 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na to, že ve lhůtě stanovené v čl. 105 odst. 6 třetí a čtvrté odrážce jednacího řádu, která uplynula dne 6. února 2018, nebyla vyslovena žádná námitka,

                  A.

                  vzhledem k tomu, že Rada pro mezinárodní účetní standardy (IASB) vydala dne 12. října 2017 změny Mezinárodního standardu účetního výkaznictví 9 – finanční nástroje; vzhledem k tomu, že cílem těchto změn je zajistit jasnost a důslednost klasifikace dluhových nástrojů s negativní opcí na předčasné splacení;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že Evropská poradní skupina pro účetní výkaznictví (EFRAG) poskytla Komisi dne 10. listopadu 2017 k této novele pozitivní stanovisko; vzhledem k tomu, že tato skupina se zabývala některými z problémů, na něž upozornila Evropská centrální banka ve svém dopise ze dne 8. listopadu 2017 adresovaném poradní skupině;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že Komise dospěla k závěru, že její výklad splňuje technická kritéria uvedená v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1606/2002, a poukazuje na to, že tato navrhovaná změna pouze zachovává stávající stav, pokud jde o účtování amortizovaných nákladů na tyto konkrétní nástroje, jak platil před zavedením mezinárodního standardu účetního výkaznictví 9;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že Rada pro mezinárodní účetní standardy stanovila datum účinnosti uvedeného standardu na 1. ledna 2019 s tím, že je možné, aby začal platit i dříve; vzhledem k tomu, že účtování finančních nástrojů v rámci uvedeného standardu je požadováno už od 1. ledna 2018; vzhledem k tomu, že finanční instituce, jichž se mezinárodní standard účetního výkaznictví týká, nemohou používat postup uvedený v navrhované změně před jejím schválením a zveřejněním;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že cílem Komise bylo zveřejnění změn nařízení (ES) č. 1126/2008 ze dne 3. listopadu 2008, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy (3), před koncem března 2018, aby platily pro finančních období počínající dne 1. ledna 2018 nebo později;

                  1.

                  prohlašuje, že nevysloví námitku vůči návrhu nařízení Komise;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Komisi a pro informaci Radě.

         (1)  Úř. věst. L 243, 11.9.2002, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

         (3)  Úř. věst. L 320, 29.11.2008, s. 1.


               21.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 463/70

      P8_TA(2018)0020
      Žádost, aby byl Steeve Briois zbaven imunity
      Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 6. února 2018 o žádosti, aby byl Steeve Briois zbaven imunity (2017/2221(IMM))
      (2018/C 463/14)

         Evropský parlament,

                  —

                  s ohledem na žádost, aby byl Steeve Briois zbaven imunity, kterou dne 25. září 2017 předložila ministryně spravedlnosti Francouzské republiky na žádost vrchního státního zastupitelství při Odvolacím soudu v Douai v souvislosti s trestním oznámením podaným na pana Brioise poškozenou stranou z důvodu údajného spáchání trestného činu veřejné pomluvy vůči fyzické osobě („injures publiques envers un particulier“), která byla oznámena na plenárním zasedání dne 2. října 2017,

                  —

                  s ohledem na dodatečné informace o tomto případu, které v dopisu ze dne 12. prosince 2017 poskytlo státního zastupitelství při Soudu prvního stupně v Douai,

                  —

                  poté, co Steeve Briois dostal možnost vyjádřit se, v souladu s čl. 9 odst. 6 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

                  —

                  s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

                  —

                  s ohledem na článek 26 Ústavy Francouzské republiky,

                  —

                  s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0011/2018),

                  A.

                  vzhledem k tomu, že vrchní státní zastupitelství při Odvolacím soudu v Douai požádalo, aby byl poslanec Evropského parlamentu Steeve Briois zbaven poslanecké imunity v souvislosti s trestním řízením vedeným u Soudu prvního stupně v Douai; vzhledem k tomu, že tuto žádost Parlamentu předložila ministryně spravedlnosti Francouzské republiky;

                  B.

                  vzhledem k tomu, že žádost o zbavení pana Brioise imunity se týká právních úkonů v rámci trestního řízení týkajícího se údajného spáchání trestného činu veřejné pomluvy vůči fyzické osobě (čl. 29 druhý pododstavec, čl. 33 druhý pododstavec a článek 23 zákona ze dne 29. července 1881), k němuž mělo dojít v souvislosti s údajně pomlouvačnými výroky, jež zaslal určitý počet uživatelů internetu v reakci na text, který pan Briois zveřejnil dne 23. prosince 2015 na své facebookové stránce, a jež pan Briois dostatečně rychle neodstranil; vzhledem k tomu, že na žádost Výboru pro právní záležitosti uvedlo státní zastupitelství při Soudu prvního stupně v Douai, že výše uvedené komentáře byly nepochybně dostupné on-line až ke dni 21. listopadu 2017;

                  C.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 8 Protokolu č. 7 poslanci Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce;

                  D.

                  vzhledem k tomu, že podle článku 9 Protokolu č. 7 v průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

                  E.

                  vzhledem k tomu, že článek 26 Ústavy Francouzské republiky mimo jiné stanoví, že žádný člen Parlamentu nesmí být zatčen, zadržen za trestný čin, ani být předmětem opatření omezujícího svobodu bez předchozího svolení Parlamentu;

                  F.

                  vzhledem k tomu, že články 8 a 9 Protokolu č. 7 nelze použít současně (2);

                  G.

                  vzhledem k tomu, že skutečnosti, které jsou Steevu Brioisovi dávány za vinu, a navazující žádost o zbavení tohoto poslance imunity nejsou spojeny s vyjádřenými názory nebo hlasováním při výkonu funkce poslance Evropského parlamentu, ale se skutečností, že údajně ze své facebookové stránky neodstranil určitý počet komentářů, které tam umístily třetí osoby a které osoba, proti níž byly namířeny, považuje za urážlivé;

                  H.

                  vzhledem k tomu, že imunita, již přiznává článek 8 Protokolu č. 7, se tedy v tomto případě neuplatní a že dotčený případ spadá beze zbytku do oblasti působnosti článku 9 téhož protokolu;

                  I.

                  vzhledem k tomu, že Parlament neshledal žádné důkazy pro fumus persecutionis, tj. pro dostatečně závažné a konkrétní podezření, že případ byl zahájen s úmyslem způsobit dotčenému poslanci politickou újmu;

                  1.

                  rozhodl, že se Steeve Briois zbavuje imunity;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru ministryni spravedlnosti Francouzské republiky a Steevu Brioisovi.

         (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvora ze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C 200/07 a C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

         (2)  Spojené věci C-200/07 a C-201/07 Marra, citované výše, bod 45.