title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1523 ze dne 14. září 2015, kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka

text:
               15.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 239/146

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1523
   ze dne 14. září 2015,
   kterým se stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), ocitnou-li se jeden nebo více členských států ve stavu nouze v důsledku náhlého přílivu státních příslušníků třetích zemí, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout ve prospěch dotyčných členských států dočasná opatření.

               (2)

               V souladu s článkem 80 Smlouvy o fungování EU se mají politiky Unie a jejich provádění v oblasti kontrol na hranicích, azylu a přistěhovalectví řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy a akty Unie přijaté v této oblasti mají obsahovat vhodná opatření pro uplatňování této zásady.

               (3)

               Nedávná krize v oblasti Středomoří přiměla orgány Unie k tomu, že okamžitě potvrdily existenci mimořádných migračních toků v tomto regionu a vyzvaly ke konkrétním opatřením solidarity vůči členským státům, jež jsou vystaveny největšímu náporu migrantů. Zejména na společném zasedání ministrů zahraničních věcí a vnitra dne 20. dubna 2015 Komise předložila desetibodový plán okamžitých opatření, která mají být přijata v reakci na tuto krizi, včetně závazku posouzení možnosti nouzového mechanismu pro relokaci.

               (4)

               Na zasedání konaném dne 23. dubna 2015 Evropská rada rozhodla mimo jiné o posílení vnitřní solidarity a odpovědnosti a zavázala se zejména k posílení nouzové pomoci při mimořádných událostech poskytované členským státům s největším přílivem migrantů a zvážení možnosti organizování nouzové relokace mezi členskými státy na dobrovolném základě, jakož i k rozmístění týmů Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (EASO) v nejvíce zatížených členských státech za účelem společného vyřizování žádostí o mezinárodní ochranu, včetně registrace a snímání otisků prstů.

               (5)

               Ve svém usnesení ze dne 28. dubna 2015 Evropský parlament znovu zopakoval, že je nutné, aby Unie na tragédie, k nimž došlo ve Středozemním moři v poslední době, reagovala solidárně a na základě spravedlivého rozdělení odpovědnosti a aby zintenzivnila své úsilí v této oblasti v prospěch členských států, které přijímají nejvyšší počet uprchlíků a žadatelů o mezinárodní ochranu, ať už v absolutních nebo relativních číslech.

               (6)

               Na zasedáních konaných ve dnech 25. a 26. června 2015 Evropská rada mimo jiné rozhodla, že by měly být současně rozpracovány tři klíčové aspekty: relokace/přesídlení, návrat/zpětné přebírání osob/reintegrace a spolupráce se zeměmi původu a tranzitu. Evropská rada se s ohledem na současnou mimořádnou situaci a závazek zesílit solidaritu a odpovědnost dohodla, že v průběhu dvou let dojde k dočasné a výjimečné relokaci 40 000 osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, z Itálie a Řecka do jiných členských států. Vyzvala k urychlenému přijetí rozhodnutí Rady za tímto účelem a konstatovala, že členské státy by se proto na základě konsenzu měly dohodnout na rozdělení těchto osob, s přihlédnutím ke specifické situaci v jednotlivých členských státech.

               (7)

               Specifické situace členských států jsou důsledkem zejména migračních toků v jiných zeměpisných oblastech, jako je například migrační trasa ze západního Balkánu.

               (8)

               Několik členských států se potýká s výrazným nárůstem celkového počtu migrantů, včetně žadatelů o mezinárodní ochranu, kteří přišli na jejich území v roce 2014, a v některých tato situace přetrvává i během prvních měsíců roku 2015. Několika členským státům byla poskytnuta mimořádná finanční pomoc Komise a operativní podpora úřadu EASO s cílem pomoci jim vypořádat se s tímto zvýšeným nárůstem.

               (9)

               Z členských států, které zažily zvlášť vysoké tlaky i v souvislosti s nedávnými tragickými událostmi ve Středozemním moři, zaznamenaly nebývalý příliv migrantů na své území zejména Itálie a Řecko, a to včetně žadatelů o mezinárodní ochranu, kteří ji jednoznačně potřebují, což vytvářelo silný tlak na migrační a azylové systémy těchto zemí.

               (10)

               Podle údajů Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex) v roce 2014 docházelo k nedovolenému překračování hranic do Unie hlavně na trasách v centrálním a východním Středomoří. V roce 2014 dorazilo jen do Itálie nelegálně více než 170 000 migrantů, což představuje oproti roku 2013 nárůst o 277 %. Stálý nárůst zaznamenalo rovněž Řecko, kam se dostalo více než 50 000 nelegálních migrantů, což představuje nárůst o 153 % oproti roku 2013. Celkový počet se dále zvýšil v průběhu roku 2015. Během prvních šesti měsíců roku 2015 zaznamenala Itálie 5 % nárůst počtu případů nedovoleného překročení hranic v porovnání se stejným obdobím předchozího roku. Řecko v témže období čelilo prudkému nárůstu počtu nedovolených překročení hranic, který představoval šestinásobek počtu za prvních šest měsíců roku 2014 (více než 76 000 případů v období leden–červen 2015 ve srovnání s 11 336 případy v období leden–červen 2014). Významnou část celkového počtu nelegálních migrantů zjištěných v těchto dvou regionech tvořili státní příslušníci států, které podle údajů Eurostatu dosáhly vysoké míry uznaných žádostí o azyl v Unii.

               (11)

               Podle údajů Eurostatu v roce 2014 požádalo v Itálii o mezinárodní ochranu 64 625 osob ve srovnání s 26 920 osobami v roce 2013 (což představuje nárůst o 143 %). Menší nárůst počtu žádostí byl zaznamenán v Řecku, kde bylo podáno 9 430 žádostí (což představuje nárůst o 15 %). V prvním čtvrtletí roku 2015 podalo žádost o mezinárodní ochranu v Itálii 15 250 osob (což představuje ve srovnání s prvním čtvrtletím roku 2014 nárůst o 47 %) a v Řecku 2 615 osob (což představuje ve srovnání s prvním čtvrtletím roku 2014 nárůst o 28 %).

               (12)

               V rámci migrační a azylové politiky byla na podporu Itálie a Řecka dosud přijata řada opatření, včetně poskytnutí značné pomoci při mimořádných událostech a operativní podpory úřadu EASO. Itálie a Řecko byly druhým a třetím největším příjemcem finančních prostředků vyplacených v období 2007–2013 v rámci obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ (SOLID) a navíc obdržely značné finanční prostředky na mimořádnou pomoc. Itálie a Řecko budou pravděpodobně i v období let 2014–2020 nadále hlavními příjemci prostředků z Azylového, migračního a integračního fondu (AMIF).

               (13)

               V důsledku pokračující nestability a konfliktů v bezprostředním sousedství Itálie a Řecka je velmi pravděpodobné, že na jejich migrační a azylové systémy bude i nadále vyvíjen značný a stále rostoucí tlak, přičemž podstatná část migrantů může potřebovat mezinárodní ochranu. Z toho vyplývá, že je nezbytně nutné projevit solidaritu vůči Itálii a Řecku a doplnit dosud přijatá opatření o dočasná opatření v oblasti azylu a migrace.

               (14)

               Itálie a Řecko by zároveň měly zajistit strukturální řešení výjimečných tlaků, kterým čelí jejich azylové a migrační systémy. Opatření stanovená v tomto rozhodnutí by proto měla jít ruku v ruce s vytvořením pevného a strategického rámce pro reakci na krizovou situaci a s posílením probíhajícího reformního procesu v těchto oblastech. V tomto ohledu by jak Itálie, tak Řecko měly v den vstupu tohoto rozhodnutí v platnost předložit Komisi plán, který by měl zahrnovat vhodná opatření v oblasti azylu, prvotního přijímání a navracení, zvýšení kapacity, kvality a efektivity jejich systémů v těchto oblastech, jakož i opatření, která zajistí náležité provádění tohoto rozhodnutí s cílem umožnit jim lépe se po uplynutí doby uplatňování tohoto rozhodnutí vypořádat s možným zvýšeným přílivem migrantů na jejich území.

               (15)

               Vzhledem k tomu, že se Evropská rada dohodla na souboru vzájemně propojených opatření, měla by být Komisi svěřena pravomoc, bude-li to vhodné a byla-li dotčenému státu poskytnuta možnost vyjádření, pozastavit uplatňování tohoto rozhodnutí po omezenou dobu, pokud Itálie nebo Řecko v tomto ohledu nedodrží své závazky.

               (16)

               Pokud by jakýkoli členský stát čelil podobné nouzové situaci vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout na základě čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování EU dočasná opatření ve prospěch dotyčného členského státu. Tato opatření mohou případně zahrnovat dočasné zproštění povinností daného členského státu podle tohoto rozhodnutí.

               (17)

               V souladu s čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by zamýšlená opatření ve prospěch Itálie a Řecka měla mít dočasnou povahu. Období 24 měsíců je přiměřené k zajištění reálného dopadu opatření stanovených tímto rozhodnutím na podporu schopnosti Itálie a Řecka řešit významné migrační toky na jejich území.

               (18)

               Opatření za účelem relokace z Itálie a Řecka stanovená tímto rozhodnutím představují dočasné odchýlení se od pravidla stanoveného v čl. 13 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (1), podle nějž by jinak Itálie a Řecko byly příslušné k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu na základě kritérií uvedených v kapitole III daného nařízení, jakož i dočasné odchýlení se od procesních kroků, včetně lhůt, stanovených v článcích 21, 22 a 29 uvedeného nařízení. Ostatní ustanovení nařízení (EU) č. 604/2013 včetně prováděcích pravidel stanovených v nařízení Komise (ES) č. 1560/2003 (2) a v prováděcím nařízení Komise (EU) č. 118/2014 (3) se použijí, a to včetně pravidel týkajících se povinnosti přemisťujícího členského státu uhradit nutné náklady spojené s přemístěním žadatele do členského státu relokace a spolupráce při přemísťování mezi členskými státy, jakož i předávání informací pomocí elektronické komunikační sítě DubliNet.
               Toto rozhodnutí zakládá rovněž výjimku z požadavku souhlasu poskytnutého žadatelem o mezinárodní ochranu podle čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 516/2014 (4).

               (19)

               Na základě relokačních opatření nejsou členské státy zbaveny povinnosti plně uplatňovat nařízení (EU) č. 604/2013, včetně ustanovení týkajících se opětovného sloučení rodin, zvláštní ochrany nezletilých osob bez doprovodu a diskrečního ustanovení z humanitárních důvodů.

               (20)

               Bylo nutné určit, jaká kritéria se mají používat při rozhodování o tom, kteří žadatelé a kolik jich má být přemístěno z Itálie a Řecka, aniž by byla dotčena rozhodnutí na vnitrostátní úrovni týkající se žádostí o azyl. Počítá se zavedením jasného a fungujícího systému založeného na Eurostatem vymezené prahové hodnotě průměrné míry kladně vyřízených rozhodnutí o poskytnutí mezinárodní ochrany v průběhu řízení v prvním stupni na úrovni Unie z celkového počtu rozhodnutí o žádostech o azyl a mezinárodní ochranu přijatých na prvním stupni na úrovni Unie na základě nejnovějších dostupných statistik. Na jedné straně by tato prahová hodnota měla v maximální možné míře zajistit, aby všichni žadatelé, kteří jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, měli možnost plně a rychle požívat svých práv na ochranu v členském státě relokace. Na druhou stranu by měla v maximální možné míře zabránit tomu, aby žadatelé, kteří pravděpodobně obdrží zamítavé rozhodnutí o jejich žádosti, byli přemístěni do jiného členského státu, a tudíž si nedovoleně prodlužovali svůj pobyt v Unii. V tomto rozhodnutí by měla být použita prahová hodnota 75 %, která vychází z nejnovějších dostupných aktualizovaných čtvrtletních údajů Eurostatu o rozhodnutích vydaných v prvním stupni.

               (21)

               Účelem dočasných opatření je odlehčit Itálii a Řecku od vysokého azylového tlaku, zejména tím, že se přemístí podstatná část žadatelů s jednoznačnou potřebou mezinárodní ochrany, kteří přišli na území Itálie nebo Řecka po dni, od kterého se použije toto rozhodnutí. Na základě celkového počtu státních příslušníků třetích zemí, kteří nedovoleně vstoupili na území Itálie nebo Řecka v roce 2014, a počtu osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, by z Itálie a Řecka mělo být přemístěno celkem 40 000 žadatelů s jednoznačnou potřebou mezinárodní ochrany. Toto číslo odpovídá přibližně 40 % z celkového počtu státních příslušníků třetích zemí s jednoznačnou potřebou mezinárodní ochrany, kteří v roce 2014 nedovoleně vstoupili na území Itálie a Řecka. Relokace navržená v tomto rozhodnutí tudíž představuje spravedlivé sdílení zátěže mezi Itálií a Řeckem na jedné straně a ostatními členskými státy na straně druhé. Na základě stejných celkových dostupných údajů za rok 2014 a první čtyři měsíce roku 2015 by 60 % těchto žadatelů mělo být přemístěno z Itálie a 40 % z Řecka.

               (22)

               Dne 20. července 2015 bylo s ohledem na specifickou situaci členských států přijato na základě konsensu usnesení zástupců vlád členských států zasedajících v Radě o relokaci 40 000 osob s jednoznačnou potřebou mezinárodní ochrany z Itálie a Řecka, s přihlédnutím ke konkrétní situaci v jednotlivých členských státech. V průběhu dvou let by mělo být přemístěno 24 000 osob z Itálie a 16 000 osob z Řecka.

               (23)

               Azylový, migrační a integrační fond (AMIF) zřízený nařízením (EU) č. 516/2014 podporuje operace s dohodnutým rozdělením zátěže mezi členskými státy a je schopen pružně reagovat na vývoj politiky v této oblasti. V čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 516/2014 se stanoví, že členské státy mají možnost zavést opatření týkající se přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu v rámci svých vnitrostátních programů, zatímco článek 18 nařízení (EU) č. 516/2014 stanoví možnost vyplacení jednorázové částky ve výši 6 000 EUR za přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jiného členského státu.

               (24)

               S ohledem na provádění zásady solidarity a spravedlivého sdílení odpovědnosti a vzhledem ke skutečnosti, že toto rozhodnutí představuje další rozvoj politiky v této oblasti, je třeba zajistit, aby členské státy, které na základě tohoto rozhodnutí přemisťují žadatele s jednoznačnou potřebou mezinárodní ochrany z Itálie nebo Řecka, obdržely jednorázovou částku za každou přemístěnou osobu ve stejné výši, jaká je uvedena v článku 18 nařízení (EU) č. 516/2014, tj. 6 000 EUR, která jim bude vyplacena za použití stejných postupů. To s sebou nese omezenou a dočasnou výjimku z článku 18 nařízení (EU) č. 516/2014, jelikož jednorázová částka by měla být vyplacena za přemístěné žadatele, a nikoli za osoby požívající mezinárodní ochrany. Takové dočasné rozšíření skupiny potenciálních příjemců jednorázové částky se skutečně jeví jako nedílná součást nouzového režimu zavedeného tímto rozhodnutím.

               (25)

               Je nutno zajistit zavedení rychlého řízení o relokaci a provádění dočasných opatření doplnit těsnou administrativní spoluprací mezi členskými státy a operativní podporou ze strany úřadu EASO.

               (26)

               Během celého řízení o relokaci až do provedení přesunu žadatele by se měl brát ohled na národní bezpečnost a veřejný pořádek. Jestliže se členský stát důvodně domnívá, že určitý žadatel představuje hrozbu pro jeho národní bezpečnost nebo veřejný pořádek, měl by o této skutečnosti informovat ostatní členské státy, přičemž musí plně dodržet základní práva žadatele, včetně příslušných pravidel ochrany údajů.

               (27)

               Při rozhodování o tom, kteří žadatelé s jednoznačnou potřebou mezinárodní ochrany by měli být přemístěni z Itálie a Řecka, je třeba dát přednost zranitelným žadatelům ve smyslu článků 21 a 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU (5). V tomto ohledu by měly být prvořadé zvláštní potřeby žadatelů, včetně zdraví. Prvořadý ohled se musí vždy brát na nejlepší zájmy dítěte.

               (28)

               Kromě toho, při rozhodování o tom, který konkrétní členský stát by měl být členským státem relokace, by měly být zvláště zohledněny specifické kvalifikace a charakteristiky dotyčných žadatelů, například jejich jazykové dovednosti a další konkrétní údaje založené na prokázaných rodinných, kulturních či sociálních vazbách, což by mohlo usnadnit jejich integraci do členského státu relokace. V případě obzvláště zranitelných žadatelů by měla být brána v potaz schopnost členského státu relokace poskytnout těmto žadatelům odpovídající podporu a potřeba zajistit spravedlivé rozdělení těchto žadatelů mezi členskými státy. Při řádném dodržení zásady nediskriminace mohou členské státy relokace uvést, které žadatele s ohledem na výše uvedené údaje upřednostňují, a Itálie a Řecko na tomto základě a za konzultace s úřadem EASO a případně se styčnými úředníky vytvoří seznam možných žadatelů určených pro relokaci do daného členského státu.

               (29)

               Jmenování styčných úředníků členských států v Itálii a Řecku by mělo usnadnit účinné provádění řízení o relokaci, včetně správné identifikace žadatelů, kteří by mohli být přemístěni s ohledem zejména na jejich zranitelnost a kvalifikaci. Pokud jde o jmenování styčných důstojníků v Itálii a Řecku a plnění jejich úkolů, členský stát relokace a Itálie a Řecko by si měly vyměňovat veškeré relevantní informace a i nadále úzce spolupracovat v průběhu celého řízení o relokaci.

               (30)

               Právní a procesní záruky stanovené v nařízení (EU) č. 604/2013 se použijí i na žadatele, na něž se vztahuje toto rozhodnutí. Žadatelé by kromě toho měli být informováni o řízení o relokaci stanoveném v tomto rozhodnutí a mělo by jim být sděleno rozhodnutí o relokaci, které představuje rozhodnutí o přemístění ve smyslu článku 26 nařízení (EU) č. 604/2013. Vzhledem k tomu, že žadatel nemá podle právních předpisů EU právo vybírat si členský stát příslušný pro jeho žádost, měl by mít, výlučně za účelem zajištění jeho základních práv v souladu s nařízením (EU) č. 604/2013, právo na účinný opravný prostředek proti rozhodnutí o relokaci. V souladu s článkem 27 uvedeného nařízení mohou členské státy ve svém vnitrostátním právu stanovit, že odvolání proti rozhodnutí o přemístění neznamená automatický odklad přemístění žadatele, ale že dotčená osoba může požádat o odložení výkonu rozhodnutí o přemístění, dokud nebude rozhodnuto o jejím odvolání.

               (31)

               Před přesunem do členského státu relokace a po něm by žadatelé měli požívat práva a záruky stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU (6) a ve směrnici 2013/33/EU, a to i pokud jde o jejich zvláštní potřeby přijetí a procesní potřeby. Na žadatele, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, se kromě toho nadále použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 (7).

               (32)

               Měla by být přijata opatření za účelem zamezení druhotného pohybu přemístěných osob z členského státu relokace do jiných členských států, který by mohl bránit účinnému uplatňování tohoto rozhodnutí. Žadatelé by zejména měli být informováni o důsledcích následného nedovoleného pohybu v rámci členských států a o tom, že pokud jim členský stát relokace poskytne mezinárodní ochranu, mají v zásadě nárok na práva spojená s mezinárodní ochranou pouze v tomto členském státě.

               (33)

               Kromě toho by v souladu s cíli vymezenými ve směrnici 2013/33/EU měla harmonizace podmínek přijímání žadatelů napříč členskými státy napomoci omezení dalšího pohybu žadatelů o mezinárodní ochranu způsobeného rozdílnostmi v podmínkách přijímání. Za účelem dosažení téhož cíle by členské státy měly zvážit, zda zavedou povinnost hlášení se a poskytnou žadatelům o mezinárodní ochranu materiální podmínky přijetí zahrnující ubytování, stravu a ošacení pouze ve formě věcného plnění, jakož i zda případně zajistí, aby byli žadatelé přesunuti přímo do členského státu relokace. Podobně by v souladu s azylovým a schengenským acquis, s výjimkou závažných humanitárních důvodů, neměly členské státy v době posuzování žádostí o mezinárodní ochranu poskytovat žadatelům své cestovní doklady ani jinou pomoc, například finanční, která by jim mohla usnadnit nedovolený pohyb do jiných členských států. V případě nedovoleného pohybu do jiných členských států by žadatelé měli být posláni zpět do členského státu relokace v souladu s pravidly uvedenými v nařízení (EU) č. 604/2013.

               (34)

               Aby se zabránilo dalšímu pohybu osob požívajících mezinárodní ochrany, měly by členské státy rovněž informovat tyto osoby o podmínkách, za nichž mohou legálně vstoupit do jiného členského státu a pobývat tam, a měly by mít možnost stanovit povinnost hlášení se. Podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (8) by měly členské státy od osob požívajících mezinárodní ochrany, které nelegálně pobývají na jejich území, požadovat okamžitý návrat do členského státu relokace. Odmítne-li se daná osoba vrátit dobrovolně, měl by návrat do členského státu relokace proběhnout nuceně.
               Pokud tak stanoví vnitrostátní právní předpisy, může v případě nuceného návratu do členského státu relokace členský stát, který nucený návrat vykonal, rovněž rozhodnout, že vydá zákaz vstupu na své území, který dané osobě požívající mezinárodní ochrany zabrání v tom, aby po určité období opětovně vstoupila na území daného členského státu.

               (35)

               Jelikož účelem tohoto rozhodnutí je řešit naléhavou situaci a podpořit Itálii a Řecko při posilování jejich azylových systémů, mělo by těmto zemím umožnit uzavírat za pomoci Komise dvoustranná ujednání s Islandem, Lichtenštejnskem, Norskem a Švýcarskem ohledně relokace osob spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí. Taková ujednání by rovněž měla odrážet hlavní prvky tohoto rozhodnutí, zejména ty, které se týkají řízení o relokaci a práv a povinností žadatelů, jakož i aspekty související s nařízením (EU) č. 604/2013.

               (36)

               Zvláštní podporu poskytovanou Itálii a Řecku prostřednictvím programu relokace by měla doplňovat dodatečná opatření, a to od příjezdu státních příslušníků třetích zemí na území Itálie a Řecka až do dokončení všech příslušných řízení, která bude koordinovat úřad EASO a další příslušné agentury, jako je Frontex, jenž koordinuje návrat státních příslušníků třetích zemí, kteří nejsou oprávněni setrvat na daném území, v souladu se směrnicí 2008/115/ES.

               (37)

               Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen Smlouva o EU). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (38)

               Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie.

               (39)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (40)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (41)

               S ohledem na naléhavost situace by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Předmět
   Toto rozhodnutí stanoví dočasná opatření v oblasti mezinárodní ochrany ve prospěch Itálie a Řecka na podporu jejich lepšího vyrovnání se s nouzovou situací vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí do těchto členských států.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               a)

               „žádostí o mezinárodní ochranu“ žádost o mezinárodní ochranu ve smyslu čl. 2 písm. h) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU (9);

               b)

               „žadatelem“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která podala žádost o mezinárodní ochranu, o níž dosud nebylo pravomocně rozhodnuto;

               c)

               „mezinárodní ochranou“ postavení uprchlíka ve smyslu čl. 2 písm. e) a status doplňkové ochrany ve smyslu čl. 2 písm. g) směrnice 2011/95/EU;

               d)

               „rodinnými příslušníky“ rodinní příslušníci ve smyslu čl. 2 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013;

               e)

               „relokací“ přesun žadatele z území členského státu, který je podle kritérií stanovených v kapitole III nařízení (EU) č. 604/2013 příslušný pro posouzení jeho žádosti o mezinárodní ochranu, na území členského státu relokace;

               f)

               „členským státem relokace“ členský stát, který se podle nařízení (EU) č. 604/2013 stane příslušným k posouzení žádosti žadatele o mezinárodní ochranu po jeho relokaci na území tohoto členského státu.

         Článek 3
   Oblast působnosti
   1.   Relokace podle tohoto rozhodnutí se uskuteční pouze v případě žadatelů, kteří podali žádost o mezinárodní ochranu v Itálii nebo Řecku a pro něž by tyto státy byly jinak příslušné podle kritérií pro určení příslušného členského státu stanovených v kapitole III nařízení (EU) č. 604/2013.
   2.   Relokace podle tohoto rozhodnutí se uplatní pouze u žadatelů, kteří jsou státními příslušníky zemí, u nichž podíl rozhodnutí o poskytnutí mezinárodní ochrany na celkovém počtu rozhodnutí o žádostech o mezinárodní ochranu přijatých v prvním stupni podle kapitoly III směrnice 2013/32/EU představuje podle nejnovějších dostupných, čtvrtletně aktualizovaných údajů Eurostatu v celé Unii v průměru 75 % nebo více. V případě osoby bez státní příslušnosti se vezme v úvahu země předchozího obvyklého bydliště. Čtvrtletní aktualizace se vezme v úvahu pouze v případě žadatelů, kteří ještě nebyli určeni jako žadatelé, již by mohli být přemístěni podle čl. 5 odst. 3 tohoto rozhodnutí.
   Článek 4
   Relokace žadatelů do členských států
   V návaznosti na dohodu dosaženou členskými státy prostřednictvím usnesení zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, ze dne 20. července 2015 o relokaci 40 000 osob s jednoznačnou potřebou mezinárodní ochrany z Itálie a Řecka:

               a)

               bude z Itálie na území ostatních členských států přemístěno 24 000 žadatelů;

               b)

               bude z Řecka na území ostatních členských států přemístěno 16 000 žadatelů.

         Článek 5
   Řízení o relokaci
   1.   Za účelem správní spolupráce potřebné k provedení tohoto rozhodnutí určí každý členský stát své kontaktní místo, jehož adresu sdělí ostatním členským státům a úřadu EASO. Členské státy přijmou v součinnosti s úřadem EASO a dalšími příslušnými agenturami veškerá vhodná opatření k navázání přímé spolupráce a výměně informací mezi příslušnými orgány, mimo jiné ohledně důvodů podle odstavce 7.
   2.   Členské státy v pravidelných intervalech, a alespoň každé tři měsíce, oznámí počet žadatelů, kteří mohou být rychle přemístěni na jejich území, a veškeré další relevantní informace.
   3.   Na základě těchto informací pak Itálie a Řecko za pomoci úřadu EASO a případně styčných úředníků členských států uvedených v odstavci 8 tohoto článku určí jednotlivé žadatele, kteří by mohli být přemístěni do těchto dalších členských států, a co nejdříve sdělí veškeré relevantní informace kontaktním místům těchto členských států. Za tímto účelem budou mít přednost zranitelní žadatelé ve smyslu článků 21 a 22 směrnice 2013/33/EU.
   4.   V návaznosti na souhlas členského státu relokace přijmou Itálie a Řecko po konzultaci s úřadem EASO co nejdříve rozhodnutí o relokaci každého určeného žadatele do určitého členského státu relokace a uvědomí o tom žadatele v souladu s čl. 6 odst. 4. Členský stát relokace může rozhodnout, že relokaci žadatele neschválí, pouze pokud existují přiměřené důvody podle odstavce 7 tohoto článku.
   5.   Žadatelé, jejichž otisky prstů je nutné sejmout na základě povinností stanovených v článku 9 nařízení (EU) č. 603/2013, smějí být navrženi na relokaci pouze tehdy, pokud jim byly otisky prstů sejmuty a předány do ústředního systému Eurodac podle uvedeného nařízení.
   6.   Přesun žadatele na území členského státu relokace se uskuteční co nejdříve po dni oznámení rozhodnutí o relokaci dotyčné osobě podle čl. 6 odst. 4. Itálie a Řecko předají členskému státu relokace údaje o dni a času přesunu, jakož i veškeré další relevantní informace.
   7.   Členské státy si ponechají právo odmítnout relokaci žadatele, pouze pokud existují přiměřené důvody považovat jej za hrozbu pro jejich národní bezpečnost nebo veřejný pořádek nebo pokud existují vážné důvody k použití ustanovení o vyloučení uvedených v článcích 12 a 17 směrnice 2011/95/EU.
   8.   Za účelem provedení všech aspektů řízení o relokaci popsaných v tomto článku mohou členské státy poté, co si vymění veškeré příslušné informace, rozhodnout o tom, že do Itálie a Řecka jmenují styčné úředníky.
   9.   Členské státy v plném rozsahu plní své povinnosti v souladu s acquis EU. Identifikaci, registraci a snímání otisků prstů migrantů pro účely řízení o relokaci zaručí Itálie a Řecko a budou k dispozici nezbytná zařízení. Žadatelé, kteří se řízení o relokaci vyhýbají, jsou z relokace vyloučeni.
   10.   Řízení o relokaci stanovené v tomto článku musí být dokončeno co nejrychleji a nejpozději do dvou měsíců od okamžiku oznámení poskytnutého členským státem relokace podle odstavce 2, pokud členský stát relokace podle odstavce 4 nevyjádřil souhlas během posledních dvou týdnů této dvouměsíční lhůty. V takovém případě lze lhůtu pro dokončení řízení o relokaci prodloužit o období nepřesahující další dva týdny. Tuto lhůtu je rovněž možné podle okolností prodloužit o další čtyři týdny v případě, že Itálie či Řecko prokáže, že existují objektivní praktické překážky, které tento přesun znemožňují.
   Pokud řízení o relokaci není dokončeno ve stanovených lhůtách a pokud se Itálie a Řecko nedohodly s členským státem relokace na přiměřeném prodloužení této lhůty, zůstávají Itálie a Řecko i nadále příslušné k posouzení žádosti o mezinárodní ochranu podle nařízení (EU) č. 604/2013.
   11.   Po relokaci žadatele sejme členský stát relokace otisky prstů žadatele a předá je do ústředního systému Eurodac podle článku 9 nařízení (EU) č. 603/2013 a doplní soubory údajů podle článku 10 a případně článku 18 uvedeného nařízení.
   Článek 6
   Práva a povinnosti žadatelů o mezinárodní ochranu, na které se vztahuje toto rozhodnutí
   1.   Při provádění tohoto rozhodnutí se členské státy řídí především nejlepšími zájmy dítěte.
   2.   Členské státy zajistí, aby rodinní příslušníci, kteří spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, byli přemístěni na území téhož členského státu.
   3.   Před rozhodnutím o relokaci žadatele Itálie a Řecko informuje žadatele o řízení o relokaci stanoveném v tomto rozhodnutí, a to v jazyce, kterému žadatel rozumí nebo o kterém se lze důvodně domnívat, že mu rozumí.
   4.   Po přijetí rozhodnutí o relokaci žadatele a před jejím provedením sdělí Itálie a Řecko dotyčné osobě rozhodnutí o její relokaci písemně. V tomto rozhodnutí musí být konkrétně uveden členský stát relokace.
   5.   Žadatel nebo osoba požívající mezinárodní ochrany, která vstoupí na území jiného členského státu, než je členský stát relokace, aniž splňuje podmínky pro pobyt v tomto jiném členském státě, je povinna se okamžitě vrátit. Členský stát relokace dotyčnou osobu přijme zpět.
   Článek 7
   Operativní podpora Itálie a Řecka
   1.   Za účelem podpory Itálie a Řecka, aby se mohl lépe vyrovnat s mimořádným tlakem na jejich azylové a migrační systémy, jenž je způsoben současným zvýšeným migračním tlakem na jejich vnějších hranicích, zvýší členské státy svou operační podporu v oblasti mezinárodní ochrany, a to ve spolupráci s Itálií a Řeckem, prostřednictvím příslušných činností koordinovaných úřadem EASO, agenturou Frontex a dalšími příslušnými agenturami, zejména případným vysláním národních odborníků na následující podpůrné činnosti:

               a)

               prověřování státních příslušníků třetích zemí, kteří přijíždějí do Itálie a Řecka, včetně jejich jednoznačné identifikace, snímání otisků prstů a registrace a popřípadě registrace jejich žádostí o mezinárodní ochranu, a na žádost Itálie nebo Řecka i jejich počáteční zpracovávání;

               b)

               poskytování informací a případně potřebné specifické pomoci žadatelům nebo potenciálním žadatelům, jichž se může týkat relokace podle tohoto rozhodnutí;

               c)

               příprava a organizace návratových operací v případě státních příslušníků třetích zemí, kteří nepožádali o mezinárodní ochranu, nebo kteří ztratili právo na daném území setrvat.

         2.   Kromě podpory poskytované podle odstavce 1 a s cílem usnadnit provádění všech fází řízení o relokaci poskytují členské státy Itálii a Řecku případně zvláštní podporu prostřednictvím příslušných činností koordinovaných úřadem EASO, agenturou Frontex a dalšími příslušnými agenturami.
   Článek 8
   Doplňková opatření, která mají přijmout Itálie a Řecko
   1.   Dne 16. září 2015 předloží Itálie a Řecko Komisi plán obsahující vhodná opatření v oblasti azylu, prvotního přijímání a navracení, jejichž cílem je zvýšení kapacity, kvality a efektivity jejich systémů v těchto oblastech, a stejně tak opatření k zajištění řádného provádění tohoto rozhodnutí. Itálie a Řecko tento plán v plném rozsahu provedou.
   2.   Pokud Itálie nebo Řecko nesplní povinnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku, může Komise poté, co dotčenému státu poskytla příležitost vyjádřit se, rozhodnout o pozastavení uplatňování tohoto rozhodnutí ve vztahu k danému členskému státu po dobu až tří měsíců. Komise může pozastavení jednou prodloužit až o další tři měsíce. Toto pozastavení nemá vliv na přesuny žadatelů probíhající po souhlasu členského státu relokace podle čl. 5 odst. 4.
   Článek 9
   Další nouzové situace
   V případě nouzové situace vyznačující se náhlým přílivem státních příslušníků třetích zemí do členského státu může Rada podle čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování EU na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijmout dočasná opatření ve prospěch dotyčného členského státu. Tato opatření mohou případně zahrnovat pozastavení účasti daného členského státu na relokaci podle tohoto rozhodnutí, jakož i možná kompenzační opatření pro Itálii a Řecko.
   Článek 10
   Finanční podpora
   Členský stát relokace obdrží jednorázovou částku ve výši 6 000 EUR na každou přemístěnou osobu na základě tohoto rozhodnutí. Tato finanční podpora bude poskytována postupem stanoveným v článku 18 nařízení (EU) č. 516/2014.
   Článek 11
   Spolupráce s přidruženými státy
   Za pomoci Komise mohou být uzavřena dvoustranná ujednání mezi Itálií na jedné straně a Islandem, Lichtenštejnskem, Norskem nebo Švýcarskem na druhé straně a mezi a Řeckem na jedné straně a Islandem, Lichtenštejnskem, Norskem nebo Švýcarskem na druhé straně ohledně relokace žadatelů z území Itálie a Řecka na území posledně uvedených států. V uvedených ujednáních musí být řádně zohledněny hlavní prvky tohoto rozhodnutí, zejména ty, které se týkají řízení o relokaci a práv a povinností žadatelů.
   Článek 12
   Podávání zpráv
   Na základě informací poskytnutých členskými státy a příslušnými agenturami podává Komise Radě každých šest měsíců zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
   Na základě informací poskytnutých Itálií a Řeckem podává Komise rovněž Radě každých šest měsíců zprávu o provádění plánů uvedených v článku 8..
   Článek 13
   Vstup v platnost
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   2.   Použije se do dne 17. září 2017.
   3.   Použije se na osoby přicházející na území Itálie a Řecka ode dne 16. září 2015 do dne 17. září 2017, jakož i na žadatele, kteří přišli na území těchto členských států po dni 15. srpna 2015.

      V Bruselu dne 14. září 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. ASSELBORN

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 31).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1560/2003 ze dne 2. září 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 343/2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 222, 5.9.2003, s. 3).

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 118/2014 ze dne 30. ledna 2014, kterým se mění nařízení (ES) č. 1560/2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 343/2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 39, 8.2.2014, s. 1).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 516/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond, mění rozhodnutí Rady 2008/381/ES a zrušují rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES a č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 168).

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 96).

      (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 60).

      (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 ze dne 26. června 2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).

      (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98).

      (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (Úř. věst. L 337, 20.12.2011, s. 9).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 29. listopadu 2010 o podpisu Protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím a Komorským svazem v odvětví rybolovu, jménem Evropské unie a o prozatímním provádění tohoto protokolu

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 335/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 29. listopadu 2010
   o podpisu Protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím a Komorským svazem v odvětví rybolovu, jménem Evropské unie a o prozatímním provádění tohoto protokolu
   (2010/783/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 43 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 5. října 2006 přijala Rada nařízení (ES) č. 1563/2006 o uzavření dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím a Komorským svazem v odvětví rybolovu (1).

               (2)

               Protokol připojený k uvedené dohodě pozbude platnosti dnem 31. prosince 2010.

               (3)

               Evropská unie sjednala s Komorským svazem (dále jen „Komory“) nový protokol, jímž se plavidlům EU přiznávají rybolovná práva ve vodách spadajících pod svrchovanost Komor nebo pod jurisdikci Komor ve věcech rybolovu. Aby mohla plavidla EU vykonávat činnosti rybolovu, má se nový protokol podle jeho článku 13 provádět prozatímně.

               (4)

               Na základě jednání byl nový protokol dne 21. května 2010 parafován a dále pozměněn výměnou dopisů ze dne 16. září 2010.

               (5)

               Nový protokol by měl být podepsán a prozatímně prováděn až do dokončení postupů vedoucích k jeho uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím a Komorským svazem v odvětví rybolovu, se schvaluje jménem Evropské unie s výhradou jeho uzavření.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat protokol jménem Evropské unie s výhradou jeho uzavření.
   Článek 3
   Protokol je v souladu se svým článkem 13 prováděn prozatímně až do dokončení postupů vedoucích k jeho uzavření.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 29. listopadu 2010.

            Za Radu

            předseda

         K. PEETERS

      (1)  Úř. věst. L 290, 20.10.2006, s. 6.
    ---documentbreak---

               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 335/3

         PROTOKOL,
   kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody o partnerství mezi Evropským společenstvím a Komorským svazem v odvětví rybolovu
   Článek 1
   Doba používání a rybolovná práva
   1.   Na období tří let se rybolovná práva přiznaná plavidlům Evropské unie podle článku 5 dohody o partnerství v odvětví rybolovu stanoví takto:

               —

               plavidla lovící tuňáky vlečnou sítí: 45 plavidel,

               —

               plavidla pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru: 25 plavidel.

         2.   Odstavec 1 se použije s výhradou ustanovení článků 5, 6, 8 a 9 tohoto protokolu.
   Článek 2
   Finanční příspěvek – Platební postupy
   1.   Finanční příspěvek podle článku 7 dohody o partnerství v odvětví rybolovu je na období uvedené v článku 1 stanoven na 1 845 750 EUR.
   2.   Finanční příspěvek zahrnuje:

               a)

               roční částku za přístup do výlučné hospodářské oblasti (VHO) Komor 315 250 EUR odpovídající referenční tonáži 4 850 tun ročně a

               b)

               zvláštní částku 300 000 EUR za rok na podporu provádění odvětvové politiky rybolovu Komor.

         3.   Odstavec 1 se použije s výhradou ustanovení článků 3, 4, 5 a 6 tohoto protokolu a článků 12 a 13 dohody.
   4.   Finanční příspěvek uvedený v odstavci 1 zaplatí Evropská unie jakožto 615 250 EUR ročně během doby používání tohoto protokolu, což celkově odpovídá ročním částkám uvedeným v odst. 2 písm. a) a odst. 2 písm. b).
   5.   Pokud celkové množství úlovků plavidel Evropské unie v komorských vodách přesáhne 4 850 tun ročně, bude celková částka ročního finančního příspěvku zvýšena o 65 EUR za každou tunu ulovenou navíc. Celková roční částka vyplacená Evropskou unií však nesmí přesáhnout dvojnásobek částky uvedené v odst. 2 písm. a) (630 500 EUR). Pokud množství ulovená plavidly Evropské unie přesáhnou množství odpovídající dvojnásobku celkové roční částky, je splatná částka za množství přesahující uvedené omezení vyplacena v následujícím roce.
   6.   Platba na první rok bude provedena nejpozději do třiceti dní po vstupu tohoto protokolu v platnost a na následující roky nejpozději k výročnímu datu podpisu tohoto protokolu.
   7.   Přidělení finančního příspěvku uvedeného v odst. 2 písm. a) spadá do výlučné pravomoci komorských orgánů.
   8.   Celý finanční příspěvek podle čl. 2 odst. 2 tohoto protokolu se vyplácí na jediný účet státní poklady založený u centrální banky Komor.
   9.   Z tohoto jediného účtu se částka odpovídající finančnímu příspěvku podle čl. 2 odst. b) převede na účet TR 5006, který u centrální banky založilo ministerstvo příslušné pro rybolov.
   Článek 3
   Podpora trvalého a zodpovědného rybolovu v komorských vodách
   1.   Strany se v rámci smíšeného výboru zřízeného v článku 9 dohody o partnerství v odvětví rybolovu nejpozději tři měsíce po vstupu tohoto protokolu v platnost dohodnou na víceletém odvětvovém programu a na podmínkách jeho používání, přičemž jde zejména o:

               —

               roční a víceleté obecné zásady, podle nichž se použije finanční příspěvek uvedený v čl. 2 odst. 2 písm. b),

               —

               roční a víceleté cíle, které je třeba uskutečnit, aby bylo možné včas dosáhnout zavedení udržitelného a zodpovědného rybolovu s ohledem na priority vyjádřené Komorami ve vnitrostátní politice rybolovu nebo v jiných politikách, které souvisejí se zavedením odpovědného a udržitelného rybolovu nebo na něj mají dopad,

               —

               kritéria a postupy, které se mají použít, aby bylo možné provést roční hodnocení získaných výsledků.

         2.   Každá změna navržená ve víceletém odvětvovém programu musí být schválena stranami v rámci smíšeného výboru.
   3.   Komory každoročně rozhodnou o případném přidělení doplňkové částky k části finančního příspěvku uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. b) za účelem provádění víceletého programu. Toto přidělení se musí oznámit Evropské unii.
   4.   Evropská komise si v odůvodněném případě na základě každoročního vyhodnocení výsledků provádění víceletého odvětvového programu vyhrazuje právo po poradě s oběma stranami v rámci smíšeného výboru snížit část finančního příspěvku uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. b) protokolu s cílem přizpůsobit částku přidělenou na provádění programu v souladu s výsledky.
   Článek 4
   Vědecká spolupráce na zodpovědném rybolovu
   1.   Obě dvě strany se zavazují, že budou podporovat zodpovědný rybolov v komorských vodách založený na zásadě nediskriminace mezi různými loďstvy, která v těchto vodách působí.
   2.   Během období, na které se vztahuje tento protokol, se Evropská unie a Komorský svaz snaží sledovat stav rybolovných zdrojů v komorské rybolovné oblasti.
   3.   Obě strany respektují doporučení a usnesení Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC) a zavazují se, že budou podporovat spolupráci v řízení zodpovědného rybolovu na úrovni subregionu.
   4.   V souladu s článkem 4 dohody se strany na základě doporučení a usnesení přijatých v rámci Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC) a na základě nejlepších dostupných vědeckých stanovisek poradí v rámci smíšeného výboru podle článku 9 dohody s cílem po vědeckém zasedání a společnou dohodou případně přijmout opatření vedoucí k udržitelnému řízení rybolovných zdrojů, kterými jsou určovány činnosti plavidel Evropské unie.
   Článek 5
   Přizpůsobení rybolovných práv na základě společné dohody
   Rybolovná práva uvedená v článku 1 lze přizpůsobit na základě společné dohody, pokud se v doporučeních a usneseních, která přijala IOTC, potvrdí, že toto přizpůsobení zaručuje udržitelné řízení rybolovných zdrojů Komor. V takovém případě je finanční příspěvek podle čl. 2 odst. 2 písm. a) úměrně a pro rata temporis přizpůsoben. Celková výše ročního finančního příspěvku vyplacená Evropskou unií však nesmí přesáhnout dvojnásobek částky uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a).
   Článek 6
   Nová rybolovná práva
   1.   Pokud by měla plavidla Evropské unie zájem o rybolovné činnosti, které nejsou uvedeny v článku 1, strany se o této skutečnost poradí před případným udělením povolení orgány Komor. V případě potřeby se strany dohodnou na podmínkách pro tato nová rybolovná práva a, je-li to nutné, změní tento protokol a jeho přílohu.
   2.   Strany podporují experimentální rybolov. Za tímto účelem a na žádost jedné ze stran se strany radí a určují případ od případu druhy, podmínky i veškeré další relevantní parametry.
   3.   Strany uskutečňují experimentální rybolov podle platných komorských právních předpisů a případně podle dohodnutých administrativních a vědeckých ustanovení. Povolení k experimentálnímu rybolovu se udělují na období maximálně šesti měsíců.
   4.   V případech, kdy se strany domnívají, že expertimentální kampaně vedly k pozitivním výsledkům, mohou komorské orgány v rámci schůze smíšeného výboru zřízeného v článku 9 dohody přidělit rybolovná práva týkající se nových druhů loďstvu Evropské unie až do vypršení platnosti tohoto protokolu. Finanční příspěvek uvedený v čl. 2 odst. 2 písm. a) tohoto protokolu se v důsledku toho zvýší.
   Článek 7
   Podmínky pro rybolovné činnosti – doložka o výlučnosti
   1.   Aniž je dotčen článek 6 dohody, mohou plavidla plující pod vlajkou členského státu Evropské unie provozovat rybolovné činnosti v komorských vodách pouze v případě, že mají povolení k rybolovu vydané v rámci tohoto protokolu a podle pravidel uvedených v příloze k tomuto protokolu.
   2.   Komorské orgány mohou plavidlům Evropské unie udělit povolení k rybolovu u kategorií rybolovu, na které se tento protokol nevztahuje, a u experimentálního rybolovu. Udělení těchto povolení však na základě dohody obou stran podléhá právním předpisům a pravidlům Komorského svazu.
   Článek 8
   Pozastavení a revize platby finančního příspěvku
   1.   Finanční příspěvek uvedený v čl. 2 odst. 2 písm. a) a b) lze zrevidovat nebo pozastavit po poradě v rámci smíšeného výboru, pokud:

               a)

               nezvyklé okolnosti, které nejsou přírodním jevem, brání průběhu rybolovných činností v komorské VHO;

               b)

               v důsledku podstatných změn politických pokynů, jež vedly k uzavření tohoto protokolu, jedna z obou stran požaduje revizi jeho ustanovení s cílem případné změny těchto ustanovení;

               c)

               Evropská unie konstatuje, že na Komorách dochází k porušování podstatných a základních prvků lidských práv stanovených článkem 9 dohody z Cotonou.

         2.   Evropská unie si vyhrazuje právo částečně nebo úplně pozastavit výplatu zvláštního finančního příspěvku stanoveného v čl. 2 odst. 2 písm. b) tohoto protokolu:

               a)

               pokud podle hodnocení smíšeného výboru nejsou dosažené výsledky v souladu s plánem;

               b)

               v případě neprovedení tohoto finančního příspěvku.

         3.   Vyplácení tohoto finančního příspěvku se obnoví po poradě a dohodě obou stran, jakmile dojde ke znovunastolení situace předcházející událostem uvedeným v odstavci 1 nebo pokud to odůvodňují výsledky finančního provádění uvedené v odstavci 2.
   Článek 9
   Pozastavení provádění protokolu
   1.   Provádění tohoto protokolu lze pozastavit z iniciativy jedné z obou stran po konzultaci v rámci smíšeného výboru, pokud:

               a)

               nezvyklé okolnosti, které nejsou přírodním jevem, brání průběhu rybolovných činností v komorské VHO;

               b)

               v důsledku podstatných změn politických pokynů, jež vedly k uzavření tohoto protokolu, jedna z obou stran požaduje revizi jeho ustanovení s cílem případné změny těchto ustanovení;

               c)

               Evropská unie konstatuje, že na Komorách dochází k porušování podstatných a základních prvků lidských práv stanovených článkem 9 dohody z Cotonou;

               d)

               Evropská unie nezaplatila finanční příspěvek stanovený v čl. 2 odst. 2 písm. a) z jiných důvodů, než které jsou stanoveny v článku 8 tohoto protokolu;

               e)

               mezi oběma stranami dojde k neshodě na interpretaci tohoto protokolu;

               f)

               jedna ze stran nedodržuje ustanovení tohoto protokolu.

         2.   Provádění protokolu může být pozastaveno na podnět jedné strany, pokud je spor mezi stranami považován za vážný, a pokud konzultace vedené v rámci smíšeného výboru neumožnily ukončení tohoto sporu smírem.
   3.   Používání protokolu lze pozastavit tím, že zúčastněná strana písemně oznámí svůj úmysl nejméně tři měsíce přede dnem, ke kterému by toto pozastavení mělo nabýt účinku.
   4.   V případě pozastavení pokračují strany v jednání s cílem najít smírčí řešení sporu, který mezi sebou mají. Pokud je takového řešení dosaženo, pokračuje se v používání protokolu a výše finančního příspěvku se úměrně a pro rata temporis sníží podle doby, během které bylo používání protokolu pozastaveno.
   Článek 10
   Vnitrostátní právní předpisy
   1.   Činnosti rybářských plavidel Evropské unie v komorských vodách se řídí právními předpisy používanými na Komorách, pokud dohoda o partnerství v odvětví rybolovu a tento protokol s přílohou a dodatky nestanoví jinak.
   2.   Komorské orgány informují Evropskou komisi o každé změně nebo o každém novém právním předpise, jež se týkají odvětví rybolovu.
   Článek 11
   Doba platnosti
   Tento protokol a jeho příloha jsou použitelné po dobu tří let od zahájení prozatímního provádění v souladu s článkem 13, ledaže dojde k vypovězení podle článku 12.
   Článek 12
   Vypovězení
   1.   V případě vypovězení tohoto protokolu dotyčná strana písemně oznámí druhé straně svůj úmysl vypovědět protokol nejméně šest měsíců před datem, kdy toto vypovězení nabude účinku.
   2.   Odesláním oznámení podle předchozího odstavce se zahajují konzultace mezi stranami.
   Článek 13
   Prozatímní provádění
   Tento protokol a jeho příloha se provádějí prozatímně ode dne podpisu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Tento protokol a jeho příloha vstupují v platnost dnem, ke kterému si strany vzájemně oznámí splnění postupů nezbytných k tomuto účelu.
   PŘÍLOHA

      Podmínky pro provozování rybolovu v komorských vodách plavidly Evropské unie

   KAPITOLA I

      FORMÁLNÍ NÁLEŽITOSTI ŽÁDOSTÍ O POVOLENÍ K RYBOLOVU A VYDÁVÁNÍ POVOLENÍ K RYBOLOVU

      ODDÍL 1

      Vydávání povolení k rybolovu

               1.

               Pouze způsobilá plavidla Evropské unie mohou získat povolení k rybolovu v komorských vodách.

               2.

               Aby bylo plavidlo způsobilé, nesmí pro majitele plavidla, velitele a samotné plavidlo platit zákaz rybolovných činností na Komorách. Musí být v řádném poměru ke správním orgánům Komor v tom smyslu, že musí být vyrovnány všechny předcházející závazky vyplývající z jejich rybolovných činností na Komorách podle dohod o rybolovu uzavřených s Evropskou unií. Kromě toho musí dodržovat ustanovení nařízení (ES) č. 1006/2008 o povoleních k rybolovu.

               3.

               Každé plavidlo Evropské unie, které žádá o povolení k rybolovu, musí být zastupováno zástupcem s bydlištěm na Komorách. V žádosti o povolení k rybolovu musí být uvedeno jméno a adresa tohoto zástupce.

               4.

               Příslušné orgány Evropské unie předloží příslušným orgánům Komor žádost pro každé plavidlo, které si přeje provozovat rybolov podle dohody, nejméně 20 dní před dnem začátku požadované platnosti.

               5.

               Žádosti se podávají u příslušných orgánů Komor na formuláři, jehož vzor je připojen v dodatku I.

               6.

               Ke každé žádosti o povolení k rybolovu jsou připojeny tyto doklady:

                           —

                           důkaz o zaplacení poplatku na dobu platnosti povolení,

                           —

                           veškeré další doklady nebo potvrzení požadovaná na základě zvláštních ustanovení použitelných podle typu plavidla na základě tohoto protokolu.

               7.

               Platba poplatku se provádí na účet uvedený orgány Komor.

               8.

               Poplatky zahrnují všechny vnitrostátní a místní poplatky kromě přístavních poplatků a nákladů na služby.

               9.

               Povolení pro všechna plavidla vydávají příslušné orgány Komor majitelům plavidel nebo jejich zástupcům prostřednictvím Delegace Evropské unie na Mauriciu, a to ve lhůtě 15 dní ode dne přijetí složky dokladů podle výše uvedeného bodu 6.

               10.

               V případě, že jsou úřady Delegace Evropské unie v době podpisu povolení k rybolovu zavřeny, zašle se povolení přímo zástupci plavidla a kopii obdrží Delegace.

               11.

               Každé povolení k rybolovu se vydává pro konkrétní plavidlo a je nepřenosné.

               12.

               Na žádost Evropské unie a v případě prokázané vyšší moci je však povolení k rybolovu plavidla nahrazeno novým povolením k rybolovu vydaným pro jiné plavidlo podobných znaků jako plavidlo, které má být nahrazeno, aniž by byl splatný nový poplatek.

               13.

               Majitel plavidla, které má být nahrazeno, nebo jeho zástupce vrátí zrušené povolení k rybolovu prostřednictvím Delegace Evropské unie příslušným orgánům Komor.

               14.

               Dnem nabytí účinku nového povolení k rybolovu je den vrácení zrušeného povolení k rybolovu majitelem plavidla příslušným orgánům Komor. Oznámení o převodu povolení k rybolovu je zasláno Delegace Evropské unie na Mauriciu.

               15.

               Povolení k rybolovu musí být vždy na palubě, aniž by bylo dotčeno to, co je stanoveno v kapitole VI bodu 1 této přílohy.

      ODDÍL 2

      Podmínky povolení k rybolovu – poplatky a zálohy

               1.

               Povolení k rybolovu jsou platná jeden rok. Jsou obnovitelná.

               2.

               Poplatek se stanoví na 35 EUR za tunu ryb ulovených v komorských vodách.

               3.

               Povolení k rybolovu se vydávají poté, co jsou příslušným vnitrostátním orgánům zaplaceny tyto paušální částky:

                           —

                           3 700 EUR ročně za plavidlo lovící tuňáky vlečnou sítí, což odpovídá poplatkům za 106 tun tuňáků ulovených za rok,

                           —

                           2 200 EUR ročně za plavidlo pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru, což odpovídá poplatkům za 63 tun tuňáků ulovených za rok.

               4.

               Konečné vyúčtování poplatků za rybolovné období stanoví Evropská komise nejpozději do 31. července následujícího roku na základě prohlášení o úlovcích vypracovaného každým majitelem plavidla a potvrzeného vědeckými institucemi odpovědnými za ověřování údajů o úlovcích jako IRD (Institut de Recherche pour le Développement – Výzkumný ústav pro rozvoj), IEO (Instituto Espańol de Oceanografia – Španělský oceánografický institut) a IPIMAR (Instituto de Investigaçăo das Pescas e do Mar – Portugalský institut pro mořský rybolov) v členských státech.

               5.

               Toto vyúčtování se zároveň sdělí příslušnému orgánu Komor a majitelům plavidel.

               6.

               Všechny případné dodatečné platby provedou majitelé plavidel příslušným vnitrostátním orgánům Komor nejpozději do 30. srpna následujícího roku na účet uvedený v bodu 7 oddíle 1 této kapitoly.

               7.

               Pokud je však částka konečného vyúčtování nižší než zaplacená záloha uvedená v bodě 3 tohoto oddílu, zbytková částka není majiteli plavidla vrácena.

      ODDÍL 3

      Podpůrná plavidla

               1.

               Podpůrná plavidla musí být povolena podle ustanovení a podmínek komorských právních předpisů.

               2.

               Za povolení vystavená podpůrným plavidlům se nesmí požadovat poplatek. Tato plavidla se musí plavit pod vlajkou členského státu Evropské unie nebo musí být součástí evropské společnosti.

               3.

               Příslušné komorské orgány pravidelně předávají Komisi seznam těchto povolení prostřednictvím Delegace EU na Mauriciu.

         KAPITOLA II

      RYBOLOVNÉ OBLASTI

   Aby nebyl poškozen drobný rybolov v komorských vodách, nemají plavidla Evropské unie povolení k rybolovu v okruhu menším než 10 námořních mil kolem každého ostrova a v okruhu 3 námořních mil kolem zařízení na koncentraci ryb (DCP), která nainstalovalo komorské ministerstvo příslušné pro rybolov a jejichž umístění bylo oznámeno zástupci Evropské unie na Mauriciu.
   Tato ustanovení může změnit smíšený výbor podle článku 9 dohody.
   KAPITOLA III

      SLEDOVÁNÍ A DOHLED

      ODDÍL I

      Režim pro záznamy o úlovcích

               1.

               Všechna plavidla, která mají podle dohody povolení k rybolovu v komorské rybolovné oblasti, musí sdělovat své úlovky komorskému ministerstvu příslušnému pro rybolov takto:

                           1.1

                           Evropská plavidla s povolením k rybolovu v komorských vodách musí denně vyplnit lodní deník IOTC pro lov tuňáka (dodatky 2 a 3) u každé plavby uskutečněné v komorských vodách. Lodní deník se musí vyplnit i v případě, že se nic neuloví.

                           1.2

                           Kopie lodního deníku IOTC pro lov tuňáka se musí zaslat rovněž vědeckým ústavům uvedeným v kapitole I oddíle 2 bodu 4.

               2.

               Pro období, kdy se plavidlo nenacházelo v komorských vodách, je třeba vyplnit lodní deník s poznámkou „Mimo výlučnou hospodářskou oblast (VHO) Komor“.

               3.

               Formuláře se vyplňují čitelně a podepisuje je velitel plavidla.

               4.

               Pokud nejsou dodržována ustanovení této kapitoly, vyhrazuje si vláda Komor právo pozastavit povolení k rybolovu plavidlu, které ustanovení porušilo, dokud nesplní příslušné formality, a zároveň uplatnit na velitele plavidla postihy zakotvené v platných právních předpisech Komor. O tomto postupu se uvědomí Evropská komise.

               5.

               Prohlášení zahrnují úlovky plavidel v průběhu každé plavby. Na konci každé plavby a vždy předtím, než plavidlo opustí komorské rybolovné oblasti, jsou elektronicky předána komorskému ministerstvu příslušnému pro rybolov a Evropské komisi. Oba příjemci neprodleně elektronicky zašlou plavidlu potvrzení o příjmu s kopií pro druhého příjemce.

               6.

               Originály prohlášení odeslaných elektronicky během ročního období platnosti povolení k rybolovu ve smyslu bodu 1 oddílu 2 kapitoly I této přílohy se na fyzickém nosiči předají komorskému ministerstvu příslušnému pro rybolov do 45 dní po ukončení poslední plavby uskutečněné během uvedeného období. Kopie na fyzickém nosiči se zároveň předají Evropské komisi.

               7.

               Obě strany musí učinit vše pro to, aby se zřídil režim podávání prohlášení o úlovcích založený výlučně na elektronické výměně všech údajů: obě strany budou tudíž muset počítat s rychlým nahrazením papírové verze podávání prohlášení o úlovcích verzí ve formátu elektronickém.

               8.

               Po zavedení režimu elektronického podávání prohlášení o úlovcích se v případě technické poruchy tohoto režimu budou prohlášení o úlovcích provádět podle výše uvedených bodů 5 a 6 až do opětovného zprovoznění režimu.

      ODDÍL 2

      Hlášení úlovků: vstup do komorských vod a opuštění komorských vod

               1.

               Doba plavby plavidla Evropské unie je pro účely této přílohy definována takto:

                           —

                           jako doba mezi vstupem do komorských vod a jejich opuštěním, nebo

                           —

                           jako doba mezi vstupem do komorských vod a překládkou, nebo

                           —

                           jako doba mezi vstupem do komorských vod a vykládkou na Komorách.

               2.

               Evropská plavidla oznámí orgánům Komor příslušným pro kontrolu rybolovu nejméně 3 hodiny předem svůj úmysl vplout do komorských vod nebo je opustit.

               3.

               Při oznámení o vstupu nebo opuštění sdělí všechna plavidla rovněž svou polohu a objem a druhy úlovků na palubě. Pro tato oznámení se upřednostňuje elektronická forma podle vzoru v dodatku 4, a pokud elektronická forma není možná, provádějí se oznámení faxem s potvrzením o přijetí pro plavidlo. V případě poruchy se tato oznámení provádějí vysílačkou.

               4.

               Plavidlo přistižené při rybolovu, které neinformovalo příslušný orgán Komor, se považuje za plavidlo bez povolení k rybolovu.

               5.

               Elektronická adresa, čísla faxu a telefonu, jakož i údaje o rozhlasové frekvenci se rovněž oznámí při vydání povolení k rybolovu.

      ODDÍL 3

      Překládka a vykládka

               1.

               Všechna evropská plavidla, která si přejí provést překládku nebo vykládku úlovků v komorských vodách, musí tuto operaci provést v rejdě přístavů Komor.

                           1.1

                           Majitelé těchto plavidel musí příslušným orgánům Komor oznámit nejméně 24 hodin předem tyto informace:

                                       —

                                       názvy rybářských plavidel, která mají překládku nebo vykládku provést,

                                       —

                                       název nákladního přepravce,

                                       —

                                       tonáž podle druhů, které budou překládány nebo vykládány,

                                       —

                                       den překládky nebo vykládky,

                                       —

                                       příjemce vyloženého úlovku.

               2.

               Překládka i vykládka se považují za opuštění komorských vod. Plavidla tedy musí předat příslušným orgánům Komor prohlášení o úlovcích a oznámit svůj úmysl buď pokračovat v rybolovu, nebo opustit komorské vody.

               3.

               Všechny operace překládky nebo vykládky úlovků, které nejsou ve výše uvedených bodech uvedeny, jsou v komorských vodách zakázány. Na každou osobu jednající proti tomuto ustanovení se vztahují sankce stanovené právními předpisy platnými na Komorách.

      ODDÍL 4

      Kontrola satelitem

   Evropská plavidla se musí sledovat mimo jiné systémem satelitního sledování a bez diskriminace, v souladu s následujícími ustanoveními.

               1.

               Pro účely satelitního sledování byly zeměpisné polohy ohraničení komorské rybolovné oblasti oznámeny zástupcům nebo agentům majitelů plavidel, jakož i kontrolním střediskům států vlajky.

               2.

               Strany si v souladu s podmínkami stanovenými v bodě 4 a 6 vymění informace o adresách https a specifikace týkající se elektronického přenosu dat mezi jejich kontrolními středisky. Tyto informace budou podle možností obsahovat jména, telefonní a faxová čísla a elektronické adresy, které lze používat pro obecnou komunikaci mezi kontrolními středisky.

               3.

               Poloha plavidel se určí s mezní odchylkou menší než 500 m a s intervalem spolehlivosti 99 %.

               4.

               Pokud plavidlo, které provádí rybolovné činnosti podle dohody mezi EU a Komorami a které je v souladu s právními předpisy Evropské unie předmětem satelitního sledování, vpluje do komorské rybolovné oblasti, kontrolní středisko státu vlajky neprodleně předá hlášení o následné poloze komorskému středisku pro sledování rybolovu (CNCSP), a to v časových intervalech nepřesahujících dvě hodiny. Tyto zprávy se nazývají hlášení o poloze.

                           4.1

                           Vysílání se může změnit na nejvýše třicetiminutové intervaly, pokud existují závažné důkazy o tom, že plavidlo porušuje předpisy.

                           4.2

                           Tyto důkazy bude muset CNCSP předložit kontrolnímu středisku státu vlajky, jakož i Evropské komisi. K nim se bude muset přiložit žádost o změnu intervalu vysílání. Kontrolní středisko státu vlajky bude pak muset zaslat údaje do CNCSP na Komorách v reálném čase, ihned po obdržení žádosti.

                           4.3

                           CNCSP Komor o ukončení inspekce okamžitě vyrozumí kontrolní středisko státu vlajky a Evropskou komisi.

                           4.4

                           Kontrolní středisko státu vlajky a Evropská komise musí být informovány o následných opatřeních po jakékoli inspekci založené na tomto zvláštním požadavku.

               5.

               Hlášení popsaná v bodě 4 se přenášejí elektronickou cestou ve formátu https bez dalšího protokolu. Hlášení se sdělují v reálném čase ve formátu tabulky v dodatku 4.

                           5.1

                           Plavidla mají při provozu v komorských vodách zakázáno vypínat zařízení pro satelitní sledování.

               6.

               Pokud se na zařízení pro průběžné satelitní sledování instalovaném na palubě rybářského plavidla vyskytne technická závada nebo dojde-li k jeho poruše, velitel plavidla co nejdříve předá informace uvedené v bodě 4 kontrolnímu středisku státu vlajky. Za těchto okolností bude nezbytné podávat hlášení o poloze každé čtyři hodiny, dokud se bude plavidlo nacházet ve vodách Komor.

                           6.1

                           Toto celkové hlášení o poloze bude zahrnovat informace o polohách v hodinových intervalech tak, jak je zaznamenal kapitán tohoto plavidla během těchto čtyř hodin.

                           6.2

                           Kontrolní středisko státu vlajky nebo rybářské plavidlo samo musí tato hlášení neprodleně předat CNCSP Komor.

                           6.3

                           V případě nutnosti nebo pochybností mohou příslušné komorské orgány požadovat, pokud se jedná o konkrétní plavidlo, doplňující informace v kontrolním středisku státu vlajky.

               7.

               Vadné zařízení se opraví nebo vymění, jakmile plavidlo ukončí rybářský výjezd a v každém případě nejpozději do jednoho měsíce. Po uplynutí této lhůty nesmí dotyčné rybářské plavidlo uskutečnit žádné další rybářské výjezdy, dokud nebude zařízení opraveno nebo vyměněno.

               8.

               Hardwarové složky a software režimu satelitního sledování musí být odolné proti falšování, to znamená, že nesmí umožnit vložení nebo odstranění nepravdivých poloh ani manipulaci s polohami. Systém musí být plně automatický a musí být neustále v provozu bez ohledu na vnější podmínky. Je zakázáno ničit, poškozovat, vyřazovat z provozu nebo rušit systém satelitního sledování.

                           8.1

                           Kapitán plavidla musí zejména dbát na to, aby:

                                       —

                                       údaje nebyly v žádném případě měněny,

                                       —

                                       anténa nebo antény napojené na systém satelitního sledování nebyly v žádném případě zakryty,

                                       —

                                       napájení systému satelitního sledování elektrickou energií nebylo v žádném případě přerušeno,

                                       —

                                       systém sledování plavidel nebyl odstraněn z plavidla nebo z místa, kde byl původně namontován,

                                       —

                                       každá výměna systému satelitního sledování plavidla byla okamžitě oznámena příslušným komorským orgánům.

                           8.2

                           Za každé porušení výše uvedených povinností může být podle komorského práva pohnán k odpovědnosti velitel, pokud plavidlo působí v komorských vodách.

               9.

               Kontrolní střediska států vlajky budou sledovat pohyb svých plavidel v komorských vodách. Nejsou-li plavidla sledována v souladu se stanovenými podmínkami, je o tom neprodleně informováno CNCSP a použije se postup stanovený v bodě 6.

               10.

               Kontrolní střediska států vlajky a CNCSP Komor musí spolupracovat na tom, aby se zajistilo provedení těchto ustanovení. Pokud CNCSP zjistí, že stát vlajky neoznamuje údaje v souladu s bodem 4, neprodleně o tom uvědomí druhou stranu. Po doručení oznámení musí tato druhá strana reagovat ve lhůtě 24 hodin tak, že bude informovat CNCSP o důvodech neoznámení údajů a uvede přiměřenou lhůtu, v níž dosáhne souladu s těmito ustanoveními. Pokud v předepsané lhůtě k dosažení souladu nedojde, budou obě strany řešit spor písemně nebo postupem podle níže uvedeného bodu 14.

               11.

               Údaje o sledování sdělené v souladu s těmito ustanoveními druhé straně slouží výhradně orgánům Komor pro účely kontroly a sledování loďstva Evropské unie provádějícího rybolovné činnosti podle dohody o rybolovu mezi EU a Komorami. Tyto údaje nesmí být za žádných okolností sdělovány třetím osobám.

               12.

               Strany se dohodly, že si na požádání vymění informace o zařízení používaném pro satelitní sledování, aby byla pro účely těchto ustanovení v plném rozsahu zajištěna slučitelnost všech částí tohoto zařízení s požadavky druhé smluvní strany.

               13.

               Strany se dohodly na tom, že tato ustanovení zrevidují, pokud to bude vhodné, zejména v případě nefunkčnosti nebo poruchy u plavidel. Tyto případy bude muset příslušný komorský orgán oznámit státu vlajky nejméně 15 dní před revizní schůzí.

               14.

               O jakémkoli sporu týkajícím se výkladu nebo používání těchto ustanovení vedou strany konzultace v rámci smíšeného výboru podle článku 9 dohody mezi Evropskou unií a Komorami.

         KAPITOLA IV

      NAJÍMÁNÍ NÁMOŘNÍKŮ

               1.

               Každé plavidlo Evropské unie najme během plavby v komorských vodách na své náklady nejméně 1 kvalifikovaného komorského námořníka.

               2.

               Majitelé plavidel se snaží najímat další námořníky ze zemí AKT.

               3.

               Majitelé plavidel si svobodně vybírají námořníky, které najmou na svá plavidla, z námořníků uvedených na seznamu, který jim poskytne příslušný orgán Komor.

               4.

               Majitel plavidla nebo jeho zástupce sdělí příslušnému orgánu Komor jména místních námořníků, kteří byli najati na dotčené plavidlo, s poznámkou o přidělení jejich funkce v rámci posádky.

               5.

               Prohlášení Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách a základních právech při práci se plně vztahuje na námořníky najaté na rybářská plavidla Evropské unie. Zejména se to týká svobody sdružování a faktického uznávání práva na kolektivní vyjednávání pracovníků, jakož i odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání.

               6.

               Pracovní smlouvy námořníků, jejichž jedna kopie je předána signatářům, se sepisují mezi zástupcem (zástupci) majitelů plavidel a námořníky nebo jejich odbory nebo jejich zástupci ve spojení s příslušným orgánem Komor. Tyto smlouvy námořníkům zajistí výhody režimu sociálního zabezpečení, který se na ně vztahuje, včetně životního, zdravotního a úrazového pojištění.

               7.

               Plat námořníků ze států AKT zajišťují majitelé plavidel. Stanoví se na základě společné dohody mezi majiteli plavidel nebo jejich zástupci a námořníky nebo jejich odbory nebo jejich zástupci. Platové podmínky námořníků ze zemí AKT nesmí být horší než podmínky pro posádky z jejich zemí a v žádném případě horší, než stanoví normy MOP.

               8.

               Každý námořník najatý plavidly Evropské unie se musí den před navrhovaným datem jeho nalodění dostavit k veliteli určeného plavidla. Pokud se námořník k datu a hodině stanovené k nalodění nedostaví, je majitel plavidla automaticky zproštěn závazku tohoto námořníka najmout.

               9.

               V případě, že nejsou místní námořníci najati z jiných důvodů, než které jsou uvedeny v předcházejícím bodě, jsou dotčení majitelé plavidel povinni zaplatit za každý den plavby v komorských vodách paušální částku stanovenou na 20 EUR za den a za plavidlo. Platba této částky se provede nejpozději ve lhůtě stanovené v bodu 6 oddíle 2 kapitole I této přílohy.

               10.

               Tato částka bude použita na vzdělávání místních námořníků-rybářů a bude zaplacena na účet, který sdělí orgány Komor.

         KAPITOLA V

      POZOROVATELÉ

               1.

               Plavidla, která mají podle dohody povolení k rybolovu v komorských vodách, nalodí za níže stanovených podmínek pozorovatele jmenované orgány Komor příslušné pro rybolov.

                           1.1

                           Na žádost komorského ministerstva příslušného pro rybolov nalodí plavidla pro lov tuňáků pozorovatele jmenovaného ministerstvem, jehož úkolem je ověřovat úlovky ulovené v komorských vodách.

                           1.2

                           Příslušný orgán Komor sestaví seznam plavidel určených k nalodění pozorovatele a také seznam pozorovatelů určených k přijetí na palubu. Tyto seznamy se aktualizují. Evropské komisi jsou předávány po jejich sestavení a poté z důvodu jejich případné aktualizace každé tři měsíce.

                           1.3

                           Při vydání povolení k rybolovu nebo nejpozději 15 dní před stanoveným datem nalodění pozorovatele sdělí příslušný orgán Komor dotčeným majitelům plavidel nebo jejich zástupcům jméno pozorovatele, který je určen k přijetí na palubu plavidla.

               2.

               Pozorovatel je na palubě přítomen po dobu jedné plavby. Avšak na výslovnou žádost příslušných orgánů Komor může být toto nalodění v závislosti na průměrné délce plaveb stanovených pro určité plavidlo rozloženo do několika plaveb. Příslušné orgány Komor vysloví tuto žádost při sdělení jména pozorovatele určeného k nalodění na příslušné plavidlo.

               3.

               Podmínky nalodění pozorovatele jsou stanoveny společnou dohodou mezi majitelem plavidla nebo jeho zástupcem a orgány Komor.

               4.

               Nalodění pozorovatele proběhne v přístavu zvoleném majitelem plavidla a uskuteční se na počátku první plavby v komorských vodách po oznámení seznamu stanovených plavidel.

               5.

               Dotčení majitelé plavidel sdělí ve lhůtě dvou týdnů a s desetidenním předběžným oznámením data a přístavy na Komorách, které byly stanoveny k nalodění pozorovatelů.

               6.

               V případě, že je pozorovatel naloděn v zahraničí, nese náklady na přepravu pozorovatele majitel plavidla. Pokud plavidlo, které má na palubě komorského pozorovatele, opustí komorské vody, musí být na náklady majitele plavidla přijata veškerá opatření k zajištění co možná nejrychlejší repatriace pozorovatele.

               7.

               Pokud pozorovatel není přítomen na dohodnutém místě a v danou dobu, a to do dvanácti následujících hodin, je majitel plavidla automaticky zproštěn povinnosti vzít tohoto pozorovatele na palubu.

               8.

               S pozorovatelem se na palubě jedná jako s lodním důstojníkem. Plní tyto úkoly:

                           8.1

                           sleduje rybolovné činnosti plavidel;

                           8.2

                           ověřuje polohu plavidel provádějících rybolovné operace;

                           8.3

                           sestaví seznam používaných rybolovných zařízení;

                           8.4

                           ověřuje údaje o úlovcích v komorských vodách zaznamenané v lodním deníku;

                           8.5

                           ověřuje procenta vedlejších úlovků a provádí odhad objemu výmětů prodávaných druhů ryb, korýšů a hlavonožců;

                           8.6

                           vysílačkou sděluje údaje o rybolovu, včetně objemu hlavního a vedlejšího úlovku na palubě.

               9.

               Velitel přijme veškerá opatření vyplývající z jeho zodpovědnosti, aby pozorovateli zajistil fyzickou a mravní bezpečnost při plnění jeho úkolů.

               10.

               Pozorovateli je k plnění úkolů poskytnuta veškerá nezbytná pomoc. Velitel mu umožní přístup ke komunikačním zařízením nezbytným k plnění jeho úloh, k dokladům přímo souvisejícím s rybolovnými činnostmi plavidla, zejména včetně lodního deníku a navigační knihy, a také do částí plavidla, které jsou nezbytné k usnadnění plnění jeho úkolů.

               11.

               Při pobytu na palubě pozorovatel:

                           11.1

                           podnikne všechny vhodné kroky k tomu, aby podmínky jeho nalodění a jeho přítomnost na palubě plavidla nerušily nebo neomezovaly rybolovné činnosti;

                           11.2

                           bere ohled na materiál a zařízení na palubě a na důvěrnost všech dokumentů dotyčného plavidla.

               12.

               Na konci pozorování a před opuštěním plavidla sestaví pozorovatel zprávu o činnosti, kterou předá příslušným orgánům Komor a kopii zašle Evropské komisi. Podepíše ji za přítomnosti velitele, který může doplnit nebo nechat doplnit veškeré připomínky, které považuje za vhodné, a tyto doplní svým podpisem. Při vylodění vědeckého pozorovatele je jedna kopie zprávy předána veliteli plavidla.

               13.

               Majitel plavidla na své náklady zajistí s ohledem na možnosti plavidla ubytování a stravu pozorovatelů v podmínkách, jaké jsou poskytovány důstojníkům.

               14.

               Plat a sociální odvody pozorovatele uhradí příslušné orgány Komor.

         KAPITOLA VI

      KONTROLA

   Evropská rybářská plavidla musí dodržovat opatření a doporučení přijatá Komisí pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), pokud se jedná o rybolovná zařízení, jejich technické specifikace a všechna ostatní technická opatření použitelná při rybolovných činnostech.
   1.   Seznam plavidel

               1.1

               Evropská unie aktualizuje seznam plavidel, kterým bylo v souladu s ustanoveními tohoto protokolu vydáno povolení k rybolovu. Tento seznam je po svém sestavení a následně po každé aktualizaci zasílán orgánům Komor příslušným pro kontrolu rybolovu.

               1.2

               Plavidla Evropské unie mohou být do seznamu uvedeného v předchozím bodě zapsána po obdržení oznámení o platbě zálohy uvedené v kapitole I oddíle 2 bodě 3 této přílohy. V takovém případě může majitel plavidla obdržet úředně ověřenou kopii tohoto seznamu, kterou uchová na palubě místo povolení k rybolovu, dokud není povolení vydáno.

         2.   Kontrolní postupy

               2.1

               Velitelé plavidel Evropské unie, která provádějí rybolovné činnosti v komorských vodách, umožní a usnadní vstup na palubu a plnění úloh všem komorským úředníkům pověřeným inspekcí a kontrolou rybolovných činností.

               2.2

               Přítomnost těchto úředníků na palubě nepřekročí dobu nezbytnou ke splnění jejich úkolu.

               2.3

               Po dokončení inspekce a kontroly obdrží velitel plavidla kopii inspekční zprávy.

               2.4

               S cílem ulehčit zabezpečené postupy inspekcí a aniž jsou dotčeny komorské právní předpisy, musí se inspekční základny a inspektoři při kontrolní prohlídce plavidel prokázat jakožto úředníci s pověřením od Komor.

               2.5

               Velitelé evropských plavidel, kteří se účastní operace vykládky nebo překládky v komorském přístavu, umožní a usnadní kontrolu operací ze strany komorských inspektorů.

         KAPITOLA VII

      KONTROLNÍ PROHLÍDKA PLAVIDLA

   1.   Kontrolní prohlídka plavidla

               1.1

               Příslušné orgány Komor uvědomí v maximální lhůtě 24 pracovních hodin Evropskou komisi a stát vlajky o každé prohlídce plavidla a každém potrestání evropského plavidla, ke kterému došlo v komorských vodách.

               1.2

               Evropská Komise současně obdrží krátkou zprávu o okolnostech a důvodech, které vedly k této kontrolní prohlídce plavidla.

         2.   Protokol o kontrolní prohlídce plavidla

               2.1

               Velitel plavidla musí po zjištění zapsaném v protokolu sestaveném příslušným orgánem Komor tento doklad podepsat.

               2.2

               Tímto podpisem nejsou dotčena práva a způsob obhajoby, které může velitel uplatnit vůči protiprávnímu jednání, které mu je vytýkáno.

               2.3

               Velitel musí své plavidlo dovést do přístavu oznámeného orgány Komor. V případech bagatelního protiprávního jednání může příslušný orgán Komor povolit kontrolovanému plavidlu pokračování v rybolovných činnostech.

         3.   Konzultační schůzka v případě kontrolní prohlídky plavidla

               3.1

               Dříve než se přijmou případná jiná opatření týkající se velitele či posádky plavidla nebo jakékoli kroky týkající se nákladu a zařízení plavidla, než jsou opatření nebo kroky sloužící k zajištění důkazu o domnělém protiprávním jednání, do jednoho pracovního dne od obdržení výše uvedených informací se koná konzultační schůzka Evropské komise a příslušných orgánů Komor za případné účasti zástupce dotčeného členského státu.

               3.2

               Na schůzce si strany vzájemně vymění všechny užitečné dokumenty nebo všechny informace, které napomáhají objasnit okolnosti zjištěných skutečností. Majitel plavidla nebo jeho zástupce je informován o výsledku tohoto jednání a o všech opatřeních, která mohou z kontrolní prohlídky plavidla vyplývat.

         4.   Pravidla pro kontrolní prohlídku plavidla

               4.1

               Před zahájením soudního řízení se domnělé protiprávní jednání zkusí vyřešit smírným narovnáním. Tento postup se ukončí nejpozději tři pracovní dny po kontrolní prohlídce plavidla.

               4.2

               V případě smírného narovnání se v souladu s právními předpisy Komor stanoví výše uplatněné pokuty. Tato částka se musí zaznamenat, podepsat a zaslat Evropské komisi, jakož i státu vlajky.

               4.3

               V případě, kdy záležitost nemohla být vyřešena smírným narovnáním a řeší ji příslušný soudní orgán, složí majitel plavidla v bance určené příslušnými orgány Komor bankovní záruku, která byla stanovena s ohledem na náklady vzniklé při kontrolní prohlídce plavidla, jakož i s ohledem na výši pokut a odškodnění, kterým podléhají osoby odpovědné za protiprávní jednání.

               4.4

               Bankovní záruku nelze vrátit před ukončením soudního řízení. Je uvolněna, jakmile je řízení ukončeno bez vynesení rozsudku. V případě vynesení rozsudku s pokutou nižší, než je složená záruka, uvolní příslušné orgány komor rovněž zbývající částku.

               4.5

               Plavidlo bude propuštěno a posádce bude umožněno opustit přístav:

                           —

                           buď jakmile budou splněny povinnosti vyplývající ze smírného narovnání,

                           —

                           nebo jakmile je složena bankovní záruka stanovená ve výše uvedeném bodě 4.3. a je přijata příslušnými orgány Komor v očekávání ukončení soudního řízení.