title: 2006/369/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  8. listopadu 2005  o podpisu a prozatímním provádění Dohody mezi Evropským společenstvím a Bulharskou republikou o některých aspektech leteckých služeb

text:
               24.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 136/21

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 8. listopadu 2005
   o podpisu a prozatímním provádění Dohody mezi Evropským společenstvím a Bulharskou republikou o některých aspektech leteckých služeb
   (2006/369/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 5. června 2003 zmocnila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (2)

               Komise sjednala jménem Společenství dohodu s Bulharskou republikou o některých aspektech leteckých služeb v souladu s mechanismy a směrnicemi obsaženými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (3)

               Uvedená dohoda sjednaná Komisí by měla být podepsána a prozatímně prováděna s výhradou možného pozdějšího uzavření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropským společenstvím a Bulharskou republikou o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství s výhradou rozhodnutí Rady o uzavření uvedené dohody.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství s výhradou jejího uzavření.
   Článek 3
   Než dohoda vstoupí v platnost, je prováděna prozatímně od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.
   Článek 4
   Předseda Rady je oprávněn učinit oznámení stanovené v čl. 8 odst. 2 dohody.

      V Bruselu dne 8. listopadu 2005.

            Za Radu

            předseda

         G. BROWN

    ---documentbreak---

               24.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 136/22

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Bulharskou republikou o některých aspektech leteckých služeb
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   na jedné straně a
   BULHARSKÁ REPUBLIKA (dále jen „Bulharsko“)
   na straně druhé
   (dále jen „strany“),
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropského společenství a Bulharskem byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Společenství,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy v dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost nabýt vlastnictví leteckých dopravců, kterým byly vydány licence v souladu s právem Evropského společenství,
   UZNÁVAJÍCE, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Bulharskem, která jsou v rozporu s právem Evropského společenství, musí být plně uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropským společenstvím a Bulharskem a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropského společenství v rámci těchto jednání není ovlivnit celkový objem letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Bulharskem, narušit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Bulharska ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, která se týkají přepravních práv,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Obecná ustanovení
   1.   Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropského společenství.
   2.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.
   3.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti označené daným členským státem.
   Článek 2
   Označení
   1.   Odstavce 2 a 3 tohoto článku nahrazují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II písm. a) a b) týkající se označení leteckého dopravce příslušným členským státem, jeho oprávnění a povolení vydaných Bulharskem a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce. Odstavce 4 a 5 tohoto článku nahrazují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II písm. a) a b) týkající se označení leteckého dopravce Bulharskem, jeho oprávnění a povolení vydaných členským státem a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce.
   2.   Po obdržení označení členským státem udělí Bulharsko odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že

               i)

               letecký dopravce je usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území označujícího členského státu a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,

               ii)

               členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a v označení je zřetelně určen příslušný letecký úřad a

               iii)

               letecký dopravce je a zůstává vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států a je stále fakticky kontrolován těmito státy nebo státními příslušníky.

         3.   Bulharsko může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout anebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce označeného členským státem v případech, kdy

               i)

               letecký dopravce není usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území označujícího členského státu nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,

               ii)

               členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) nevykonává nebo neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo v označení není zřetelně určen příslušný letecký úřad nebo

               iii)

               letecký dopravce není vlastněn a fakticky kontrolován přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států.

         Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce nediskriminuje Bulharsko letecké dopravce Společenství z důvodu státní příslušnosti.
   4.   Po obdržení označení Bulharskem udělí členský stát odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že

               i)

               letecký dopravce má platnou provozní licenci vydanou v souladu s bulharskými právními předpisy,

               ii)

               Bulharsko, které je odpovědné za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC), vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a

               iii)

               letecký dopravce je a zůstává být vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví Bulharskem nebo jeho fyzickými či právnickými osobami a je stále fakticky kontrolován Bulharskem nebo jeho fyzickými či právnickými osobami.

         5.   Členský stát může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout anebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce označeného Bulharskem v případech, kdy

               i)

               letecký dopravce nemá platnou provozní licenci vydanou v souladu s bulharskými právními předpisy,

               ii)

               Bulharsko, které je odpovědné za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC), nevykonává nebo neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo

               iii)

               letecký dopravce není vlastněn a fakticky kontrolován přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví Bulharskem nebo jeho fyzickými či právnickými osobami.

         Článek 3
   Práva v souvislosti s regulativní kontrolou
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II písmenu c).
   2.   Pokud členský stát označil leteckého dopravce, jehož regulativní kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, uplatňují se práva Bulharska podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který označil leteckého dopravce, a Bulharskem rovněž na přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a na oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.
   Článek 4
   Zdanění leteckých pohonných hmot
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II písmenu d).
   2.   Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání nic, co je stanoveno v dohodách uvedených v příloze II písmenu d), členským státům v uložení daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jejich území pro použití v letadle označeného leteckého dopravce Bulharska, který poskytuje služby mezi místem na území tohoto členského státu a jiným místem na území tohoto členského státu nebo na území jiného členského státu.
   Článek 5
   Sazby za přepravu v rámci Evropského společenství
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II písmenu e).
   2.   Sazby za přepravu uskutečněnou zcela v rámci Evropského společenství, které jsou účtovány leteckým dopravcem nebo dopravci označenými Bulharskem podle dohody uvedené v příloze I a obsahující ustanovení uvedené v příloze II písmenu e), podléhají právu Evropského společenství.
   Článek 6
   Přílohy této dohody
   Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.
   Článek 7
   Revize nebo změna
   Strany dohody mohou tuto dohodu kdykoli po vzájemné dohodě revidovat nebo změnit.
   Článek 8
   Vstup v platnost a prozatímní provádění
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost poté, co si strany navzájem písemně oznámí, že byly dokončeny jejich vnitřní postupy potřebné pro vstup dohody v platnost.
   2.   Bez ohledu na odstavec 1 strany souhlasí s prozatímním prováděním této dohody od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí ukončení postupů nutných pro tento účel.
   3.   Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a Bulharskem, které v den podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně prováděny, jsou uvedeny v příloze I písmenu b). Tato dohoda se vztahuje na všechny takové dohody a ujednání po jejich vstupu v platnost nebo začátku prozatímního provádění.
   Článek 9
   Ukončení platnosti
   1.   V případě ukončení platnosti některé dohody uvedené v příloze I současně končí platnost všech ustanovení této dohody, která se týkají dotyčné dohody uvedené v příloze I.
   2.   V případě ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze I současně končí platnost této dohody.
   NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci podepsali k této dohodě své podpisy.

      V Salcburku dne pátého května dva tisíce šest ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a bulharském.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         За европейската общност

         Por la República de Bulgaria
         Za Bulharskou republiku
         For Republikken Bulgarien
         Für die Republik Bulgarien
         Bulgaaria Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία της Βουλγαρίας
         For the Republic of Bulgaria
         Pour la République de Bulgarie
         Per la Repubblica di Bulgaria
         Bulgārijas Republikas vārdā
         Bulgarijos Respublikos vardu
         Λ Bolgár Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tal-Bulgarija
         Voor de Republiek Bulgarije
         W imieniu Republiki Bułgarii
         Pela República da Bulgária
         Za Bulharskú republiku
         Za Republiko Bolgarijo
         Bulgarian tasavallan puolesta
         För Republiken Bulgarien
         За Република България

   PŘÍLOHA I
   Seznam dohod uvedených v článku 1 této dohody

               a)

               Dohody o leteckých službách mezi Bulharskem a členskými státy Evropského společenství, které jsou v den podpisu této dohody uzavřené, podepsané nebo prozatímně prováděné:

                           —

                           Dohoda mezi spolkovou vládou Rakouska a vládou Bulharské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 4. listopadu 1997 (v příloze II jen „bulharsko–rakouská dohoda“);
                           ve spojení s memorandem o porozumění podepsaným ve Vídni dne 28. června 1996,

                           —

                           Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Bulharské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 14. května 1957 (v příloze II jen „bulharsko–belgická dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Kyperské republiky a vládou Bulharské lidové republiky o komerčních pravidelných leteckých službách, podepsaná v Nikósii dne 8. května 1965 (v příloze II jen „bulharsko–kyperská dohoda“),

                           —

                           Dohoda o letecké dopravě mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Bulharské lidové republiky, podepsaná v Sofii dne 25. září 1967, o níž Česká republika prohlásila, že se cítí být jejími ustanoveními vázána (v příloze II jen „bulharsko–česká dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Dánského království a vládou Bulharské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 24. května 1958 (v příloze II jen „bulharsko–dánská dohoda“);
                           naposledy doplněná výměnou dopisů ze dne 24. května 1958,

                           —

                           Dohoda mezi vládou Finské republiky a vládou Bulharské lidové republiky o leteckých službách mezi jejich územími a mimo ně, podepsaná v Helsinkách dne 19. března 1970 (v příloze II jen „bulharsko–finská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Francouzské republiky a vládou Bulharské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Paříži dne 4. srpna 1965 (v příloze II jen „bulharsko–francouzská dohoda“);
                           doplněná výměnou dopisů ze dne 4. srpna 1965, pozměněná výměnou dopisů ze dnů 12. června a 10. července 1969;
                           naposledy pozměněná memorandem o porozumění podepsaným v Sofii dne 26. ledna 2000,

                           —

                           Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Bulharskou republikou o leteckých službách mezi jejich územími a mimo ně, podepsaná v Sofii dne 11. června 1993 (v příloze II jen „bulharsko–německá dohoda“);
                           doplněná o memorandum o porozumění podepsaným v Sofii dne 1. října 2001;
                           ve spojení s nótami ze dnů 15. srpna 2002 a 20. dubna 2004,

                           —

                           Dohoda mezi vládou Řecké republiky a vládou Bulharské republiky o leteckých službách mezi jejich územími a mimo ně, podepsaná v Athénách dne 1. listopadu 2002 (v příloze II jen „bulharsko–řecká dohoda“);
                           ve spojení s memorandem o porozumění podepsaným v Athénách dne 23. února 2000,

                           —

                           Dohoda mezi vládou Maďarské lidové republiky a vládou Bulharské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 29. srpna 1969 (v příloze II jen „bulharsko–maďarská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Irska a vládou Bulharské republiky o leteckých službách, podepsaná v Dublinu dne 27. července 1995 (v příloze II jen „bulharsko–irská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Italské republiky a vládou Bulharské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 27. května 1974 (v příloze II jen „bulharsko–italská dohoda“);
                           ve spojení se schváleným zápisem podepsaným v Římě dne 4. dubna 1974;
                           naposledy pozměněná memorandem o porozumění podepsaným v Římě dne 25. července 1997,

                           —

                           Dohoda mezi vládou Lotyšské republiky a vládou Bulharské republiky o leteckých službách mezi jejich územími a mimo ně, podepsaná ve Varšavě dne 19. května 1999 (v příloze II jen „bulharsko–lotyšská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Bulharské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 8. května 1965 (v příloze II jen „bulharsko–lucemburská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Republiky Malta a vládou Bulharské lidové republiky o leteckých službách mezi jejich územími a mimo ně, podepsaná ve Varně dne 23. července 1982 (v příloze II jen „bulharsko–maltská dohoda“);
                           ve spojení s memorandem o porozumění podepsaným na Maltě dne 12. dubna 1982,

                           —

                           Dohoda mezi vládou Nizozemského království a vládou Bulharské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 7. února 1958 (v příloze II jen „bulharsko–nizozemská dohoda“);
                           naposledy doplněná memorandem o porozumění podepsaným v Haagu dne 6. srpna 2002,

                           —

                           Dohoda mezi vládou Polské republiky a vládou Bulharské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná ve Varšavě dne 16. května 1949 (v příloze II jen „bulharsko–polská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Portugalska a vládou Bulharské lidové republiky o letecké dopravě, podepsaná v Lisabonu dne 22. října 1975 (v příloze II jen „bulharsko–portugalská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Slovenské republiky a vládou Bulharské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 8. prosince 1995 (v příloze II jen „bulharsko–slovenská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Španělska a vládou Bulharské lidové republiky o leteckých službách, podepsaná v Sofii dne 6. listopadu 1971 (v příloze II jen „bulharsko–španělská dohoda“);
                           naposledy pozměněná schváleným zápisem podepsaným v Sofii dne 21. října 1978,

                           —

                           Dohoda mezi vládou Švédského království a vládou Bulharské lidové republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná v Sofii dne 17. dubna 1957 (v příloze II jen „bulharsko–švédská dohoda“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Bulharské lidové republiky o leteckých službách mezi jejich územími a mimo ně, podepsaná v Londýně dne 28. května 1970 (v příloze II jen „bulharsko–britská dohoda“);
                           ve znění výměny nót ze dne 23. srpna 1973;
                           ve spojení s memorandem o porozumění podepsaným v Londýně dne 15. ledna 1998;

               b)

               Dohody a jiná ujednání o leteckých službách parafované nebo podepsané Bulharskem a členskými státy Evropského společenství, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně prováděny.

         PŘÍLOHA II
   Seznam článků dohod uvedených v příloze I, na které se odkazuje v článcích 2 až 5 této dohody

               a)

               Označení členským státem:

                           —

                           článek 3 bulharsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–kyperské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–české dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–finské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–francouzské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–německé dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–řecké dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–maďarské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–irské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–italské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–lotyšské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–lucemburské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–maltské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–nizozemské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–polské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–portugalské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–slovenské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–švédské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–britské dohody.

               b)

               Zamítnutí, zrušení, dočasné odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení:

                           —

                           článek 4 bulharsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–kyperské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 3.4 bulharsko–finské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–francouzské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–německé dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–řecké dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–maďarské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–irské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–italské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–lotyšské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–lucemburské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–maltské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–nizozemské dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–polské dohody,

                           —

                           článek 5 bulharsko–portugalské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–slovenské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 2 bulharsko–švédské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–britské dohody.

               c)

               Regulativní kontrola:

                           —

                           článek 7 bulharsko–řecké dohody,

                           —

                           článek 11a bulharsko–německé dohody,

                           —

                           článek 12a bulharsko–francouzské dohody,

                           —

                           článek 9b bulharsko–italské dohody.

               d)

               Zdanění leteckých pohonných hmot:

                           —

                           článek 7 bulharsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 5 bulharsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 8 bulharsko–kyperské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–české dohody,

                           —

                           článek 5 bulharsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–finské dohody,

                           —

                           článek 10 bulharsko–francouzské dohody,

                           —

                           článek 7 bulharsko–německé dohody,

                           —

                           článek 10 bulharsko–řecké dohody,

                           —

                           článek 12 bulharsko–maďarské dohody,

                           —

                           článek 11 bulharsko–irské dohody,

                           —

                           článek 8 bulharsko–italské dohody,

                           —

                           článek 7 bulharsko–lotyšské dohody,

                           —

                           článek 7 bulharsko–lucemburské dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–maltské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–nizozemské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–polské dohody,

                           —

                           článek 7 bulharsko–portugalské dohody,

                           —

                           článek 8 bulharsko–slovenské dohody,

                           —

                           článek 11 bulharsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 5 bulharsko–švédské dohody,

                           —

                           článek 5 bulharsko–britské dohody.

               e)

               Sazby za přepravu v rámci Evropského společenství:

                           —

                           článek 11 bulharsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 4 bulharsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–kyperské dohody,

                           —

                           článek 10 bulharsko–české dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 8 bulharsko–finské dohody,

                           —

                           článek 13 bulharsko–francouzské dohody,

                           —

                           článek 8 bulharsko–německé dohody,

                           —

                           článek 13 bulharsko–řecké dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–maďarské dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–irské dohody,

                           —

                           článek 7 bulharsko–italské dohody,

                           —

                           článek 9 bulharsko–lotyšské dohody,

                           —

                           článek 5 bulharsko–lucemburské dohody,

                           —

                           článek 9 bulharsko–maltské dohody,

                           —

                           článek 3 bulharsko–nizozemské dohody,

                           —

                           článek 4 přílohy bulharsko–polské dohody,

                           —

                           článek 10 bulharsko–portugalské dohody,

                           —

                           článek 10 bulharsko–slovenské dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 6 bulharsko–švédské dohody,

                           —

                           článek 9 bulharsko–britské dohody.

         PŘÍLOHA III
   Seznam jiných států uvedených v článku 2 této dohody

               a)

               Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               b)

               Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               c)

               Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               d)

               Švýcarská konfederace (v rámci Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 16. září 1996 o prozatímním provádění některých dohod mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi o obchodu s textilními výrobky (Kyrgyzstán, Litva, Tádžikistán, Turkmenistán)

text:
Důležité právní upozornění

|

31996D0594

Úřední věstník L 263 , 16/10/1996 S. 0035 - 0035

		Rozhodnutí Radyze dne 16. září 1996o prozatímním provádění některých dohod mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi o obchodu s textilními výrobky (Kyrgyzstán, Litva, Tádžikistán, Turkmenistán)(96/594/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 ve spojení s první větou čl. 228 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že s Kyrgyzstánem, Litvou, Tádžikistánem a Turkmenistánem byly sjednány dvoustranné dohody o obchodu s textilními výrobky, dále jen "základní dohody", a tyto dohody byly prováděny prozatímně rozhodnutím Rady 94/277/ES ze dne 20. prosince 1993 [1];vzhledem k tomu, že základní dohoda s Litvou byla schválena rozhodnutím Rady 94/978/ES ze dne 19. prosince 1994 [2] a vstoupila v platnost dnem 1. ledna 1995;vzhledem k tomu, že Komise jménem Společenství sjednala dvoustranné dohody ve formě výměny dopisů, které mění základní dohody s výše uvedenými zeměmi tak, aby bylo zohledněno přistoupení Rakouska, Finska a Švédska k Evropské unii; že tyto sjednané dohody by měly být prováděny prozatímně ode dne 1. ledna 1995 až do dokončení postupů požadovaných pro jejich uzavření, s výhradou vzájemného prozatímního provádění dotyčnými zeměmi,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dvoustranné dohody ve formě výměny dopisů, které mění stávající dvoustranné dohody, ujednání a protokoly o obchodu s textilními výrobky s některými třetími zeměmi tak, aby bylo zohledněno přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Evropské unii, mezi Evropským společenstvím na jedné straně a příslušnými třetími zeměmi uvedenými v příloze tohoto rozhodnutí na straně druhé se provádí prozatímně ode dne 1. ledna 1995 až do jejich formálního uzavření s výhradou vzájemného prozatímního provádění partnerskými zeměmi.Článek 2Znění parafovaných dohod se připojují k tomuto rozhodnutí.V Bruselu dne 16. září 1996.Za RadupředsedaI. Yates[1] Úř. věst. L 123, 17.5.1994, s. 1.[2] Úř. věst. L 375, 31.12.1994, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHASeznam zemíKyrgyzstánLitvaTádžikistánTurkmenistán--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/774 ze dne 4. března 2015 o programu nákupu aktiv veřejného sektoru na sekundárních trzích (ECB/2015/10)

text:
               14.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 121/20

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2015/774
   ze dne 4. března 2015
   o programu nákupu aktiv veřejného sektoru na sekundárních trzích (ECB/2015/10)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na druhý pododstavec článku 12.1 ve spojení s čl. 3.1 první odrážkou a článkem 18.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská centrální banka (ECB) spolu s národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky“), mohou podle článku 18.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) pro dosažení cílů ESCB obchodovat na finančních trzích mimo jiné formou přímých nákupů a prodejů obchodovatelných cenných papírů.

               (2)

               Dne 4. září 2014 rozhodla Rada guvernérů o zahájení třetího programu nákupu krytých dluhopisů (dále jen „program CBPP3“) a programu nákupu cenných papírů krytých aktivy (dále jen „program ABSPP“). Spolu s cílenými dlouhodobějšími refinančními operacemi, které byly zavedeny v září 2014, je cílem těchto programů nákupu aktiv dále podpořit transmisi měnové politiky, usnadnit poskytování úvěrů hospodářství eurozóny, zlepšit podmínky pro poskytování úvěrů domácnostem a podnikům a přispět k návratu míry inflace k úrovním blíže 2 %, což je v souladu s prvořadým cílem ECB, kterým je udržování cenové stability.

               (3)

               Dne 22. ledna 2015 rozhodla Rada guvernérů o tom, že nákupy aktiv by měly být rozšířeny o program nákupu aktiv veřejného sektoru na sekundárních trzích (dále jen „PSPP“). V rámci PSPP mohou národní centrální banky v poměru, který odráží jejich příslušný podíl v klíči pro upisování základního kapitálu ECB, a ECB od způsobilých protistran na sekundárních trzích přímo nakupovat způsobilé obchodovatelné dluhové cenné papíry. Toto rozhodnutí bylo přijato v rámci jednotné měnové politiky s ohledem na řadu faktorů, které podstatně zvýšily protiinflační riziko pro střednědobý výhled cenového vývoje, čímž je ohroženo dosažení prvořadého cíle ECB, kterým je udržování cenové stability. Mezi tyto faktory se řadí nižší než očekávaný měnový stimul z přijatých opatření měnové politiky, pokles většiny ukazatelů skutečné nebo očekávané inflace eurozóny – jak celkových ukazatelů, tak ukazatelů s vyloučením dopadu volatilních složek, kterými jsou například energie a potraviny – směrem k historickému minimu a zvýšený potenciál sekundárních dopadů na tvorbu mezd a cen, jenž vyplývá z významného poklesu cen ropy.

               (4)

               Program PSPP je přiměřeným opatřením ke zmírnění rizika pro výhled cenového vývoje, neboť dále uvolní měnové a finanční podmínky, včetně těch, které jsou rozhodné pro podmínky poskytování úvěrů nefinančním podnikům a domácnostem eurozóny, čímž podpoří celkovou spotřebu a investiční výdaje v eurozóně, a v konečném důsledku tak přispěje k návratu míry inflace ve střednědobém horizontu pod 2 %, ale blízko této úrovně. V prostředí, kde základní úrokové sazby ECB jsou na jejich spodní hranici a programy nákupu zaměřené na aktiva soukromého sektoru jsou hodnoceny tak, že poskytují určitý, avšak nedostatečný prostor pro řešení stávajících protiinflačních rizik pro cenovou stabilitu, je nezbytné k opatřením měnové politiky Eurosystému přidat program PSPP jako nástroj, jenž se vyznačuje vysokým transmisním potenciálem do reálné ekonomiky. Značný nákupní objem programu PSPP díky svému účinku spočívajícímu v opětovném vyvážení portfolia přispěje k dosažení cíle měnové politiky, kterým je přimět finanční zprostředkovatele k tomu, aby poskytovali více likvidity mezibankovnímu trhu a úvěrů hospodářství eurozóny.

               (5)

               Program PSPP obsahuje řadu záruk s cílem zajistit, aby zamýšlené nákupy byly přiměřené cílům programu a že související finanční rizika jsou v koncepci tohoto programu náležitě zohledněna, přičemž těmto rizikům bude zabráněno řízením rizik. S cílem umožnit plynulé fungování trhů se způsobilými obchodovatelnými dluhovými cennými papíry a s cílem zamezit tomu, aby bylo zabraňováno řádným restrukturalizacím dluhu, budou pro nákupy těchto cenných papírů centrálními bankami Eurosystému platit prahové hodnoty.

               (6)

               Program PSPP je zcela v souladu s povinnostmi centrálních bank Eurosystému na základě Smluv, včetně zákazu měnového financování, a nenarušuje fungování Eurosystému v souladu se zásadou otevřeného tržního hospodářství s volnou soutěží.

               (7)

               Pokud se týká velikosti programů PSPP, ABSPP a CBPP3, poskytnou měsíční nákupy trhu likviditu ve výši celkem 60 mld. EUR. Nákupy jsou plánovány do konce září 2016 a budou v každém případě prováděny, dokud Rada guvernérů nezjistí udržitelnou korekci inflačního vývoje, což je v souladu s cílem dosáhnout míry inflace ve střednědobém horizontu pod 2 %, ale blízko této úrovně.

               (8)

               V zájmu zajištění účinnosti programu PSPP Eurosystém tímto jednoznačně uvádí, že ve vztahu k obchodovatelným dluhovým cenným papírům, které může Eurosystém v rámci programu PSPP nakupovat, v souladu s podmínkami těchto nástrojů akceptuje stejné nakládání (pari passu) jako soukromí investoři.

               (9)

               Nákupy způsobilých obchodovatelných dluhových nástrojů Eurosystémem v rámci programu PSPP by měly být prováděny decentralizovaně s náležitým ohledem na tržní tvorbu cen a fungování trhu a měla by je koordinovat ECB, čímž zajistí jednotnost měnové politiky Eurosystému,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zavedení a rozsah programu PSPP
   Eurosystém tímto zavádí program PSPP, v jehož rámci centrální banky Eurosystému od způsobilých protistran ve smyslu článku 7 za zvláštních podmínek na sekundárních trzích nakupují způsobilé obchodovatelné dluhové cenné papíry ve smyslu článku 3.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:

               1)

               „centrální bankou Eurosystému“ ECB a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky“);

               2)

               „uznanou agenturou“ subjekt, který Eurosystém klasifikoval jako uznanou agenturu pro účely programu PSPP;

               3)

               „mezinárodní organizací“ subjekt ve smyslu článku 118 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (1), který Eurosystém klasifikoval jako mezinárodní organizaci pro účely programu PSPP;

               4)

               „mezinárodní rozvojovou bankou“ subjekt ve smyslu čl. 117 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, který Eurosystém klasifikoval jako mezinárodní rozvojovou banku pro účely programu PSPP;

               5)

               „kladným výsledkem přezkumu“ se rozumí jedno z těchto dvou rozhodnutí podle toho, které z nich bude vydáno později: rozhodnutí správní rady Evropského mechanismu stability, a pokud Mezinárodní měnový fond spolufinancuje program finanční pomoci, rozhodnutí výkonné rady Mezinárodního měnového fondu o schválení dalších výdajů v rámci tohoto programu s tím, že obě rozhodnutí jsou nezbytná pro obnovení nákupů v rámci programu PSPP.

         Seznam subjektů uvedených v bodech 2 až 4 je zveřejněn na internetových stránkách ECB.
   Článek 3
   Kritéria způsobilosti obchodovatelných dluhových cenných papírů
   1.   S výhradou požadavků vymezených v tomto článku jsou obchodovatelné dluhové cenné papíry v eurech vydané ústřední vládou členského státu, jehož měnou je euro, uznanými agenturami nacházejícími se v eurozóně, mezinárodními organizacemi nacházejícími se v eurozóně a mezinárodními rozvojovými bankami nacházejícími se v eurozóně způsobilé k nákupům centrálními bankami Eurosystému v rámci programu PSPP. Za výjimečných okolností může Rada guvernérů v případě, že nelze dosáhnout zamýšleného objemu nákupů, rozhodnout o nákupu obchodovatelných dluhových cenných papírů vydaných jinými subjekty, které se nacházejí v eurozóně, v souladu s podmínkami vymezenými v odstavci 4.
   2.   Aby byly způsobilé pro nákupy v rámci programu PSPP, musí obchodovatelné dluhové cenné papíry s výhradou níže uvedených požadavků splňovat kritéria způsobilosti pro obchodovatelná aktiva pro úvěrové operace Eurosystému podle přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 (2):

               a)

               Emitent nebo ručitel obchodovatelných dluhových cenných papírů musí mít hodnocení úvěrové kvality alespoň na úrovni stupně úvěrové kvality 3 harmonizované ratingové stupnice Eurosystému, v podobě alespoň jednoho veřejného ratingu, který udělila externí ratingová agentura akceptovaná v rámci Eurosystému pro hodnocení úvěrového rizika;

               b)

               Jestliže je k dispozici více ratingů emitenta nebo ručitele od externí ratingové agentury, použije se nejlepší dostupný rating emitenta nebo ručitele od externí ratingové agentury. Jsou-li požadavky na úvěrovou kvalitu splněny na základě ratingu ručitele od externí ratingové agentury, musí záruka splňovat znaky způsobilé záruky podle oddílu 6.3.2 písm. c) odst. i) až iv) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14;

               c)

               Pokud hodnocení úvěrové kvality, které akceptovaná externí ratingová agentura poskytla v případě emitenta nebo ručitele, není alespoň na úrovni stupně úvěrové kvality 3 harmonizované ratingové stupnice Eurosystému, jsou obchodovatelné dluhové cenné papíry způsobilé, pouze pokud jsou vydány nebo v plném rozsahu zaručeny ústředními vládami členských států eurozóny, na které se vztahuje program finanční pomoci, a ve vztahu k nimž Rada guvernérů pozastavila uplatňování prahu úvěrové kvality stanoveného Eurosystémem podle článku 8 obecných zásad ECB/2014/31 (3);

               d)

               V případě přezkumu probíhajícího programu finanční pomoci dojde k pozastavení způsobilosti pro nákupy v rámci programu PSPP; tato způsobilost se obnoví pouze v případě kladného výsledku přezkumu.

         3.   Aby byly způsobilé pro nákupy v rámci programu PSPP, musí mít dluhové cenné papíry ve smyslu odstavců 1 a 2 v okamžiku, kdy je příslušná centrální banka Eurosystému kupuje, minimální zbytkovou splatnost 2 roky a maximální zbytkovou splatnost 30 let. V zájmu usnadnění plynulého provedení jsou v rámci programu PSPP způsobilé obchodovatelné dluhové nástroje se zbytkovou splatností 30 let a 364 dnů. Nelze-li dosáhnout zamýšlených objemů nákupů obchodovatelných dluhových cenných papírů vydaných ústředními vládami nebo uznanými agenturami, provádějí národní centrální banky rovněž náhradní nákupy obchodovatelných dluhových cenných papírů vydaných mezinárodními organizacemi a mezinárodními rozvojovými bankami.
   4.   Centrální banky Eurosystému mohou ve výjimečných případech Radě guvernérů navrhnout, že pokud nelze dosáhnout zamýšlených objemů nákupů obchodovatelných dluhových cenných papírů vydaných ústřední vládou nebo uznanými agenturami, které se nacházejí v jurisdikci těchto centrálních bank, nakoupí se jako náhrada obchodovatelné dluhové nástroje, jejichž emitenty jsou veřejné nefinanční podniky, které se nacházejí v jejich jurisdikci. Navrhované veřejné nefinanční podniky musí splňovat alespoň tato dvě kritéria:

               —

               musí být „nefinančním podnikem“ ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (4);

               —

               musí být subjektem „veřejného sektoru“ ve smyslu článku 3 nařízení Rady (ES) č. 3603/93 (5).

         Obchodovatelné dluhové nástroje v eurech vydané těmito veřejnými nefinančními podniky nacházejícími se v eurozóně, které splňují a) kritéria způsobilosti pro obchodovatelná aktiva jako zajištění pro úvěrové operace Eurosystému, jak je uvedeno v oddílu 6.2.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14; a ii) požadavky uvedené v odstavcích 2 a 3, jsou se souhlasem Rady guvernérů způsobilé jako náhrada pro nákupy v rámci programu PSPP.
   5.   V zásadě jsou povoleny nákupy nominálních obchodovatelných dluhových nástrojů se záporným výnosem do splatnosti (nebo nejhorším možným výnosem („yield to worst“)) nad sazbou vkladové facility.
   Článek 4
   Omezení pro provádění nákupů
   1.   S cílem umožnit tvorbu tržní ceny pro způsobilé cenné papíry se po dobu, kterou určí Rada guvernérů („období zákazu nákupu“ („black-out period“)), nesmějí nakupovat cenné papíry nově vydané nebo cenné papíry navyšované emise a obchodovatelné dluhové nástroje, jejichž zbytková splatnost bezprostředně předchází nebo následuje po splatnosti obchodovatelných dluhových nástrojů, které mají být vydány. V případě syndikací je třeba příslušné období zákazu nákupu dodržovat při vynaložení nejvyššího úsilí před jejich vydáním.
   2.   V případě cenných papírů vydaných nebo v plném rozsahu zaručených ústředními vládami členských států eurozóny, na které se vztahuje program finanční pomoci, je doba pro nákupy v rámci programu PSPP zpravidla omezena na dobu dvou měsíců počínaje kladným výsledkem přezkumu každého programu, ledaže jsou dány výjimečné okolnosti, které odůvodňují pozastavení nákupů před uplynutím této doby nebo pokračování v nákupech po uplynutí této doby, a to až do začátku dalšího přezkumu.
   Článek 5
   Limity pro nákup
   1.   S výhradou článku 3 platí pro obchodovatelné dluhové cenné papíry, které splňují kritéria uvedená v článku 3, v rámci programu PSPP limit pro podíl na emisi s určitým mezinárodním identifikačním číslem cenných papírů po konsolidaci držby ve všech portfoliích centrálních bank Eurosystému. Pro prvních šest měsíců nákupů je nastaven počáteční limit 25 %, který bude Radou guvernérů následně přezkoumán.
   2.   V případě dluhových cenných papírů uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. c) platí jiný limit pro podíl na emisi.
   3.   V rámci programu PSPP platí pro všechny způsobilé obchodovatelné dluhové cenné papíry s dobami splatnosti vymezenými v článku 3 souhrnný limit 33 % zůstatku cenných papírů emitenta po konsolidaci držby ve všech portfoliích centrálních bank Eurosystému.
   Článek 6
   Rozdělení portfolií
   1.   Z celkové hodnoty nakoupených obchodovatelných dluhových cenných papírů, které jsou způsobilé v rámci programu PSPP, musí být 12 % nakoupeno ve formě cenných papírů vydaných mezinárodními organizacemi a mezinárodními rozvojovými bankami a 88 % musí být nakoupeno ve formě cenných papírů vydaných způsobilými ústředními vládami a uznanými agenturami. Toto rozdělení podléhá přezkumu ze strany Rady guvernérů. Nákupy dluhových cenných papírů vydaných způsobilými mezinárodními organizacemi a mezinárodními rozvojovými bankami provádějí pouze národní centrální banky.
   2.   Národní centrální banky nakoupí 92 % celkové tržní hodnoty nákupů obchodovatelných dluhových cenných papírů způsobilých v rámci programu PSPP, přičemž zbývajících 8 % nakoupí ECB. Nákupy jsou do jednotlivých jurisdikcí rozděleny podle klíče pro upisování základního kapitálu ECB ve smyslu článku 29 statutu ESCB.
   3.   Centrální banky Eurosystému uplatňují pro účely rozdělení obchodovatelných dluhových cenných papírů, které mají být nakoupeny v rámci PSPP, režim specializace. Rada guvernérů povolí ad hoc odchylky z režimu specializace, pokud objektivní faktory brání naplnění tohoto režimu nebo jinak odůvodňují odchylky v zájmu dosažení celkových měnověpolitických cílů programu PSPP. Každá národní centrální banka konkrétně nakupuje způsobilé cenné papíry emitentů ze své jurisdikce. Cenné papíry vydané způsobilými mezinárodními organizacemi a mezinárodními rozvojovými bankami mohou nakupovat všechny národní centrální banky. Cenné papíry vydané ústředními vládami a uznanými agenturami všech jurisdikcí nakupuje ECB.
   Článek 7
   Způsobilé protistrany
   Způsobilými protistranami pro účely programu PSPP jsou:

               a)

               subjekty, které splňují kritéria způsobilosti pro účast na operacích měnové politiky Eurosystému podle oddílu 2.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14; a

               b)

               jakékoli jiné protistrany, které centrální banky Eurosystému využívají pro účely investování svých investičních portfolií v eurech.

         Článek 8
   Transparentnost
   1.   Eurosystém každý týden v komentáři ke konsolidovanému týdennímu finančnímu výkazu Eurosystému zveřejní agregovanou účetní hodnotu cenných papírů držených v rámci programu PSPP.
   2.   Eurosystém každý měsíc zveřejní váženou průměrnou zbytkovou splatnost cenných papírů držených v rámci programu PSPP v členění podle rezidentské příslušnosti emitenta, přičemž uvede mezinárodní organizace a mezinárodní rozvojové banky odděleně od jiných emitentů.
   3.   Účetní hodnota cenných papírů držených v rámci programu PSPP se každý týden zveřejní na internetových stránkách ECB v oddílu týkajícím se operací na volném trhu.
   Článek 9
   Půjčky cenných papírů
   S cílem zajistit účinnost programu PSPP dá Eurosystém cenné papíry nakoupené v rámci programu PSPP k dispozici pro účely půjček, včetně repo operací.
   Článek 10
   Závěrečné ustanovení
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění na internetových stránkách ECB. Použije se od 9. března 2015.

      V Nikósii dne 4. března 2015.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

      (2)  Obecné zásady ECB/2011/14 ze dne 20. září 2011 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (Úř. věst. L 331, 14.12.2011, s. 1).

      (3)  Obecné zásady ECB/2014/31 ze dne 9. července 2014 o dodatečných dočasných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění a o změně obecných zásad ECB/2007/9 (Úř. věst. L 240, 13.8.2014, s. 28).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (Úř. věst. L 174, 26.6.2013, s. 1).

      (5)  Nařízení Rady (ES) č. 3603/93 ze dne 13. prosince 1993, kterým se upřesňují definice pro použití zákazů uvedených v článcích 104 a 104b Smlouvy (Úř. věst. L 332, 31.12.1993, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady 2013/133/SZBP ze dne 18. března 2013 o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Sahelu

text:
               19.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 75/29

         ROZHODNUTÍ RADY 2013/133/SZBP
   ze dne 18. března 2013
   o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Sahelu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Je zapotřebí, aby Unie reagovala na regionální úrovni na složité a vzájemně související výzvy v oblasti Sahelu.

               (2)

               Pan Michel Dominique REVEYRAND – DE MENTHON by měl by být jmenován zvláštním zástupcem Evropské unie pro oblast Sahelu (dále jen „zvláštní zástupce EU“) na období do 28. února 2014.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   1.   Pan Michel Dominique REVEYRAND – DE MENTHON je jmenován zvláštním zástupcem EU pro oblast Sahelu na období do 28. února 2014. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU prodloužen nebo ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
   2.   Pro účely mandátu zvláštního zástupce EU zahrnuje oblast Sahelu primární zaměření strategie EU na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu (dále jen „strategie“), a to území Mali, Mauritánie a Nigeru. V otázkách s širšími regionálními důsledky bude zvláštní zástupce EU podle potřeby spolupracovat s dalšími zeměmi a regionálními či mezinárodními subjekty mimo oblast Sahelu.
   3.   Vzhledem k potřebě regionálního přístupu ke vzájemně souvisejícím výzvám, jimž tato oblast čelí, působí zvláštní zástupce EU v úzké konzultaci s dalšími příslušnými zvláštními zástupci EU, včetně zvláštního zástupce EU pro jižní Středomoří, zvláštního zástupce EU pro lidská práva a zvláštního zástupce EU při Africké unii.
   Článek 2
   Cíle politiky
   1.   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cíle politiky Unie ve vztahu k oblasti Sahelu aktivně přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o dosažení trvalého míru, bezpečnosti a rozvoje v oblasti. Zvláštní zástupce EU rovněž usiluje o zvýšení kvality, intenzity a dopadu mnohostranného zapojení Unie v oblasti Sahelu.
   2.   Zvláštní zástupce EU přispívá k rozvoji a provádění přístupu Unie, zahrnujícího všechny aspekty činnosti Unie, zejména v politické, bezpečnostní i rozvojové oblasti, včetně strategie, a ke koordinaci všech příslušných nástrojů pro činnosti Unie.
   3.   Počáteční prioritou je Mali a regionální rozměr tamního konfliktu.
   4.   Ve vztahu k Mali je cílem politiky Unie podpořit prostřednictvím koordinovaného a efektivního využití všech svých nástrojů návrat Mali a jeho lidu na cestu míru, usmíření, bezpečnosti a rozvoje.
   Článek 3
   Mandát
   1.   K dosažení cílů politiky Unie ve vztahu k oblasti Sahelu se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:

               a)

               aktivně přispívat provádění, koordinaci a dalšímu rozvoji komplexního přístupu Unie k regionální krizi, a to na základě strategie, s cílem posílit celkovou soudržnost a efektivitu činností Unie v oblasti Sahelu, a zejména v Mali;

               b)

               spolupracovat se všemi zúčastněnými stranami v oblasti, s vládami, místními orgány, regionálními a mezinárodními organizacemi, občanskou společností a diasporami s cílem podpořit dosažení cílů Unie a přispět k lepšímu chápání úlohy Unie v oblasti Sahelu;

               c)

               zastupovat Unii na příslušných mezinárodních fórech, včetně skupiny pro podporu a monitorování situace v Mali, a zajišťovat viditelnost podpory Unie při řešení krizí a jejich předcházení, včetně vojenské mise Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a mise Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP SAHEL Niger);

               d)

               úzce spolupracovat s Organizací spojených národů (OSN), zejména se zvláštním vyslancem generálního tajemníka OSN pro oblast Sahelu, zvláštním zástupcem generálního tajemníka OSN pro západní Afriku, s Africkou unií (AU), a zejména s vysokým představitelem AU pro Mali a oblast Sahelu, s Hospodářským společenstvím států západní Afriky (ECOWAS) a dalšími hlavními zainteresovanými stranami na národní, regionální i mezinárodní úrovni, včetně dalších zvláštních vyslanců pro oblast Sahelu;

               e)

               pozorně sledovat regionální a přeshraniční rozměr krize, včetně terorismu, organizovaného zločinu, pašování zbraní, obchodování s lidmi, obchodování s drogami, uprchlických a migračních toků a souvisejících finančních toků, a v úzké spolupráci s protiteroristickým koordinátorem EU přispívat k dalšímu provádění strategie EU proti terorismu;

               f)

               udržovat pravidelné politické kontakty na vysoké úrovni se zeměmi v oblasti, které jsou postiženy terorismem nebo mezinárodním zločinem, za účelem zajištění soudržného a komplexního přístupu a zajištění klíčové úlohy Unie v mezinárodním úsilí boje proti terorismu a mezinárodnímu zločinu. To zahrnuje aktivní podporu ze strany Unie za účelem budování regionálních kapacit v oblasti bezpečnosti a zajištění toho, aby byly odpovídajícím způsobem řešeny základní příčiny terorismu a mezinárodního zločinu v oblasti Sahelu;

               g)

               pozorně sledovat politické a bezpečnostní důsledky humanitárních krizí v oblasti;

               h)

               ve vztahu k Mali přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o usnadnění řešení krize, zejména k přijetí a provádění plánu politické transformace, svobodného a transparentního volebního procesu a věrohodného národního otevřeného dialogu;

               i)

               podporovat budování institucí, reformu oblasti bezpečnosti a dlouhodobé budování míru proces a proces usmiřování v Mali;

               j)

               spolupracovat se zvláštním zástupcem EU pro lidská práva při prosazování dodržování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva a udržovat pravidelné kontakty s příslušnými orgány v Mali a v daném regionu, Úřadem žalobce Mezinárodního trestního soudu, Úřadem vysokého komisaře pro lidská práva a obhájci lidských práv a pozorovateli v oblasti lidských práv působícími v oblasti. Přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, a mezinárodního humanitárního práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů, obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, aktualizovaných zásad Evropské unie na podporu dodržování mezinárodního humanitárního práva, revidovaných zásad ochrany civilního obyvatelstva pro mise a operace SBOP a politiky Unie týkající se rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1325 (2000) o ženách, míru a bezpečnosti, mimo jiné sledováním vývoje situace v tomto ohledu, podáváním zpráv a vypracováváním příslušných doporučení;

               k)

               sledovat dodržování příslušných rezolucí Rady bezpečnosti OSN, zejména rezolucí 2056 (2012), 2071 (2012) a 2085 (2012) a podávat související zprávy.

         2.   Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupce EU mimo jiné:

               a)

               podle potřeby poskytuje poradenství při formulaci postojů Unie na regionálních a mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy za účelem aktivní podpory a posílení komplexního přístupu Unie ke krizi v oblasti Sahelu;

               b)

               vede přehled o veškeré činnosti Unie a úzce spolupracuje se všemi příslušnými delegacemi Unie.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s ESVČ a jejími příslušnými útvary.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU do 28. února 2014 činí 1 350 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Za veškeré výdaje je zvláštní zástupce EU odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat personálu vyslaného ke zvláštnímu zástupci EU hradí dotčený členský stát, dotčený orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   4.   S cílem zajistit soudržnost a soulad příslušných činností členů týmu zvláštního zástupce EU jsou tito pracovníci zařazeni do příslušných oddělení ESVČ nebo delegací Unie.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskými zeměmi. Členské státy a ESVČ poskytují za tímto účelem veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (1).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v zeměpisné oblasti své působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:

               a)

               vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi, zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí a pohotovostní a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro uvedenou oblast;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává vysokému představiteli, Radě a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zpráv o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   1.   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
   2.   V koordinaci s delegacemi Unie v oblasti podává zvláštní zástupce EU zprávy o tom, jakým způsobem lze nejlépe provádět iniciativy Unie, jako je příspěvek Unie k reformám, a zahrnout politické aspekty příslušných rozvojových projektů Unie.
   Článek 12
   Koordinace s dalšími aktéry Unie
   1.   V rámci strategie přispívá zvláštní zástupce EU k jednotě, konzistentnosti a efektivitě politických a diplomatických opatření Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a činnosti členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie.
   2.   Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi delegací Unie a Komise a s činnostmi dalších zvláštních zástupců EU působících v oblasti. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
   3.   Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států. Zvláštní zástupce EU v úzké spolupráci s příslušnými delegacemi Unie poskytuje vedení v otázkách místní politické situace vedoucímu mise EUCAP Sahel Niger a veliteli mise EUTM Mali. Zvláštní zástupce EU, velitel mise EUTM Mali a velitel civilní operace mise EUCAP Sahel Niger se podle potřeby navzájem konzultují.
   Článek 13
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží vysoké představitelce, Radě a Komisi do konce srpna roku 2013 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 18. března 2013.

            Za Radu

            předseda

         S. COVENEY

      (1)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.


title: 2009/507/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 30. června 2009 o jmenování nového člena Komise Evropských společenství

text:
               2.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 172/34

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 30. června 2009
   o jmenování nového člena Komise Evropských společenství
   (2009/507/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 215 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 128 druhý pododstavec této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:
   Dopisem ze dne 25. června 2009 odstoupila paní Dalia GRYBAUSKAITĖ z funkce členky Komise. Je třeba ji nahradit na zbývající část funkčního období,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pan Algirdas Gediminas ŠEMETA je jmenován členem Komise na období od 1. července 2009 do 31. října 2009.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. července 2009.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 30. června 2009.

            Za Radu

            předseda

         J. KOHOUT


title: 2005/321/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 14. dubna 2005 o uzavření konzultací s Guinejskou republikou podle článku 96 dohody z Cotonou

text:
               23.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 104/33

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 14. dubna 2005
   o uzavření konzultací s Guinejskou republikou podle článku 96 dohody z Cotonou
   (2005/321/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na dohodu o partnerství AKT-ES, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), zejména na článek 96 uvedené dohody,
   s ohledem na vnitřní dohodu o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy pro provádění dohody o partnerství AKT-ES (2), a zejména na článek 3 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podstatné prvky dohody z Cotonou, uvedené v článku 9 dohody, byly porušeny.

               (2)

               Podle článku 96 dohody z Cotonou byly dne 20. července 2004 zahájeny konzultace se zeměmi AKT a Guinejskou republikou. Při této příležitosti guinejské orgány přijaly zvláštní závazky s cílem odstranit obtíže zjištěné Evropskou unií a splnit je v průběhu tříměsíčního prohloubeného dialogu.

               (3)

               Na konci tohoto období bylo zjištěno, že některé uvedené závazky vedly ke konkrétním iniciativám a některé byly splněny. Nicméně řada důležitých opatření z hlediska podstatných prvků dohody z Cotonou je třeba teprve provést,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Konzultace zahájené s Guinejskou republikou podle článku 96 dohody z Cotonou se uzavírají.
   Článek 2
   Opatření uvedená v přiloženém dopise se přijímají jako vhodná opatření ve smyslu čl. 96 odst. 2 písm. c) dohody z Cotonou.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použitelnost tohoto rozhodnutí končí dnem 14. dubna 2008. Bude pravidelně přezkoumáno nejméně každých šest měsíců.

      V Lucemburku dne 14. dubna 2005.

            Za Radu

         L. FRIEDEN

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376.

      PŘÍLOHA
      Vážený pane ministře,
      Evropská unie přikládá článku 9 dohody z Cotonou velký význam. Dodržování lidských práv, zásad demokracie a právního státu, na kterých spočívá partnerství AKT-EU, jsou podstatnými prvky této dohody a základem našich vztahů.
      V tomto duchu Evropskou unii znepokojilo zhoršení zásad demokracie a právního státu, především od ústavního referenda v roce 2001 a během parlamentních voleb (2002) a prezidentských voleb (2003). Evropská unie je rovněž znepokojena nedostatečným dodržováním lidských práv a základních svobod a chybějící řádnou administrativní, politickou, ekonomickou a finanční správou.
      Dospěla k názoru, že politická situace v Guineji je porušením podstatných prvků, které jsou uvedeny v článku 9 dohody z Cotonou. Vzhledem k tomuto článku a neměnnosti politické situace v Guineji se Evropská unie dne 31. března 2004 rozhodla zahájit konzultace podle článku 96 dohody z Cotonou s cílem důkladně situaci prošetřit a případně hledat způsoby její nápravy.
      Tyto konzultace se konaly dne 20. července 2004 v Bruselu. Při této příležitosti bylo projednáno několik zásadních otázek a Vy jste měl příležitost předložit Vaše stanovisko a analýzu situace ve Vaší zemi. Předložil jste i memorandum obsahující akční plán zaměřený na upevnění demokracie, dodržování lidských práv, právního státu a řádné správy.
      Na základě předložení této zprávy se vydala společná kontrolní mise předsednictví Evropské unie a Komise do Konakry a ve spolupráci se zástupci členských států přímo na místě vyhodnotila provádění závazků.
      Evropská unie konstatuje, že guinejské orgány prokázaly jednak velkou ochotu pokračovat v diskusích a prohlubovat je, jednak usnadnit kontrolní misi Evropské unie. Rovněž konstatuje, že některé závazky vedly k povzbudivým iniciativám z Vaší strany. Především je třeba poznamenat, že:

                  Vaše vláda projevila vůli znovu zahájit politický dialog s politickými aktéry s cílem revidovat volební rámec. K oficiálnímu zahájení dialogu došlo dne 31. srpna 2004 a k jeho usnadnění byl vytvořen dohadovací výbor mezi stranami.

                  Vláda potvrdila rozhodnutí uspořádat místní volby v červnu 2005 a svůj úmysl posílit proces decentralizace. Vypracovávají se různé návrhy legislativních textů.

                  Vláda potvrdila rozhodnutí uspořádat parlamentní volby ve lhůtách stanovených ústavou, tj. v červnu 2007. Vláda je ovšem připravena přezkoumat možnost uspořádat volby dříve.

                  Vláda mimo jiné potvrdila harmonogram liberalizace rozhlasového vysílání, která se uskuteční v červnu 2005.

                  Vláda konečně potvrdila odvětvové reformy v oblasti makroekonomického řízení a harmonogram jejich provádění.

            Není pochyb, že tyto iniciativy přispějí k posílení dodržování lidských práv a základních svobod ve Vaší zemi. Ovšem většina těchto závazků se bude provádět déle a bude nezbytné sledovat dodržování těchto závazků v průběhu doby, zejména k zajištění prohloubení demokracie. V této souvislosti Evropská unie zvláště očekává konkrétní opatření, která jsou uvedena ve Vaší etapové zprávě o provádění memoranda ze dne 30. září 2004, jejíž hlavní body jsou uvedeny dále:

                  1.

                  Pokračování celonárodního dialogu s cílem revidovat volební rámec a operativní podmínky, podle prohlášení o zásadách, jimiž se řídí demokratické volby v Africe, přijatého Africkou unií v Durbanu v roce 2002 (1), aby byl zaručen průhledný a demokratický volební proces.

                  2.

                  Pokračování upevnění závazku dodržovat zákony týkající se dodržování lidských práv, základních svobod, jež umožní především politickým stranám vykonávat jejich práva a pravomoci organizovat zasedání, demonstrovat a mít přístup ke státním rozhlasovým a televizním stanicím.

                  3.

                  Liberalizace elektronických médií podle harmonogramu předloženého kontrolní misi Evropské unie v říjnu 2004, která umožní před místními volbami vytvořit soukromá elektronická média.

                  4.

                  Uspořádání hlasování v místních a parlamentních volbách podle změněného volebního rámce.

                  5.

                  Pokračování procesu decentralizace.

                  6.

                  Pokračování činností k posílení makroekonomického řízení a odvětvových reforem.

            Po skončení konzultací, kdy byly vzaty v úvahu závazky, které byly v tomto stadiu uskutečněny, a činnosti, které je ještě třeba provést, bylo rozhodnuto přijmout následující vhodná opatření podle čl. 96 odst. 2 písm. c) dohody z Cotonou:

                  1.

                  Bude pokračovat spolupráce týkající se zůstatků 6., 7. a 8. Evropského rozvojového fondu, aby bylo možné provádět závazky přijaté Guineou v rámci konzultací, zejména proces decentralizace, liberalizaci sdělovacích prostředků a řádnou ekonomickou správu.

                  2.

                  Bude pokračovat spolupráce týkající se obálky B 9. Evropského rozvojového fondu, aby bylo možné provádět programy přímo určené na zlepšení životních podmínek nejvíce znevýhodněného obyvatelstva nebo obětí subregionální politické krize.

                  3.

                  Také je možné podpořit programy zaměřené na posílení občanské společnosti (včetně neorganizované), dodržování a posílení demokracie, lidských práv a řádnou správu a vytvoření nebo upevnění svobodných médií.

                  4.

                  Příspěvky na regionální projekty budou posuzovány případ od případu.

                  5.

                  Budou pokračovat akce humanitárního charakteru, obchodní spolupráce a preference v oblastech spojených s obchodem.

                  6.

                  Bude možné poskytnout podporu na přípravu voleb, buď na zůstatky 6., 7. a 8. Evropského rozvojového fondu, nebo na obálku B 9. Evropského rozvojového fondu, jakmile bude vytvořen volební rámec zaručující průhledné a demokratické volební procesy, založené na prohlášení o zásadách, jimiž se řídí demokratické volby v Africe.

                  7.

                  Obálka A 9. ERF byla snížena o částku 65 milionů EUR podle rozhodnutí Evropské komise v rámci revizí v polovině období. Bude dokončen Národní informační program, který vezme v úvahu situaci v zemi, jakož i nové finanční výhledy. Tyto dokumenty budou podepsány a provedeny, jakmile bude shledán dostatečný pokrok při provádění závazků přijatých Guineou, zejména při přípravě a uskutečnění hlasování ve svobodných a průhledných místních a parlamentních volbách. Evropská unie bude brát jako kritéria zejména:

                              a)

                              skutečnost, že se uskutečnily svobodné a průhledné místní volby a že se ujali funkcí řádně zvolení činitelé místních společenství;

                              b)

                              skutečnost, že volební rámec a operativní podmínky pro parlamentní volby (včetně data voleb) založené na prohlášení o zásadách, jimiž se řídí demokratické volby v Africe, byly stanoveny v rámci politického dialogu s opozičními silami.

            Musí být naplánovány pravidelné revize ve spolupráci předsednictví Evropské unie a Evropské komise, z nichž první se bude konat nejpozději do šesti měsíců.
      Evropská unie bude pokračovat v pozorném sledování situace v Guineji během kontrolního období třiceti šesti měsíců. S Vaší vládou se povede zesílený politický dialog v rámci článku 8 dohody z Cotonou, aby byla upevněna demokracie a právní stát, zejména konáním parlamentních voleb, jakož i dodržování lidských práv a základních svobod.
      V případě, že by došlo k rychlejšímu plnění závazků přijatých guinejskými orgány nebo naopak v případě jejich přerušení, si Evropská unie vyhrazuje právo upravit příslušná opatření.
      Přijměte prosím, vážený pane ministře, ujištění o naší nejhlubší úctě.

               Za Radu

               Za Komisi

         (1)  Prohlášení OAJ/AU o zásadách, jimiž se řídí demokratické volby v Africe, AHG/Prohl. 1 (XXXVIII).