title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/298 ze dne 15. prosince 2014 o prozatímním přerozdělování příjmu Evropské centrální banky (ECB/2014/57)

text:
               25.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 53/24

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2015/298
   ze dne 15. prosince 2014
   o prozatímním přerozdělování příjmu Evropské centrální banky (ECB/2014/57)
   (přepracované znění)
   Rada guvernérů Evropské centrální banky,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 33 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím ECB/2010/24 (1) se stanoví způsob, jakým Evropská centrální banka (ECB) přerozděluje mezi národní centrální banky: a) svůj příjem z eurobankovek v oběhu, jenž vznikne v každém účetním roce, a b) svůj příjem z cenných papírů nakoupených v rámci programu pro trhy s cennými papíry (securities markets programme – SMP), jenž dosáhne v každém účetním roce.

               (2)

               Rozhodnutí ECB/2010/24 je třeba změnit tak, aby bylo zohledněno prozatímní přerozdělování příjmu ECB z nákupu krytých dluhopisů a cenných papírů krytých aktivy podle rozhodnutí ECB/2014/40 (2) a rozhodnutí ECB/2014/45 (3). V zájmu srozumitelnosti by proto mělo být přepracováno.

               (3)

               Rozhodnutím ECB/2010/29 (4) se stanoví přidělování eurobankovek v oběhu národním centrálním bankám v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Podle článku 4 rozhodnutí ECB/2010/29 a přílohy uvedeného rozhodnutí se ECB přiděluje 8 % z celkové hodnoty eurobankovek v oběhu. ECB má pohledávky uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v hodnotě odpovídající hodnotě jí vydaných eurobankovek, a to v poměru k podílům národních centrálních bank v klíči upsaného základního kapitálu.

               (4)

               Podle čl. 2 odst. 2 rozhodnutí ECB/2010/23 (5) se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému úročí referenční sazbou. Podle čl. 2 odst. 3 rozhodnutí ECB/2010/23 se tyto úroky vypořádávají čtvrtletně prostřednictvím plateb v TARGET2.

               (5)

               V 7. bodě odůvodnění rozhodnutí ECB/2010/23 se uvádí, že příjem ECB z úročení pohledávek uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu by měl být v zásadě rozdělován mezi národní centrální banky v poměru k jejich podílům v klíči upsaného základního kapitálu v témže účetním roce, kdy vznikl, v souladu s rozhodnutími Rady guvernérů.

               (6)

               Příjem ECB z nákupu cenných papírů v rámci programu SMP, třetího programu nákupu krytých dluhopisů (covered bond purchase programme – CBPP3) a programu nákupu cenných papírů krytých aktivy (asset-backed securities purchase programme – ABSPP) by měl být v zásadě rozdělován mezi národní centrální banky stejným způsobem v poměru k jejich podílům v klíči upsaného základního kapitálu v témže účetním roce, kdy vznikl.

               (7)

               Při přerozdělování příjmu ECB z eurobankovek v oběhu a příjmu ECB z nákupu cenných papírů v rámci SMP, CBPP3 a ABSPP by ECB měla přihlížet k odhadu svého finančního výsledku za příslušný rok, přičemž tento odhad náležitě zohledňuje potřebu přidělit finanční prostředky do rezervy na krytí kurzového, úrokového a úvěrového rizika a rizika souvisejícího s cenou zlata, jakož i dostupnost rezerv, které lze uvolnit na vyrovnání předpokládaných výdajů.

               (8)

               Při určování výše čistého zisku ECB, který má být převeden do všeobecného rezervního fondu podle článku 33.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), by měla mít Rada guvernérů na zřeteli, že část čistého zisku, která odpovídá příjmu z eurobankovek v oběhu a příjmu z nákupu cenných papírů v rámci SMP, CBPP3 a ABSPP, by měla být v plné výši rozdělena mezi národní centrální banky,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí:

               a)

               „národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;

               b)

               „stavem eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému“ se rozumějí pohledávky a závazky vzniklé mezi národní centrální bankou a ECB a mezi národní centrální bankou a ostatními národními centrálními bankami v důsledku použití článku 4 rozhodnutí ECB/2010/29;

               c)

               „příjmem ECB z eurobankovek v oběhu“ se rozumí příjem ECB z úročení pohledávek uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu v důsledku použití článku 2 rozhodnutí ECB/2010/23;

               d)

               „příjmem ECB z cenných papírů“ se rozumí čistý příjem z nákupu i) cenných papírů v rámci SMP v souladu s rozhodnutím ECB/2010/5 (6), ii) krytých dluhopisů v rámci CBPP3 v souladu s rozhodnutím ECB/2014/40 a iii) cenných papírů krytých aktivy v rámci ABSPP v souladu s rozhodnutím ECB/2014/45.

         Článek 2
   Prozatímní přerozdělování příjmu ECB z eurobankovek v oběhu a příjmu ECB z cenných papírů
   1.   Příjem ECB z eurobankovek v oběhu a příjem ECB z cenných papírů je splatný v plné výši národním centrálním bankám v témže účetním roce, ve kterém vznikl, a přerozděluje se mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na upsaném základním kapitálu ECB.
   2.   Nerozhodne-li Rada guvernérů jinak, ECB přerozděluje mezi národní centrální banky příjem z eurobankovek v oběhu a příjem z cenných papírů, které dosáhne v daném účetním roce, v poslední pracovní den v lednu následujícího roku.
   3.   Výše příjmu ECB z eurobankovek v oběhu může být v souladu s rozhodnutím Rady guvernérů na základě statutu ESCB snížena s ohledem na náklady, jež ECB vynaloží v souvislosti s vydáním eurobankovek a manipulací s nimi.
   Článek 3
   Odchylka od článku 2
   Odchylně od článku 2 rozhodne Rada guvernérů před koncem účetního roku, zda si ECB ponechá celý příjem uvedený v článku 2 nebo jeho část v rozsahu nezbytném k zajištění toho, aby výše přerozděleného příjmu nepřesáhla čistý zisk ECB za příslušný rok. Toto rozhodnutí Rada guvernérů přijme, pokud na základě odůvodněného odhadu vypracovaného Výkonnou radou očekává, že ECB vykáže úhrnnou roční ztrátu nebo vytvoří roční čistý zisk, který je nižší než odhadovaná výše jejího příjmu uvedeného v článku 2. Rada guvernérů může před koncem účetního roku rozhodnout o převedení části nebo celého příjmu ECB uvedeného v článku 2 do rezervy na krytí kurzového, úrokového a úvěrového rizika a rizika souvisejícího s cenou zlata.
   Článek 4
   Vstup v platnost a zrušení
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. prosince 2014.
   2.   Rozhodnutí ECB/2010/24 se zrušuje s účinkem od 31. prosince 2014.
   3.   Odkazy na rozhodnutí ECB/2010/24 se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem 15. prosince 2014.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Rozhodnutí ECB/2010/24 ze dne 25. listopadu 2010 o prozatímním přerozdělování příjmu Evropské centrální banky z eurobankovek v oběhu a z cenných papírů nakoupených na základě programu pro trhy s cennými papíry (Úř. věst. L 6, 11.1.2011, s. 35).

      (2)  Rozhodnutí ECB/2014/40 ze dne 15. října 2014 o provádění třetího programu nákupu krytých dluhopisů (Úř. věst. L 335, 22.11.2014, s. 22).

      (3)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/5 ze dne 19. listopadu 2014 o provádění programu nákupu cenných papírů krytých aktivy (ECB/2014/45) (Úř. věst. L 1, 6.1.2015, s. 4).

      (4)  Rozhodnutí ECB/2010/29 ze dne 13. prosince 2010 o vydávání eurobankovek (Úř. věst. L 35, 9.2.2011, s. 26).

      (5)  Rozhodnutí ECB/2010/23 ze dne 25. listopadu 2010 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro (Úř. věst. L 35, 9.2.2011, s. 17).

      (6)  Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 14. května 2010, kterým se zavádí program pro trhy s cennými papíry (Úř. věst. L 124, 20.5.2010, s. 8)


title: 2004/859/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 25. října 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvímText s významem pro EHP

text:
               17.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 370/70

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 25. října 2004
    o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím
   (Text s významem pro EHP)
   (2004/859/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol 2 ke dvoustranné dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu (1) a protokol 3 k Dohodě o EHP ve znění rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 140/2001 (2) upravují režim obchodu mezi smluvními stranami pro některé zemědělské produkty a zpracované zemědělské produkty.

               (2)

               V době přijetí rozhodnutí č. 140/2001 vyhlásily ES a Norsko ve společném prohlášení, že musí být odstraněna nezemědělská složka cel u produktů uvedených v tabulce I protokolu 3. Z tohoto důvodu byla dne 11. března 2004 ukončena jednání mezi představiteli Komise a Norska. Nové celní koncese budou provedeny rozhodnutím Smíšeného výboru EHP, kterým se mění protokol 3 k Dohodě o EHP.

               (3)

               Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu byla sjednána také proto, aby vzala v úvahu výsledky uvedených jednání.

               (4)

               Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/EHS ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (3).

               (5)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu zavazující Společenství.
   Článek 3
   Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí budou přijata postupem podle čl. 4 odst. 2.
   Článek 4
   1.   Komisi je nápomocen Řídící výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty, uvedený v článku 16 nařízení Rady (ES) č. 3448/93 (4) (dále jen „výbor“).
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
   Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
   3.   Výbor přijme svůj jednací řád.

      V Lucemburku dne 25. října 2004.

            Za Radu

         R. VERDONK

            předsedkyně

      (1)  Úř. věst. L 171, 27.6.1973, s. 2.

      (2)  Úř. věst. L 22, 24.1.2002, s. 34.

      (3)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (4)  Úř. věst. L 318, 20.12.1993, s. 18. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2580/2000 (Úř. věst. L 298, 25.11.2000, s. 5).
   DOHODA
   ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu
   V Bruselu dne
   Vážený pane,
   je mi ctí, že mohu potvrdit, že Evropské společenství souhlasí s „dohodnutým zápisem“, který je připojen k tomuto dopisu a který se týká Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu.
   Dovoluji si Vás požádat, abyste potvrdil souhlas vlády Norského království s obsahem tohoto dopisu.
   Příjměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.
   Hecho en Bruselas, el
   V Bruselu dne
   Udfærdiget i Bruxelles, den
   Geschehen zu Brüssel am
   Brüssel,
   Έγινε στις Βρυξέλλες, στις
   Done at Brussels,
   Fait à Bruxelles, le
   Fatto a Bruxelles, addí
   Briselÿ,
   Priimta Briuselyje,
   Kelt Brüsszelben,
   Magÿmula fi Brussel,
   Gedaan te Brussel,
   Sporzÿdzono w Brukseli, dnia
   Feito em Bruxelas,
   V Bruseli,
   V Bruslju,
   Tehty Brysselissä
   Utfärdat i Bryssel den
   Întocmit la Bruxelles

      Por la Comunidad Europea

         Za Evropské společenství

      For Det Europæiske Fællesskab
      Für die Europäische Gemeinschaft
      Euroopa Ühenduse nimel
      Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
      For the European Community
      Pour la Communauté européenne
      Per la Comunità europea
      Eiropas Kopienas vārdā
      Europos bendrijos vardu
      az Európai Közösség részéről
      Għall-Komunità Ewropea
      Voor de Europese Gemeenschap
      W imieniu Wspólnoty Europejskiej
      Pela Comunidade Europeia
      Za Európske spoločenstvo
      za Evropsko skupnost
      Euroopan yhteisön puolesta
      På Europeiska gemenskapens vägnar

      DOHODNUTÝ ZÁPIS
      I.   Úvod
      Dne 11. března 2004 bylo po několika schůzkách představitelů Norska a Komise dosaženo dohody o snížení nebo zrušení cel pro některé zpracované zemědělské produkty, které jsou uvedeny v protokolu 3 k Dohodě o EHP (1) nebo Protokolu 2 k dohodě z roku 1973 mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu (2).
      Tyto koncese by měly vést k zlepšení přístupu na trh pro Norsko a Společenství a budou vyžadovat změnu protokolu 3 k Dohodě o EHP a rovněž protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu. Z tohoto důvodu se strany dohodly předložit svým úřadům ke schválení několik změn dovozního režimu, který používají pro některé zpracované zemědělské produkty. Tyto změny budou provedeny rozhodnutím Smíšeného výboru EHP, kterým se změní protokol 3 k Dohodě o EHP, a touto dohodou ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím.
      Změny protokolu 2 vstupují v platnost dnem 1. ledna 2005.
      Obě strany se dohodly, že dovozní režimy nahrazují dohodu ve formě výměny dopisů ze dne 27. listopadu 2002.
      II.   Norský dovozní režim
      Od 1. ledna 2005 Norsko otevře pro Společenství tyto roční celní kvóty:

                  Norské kódy celního sazebníku

                  Popis zboží

                  Objem

                  Uplatňovaná celní sazba

                  1506.0021

                  Kostní tuk, kostní olej a paznehtový olej

                  2 360 tun

                  osvobozeno

                  1518.0041

                  Olej z lněného semene

                  100 tun

                  osvobozeno

            III.   Dovozní režim Společenství
      Od 1. ledna 2005 Společenství otevře pro Norsko tyto roční celní kvóty:

                  Poř. číslo

                  Kód KN

                  Popis zboží

                  Objem

                  Uplatňovaná celní sazba

                  09.0765

                  1517 10 90

                  Margarín, kromě tekutého margarínu, obsahující nejvýše 10 % hmotnostních mléčných tuků

                  2 470 tun

                  osvobozeno

                  09.0771

                  ex22071000
                  (kód TARIC 90)

                  Ethanol nedenaturovaný o obsahu alkoholu nejméně 80 % objemových, získávaný jinak než ze zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy o EHS

                  164 000 hektolitrů

                  osvobozeno

                  09.0772

                  ex22072000
                  (kód TARIC 90)

                  Ethanol a jiné destiláty, denaturované, o jakémkoliv obsahu alkoholu, získávané jinak než ze zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy o EHS

                  14 340 hektolitrů

                  osvobozeno

                  09.0774

                  2403 10

                  Tabák ke kouření, též obsahující tabákové náhražky v jakémkoliv poměru

                  370 tun

                  osvobozeno

            IV.   Režim Společenství pro některé nealkoholické nápoje

                  —

                  Od 1. ledna 2005 tento režim dočasně pozastavuje režim osvobození od cla uplatňovaný na základě protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu pro produkty spadající do kódu KN 2202 10 00 (voda, včetně minerálních vod a sodovek, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo aromatizovaná) a ex22029010 (jiné nealkoholické nápoje s přídavkem cukru (sacharosa nebo invertní cukr)).

                  —

                  Společenství otevře roční celní kvótu s osvobozením od cla od 1. ledna do 31. prosince pro zboží pocházející z Norska a spadající do kódů KN 2202 10 00 (voda, včetně minerálních vod a sodovek, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo aromatizovaná) a ex22029010 (jiné nealkoholické nápoje s přídavkem cukru (sacharosa nebo invertní cukr)), v těchto objemech: 14,3 miliónů litrů v roce 2005. Mimo přidělenou kvótu bude dovozní clo činit 0,047 eur/litr. Dovozní clo může být každoročně upraveno na základě rozdílů v cenách cukru mezi Norskem a Společenstvím.

                  —

                  Pokud bude k 31. říjnu 2005 a 31. říjnu každého následujícího roku celní kvóta vyčerpána, bude celní kvóta platná od 1. ledna následujícího roku zvýšena o 10 %. Jestliže kvóta k tomuto dni vyčerpána nebude, bude pro produkty uvedené v odstavci 1 poskytnut neomezený přístup do Společenství s osvobozením od cla od 1. ledna do 31. prosince následujícího roku.

            V.   Celní kvóty uvedené v odstavcích II, III a IV budou zaručeny pro původní produkty v souladu s pravidly o původu stanovenými v Protokolu 3 k dohodě z roku 1973 mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu.

   V Bruselu dne
   Vážený pane,
   je mi ctí, že mohu potvrdit přijetí Vašeho dopisu dnešního data a tohoto znění:

      „je mi ctí, že mohu potvrdit, že Evropské společenství souhlasí s „dohodnutým zápisem“, který je připojen k tomuto dopisu a který se týká Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu.“

   Je mi ctí, že mohu potvrdit souhlas norské vlády s obsahem Vašeho dopisu a navrhovaným datem vstupu změn v platnost.
   Příjměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.
   Done at Brussels,
   Hecho en Bruselas, el
   V Bruselu dne
   Udfærdiget i Bruxelles, den
   Geschehen zu Brüssel am
   Brüssel,
   Έγινε στις Βρυξέλλες, στις
   Fait à Bruxelles, le
   Fatto a Bruxelles, addí
   Briselÿ,
   Priimta Briuselyje,
   Kelt Brüsszelben,
   Magÿmula fi Brussel,
   Gedaan te Brussel,
   Sporzÿdzono w Brukseli, dnia
   Feito em Bruxelas,
   V Bruseli,
   V Bruslju,
   Tehty Brysselissä
   Utfärdat i Bryssel den
   Întocmit la Bruxelles

      For the Government of the Kingdom of Norway
      Por el Gobierno del Reino de Noruega
      Za vládu Norského království
      På vegne af Kongeriget Norges regering
      Im Namen des Königreichs Norwegen
      Norra Kuningriigi valitsuse nimel
      Για την Κυβέρνηση του Βασιλείου της Νορβηγίας
      Pour le gouvernement du Royaume de Norvège
      Per il Governo del Regno di Norvegia
      Norvēģijas Karalistes valdības vārdā
      Norvegijos Karalystės Vyriausybės vardu
      A Norvég Királyság Kormánya részéről
      Għall-Gvern tar-Renju tan-Norveġja
      Voor de Regering van het Koninkrijk Noorwegen
      W imieniu Rządu Królestwa Norwegii
      Pelo Governo do Reino da Noruega
      Za vládu Nórskeho kráľovstva
      Za vlado Kraljevine Norveške
      Norjan kuningaskunnan hallituksen puolesta
      För Konungariket Norges regering

      (1)  Úř. věst. L 22, 24.1.2002, s. 34.

      (2)  Úř. věst. L 171, 27.6.1973, s. 2.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1924 ze dne 26. října 2015, kterým se mění rozhodnutí 2011/101/SZBP o omezujících opatřeních vůči Zimbabwe

text:
               27.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 281/10

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/1924
   ze dne 26. října 2015,
   kterým se mění rozhodnutí 2011/101/SZBP o omezujících opatřeních vůči Zimbabwe
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 15. února 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/101/SZBP (1).

               (2)

               Z příloh I a II uvedeného rozhodnutí by měla být vypuštěna jedna zemřelá osoba.

               (3)

               Rozhodnutí 2011/101/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Přílohy I a II rozhodnutí 2011/101/SZBP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 26. října 2015.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/101/SZBP ze dne 15. února 2011 o omezujících opatřeních vůči Zimbabwe (Úř. věst. L 42, 16.2.2011, s. 6).

      PŘÍLOHA

                  I)

                  V oddíle „I. Osoby“ přílohy I rozhodnutí 2011/101/SZBP se zrušuje položka týkající se této fyzické osoby:

                              Jméno (a případná další jména)

                                          51.

                                          MIDZI, Amos Bernard (Mugenva)

                  II)

                  V oddíle „I. Osoby“ přílohy II rozhodnutí 2011/101/SZBP se zrušuje položka týkající se této fyzické osoby:

                              Jméno (a případná další jména)

                                          41.

                                          MIDZI, Amos Bernard (Mugenva)


title: 2010/367/: Rozhodnutí Komise ze dne 25. června 2010 o provádění programů dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků v členských státech (oznámeno pod číslem K(2010) 4190)  (Text s významem pro EHP )

text:
               1.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 166/22

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 25. června 2010
   o provádění programů dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků v členských státech
   (oznámeno pod číslem K(2010) 4190)
   (Text s významem pro EHP)
   (2010/367/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (1), a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Rady 2005/94/ES ze dne 20. prosince 2005 o opatřeních Společenství pro tlumení influenzy ptáků a o zrušení směrnice 92/40/EHS (2), a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Influenza ptáků je infekční virová nákaza ptáků, včetně drůbeže. Infekci viry influenzy ptáků u domácí drůbeže způsobují dvě hlavní formy uvedené nákazy, které se rozlišují podle virulence. Nízkopatogenní forma obecně způsobuje pouze lehké symptomy, zatímco vysoce patogenní forma má za následek velmi vysokou úmrtnost u většiny druhů drůbeže. Uvedená nákaza může mít vážný dopad na ziskovost drůbežářství.

               (2)

               Směrnice 2005/94/ES stanoví opatření týkající se tlumení ohniska vysoce patogenní influenzy ptáků (HPAI) a nízkopatogenní influenzy ptáků u drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí způsobené viry influenzy ptáků podtypu H5 a H7 (LPAI), jak je určeno v uvedené směrnici. Směrnice 2005/94/ES také stanoví některá preventivní opatření týkající se dozoru a včasného odhalení virů influenzy ptáků.

               (3)

               Směrnice 2005/94/ES stanoví, že členské státy mají zavést povinné programy dozoru. Tyto programy dozoru jsou zaměřeny na zjišťování výskytu virů LPAI u drůbeže, zejména u druhů vodních ptáků, než dojde k rozšíření virů v populaci drůbeže, aby bylo možné učinit opatření k tlumení nákazy s cílem zabránit možnému zmutování na virus HPAI s případnými ničivými následky.

               (4)

               Směrnice 2005/94/ES také stanoví programy dozoru, které musí být uskutečňovány u volně žijících ptáků, aby přispěly k poznatkům o hrozbách představovaných volně žijícími ptáky, pokud jde o jakýkoli virus influenzy ptačího původu u ptáků, a to na základě pravidelně aktualizovaného posouzení rizik.

               (5)

               Rozhodnutí Komise 2007/268/ES ze dne 13. dubna 2007 o provádění programů dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků v členských státech a o změně rozhodnutí 2004/450/ES (3) bylo přijato za účelem stanovení pokynů pro provádění těchto programů dozoru.

               (6)

               Zkušenosti získané v členských státech při provádění programů dozoru a pokrok ve vědeckých poznatcích a závěrech výzkumu od přijetí uvedeného rozhodnutí ukazují, že některé druhy drůbeže a kategorie produkce drůbeže jsou vystaveny zvýšenému riziku nákazy viry influenzy ptáků než jiné, také s přihlédnutím k poloze hospodářství a jiným rizikovým faktorům.

               (7)

               Nebezpečí zavlečení viru HPAI podtypu H5N1 z jihovýchodní Asie do Evropy jeho šířením směrem na západ během roku 2005 urychlilo přijetí dodatečných opatření pro připravenost a včasné odhalení tohoto typu viru u drůbeže a volně žijících ptáků.

               (8)

               Rozhodnutí Komise 2005/731/ES ze dne 17. října 2005, kterým se stanoví dodatečné požadavky pro dozor nad influenzou ptáků u volně žijících ptáků (4) požaduje, aby členské státy zajistily oznámení příslušným orgánům o abnormálním úhynu nebo významných ohniscích nákazy vyskytujících se u volně žijících ptáků a zejména u volně žijících vodních ptáků. Musí se také provádět odběr vzorků a laboratorní testy na zjištění viru influenzy ptáků.

               (9)

               Požadavky stanovené v rozhodnutí 2005/731/ES je vhodné začlenit do tohoto rozhodnutí.

               (10)

               V období od roku 2006 do roku 2009 byly odebrány vzorky od více než 350 000 volně žijících ptáků a testovány na influenzu ptáků. Dozor se v členských státech prováděl průměrně ze 75 % odběrem vzorků z živých ptáků a z 25 % odběrem vzorků z nemocných a uhynulých ptáků.

               (11)

               V průběhu tohoto čtyřletého období bylo více než 1 000 ptáků, kteří byli nalezeni mrtví nebo nemocní, pozitivně testováno na HPAI podtypu H5N1, zatímco zdravých živých ptáků, z nichž byly odebrány vzorky, bylo pozitivně testováno na tento virus pouze pět. Podtypy LPAI byly téměř výlučně izolovány ze vzorků odebraných z živých ptáků.

               (12)

               Závěry vyvozené ve výroční zprávě o dozoru nad influenzou ptáků (5) v Unii, kterou zpracovala referenční laboratoř EU (EURL) pro influenzu ptáků, vědecká stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) (6)
                   (7)
                   (8) a práce nedávno zřízené Pracovní skupiny pro dozor nad nákazami zvířat (TFADS) zdůraznily, že by se měly zavést některé změny v současné strategii dozoru u drůbeže a volně žijících ptáků, aby byl dále podpořen přístup založený na míře rizika, který se považuje za nejvhodnější strategii dozoru pro účely informování příslušných orgánů v zájmu prevence nákazy a pro kontrolní účely s cílem chránit drůbež a jiná hospodářství chovající ptactvo v zajetí.

               (13)

               Dozor založený na míře rizika by měl doplňovat systémy včasného odhalení infekce influenzy ptáků u drůbeže, jako jsou systémy již stanovené v článku 2 rozhodnutí Komise 2005/734 ze dne 19. října 2005, kterým se stanoví opatření biologické bezpečnosti, jež mají snížit riziko přenosu vysoce patogenní influenzy ptáků způsobované virem influenzy typu A podtypu H5N1 z volně žijících ptáků na drůbež a jiné ptáky chované v zajetí, a kterým se stanoví systém včasného odhalení v mimořádně ohrožených oblastech (9), a v bodě 2 kapitoly II přílohy rozhodnutí Komise 2006/437/ES ze dne 4. srpna 2006, kterým se schvaluje Diagnostická příručka pro influenzu ptáků podle směrnice Rady 2005/94/ES (10).

               (14)

               Pokyny pro dozor nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků stanovené v rozhodnutí 2007/268/ES by proto měly být přehodnoceny s ohledem na získané zkušenosti a vědecké poznatky a nahrazeny pokyny stanovenými v tomto rozhodnutí.

               (15)

               V zájmu soudržnosti právních předpisů Unie by se měl odběr vzorků a laboratorní testování uskutečňovat v souladu s postupy stanovenými v rozhodnutí 2006/437/ES, není-li stanoveno jinak.

               (16)

               Při provádění programů dozoru u volně žijících ptáků je v zájmu soudržnosti právních předpisů Unie třeba plnou pozornost věnovat požadavkům směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (11), zejména pokud jde o plánování dozoru a postupy odběru vzorků popsané v oddílech 2 a 3 části 1 přílohy II tohoto rozhodnutí.

               (17)

               Rozhodnutí 2005/731/ES a 2007/268/ES se zrušují.

               (18)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členské státy učiní nezbytná opatření, aby příslušné orgány zajistily, že je organizace pro sledování a kroužkování volně žijících ptáků a myslivecké a jiné příslušné organizace budou neprodleně informovat o každém abnormálním úhynu nebo o významných ohniscích nákazy vyskytujících se u volně žijících ptáků a zejména u volně žijících vodních ptáků.
   Článek 2
   1.   Členské státy zajistí, aby příslušný orgán okamžitě poté, co obdrží oznámení podle článku 1, a není-li určena jiná jasná příčina nákazy než influenza ptáků, zabezpečil:

               a)

               odebrání vhodných vzorků od uhynulých ptáků a, je-li to možné, i od ostatních ptáků, kteří přišli s uhynulými ptáky do styku;

               b)

               aby tyto vzorky byly podrobeny laboratorním testům na zjištění viru influenzy ptáků.

         2.   Odběr vzorků a postupy testování se provádějí v souladu s kapitolami II až VIII Diagnostické příručky pro influenzu ptáků schválené rozhodnutím 2006/437/ES.
   3.   Členské státy musí Komisi neprodleně informovat v případě, že laboratorní testy uvedené v bodě 1 písm. b) vykazují pozitivní výsledky pro virus vysoce patogenní influenzy ptáků (HPAI).
   Článek 3
   V programech dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků, které mají provádět členské státy v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2005/94/ES, se musí dodržovat pokyny uvedené v přílohách I a II tohoto rozhodnutí.
   Článek 4
   Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v právních předpisech Unie, příslušný orgán zajistí, aby všechny pozitivní a negativní výsledky jak sérologických, tak i virologických šetření influenzy ptáků, získané u drůbeže a volně žijících ptáků na základě programů dozoru, byly každých šest měsíců oznámeny Komisi. Oznámení se prostřednictvím on-line systému Komise předkládají každý rok do 31. července za předcházejících šest měsíců (od 1. ledna do 30. června) a do 31. ledna za předcházejících šest měsíců (od 1. července do 31. prosince).
   Článek 5
   Rozhodnutí 2005/731/ES a 2007/268/ES se zrušují.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 25. června 2010.

            Za Komisi

         John DALLI

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 29.

      (2)  Úř. věst. L 10, 14.1.2006, s. 16.

      (3)  Úř. věst. L 115, 3.5.2007, s. 3.

      (4)  Úř. věst. L 274, 20.10.2005, s. 93.

      (5)  Internetová stránka Evropské komise: http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/controlmeasures/avian/eu_resp_surveillance_en.htm

      (6)  The EFSA Journal (2005) 266, 1–21; Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of Avian Influenza (Vědecké stanovisko k veterinárním hlediskům a k hlediskům dobrých životních podmínek zvířat v případě influenzy ptáků).

      (7)  The EFSA Journal (2008) 715, 1–161, Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of Avian Influenza and the risks of its introduction into the EU poultry holdings (Vědecké stanovisko k veterinárním hlediskům a k hlediskům dobrých životních podmínek zvířat v případě influenzy ptáků a k rizikům jejího zavlečení do hospodářství s chovem drůbeže v EU).

      (8)  The EFSA Journal (2006) 357, 1–46, Opinion on Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic Avian Influenza (Vědecké stanovisko „Stěhovaví ptáci a jejich možná role v šíření vysoce patogenní influenzy ptáků“).

      (9)  Úř. věst. L 274, 20.10.2005, s. 105.

      (10)  Úř. věst. L 237, 31.8.2006, s. 1.

      (11)  Úř. věst. L 20, 26.1.2010, s. 7.

      PŘÍLOHA I

         Pokyny pro provádění programů dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže

      1.   Cíle programů dozoru

      Cílem programů dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže je informovat příslušný orgán o výskytu viru influenzy ptáků za účelem tlumení nákazy v souladu se směrnicí 2005/94/ES jejím celoročním odhalováním za pomoci aktivního dozoru nad:

                  a)

                  nízkopatogenní influenzou ptáků (LPAI) podtypů H5 a H7 u hrabavých ptáků (a to kuřat, krocanů, perliček, bažantů, koroptví a křepelek) a u ptáků nadřádu běžci, čímž se doplní jiné existující systémy včasného odhalení;

                  b)

                  nízkopatogenní influenzou ptáků (LPAI) podtypu H5 a H7 a vysoce patogenní influenzou ptáků (HPAI) u domácích vodních ptáků (a to kachen, hus a divokých kachen pro získání zvěře na zazvěření).

            2.   Plánování dozoru

      Odběr vzorků a sérologické testy v hospodářstvích s chovem drůbeže se provádějí s cílem odhalit výskyt protilátek influenzy ptáků ve smyslu směrnice 2005/94/ES.
      Tento aktivní dozor doplňuje systémy včasného odhalení už zavedené v členských státech podle ustanovení rozhodnutí 2005/734/ES a kapitoly II Diagnostické příručky pro influenzu ptáků schválené rozhodnutím Komise 2006/437/ES (dále jen „diagnostická příručka“); zejména ty, které se používají v hospodářstvích s chovem drůbeže, u nichž se má za to, že jsou vystavena vyššímu riziku zavlečení influenzy ptáků.
      Pro nákazy zvířat existují dvě mezinárodně uznávané metody dozoru: a) dozor založený na míře rizika a b) dozor založený na odběru reprezentativních vzorků.
      2.1   Dozor založený na míře rizika (RBS)

      Dozor založený na míře rizika (RBS) je preferovaná metoda pro provádění cíleného a z hlediska zdrojů účinného dozoru nad influenzou ptáků.
      Členské státy, které zvolí tuto metodu, musí určit příslušné rizikové cesty pro nákazu hejna drůbeže a rámec odběru vzorků pro hospodářství s chovem drůbeže, u nichž se zjistilo, že jsou vystavena vyššímu riziku nákazy influenzou ptáků.
      Kritéria a rizikové faktory uvedené v oddíle 4.1 nejsou vyčerpávající, ale naznačují, jak zaměřit odběr vzorků a testování druhů drůbeže a kategorií produkce drůbeže v různých chovných systémech. V závislosti na veterinární situaci v jednotlivých členských státech je nutné posuzovat je rozdílně.
      2.2   Dozor založený na odběru reprezentativních vzorků

      Nemůže-li členský stát uskutečnit posouzení rizikových cest pro nákazu hejn drůbeže na svém území na základě dostatečných důkazů, musí provádět dozor založený na systému odběru reprezentativních vzorků. Počet hospodářství s chovem drůbeže, v nichž je třeba odebrat vzorky, musí být v souladu s počtem v tabulkách 1 a 2 v závislosti na druzích drůbeže.
      Odběr vzorků pro sérologické testy influenzy ptáků je třeba rozložit po celém území členského státu tak, aby vzorky bylo možné považovat za reprezentativní pro celý členský stát.
      3.   Cílové populace

      Do programu dozoru se začlení odběr vzorků těchto druhů drůbeže a kategorií produkce drůbeže:

                  a)

                  nosnice;

                  b)

                  volně chované nosnice;

                  c)

                  plemenná kuřata;

                  d)

                  plemenné krůty;

                  e)

                  plemenné kachny;

                  f)

                  plemenné husy;

                  g)

                  výkrm krůt;

                  h)

                  výkrm kachen;

                  i)

                  výkrm hus;

                  j)

                  pernatá zvěř z farmového chovu (hrabavá) se zaměřením na dospělé ptáky, jako je plemenná drůbež;

                  k)

                  pernatá zvěř z farmového chovu (vodní);

                  l)

                  ptáci nadřádu běžci.

            Za následujících výjimečných okolností však lze zahrnout také tyto kategorie drůbeže:

                  m)

                  brojlery, ale pouze: i) pokud se ve značných počtech chovají ve volném výběhu a ii) pokud se u nich má za to, že představují vysoké riziko nákazy influenzou ptáků;

                  n)

                  drobnochovy: obecně hrají malou roli ve výskytu a šíření viru a odběr vzorků z nich je náročný na zdroje; v některých členských státech však mohou drobnochovy představovat vysoké riziko influenzy ptáků, neboť se vyskytují ve značných počtech; a také z důvodu jejich blízkosti ke komerčním hospodářstvím s chovem drůbeže, zapojení do místního/regionálního obchodu a dalších kritérií a rizikových faktorů uvedených v oddíle 4.1, zejména pokud jde o složení druhů.

            Avšak v případě, že je předloženo logické odůvodnění úrovně rizika pro kategorii produkce drůbeže (jako plemenná kuřata chovaná za podmínek vysoké biologické bezpečnosti), lze je z odběru vzorků vypustit.
      4.   Metoda dozoru založeného na míře rizika

      Výběr dozoru založeného na míře rizika musí být stanoven na základě posouzení na úrovni členského státu, který musí zvážit nejméně tato kritéria a rizikové faktory:
      4.1   Kritéria a rizikové faktory

      4.1.1   Kritéria a rizikové faktory pro zavlečení viru do hospodářství s chovem drůbeže z důvodu přímého nebo nepřímého styku s volně žijícími ptáky, zejména těmi patřícími mezi „cílovými druhy“

                  a)

                  Poloha hospodářství s chovem drůbeže v blízkosti mokrých oblastí, rybníků, bažin, jezer, řek nebo mořských břehů, kde se mohou shromažďovat stěhovaví volně žijící vodní ptáci.

                  b)

                  Poloha hospodářství s chovem drůbeže v oblastech s vysokou hustotou stěhovavých volně žijících ptáků, zejména těch, kteří se považují za „cílové druhy“ pro odhalování H5N1 HPAI a jsou uvedení v části 2 přílohy II.

                  c)

                  Poloha hospodářství s chovem drůbeže v blízkosti míst využívaných k odpočinku a rozmnožování stěhovavých volně žijících vodních ptáků, zejména když jsou tyto oblasti prostřednictvím přesunů stěhovavých ptáků napojeny na místa, o nichž je známo, že se na nich u volně žijících ptáků nebo u drůbeže vyskytuje H5N1 HPAI.

                  d)

                  Hospodářství s chovem drůbeže ve volném výběhu nebo hospodářství, kde se drůbež nebo jiní ptáci chovají v zajetí pod širým nebem v jakémkoli areálu, kde nelze dostatečně zamezit styku s volně žijícími ptáky.

                  e)

                  Nízká úroveň biologické bezpečnosti v hospodářstvích s chovem drůbeže, včetně metod uskladnění krmiva a používání povrchové vody.

            4.1.2   Kritéria a rizikové faktory šíření viru v rámci hospodářství s chovem drůbeže a mezi hospodářstvími s chovem drůbeže a také důsledky (dopad) šíření influenzy ptáků z drůbeže na drůbež a mezi hospodářstvími s chovem drůbeže

                  a)

                  Přítomnost více než jednoho druhu drůbeže v tomtéž hospodářství s chovem drůbeže, zejména přítomnost kachen a hus domácích spolu s ostatními druhy drůbeže.

                  b)

                  Typ produkce drůbeže a druhy drůbeže v hospodářství, u nichž údaje z provádění dozoru ukázaly zvýšenou míru odhalování nákazy influenzou ptáků v členském státě, jako jsou hospodářství chovající kachny a drůbež určené pro získání zvěře na zazvěření (zejména chovající divoké kachny).

                  c)

                  Umístění hospodářství s chovem drůbeže v oblastech s vysokou hustotou hospodářství s chovem drůbeže.

                  d)

                  Struktura obchodu včetně dovozů a s tím související intenzita jak přímých, tak i nepřímých přesunů drůbeže a jiné faktory, včetně vozidel, zařízení a osob.

                  e)

                  Přítomnost kategorií dlouho žijící drůbeže a rozmanitých věkových skupin drůbeže v hospodářství (například nosnic).

            4.2   Zaměření na ohrožené populace

      Úroveň zaměření musí odrážet počet a místní zvažování rizikových faktorů vyskytujících se v hospodářství s chovem drůbeže.
      Příslušný orgán může zvážit ostatní rizikové faktory při vytváření plánu dozoru, které musí být v programu dozoru náležitě uvedeny a zdůvodněny.
      4.3   Zaměření na hospodářství s chovem drůbeže, v nichž je třeba odebrat vzorky

      Tabulky 1 a 2 lze použít jako základ s cílem určit počet hospodářství s chovem drůbeže, v nichž je třeba odebrat vzorky od každé rizikové populace.
      5.   Metoda odběru reprezentativních vzorků

      V případě, že se provádí odběr reprezentativních vzorků uvedených v oddíle 2.2, se počet hospodářství s chovem drůbeže, v nichž je třeba odebrat vzorky, vypočítává na základě čísel uvedených v tabulkách 1 a 2 podle druhů drůbeže nacházející se v hospodářství s chovem drůbeže.
      5.1   Počet hospodářství s chovem drůbeže, v nichž je třeba odebrat vzorky pro sérologické testy influenzy ptáků

      5.1.1   Počet hospodářství s chovem drůbeže (kromě hospodářství s chovem kachen, hus a divokých kachen), v nichž je třeba odebrat vzorky

      Pro každou kategorii drůbeže, kromě kachen, hus a divokých kachen, musí být počet hospodářství s chovem drůbeže, v nichž je třeba odebrat vzorky, stanoven tak, aby byla zaručena identifikace alespoň jednoho infikovaného hospodářství při míře výskytu infikovaných hospodářství nejméně 5 % a intervalu spolehlivosti 95 %.
      Odběr vzorků se provádí podle tabulky 1:

         Tabulka 1

         Počet hospodářství s chovem drůbeže (kromě hospodářství s chovem kachen, hus a divokých kachen), v nichž je třeba odebrat vzorky od každé kategorie produkce drůbeže

                  Počet hospodářství na každou kategorii produkce drůbeže v členském státě

                  Počet hospodářství s chovem drůbeže, v nichž je třeba odebrat vzorky

                  Nejvýše 34

                  Všechna

                  35–50

                  35

                  51–80

                  42

                  81–250

                  53

                  > 250

                  60

            5.1.2   Počet hospodářství chovajících kachny, husy a divoké kachny, v nichž je třeba odebrat vzorky
          (1)

      Počet hospodářství chovajících kachny, husy a divoké kachny, v nichž je třeba odebrat vzorky, musí být stanoven tak, aby byla zaručena identifikace alespoň jednoho infikovaného hospodářství při míře výskytu infikovaných hospodářství nejméně 5 % a intervalu spolehlivosti 99 %.
      Odběr vzorků se provádí podle tabulky 2:

         Tabulka 2

         Počet hospodářství chovajících kachny, husy a divoké kachny, v nichž je třeba odebrat vzorky

                  Počet hospodářství chovajících kachny, husy a divoké kachny v členském státě

                  Počet hospodářství chovajících kachny, husy a divoké kachny, v nichž je třeba odebrat vzorky

                  Nejvýše 46

                  Všechna

                  47–60

                  47

                  61–100

                  59

                  101–350

                  80

                  > 350

                  90

            5.2   Počet drůbeže (ptáků), od nichž je třeba odebrat vzorky v hospodářstvích s chovem drůbeže

      Čísla uvedená v bodech 5.2.1 a 5.2.2 se vztahují na hospodářství s chovem drůbeže, v nichž se odebírají vzorky jak na základě dozoru založeného na míře rizika, tak i na základě odběru reprezentativních vzorků.
      5.2.1   Počet ptáků (kromě kachen, hus a divokých kachen), z nichž je třeba odebrat vzorky v hospodářství s chovem drůbeže

      Počet ptáků, z nichž se odebírají vzorky v hospodářství s chovem drůbeže, musí být stanoven tak, aby se zajistila 95% pravděpodobnost identifikace nejméně jednoho ptáka séropozitivního na influenzu ptáků, je-li míra výskytu séropozitivních ptáků ≥ 30 %.
      Krevní vzorky na sérologické vyšetření se odebírají ode všech kategorií produkce drůbeže a druhů drůbeže, a to nejméně od pěti až deseti ptáků (s výjimkou kachen, hus a divokých kachen) z každého hospodářství s chovem drůbeže a z různých kurníků, pokud je v hospodářství více než jeden.
      Je-li kurníků více, musí se vzorky odebrat nejméně od pěti ptáků z každého kurníku.
      5.2.2   Počet kachen, hus a divokých kachen, z nichž je třeba odebrat vzorky v hospodářství

      Počet kachen, hus a divokých kachen, z nichž se odebírají vzorky v hospodářství s chovem drůbeže, musí být stanoven tak, aby se zajistila 95% pravděpodobnost identifikace nejméně jednoho ptáka séropozitivního na influenzu ptáků, je-li míra výskytu séropozitivních ptáků ≥ 30 %.
      Z každého vybraného hospodářství s chovem drůbeže se pro účely sérologických testů odebere dvacet krevních vzorků (2).
      6.   Postupy odběru vzorků pro účely sérologických testů

      Doba odběru vzorků v hospodářství s chovem drůbeže se u každé kategorie produkce drůbeže shoduje se sezónní produkcí a vzorky lze odebírat také na jatkách. Postup odběru vzorků nesmí bránit přístupu zaměřenému na riziko podle kritérií a rizikových faktorů uvedených v oddíle 4.1.
      Aby se optimalizovala efektivnost a také zamezilo zbytečnému vstupu osob do hospodářství s chovem drůbeže, odběr vzorků se vždy, když je to možné, spojí s odběrem vzorků pro jiné účely, například v rámci tlumení salmonel a mykoplasmat. Tímto spojením se však nesmí slevit z požadavků na dozor založený na míře rizika.
      7.   Odběr vzorků pro virologické testy

      Odběr vzorků pro virologické testy na influenzu ptáků nesmí být použit jako alternativa sérologických testů a musí se provádět výlučně v rámci šetření za účelem následného sledování pozitivních výsledků sérologických testů na influenzu ptáků.
      8.   Četnost a doba testování

      Odběr vzorků v hospodářstvích s chovem drůbeže se provádí každý rok. Členské státy se však mohou na základě posouzení rizika rozhodnout, že budou odběr vzorků a testování provádět častěji. V programu dozoru musí být tento postup podrobně zdůvodněn.
      Odběr vzorků se uskutečňuje v souladu se schváleným programem dozoru od 1. ledna do 31. prosince roku provádění tohoto programu.
      9.   Laboratorní testování

      Testování vzorků provádějí národní referenční laboratoře pro influenzu ptáků v členských státech nebo jiné laboratoře schválené příslušnými orgány a pracující pod dohledem národní referenční laboratoře.
      Laboratorní testy se provádějí v souladu s diagnostickou příručkou, v níž se stanoví postupy pro potvrzení a diferenciální diagnostiku influenzy ptáků.
      Pokud však členský stát chce použít laboratorní testy, které nejsou stanoveny v diagnostické příručce ani uvedeny v Příručce diagnostických testů a očkovacích látek pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE), referenční laboratoř Evropské unie musí tyto testy před jejich použitím nejdřív uznat za vhodné pro tento účel na základě validovaných údajů.
      Všechny pozitivní sérologické nálezy musí potvrdit národní referenční laboratoř na základě hemaglutinačně inhibičního testu se stanovenými kmeny dodanými referenční laboratoří Evropské unie:

                  a)

                  pro podtyp H5:

                              i)

                              zahajovací test s kmenem teal/England/7894/06 (H5N3),

                              ii)

                              test všech pozitivních výsledků s kmenem chicken/Scotland/59 (H5N1) pro vyloučení protilátek N3 se zkříženou reakcí;

                  b)

                  pro podtyp H7:

                              i)

                              zahajovací test s kmenem turkey/England/647/77 (H7N7),

                              ii)

                              test všech pozitivních výsledků s kmenem African starling/983/79 (H7N1) pro vyloučení protilátek N7 se zkříženou reakcí.

            Na všechny pozitivní sérologické nálezy musí v hospodářství s chovem drůbeže navazovat epizootologická šetření a další odběr vzorků pro testování za pomoci virologických metod, aby se stanovilo, zda se v hospodářství s chovem drůbeže vyskytuje aktivní nákaza virem influenzy ptáků. Závěry všech těchto šetření se oznamují Komisi.
      Všechny izoláty viru influenzy ptáků se předloží referenční laboratoři Evropské unie v souladu s právními předpisy Unie a funkcemi a povinnostmi národních referenčních laboratoří stanovenými v příloze VIII směrnice 2005/94/ES, pokud nebyla přiznána odchylka podle bodu 4 písm. d) kapitoly V diagnostické příručky. Viry podtypů H5/H7 se neprodleně zasílají referenční laboratoři Evropské unie a provádí se u nich běžné charakterizační testy (sekvencování nukleotidů/IVPI) podle diagnostické příručky.
      Použijí se zvláštní protokoly, které poskytne referenční laboratoř Evropské unie pro předávání vzorků a diagnostického materiálu. Příslušné orgány zajistí důkladnou výměnu informací mezi referenční laboratoří Evropské unie a národní referenční laboratoří.

         (1)  Vyšší úroveň spolehlivosti při zjišťování pozitivních hospodářství chovajících kachny a husy se používá na základě prokazatelně nižší pravděpodobnosti, že pasivním dozorem nebo systémy včasného odhalení budou zjištěna nakažená hospodářství chovající kachny a husy, než je tomu u hospodářství chovajících hrabavou drůbež.

         (2)  Zvýšení velikosti vzorku ve srovnání s bodem 5.2.1 je nutné z důvodu nižší citlivosti diagnostického testu při použití u vodních ptáků.

      PŘÍLOHA II
      ČÁST 1

         Pokyny pro provádění programů dozoru nad influenzou ptáků u volně žijících ptáků

      1.   Cíle dozoru

      Cílem programu dozoru nad influenzou ptáků u volně žijících ptáků je včasné odhalení HPAI podtypu H5N1 u volně žijících ptáků, aby se ochránila drůbež v hospodářství s chovem drůbeže a zabezpečily veterinární aspekty veřejného zdraví.
      2.   Plánování dozoru

                  a)

                  Dozor založený na míře rizika se provádí jako systém „pasivního“ dozoru laboratorním šetřením umírajících volně žijících ptáků nebo nalezených uhynulých ptáků a zaměřuje se výslovně na druhy vodních ptáků.

                  b)

                  Zaměřuje se především na „cílové druhy“, což jsou volně žijící ptáci a zejména stěhovaví vodní ptáci, u nichž se ukázalo, že jsou vystaveni vysokému riziku nákazy a přenosu viru H5N1 HPAI.

                  c)

                  Zaměřuje se na oblasti blízko moře, jezer a vodních cest, kde byli nalezeni uhynulí ptáci; zejména když se tyto oblasti nacházejí v bezprostřední blízkosti hospodářství s chovem drůbeže, hlavně v oblastech, kde je vysoká hustota hospodářství s chovem drůbeže.

                  d)

                  Při přípravě programu dozoru, pomoci při identifikaci druhů a optimalizaci odběru vzorků přizpůsobených vnitrostátní situaci musí být zajištěna úzká spolupráce s epizootology, ornitology a příslušným orgánem ochrany přírody.

                  e)

                  Vyžaduje-li si to epizootologická situace viru H5N1 HPAI, činnosti dozoru se posílí zvýšením informovanosti a aktivním vyhledáváním a sledováním uhynulých nebo umírajících volně žijících ptáků, zejména těch, kteří patří mezi cílové druhy. Podnět k tomu by mohlo dát odhalení viru H5N1 HPAI u drůbeže a/nebo u volně žijících ptáků v sousedních členských státech a ve třetích zemích nebo v zemích, které jsou přesunem stěhovavých volně žijících ptáků, zejména těch, kteří patří mezi cílové druhy, spojeny s dotčeným členským státem. V tomto případě je nutné brát ohled na specifické tažné modely a druhy volně žijících ptáků, které se mohou v různých členských státech lišit.

            3.   Postupy odběru vzorků

                  a)

                  Postupy odběru vzorků jsou prováděny v souladu s diagnostickou příručkou.

                  b)

                  Pro účely molekulární detekce (PCR) a/nebo izolace viru se odeberou kloakální a tracheální/orofaryngeální výtěry a/nebo tkáně z nalezených uhynulých nebo umírajících volně žijících ptáků.

                  c)

                  Zvláštní pozornost je třeba věnovat skladování a přepravě vzorků v souladu s body 5 a 6 kapitoly IV diagnostické příručky. Všechny izoláty viru influenzy ptáků u volně žijících ptáků se předkládají referenční laboratoři Evropské unie, pokud není přiznána odchylka podle bodu 4 písm. d) kapitoly V diagnostické příručky. Viry podtypů H5/H7 se neprodleně zasílají referenční laboratoři Evropské unie a provádějí se u nich běžné charakterizační testy (sekvencování nukleotidů/IVPI) podle diagnostické příručky.

                  d)

                  Vzorky se nesmějí odebírat po 31. prosinci toho roku, kdy se provádí program dozoru.

            4.   Laboratorní testování

      Laboratorní testy jsou prováděny v souladu s diagnostickou příručkou.
      Testování vzorků provádí národní referenční laboratoř v členských státech nebo jiné laboratoře schválené příslušnými orgány a pracující pod dohledem národní referenční laboratoře.
      Pokud však členský stát chce použít laboratorní testy, které nejsou stanoveny v diagnostické příručce ani uvedeny v Příručce diagnostických testů a očkovacích látek pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE), referenční laboratoř Evropské unie musí tyto testy před jejich použitím nejdřív uznat za vhodné pro tento účel na základě validovaných údajů.
      Nejpozději do dvou týdnů se provede vstupní screening pomocí PCR genu M, následovaný rychlým vyšetřením pozitivních výsledků na H5. V případě pozitivního nálezu H5 se co nejdříve provede analýza v restrikčním místě, aby se stanovilo, je-li důvodem vysoce patogenní influenza ptáků (HPAI) nebo nízkopatogenní influenza ptáků (LPAI). Je-li potvrzena vysoce patogenní influenza ptáků H5, musí být rychle provedena další analýza, aby se stanovil typ N, přestože to může pouze poskytnout důkazy pro vyloučení N1.
      5.   Průběžné sledování

                  —

                  Pokud se potvrdí pozitivní případy HPAI H5 (N1) (1), použijí se opatření pro tlumení nákazy stanovená v rozhodnutí Komise 2006/563/ES o některých ochranných opatřeních týkajících se vysoce patogenní influenzy ptáků podtypu H5N1 u volně žijícího ptactva ve Společenství a o zrušení rozhodnutí 2006/115/ES (2).

                  —

                  Jako součást epizootologických šetření je důležité identifikovat oblasti spojené s těmito případy za účelem případné prognózy dalšího pronikání viru influenzy ptáků zejména v oblastech důležitých pro produkci drůbeže, jako jsou oblasti s vysokou hustotou hospodářství s chovem drůbeže.

            ČÁST 2

         Seznam druhů volně žijících ptáků, na které je třeba zaměřit odběr vzorků a testování na influenzu ptáků – „cílové druhy“

                  Č.

                  Vědecký název

                  Obecný název

                  1.

                     Accipiter gentilis

                  Jestřáb lesní

                  2.

                     Accipiter nisus

                  Krahujec obecný

                  3.

                     Anas acuta

                  Ostralka štíhlá

                  4.

                     Anas clypeata

                  Lžičák pestrý

                  5.

                     Anas crecca

                  Čírka obecná

                  6.

                     Anas penelope

                  Hvízdák eurasijský

                  7.

                     Anas platyrhynchos

                  Kachna divoká

                  8.

                     Anas querquedula

                  Čírka modrá

                  9.

                     Anas strepera

                  Kopřivka obecná

                  10.

                     Anser albifrons albifrons

                  Husa běločelá (evropská)

                  11.

                     Anser anser

                  Husa velká

                  12.

                     Anser brachyrhynchus

                  Husa krátkozobá

                  13.

                     Anser erythropus

                  Husa malá

                  14.

                     Anser fabalis

                  Husa polní

                  15.

                     Ardea cinerea

                  Volavka popelavá

                  16.

                     Aythya ferina

                  Polák velký

                  17.

                     Aythya fuligula

                  Polák chocholačka

                  18.

                     Branta bernicla

                  Berneška tmavá

                  19.

                     Branta canadensis

                  Berneška velká

                  20.

                     Branta leucopsis

                  Berneška bělolící

                  21.

                     Branta ruficollis

                  Berneška rudokrká

                  22.

                     Bubo bubo

                  Výr velký

                  23.

                     Buteo buteo

                  Káně lesní

                  24.

                     Buteo lagopus

                  Káně rousná

                  25.

                     Cairina moschata

                  Pižmovka velká

                  26.

                     Ciconia ciconia

                  Čáp bílý

                  27.

                     Circus aeruginosus

                  Moták pochop

                  28.

                     Cygnus columbianus

                  Labuť malá

                  29.

                     Cygnus cygnus

                  Labuť zpěvná

                  30.

                     Cygnus olor

                  Labuť velká

                  31.

                     Falco peregrinus

                  Sokol stěhovavý

                  32.

                     Falco tinnunculus

                  Poštolka obecná

                  33.

                     Fulica atra

                  Lyska černá

                  34.

                     Larus canus

                  Racek bouřní

                  35.

                     Larus ridibundus

                  Racek chechtavý

                  36.

                     Limosa limosa

                  Břehouš černoocasý

                  37.

                     Marmaronetta angustirostris

                  Čírka úzkozobá

                  38.

                     Mergus albellus

                  Morčák bílý

                  39.

                     Milvus migrans

                  Luňák hnědý

                  40.

                     Milvus milvus

                  Luňák červený

                  41.

                     Netta rufina

                  Zrzohlávka rudozobá

                  42.

                     Phalacrocorax carbo

                  Kormorán velký

                  43.

                     Philomachus pugnax

                  Jespák bojovný

                  44.

                     Pica pica

                  Straka obecná

                  45.

                     Pluvialis apricaria

                  Kulík zlatý

                  46.

                     Podiceps cristatus

                  Potápka roháč

                  47.

                     Podiceps nigricollis

                  Potápka černokrká

                  48.

                     Porphyrio porphyrio

                  Slípka modrá

                  49.

                     Tachybaptus ruficollis

                  Potápka malá

                  50.

                     Vanellus vanellus

                  Čejka chocholatá

         (1)  Opatření pro tlumení nákazy je třeba učinit na základě potvrzení H5 HPAI a podezření na N1.

         (2)  Úř. věst. L 222, 15.8.2006, s. 11.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 20. listopadu 2012 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Itálii

text:
               22.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 360/4

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 20. listopadu 2012
   o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků za Itálii
   2012/C 360/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (1), a zejména na články 23 a 24 uvedeného nařízení,
   s ohledem na kandidátské listiny předložené Radě vládami členských států,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 4. října 2012 (2) jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků na období od 25. září 2012 do 24. září 2014.

               (2)

               Italská vláda předložila kandidatury na několik volných míst,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členy a náhradníky Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků jsou na období, které končí dnem 24. září 2014, jmenováni:
   I.   ZÁSTUPCI VLÁD

               Země

               Členové

               Náhradnice

               Itálie

               Grazia STRANOVÁ
               Daniele LUNETTA

               Iolanda Valeria GUTTADAUROVÁ

   II.   ZÁSTUPCI ODBOROVÝCH ORGANIZACÍ

               Země

               Členky

               Náhradník

               Itálie

               Ornella CILONOVÁ
               Ilaria FONTANINOVÁ

               Giuseppe CASUCCI

   III.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Země

               Členové

               Náhradnice

               Itálie

               Armando OCCHIPINTI
               Paola ASTORRIOVÁ

               Yasaman PARPINCHEEOVÁ

         Článek 2
   Členy a náhradníky, kteří zatím nebyli navrženi, jmenuje Rada později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 20. listopadu 2012.

            Za Radu

            předseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 302, 6.10.2012, s. 1.


title: Rozhodnutí generálních tajemníků Evropského parlamentu, Rady a Komise, tajemníka soudního dvora, generálních tajemníků účetního dvora, hospodářského a sociálního výboru, výboru regionů a zástupce veřejného ochránce práv ze dne 25. července 2002 o organizaci a způsobu práce Úřadu pro výběr personálu Evropských společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0621

Úřední věstník L 197 , 26/07/2002 S. 0056 - 0059

		Rozhodnutí generálních tajemníků Evropského parlamentu, Rady a Komise, tajemníka soudního dvora, generálních tajemníků účetního dvora, hospodářského a sociálního výboru, výboru regionů a zástupce veřejného ochránce právze dne 25. července 2002o organizaci a způsobu práce Úřadu pro výběr personálu Evropských společenství(2002/621/ES)GENERÁLNÍ TAJEMNÍCI EVROPSKÉHO PARLAMENTU, RADY, KOMISE, TAJEMNÍK SOUDNÍHO DVORA, GENERÁLNÍ TAJEMNÍCI ÚČETNÍHO DVORA, HOSPODÁŘSKÉHO A SOCIÁLNÍHO VÝBORU, VÝBORU REGIONŮ A ZÁSTUPCE VEŘEJNÉHO OCHRÁNCE PRÁV,s ohledem na služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců těchto Společenství, stanovené nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 [1],s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady, Komise, Soudního dvora, Účetního dvora, Hospodářského a sociálního výboru, Výboru regionů a veřejného ochránce práv ze dne 25. července 2002 o zřízení Úřadu pro výběr personálu Evropských společenství [2], a zejména na článek 5 uvedeného rozhodnutí,vzhledem k těmto důvodům:(1) Na základě článku 27 služebního řádu orgány usilují o zajištění toho, aby přijímání směřovalo k zajištění služeb úředníků s nejvyšší úrovní způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti vybraných na co nejširším zeměpisném základě ze státních příslušníků členských států Společenství a bez ohledu na rasu, politické, filozofické a náboženské přesvědčení, pohlaví nebo sexuální orientaci a nezávisle na rodinném stavu nebo rodinné situaci.(2) V čl. 1 bodě 1 třetím pododstavci přílohy III služebního řádu jsou stanoveny úkoly společného smíšeného výboru a v čl. 3 druhém pododstavci je stanoven způsob jmenování členů výběrových komisí pro účely pořádání otevřených výběrových řízení,ROZHODLI TAKTO:Článek 1Povinnosti úřadu1. Úkolem úřadu je pořádat otevřená výběrová řízení s cílem zajistit za optimálních odborných a finančních podmínek úředníky pro orgány Evropských společenství. Úřad sestavuje seznamy vhodných kandidátů, které orgánům umožňují přijímat vysoce kvalifikované pracovníky, kteří odpovídají jejich potřebám.2. Úřad konkrétně plní tyto úkoly:a) na žádost jednotlivého orgánu pořádá otevřená výběrová řízení za účelem sestavení seznamů vhodných kandidátů pro jmenování na místa úředníků. Výběrová řízení se pořádají v souladu se služebním řádem na základě harmonizovaných kritérií stanovených podle čl. 6 písm. c) a v souladu s pracovním programem schváleným správní radou;b) úzce spolupracuje s orgány za účelem posuzování budoucí potřeby zaměstnanců, kterou orgány nahlašují, a za účelem přípravy a provádění programu výběrových řízení, aby tuto potřebu bylo možno včas uspokojit;c) na základě nejlepší praxe vyvíjí metody a techniky pro výběr podle profilů kvalifikace pro různé kategorie zaměstnanců orgánů;d) spravuje a kontroluje využívání seznamů vhodných kandidátů sestavených na základě interinstitucionálních výběrových řízení;e) předkládá orgánům výroční zprávy o své činnosti.Článek 2Příslušnost jednotlivých orgánůOrgán oprávněný ke jmenování u každého jednotlivého orgánu poskytne úřadu k dispozici dostatečný počet členů výběrové komise, korektorů a členů dozoru na základě "kvóty" stanovené správní radou podle čl. 6 písm. i), aby umožnil řádný průběh výběrových řízení ve smyslu článku 3 přílohy III služebního řádu.Článek 3Ostatní útvary1. Úřad může na základě dohody mezi ředitelem úřadu a kteroukoli institucí, subjektem nebo agenturou pořádat řízení zaměřená na výběr zaměstnanců, kteří mají být přijati touto institucí, subjektem nebo agenturou. Před uzavřením takovéto dohody si ředitel úřadu opatří souhlas správní rady. Z každé takové dohody musí vyplývat, jak mají být služby poskytované úřadem financovány.2. Pokud je o to požádán, může úřad poskytnout technickou pomoc při vnitřním výběrovém řízení pořádaném jednotlivým orgánem, institucí, subjektem nebo agenturou.3. Na žádost jednotlivého orgánu pořádá úřad řízení zaměřené na výběr ostatních zaměstnanců za účelem sestavení seznamů vhodných kandidátů nebo odpovídajících databází, ze kterých mohou jednotlivé orgány přijímat ostatní zaměstnance.4. Tyto činnosti je nutno zahrnout do pracovního programu úřadu v souladu s čl. 6 písm. f) za předpokladu, že dotčený orgán podá svoji žádost včas.Článek 4Stížnosti a žádosti1. Ředitel úřadu vykonává u všech žádostí nebo stížností týkajících se úkolů úřadu pravomoci svěřené orgánu oprávněnému ke jmenování podle článku 90 služebního řádu.2. V případě takovýchto stížností konzultuje ředitel úřadu předsedu správní rady, jestliže má v úmyslu potvrdit původní rozhodnutí.3. Úřad odpovídá na dotazy veřejného ochránce práv týkající se všech záležitostí ve své působnosti podle tohoto rozhodnutí.Článek 5Správní rada1. Zřizuje se správní rada úřadu složená vždy z jednoho člena jmenovaného každým orgánem a ze tří zástupců zaměstnanců, kteří jsou jmenováni vzájemnou dohodou výborů zaměstnanců jednotlivých orgánů a podílejí se na práci správní rady jako pozorovatelé.2. Správní rada zvolí jednoho ze svých členů prostou většinou za předsedu na dobu dvou let.3. Správní rada přijme prostou většinou svůj jednací řád, který předem konzultuje s orgány.4. Správní rada se schází z podnětu svého předsedy nebo na žádost některého ze svých členů.5. U rozhodnutí, která správní rada přijímá prostou většinou, má každý orgán jeden hlas. Při rovnosti hlasů rozhoduje hlas předsedy.6. U rozhodnutí, která správní rada přijímá kvalifikovanou většinou, se hlasy přidělují orgánům takto: Komise, 18 hlasů; Evropský parlament, 7 hlasů; Rada, 7 hlasů; Soudní dvůr, 3 hlasy; Účetní dvůr, 2 hlasy; Hospodářský a sociální výbor, 2 hlasy; Výbor regionů, 2 hlasy; veřejný ochránce práv, 1 hlas. Kvalifikovanou většinu tvoří 24 hlasy.Článek 6Úkoly správní radySprávní rada ve společném zájmu orgánů:a) kvalifikovanou většinou schvaluje vnitřní předpisy úřadu;b) prostou většinou schvaluje organizační strukturu úřadu na základě návrhu ředitele úřadu;c) při dodržování dohody, která má být uzavřena mezi generálními tajemníky Evropského parlamentu, Rady, Komise, tajemníkem Soudního dvora, generálními tajemníky Účetního dvora, Hospodářského a sociálního výboru, Výboru regionů a zástupcem veřejného ochránce práv o společných zásadách harmonizované politiky personálního výběru a přijímání a o zásadách pro využití seznamů vhodných kandidátů, jakož i při dodržování odpovídajících ustanovení služebního řádu schvaluje kvalifikovanou většinou na základě návrhů ředitele úřadu zásady politiky personálního výběru, kterou má úřad uskutečňovat;d) v rámci rozpočtového procesu sestavuje prostou většinou na základě návrhu vypracovaného ředitelem úřadu odhad příjmů a výdajů úřadu, který předává Komisi za účelem sestavení odhadu příjmů a výdajů Komise; rovněž navrhuje Komisi úpravy plánu pracovních míst úřadu, které považuje za nezbytné;e) prostou většinou schvaluje druh a sazebník placených doplňkových služeb, které může úřad orgánům, institucím, subjektům a agenturám poskytovat, a podmínky, za jakých je může úřad poskytovat;f) na základě návrhu vypracovaného ředitelem úřadu schvaluje jednomyslně pracovní program, a zejména plánování a harmonogramy pro výběrová řízení, která mají být pořádána. Pracovní program zahrnuje rovněž služby, které se nevztahují k otevřeným výběrovým řízením pořádaným pro orgány, instituce, subjekty a agentury;g) kvalifikovanou většinou schvaluje na základě návrhu vypracovaného ředitelem úřadu roční zprávu o řízení, která se vztahuje zejména na veškeré příjmové a výdajové položky týkající se prací prováděných úřadem a služeb jím poskytnutých. Do 1. května každého roku předá orgánům zprávu za předchozí rozpočtový rok vypracovanou na základě analytického účetnictví;h) prostou většinou se usnáší, jak budou spravedlivým a vyváženým způsobem rozčleněny variabilní a přímé náklady přičítané pro analytické účely jednotlivým orgánům; rozčlenění je nutno každé tři roky aktualizovat;i) prostou většinou schvaluje na základě potřeb přijímání pracovníků kritéria, podle kterých každý orgán poskytuje úřadu k dispozici přiměřený počet členů výběrové komise, korektorů a členů dozoru;j) prostou většinou schvaluje podmínky, za kterých úřad poskytne svůj souhlas k tomu, aby orgány pořádaly vlastní výběrová řízení v souladu s čl. 2 odst. 1 rozhodnutí orgánů.Článek 7Jmenování zaměstnanců1. V čele úřadu stojí ředitel jmenovaný Komisí na základě souhlasného stanoviska správní rady vysloveného prostou většinou. Správní rada bezprostředně spolupůsobí na procesech, které jmenování ředitele úřadu předcházejí; toto platí zejména pro sepsání oznámení o náboru a posuzování přihlášek.2. Ředitel úřadu vykonává vůči zaměstnancům úřadu pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování.3. Komise (jestliže se jedná o ředitele úřadu) a ředitel úřadu (jestliže se jedná o zaměstnance, vůči kterým vykonává pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování) informuje správní radu o jmenováních, podpisech smluv, povýšeních a zahájení disciplinárních řízení, které se týkají úředníků a ostatních zaměstnanců.4. Úředníci všech orgánů Společenství jsou informováni o volných pracovních místech na úřadě, jakmile se orgán oprávněný ke jmenování rozhodne toto místo obsadit.5. Ředitel úřadu je jmenován na dobu pěti let a může být jmenován dvakrát po sobě.Článek 8Úkoly ředitele úřadu, personální řízení1. Ředitel úřadu odpovídá za řádné fungování úřadu. Jedná v rámci pravomocí správní rady a pod jejím dohledem. Zajišťuje sekretariát správní rady, podává jí zprávy o plnění svých úkolů a předkládá jí návrhy pro řádné fungování úřadu.2. Správní postupy, které souvisejí s běžným personálním řízením, například s platy a dovolenou, s nemocenským, úrazovým a důchodovým pojištěním, se provádějí za stejných podmínek jako pro úředníky a ostatní zaměstnance Komise. Tento výčet není vyčerpávající a úřad se může dohodnout s Komisí na pokrytí dalších oblastí.Článek 9Finanční otázky1. Položky úřadu, jejichž celková výše je zapsána ve zvláštní rozpočtové položce v rámci oddílu rozpočtu, který se týká Komise, jsou podrobně rozepsány v příloze k uvedenému oddílu. Příloha má formu výkazu příjmů a výdajů, který je rozdělen stejným způsobem jako oddíly rozpočtu.2. Plán pracovních míst úřadu se připojí k plánu pracovních míst Komise.3. Na základě návrhu správní rady přenese Komise na ředitele úřadu pravomoci schvalující osoby pro položky úřadu zapsané v příloze a stanoví limity a podmínky pro toto přenesení pravomocí. Pokud jde o doplňkové služby poskytnuté úřadem za úplatu, informuje správní rada rozpočtový orgán na konci rozpočtového roku o rozčlenění tímto způsobem získaných a v rozpočtové položce v příloze vykázaných prostředků.4. Účetnictví úřadu je vedeno v souladu s účetními pravidly a metodami, které vypracovává účetní Komise. Úřad vede oddělené účetnictví příjmů ze služeb poskytnutých za úplatu.Článek 10PřezkumToto rozhodnutí bude přezkoumáno tři roky po zřízení úřadu.Článek 11ÚčinekToto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.Za Evropský parlamentgenerální tajemníkJ. PriestleyZa Komisigenerální tajemníkD. O'SullivanZa Účetní dvůrgenerální tajemníkM. HervéZa Výbor regionůgenerální tajemníkV. FalconeZa Radunáměstek generálního tajemníkaP. De BoissieuZa Soudní dvůrtajemníkR. GrassZa Hospodářský a sociální výborgenerální tajemníkP. VenturiniVeřejný ochránce právJ. Søderman[1] Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1.[2] Úř. věst. L 197, 26.7.2002, s. 53.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 26. února 2001 o uzavření Dohody o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Bangladéšskou lidovou republikou o partnerství a rozvoji

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0332

Úřední věstník L 118 , 27/04/2001 S. 0047 - 0047

		Rozhodnutí Radyze dne 26. února 2001o uzavření Dohody o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Bangladéšskou lidovou republikou o partnerství a rozvoji(2001/332/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 133 a 181, ve spojení s čl. 300 odst. 2 první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle článku 177 Smlouvy by politika Společenství v oblasti rozvojové spolupráce měla podporovat trvalý hospodářský a sociální rozvoj rozvojových zemí, jejich plynulé a postupné začlenění do světového hospodářství a boj proti chudobě v těchto zemích.(2) Společenství by mělo pro dosažení svých cílů v oblasti vnějších hospodářských vztahů schválit Dohodu o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Bangladéšskou lidovou republikou o partnerství a rozvoji,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Bangladéšskou lidovou republikou o partnerství a rozvoji se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady provede oznámení stanovené v článku 20 dohody.Článek 3Komise, jíž jsou nápomocni zástupci členských států, zastupuje Společenství ve smíšeném výboru podle článku 12 dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 26. února 2001.Za RadupředsedkyněA. Lindh[1] Úř. věst. C 143, 21.5.1999, s. 8.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/2312 ze dne 8. prosince 2016., kterým se Rakouská republika a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Peru k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980

text:
               20.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 345/56

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/2312
   ze dne 8. prosince 2016.,
   kterým se Rakouská republika a Rumunsko opravňují, aby v zájmu Evropské unie přijaly přistoupení Peru k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 ve spojení s článkem 218 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská unie si za jeden ze svých cílů stanovila podporu ochrany práv dítěte, jak je uvedeno v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Opatření na ochranu dětí proti protiprávnímu přemístění nebo zadržení jsou nedílnou součástí této politiky.

               (2)

               Rada přijala nařízení (ES) č. 2201/2003 (2) (dále jen „nařízení Brusel IIa“), jehož cílem je chránit děti před škodlivými účinky jejich protiprávního přemístění či zadržení a zavést postupy, aby byl zajištěn jejich bezodkladný návrat do státu jejich obvyklého bydliště, jakož i zajistit ochranu práv na osobní styk s dítětem a práva péče o dítě.

               (3)

               Nařízení Brusel IIa doplňuje a posiluje Haagskou úmluvu ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“), která na mezinárodní úrovni stanoví systém závazků a spolupráce mezi smluvními státy a mezi ústředními orgány s cílem zajistit bezodkladný návrat protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí.

               (4)

               Všechny členské státy Unie jsou smluvními stranami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (5)

               Unie vyzývá třetí státy, aby přistoupily k Haagské úmluvě z roku 1980, a podporuje její řádné provádění svou účastí, spolu s členskými státy, mimo jiné ve zvláštních komisích pravidelně organizovaných Haagskou konferencí o mezinárodním právu soukromém.

               (6)

               Společný právní rámec uplatňovaný mezi členskými státy Unie a třetími státy by mohl být nejlepším řešením citlivých případů mezinárodních únosů dětí.

               (7)

               Haagská úmluva z roku 1980 uvádí, že se uplatňuje ve vztazích mezi přistupujícím státem a těmi smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

               (8)

               Haagská úmluva z roku 1980 neumožňuje organizacím pro regionální hospodářskou integraci, jako je Unie, stát se její smluvní stranou. Unie proto nemůže k úmluvě přistoupit ani nemůže uložit prohlášení o přijetí přistupujícího státu.

               (9)

               V souladu s posudkem 1/13 Soudního dvora Evropské unie spadají prohlášení o přijetí v rámci Haagské úmluvy z roku 1980 do výlučné vnější pravomoci Unie.

               (10)

               Peru uložilo listinu o přistoupení k Haagské úmluvě z roku 1980 dne 28. dubna 2001. Haagská úmluva z roku 1980 vstoupila pro Peru v platnost dne 1. srpna 2001.

               (11)

               Všechny členské státy s výjimkou Rakouské republiky, Dánského království a Rumunska již přijaly přistoupení Peru k Haagské úmluvě z roku 1980. Posouzení situace v Peru vedlo k závěru, že Rakouská republika a Rumunsko jsou s to přijmout v zájmu Unie přistoupení Peru v souladu s podmínkami Haagské úmluvy z roku 1980.

               (12)

               Rakouská republika a Rumunsko by proto měly být oprávněny v zájmu Unie uložit svá prohlášení o přijetí přistoupení Peru za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí. Ostatní členské státy Unie již přistoupení Peru k Haagské úmluvě z roku 1980 přijaly, a proto by neměly ukládat nová prohlášení o přijetí, neboť stávající prohlášení zůstávají podle mezinárodního práva veřejného platná.

               (13)

               Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Brusel IIa, a proto se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (14)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Rakouská republika a Rumunsko se tímto opravňují přijmout v zájmu Unie přistoupení Peru k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“).
   2.   Členské státy uvedené v odstavci 1 uloží do dne 9. prosince 2017 prohlášení o tom, že v zájmu Unie přijímají přistoupení Peru k Haagské úmluvě z roku 1980, a to v tomto znění:

      „[Plný název ČLENSKÉHO STÁTU] prohlašuje, že v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/2312 přijímá přistoupení Peru k Haagské úmluvě ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí.“

   3.   Oba členské státy uvědomí Radu a Komisi o uložení svého prohlášení o přijetí přistoupení Peru a sdělí Komisi znění tohoto prohlášení do dvou měsíců od jeho uložení.
   Článek 2
   Členské státy, které uložily prohlášení o přijetí přistoupení Peru k Haagské úmluvě z roku 1980 přede dnem přijetí tohoto rozhodnutí, neuloží žádná nová prohlášení.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice a Rumunsku.

      V Bruselu dne 8. prosince 2016.

            Za Radu

            přesedkyně

         L. ŽITŇANSKÁ

      (1)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 5. října 2016 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1).


               24.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/243

         P7_TA(2014)0059
   Jmenování člena Účetního dvora (Klaus-Heiner LEHNE – DE)
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 4. února 2014 o návrhu na jmenování Klause Heinera Lehneho členem Účetního dvora (C7-0423/2013 – 2013/0813(NLE))
   (Konzultace)
   (2017/C 093/40)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na čl. 286 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle něhož Rada konzultovala s Parlamentem (C7-0423/2013),

               —

               s ohledem na článek 108 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0050/2014),

               A.

               vzhledem k tomu, že parlamentní Výbor pro rozpočtovou kontrolu zhodnotil kvalifikaci navrhovaného kandidáta, zejména s ohledem na podmínky uvedené v čl. 286 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               B.

               vzhledem k tomu, že na své schůzi dne 23. ledna 2014 vyslechl Výbor pro rozpočtovou kontrolu kandidáta Rady na člena Účetního dvora;

               1.

               souhlasí se jmenováním Klause Heinera Lehneho členem Účetního dvora;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě a pro informaci Účetnímu dvoru a ostatním orgánům a institucím Evropské unie a kontrolním institucím členských států.