title: 2005 /38/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 27. prosince 2004 o přidělení dodatečných dnů strávených mimo přístav Nizozemsku v souladu s přílohou V nařízení Rady (ES) č. 2287/2003 (oznámeno pod číslem K(2004) 5269)

text:
               21.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 19/75

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 27. prosince 2004
   o přidělení dodatečných dnů strávených mimo přístav Nizozemsku v souladu s přílohou V nařízení Rady (ES) č. 2287/2003
   (oznámeno pod číslem K(2004) 5269)
   (Pouze nizozemské znění je závazné)
   (2005/38/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2287/2003 ze dne 19. prosince 2003, kterým se pro rok 2004 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství, a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů (1), a zejména na přílohu V odst. 6 písm. c),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V příloze V odst. 6 písm. a) nařízení (ES) č. 2287/2003 je stanoven počet dnů, po které mohou být určitá rybářská plavidla Společenství mimo přístav v zeměpisných oblastech definovaných v odstavci 2 uvedené přílohy v období od 1. února 2004 do 31. prosince 2004.

               (2)

               Odst. 6 písm. c) uvedené přílohy umožňuje Komisi přidělit dodatečný počet dnů, po které může být plavidlo mimo přístav, ačkoliv má na palubě lovná zařízení definovaná v odstavci 4 uvedené přílohy, na základě výsledků dosažených v rámci programů vyřazování plavidel z provozu od 1. ledna 2002 pro rybářská plavidla, na něž se vztahují ustanovení uvedené přílohy.

               (3)

               Nizozemsko předložilo údaje o vyřazování z provozu v letech 2002 a 2003 týkající se rybářských plavidel, která mají na palubě vlečné sítě s výložníky o velikosti ok rovné nebo větší než 80 mm.

               (4)

               S ohledem na předložené údaje by měl být Nizozemsku přidělen dodatečný počet dnů pro rybářská plavidla, která mají na palubě lovná zařízení definovaná v příloze V odst. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 2287/2003,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pro plavidla, která mají na palubě vlečné sítě s výložníky o velikosti ok rovné nebo větší než 80 mm, se Nizozemsku přidělují v každém kalendářním měsíci dva dodatečné dny navíc k těm, jež stanovuje příloha V odst. 6 písm. a) nařízení (ES) č. 2287/2003.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno Nizozemskému království.

      V Bruselu dne 27. prosince 2004.

            Za Komisi

         Joe BORG

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 344, 31.12.2003, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1928/2004 (Úř. věst. L 332, 6.11.2004, s. 5).


title: 2011/551/EU, Euratom: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2011 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast na rozpočtový rok 2009

text:
               27.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 250/75

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2011
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast na rozpočtový rok 2009
   (2011/551/EU, Euratom)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2009 (1),

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2009 (SEK(2010)0963 – C7-0211/2010) (2),

               —

               s ohledem na konečnou účetní závěrku Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast za rozpočtový rok 2009,

               —

               s ohledem na výroční zprávu Komise o opatřeních následujících po rozhodnutích o udělení absolutorií za rok 2008 (KOM(2010) 650) a na pracovní dokumenty útvarů Komise připojené k této zprávě (SEK(2010) 1437 a SEK(2010) 1438),

               —

               s ohledem na sdělení Komise ze dne 2. června 2010 nazvané „Shrnutí výsledků práce Komise za rok 2009“ (KOM(2010) 281),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Komise pro orgán příslušný pro udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2009 (KOM(2010) 447) a na pracovní dokument útvarů Komise připojený k této zprávě (SEK(2010) 994),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast za rozpočtový rok 2009, spolu s odpověďmi agentury (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (4),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 15. února 2011 o absolutoriu, které má být uděleno výkonným agenturám za plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2009 (05893/2011 – C7-0054/2011),

               —

               s ohledem na články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES, čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii, články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 179a a 180b Smlouvy o Euratomu,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (6) a nařízení (ES) č. 1525/2007 (7), a zejména na články 55, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (8), a zejména na čl. 14 odst. 3 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 1653/2004 ze dne 21. září 2004 o typovém nařízení financování výkonných agentur na základě nařízení Rady (ES) č. 58/2003 stanovující status výkonných agentur pověřených určitými úkoly souvisejícími se správou programů Společenství (9), a zejména na čl. 66 odst. 1 a 2 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na rozhodnutí Komise 2005/56/ES ze dne 14. ledna 2005 o zřízení výkonné agentury pro správu činnosti Společenství v oblasti vzdělávání a kultury a v audiovizuální oblasti podle nařízení Rady (ES) č. 58/2003, nazvané „Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast“ (10),

               —

               s ohledem na článek 76 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanoviska ostatních dotčených výborů (A7-0134/2011),

               A.

               vzhledem k tomu, že podle čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii Komise plní rozpočet a řídí programy a podle článku 317 Smlouvy o fungování Evropské unie tak činí ve spolupráci s členskými státy na vlastní odpovědnost, v souladu se zásadami řádného finančního řízení,

               1.

               uděluje řediteli Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast absolutorium za plnění rozpočtu výkonné agentury na rozpočtový rok 2009;

               2.

               uvádí své připomínky v usnesení, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2009, oddíl III – Komise a výkonné agentury;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí spolu s rozhodnutím o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2009, oddíl III – Komise, a usnesením, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 69, 13.3.2009.

      (2)  Úř. věst. C 308, 12.11.2010, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 338, 14.12.2010, s. 65.

      (4)  Úř. věst. C 308, 12.11.2010, s. 129.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 343, 27.12.2007, s. 9.

      (8)  Úř. věst. L 11, 16.1.2003, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 297, 22.9.2004, s. 6.

      (10)  Úř. věst. L 24, 27.1.2005, s. 35.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 9. dubna 2001 o uzavření Prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0330

Úřední věstník L 124 , 04/05/2001 S. 0001 - 0001

		Rozhodnutí Radyze dne 9. dubna 2001o uzavření Prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé(2001/330/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem, první větou,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Před vstupem v platnost Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé, podepsané v Lucemburku dne 9. dubna 2001, je nezbytné schválit Prozatímní dohodu o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé.(2) Obchodní ustanovení obsažená v této dohodě jsou výjimečné povahy, souvisejí s politikou prováděnou v rámci procesu stabilizace a přidružení, a nezakládají pro Evropskou unii žádný precedens v obchodní politice Společenství s ohledem na jiné třetí země než země západního Balkánu.(3) Tato dohoda by tudíž měla být schválena jménem Společenství,ROZHODLA TAKKTO:Článek 1Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé, přílohy a protokoly k ní připojené, a prohlášení připojená k závěrečnému aktu se schvalují jménem Společenství.Znění těchto aktů se připojují k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné uložit jménem Společenství akt o oznámení stanovený článkem 50 dohody.V Lucemburku dne 9. dubna 2001.Za RadupředsedkyněA. Lindh--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2008/651/SZBP ze dne 30. června 2008 o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Austrálií o zpracovávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci a o jejich předávání Australské celní správě jménem Evropské unie

text:
               8.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 213/47

         ROZHODNUTÍ RADY 2008/651/SZBP
   ze dne 30. června 2008
   o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Austrálií o zpracovávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci a o jejich předávání Australské celní správě jménem Evropské unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na články 24 a 38 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 28. února 2008 Rada rozhodla zmocnit předsednictví, jemuž byla nápomocna Komise, k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Austrálií o zpracování údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci a o jejich předávání Australské celní správě. Tato jednání byla úspěšná a byl vypracován návrh dohody.

               (2)

               Dohoda obsahuje podrobné záruky ochrany údajů jmenné evidence cestujících předávaných z Evropské unie, které se týkají letecké přepravy cestujících z Austrálie nebo do Austrálie.

               (3)

               Austrálie a Evropská unie budou pravidelně přezkoumávat provádění dohody, aby tak smluvním stranám umožnily učinit jakékoli kroky, které budou na základě provedeného přezkumu považovat za nutné.

               (4)

               Dohoda by měla být podepsána s výhradou pozdějšího uzavření.

               (5)

               Dohoda má být podle svého čl. 15 odst. 2 prozatímně uplatňována ode dne svého podpisu. Členské státy by proto měly dohodu uplatňovat od uvedeného dne v souladu se svým platným vnitrostátním právem. Při podpisu dohody bude učiněno odpovídající prohlášení,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Austrálií o zpracování údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci a o jejich předávání Australské celní správě se schvaluje jménem Evropské unie s výhradou jejího uzavření.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Evropské unie s výhradou jejího uzavření.
   Článek 3
   Dohoda se v souladu se svým čl. 15 odst. 2 uplatňuje prozatímně v souladu se stávajícím vnitrostátním právem ode dne svého podpisu do dne svého vstupu v platnost. Při podpisu dohody bude učiněno prohlášení o prozatímním uplatňování dohody, které je obsaženo v příloze.

      V Bruselu dne 30. června 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

   PŘÍLOHA
   Prohlášení, které má být učiněno jménem Evropské unie při podpisu dohody mezi Evropskou unií a Austrálií o zpracovávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci a o jejich předávání Australské celní správě

      „Členské státy budou tuto dohodu, která se neodchyluje od právních přepisů Evropské unie ani jejích členských států ani tyto právní předpisy nemění, do okamžiku jejího vstupu v platnost prozatímně uplatňovat v dobré víře v rámci svého platného vnitrostátního práva.“

    ---documentbreak---

               8.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 213/49

         PŘEKLAD
   DOHODA
   mezi Evropskou unií a Austrálií o zpracovávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci a o jejich předávání Australské celní správě
   EVROPSKÁ UNIE
   na jedné straně a
   AUSTRÁLIE
   na straně druhé,
   PŘEJÍCE SI účinně předcházet terorismu a související trestné činnosti a jiné závažné trestné činnosti nadnárodní povahy, včetně organizované trestné činnosti, a bojovat proti nim v zájmu ochrany svých demokratických společností a společných hodnot,
   UZNÁVAJÍCE, že sdílení informací je nezbytnou součástí boje proti terorismu a související trestné činnosti a jiné závažné trestné činnosti nadnárodní povahy, včetně organizované trestné činnosti, a že v této souvislosti je využívání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) důležitým nástrojem,
   UZNÁVAJÍCE, že v zájmu zajištění veřejné bezpečnosti a pro účely vymáhání práva by měla být stanovena pravidla pro předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci Australské celní správě,
   UZNÁVAJÍCE význam předcházení terorismu a související trestné činnosti a jiné závažné trestné činnosti nadnárodní povahy, včetně organizované trestné činnosti, a význam boje proti nim při současném dodržování základních práv a svobod, zejména práva na ochranu soukromí a na ochranu údajů,
   UZNÁVAJÍCE, že právo, politika a zásady Evropské unie a Austrálie v oblasti ochrany údajů mají společný základ a že by jakékoli rozdíly při provádění těchto zásad neměly představovat překážku pro spolupráci mezi Evropskou unií a Austrálií podle této dohody,
   S OHLEDEM na článek 17 Mezinárodní úmluvy o občanských a politických právech pojednávající o právu na soukromí,
   S OHLEDEM na čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii pojednávající o dodržování základních práv, a zejména s ohledem na základní práva na soukromí a ochranu osobních údajů,
   S OHLEDEM na příslušná ustanovení australského celního zákona z roku 1901 (Customs Act 1901 (Cth)), a zejména jeho článku 64AF, podle nějž jsou všichni provozovatelé mezinárodní osobní letecké dopravy letící do Austrálie, z ní nebo přes ni povinni Australské celní správě na požádání poskytnout stanoveným způsobem a ve stanovené podobě údaje PNR, pokud jsou shromážděny a obsaženy v rezervačních či odbavovacích systémech leteckých dopravců; a zákona o celní správě z roku 1985 (Customs Administration Act 1985 (Cth)), zákona o migraci z roku 1958 (Migration Act 1958 (Cth)), trestního zákona z roku 1914 (Crimes Act 1914 (Cth)), zákona o ochraně soukromí z roku 1988 (Privacy Act 1988 (Cth)) a zákona o svobodném přístupu k informacím z roku 1982 (Freedom of Information Act 1982 (Cth)),
   BEROUCE NA VĚDOMÍ závazek Evropské unie zajistit, že se leteckým dopravcům s rezervačními systémy, odbavovacími systémy nebo údaji PNR zpracovávanými v rámci Evropské unie nebude bránit v dodržování australského práva ve věci předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie Australské celní správě podle této dohody,
   POTVRZUJÍCE, že tato dohoda nepředjímá jakékoli budoucí rozhovory nebo jednání mezi Evropskou unií a Austrálií nebo mezi jednou z těchto stran a kterýmkoli státem, pokud jde o zpracovávání a předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie nebo jakékoli jiné formy údajů,
   USILUJÍCE o posílení a podporu spolupráce mezi stranami v duchu partnerství mezi Evropskou unií a Austrálií,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely této dohody se rozumí:

               a)

               „stranami“ Evropská unie a Austrálie;

               b)

               „dohodou“ tato dohoda a její příloha, včetně jejich změn ve znění v budoucnu dohodnutém stranami; na tuto dohodu se odkazuje jako na EU-australskou dohodu o PNR;

               c)

               „leteckými dopravci“ letečtí dopravci, kteří mají rezervační systémy nebo údaje PNR zpracovávané na území členských států Evropské unie a provozují mezinárodní leteckou přepravu cestujících do Austrálie, z ní nebo přes ni;

               d)

               „celní správou“ Australská celní správa (Australian Customs Service);

               e)

               „údaji jmenné evidence cestujících“ („údaji PNR“) záznamy o cestovních požadavcích každého cestujícího, jež obsahují všechny informace uvedené v rezervačních systémech leteckých dopravců nezbytné k tomu, aby mohly rezervující a zúčastněné letecké společnosti zpracovat a odbavovat rezervace;

               f)

               „australským systémem PNR“ systém PNR, jejž má celní správa používat po uplynutí přechodného období uvedeného v čl. 4 odst. 1 ke zpracovávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie předaných leteckými dopravci celní správě podle této dohody, jak uvádí bod 11 přílohy;

               g)

               „rezervačním systémem“ rezervační a odbavovací systémy leteckých dopravců;

               h)

               „zpracováváním“ jakákoli činnost nebo soubor činností, které jsou prováděny s osobními údaji prostřednictvím automatizovaných postupů či bez nich, jako je shromažďování, zaznamenávání, uspořádávání, uchovávání, úprava, pozměňování, vyhledávání, konzultace, používání, sdělení přenosem, šíření nebo jakékoli jiné zpřístupnění, srovnávání, kombinování, blokování, vymazávání nebo znehodnocování údajů;

               i)

               „údaji PNR ze zdrojů Evropské unie“ údaje předané celní správě podle této dohody;

               j)

               „závažnou trestnou činností“ jednání představující trestný čin, za který může být udělen trest odnětí svobody o maximální délce nejméně čtyři roky nebo závažnější trest.

         Článek 2
   Oblast působnosti
   1.   Austrálie zajistí, aby celní správa zpracovávala údaje PNR ze zdrojů Evropské unie v souladu s touto dohodou.
   2.   Evropská unie zajistí, aby se leteckým dopravcům nebránilo v dodržování australského práva ve věci předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie celní správě podle této dohody.
   Článek 3
   Přiměřenost
   Dodržování této dohody celní správou představuje ve smyslu příslušného práva Evropské unie o ochraně údajů přiměřenou úroveň ochrany údajů PNR ze zdrojů Evropské unie předaných celní správě pro účely této dohody.
   Článek 4
   Způsob přístupu
   1.   Celní správa přejde na australský systém PNR, jak je definován v čl. 1 písm. f) této dohody, u údajů PNR ze zdrojů Evropské unie do dvou let ode dne podpisu této dohody. Během tohoto přechodného období se má za to, že odkazy v této dohodě na předání údajů PNR zahrnují přístup celní správy k údajům PNR v souladu se stávajícím systémem uvedeným v čl. 4 odst. 2.
   2.   V průběhu přechodného období využívá celní správa svůj stávající systém PNR, který ukládá údaje PNR pouze v případech souvisejících s šetřením na letištích při příletu nebo pokud byl spáchán trestný čin. Stávající systém umožňuje elektronický přístup v reálném čase on-line k datovým polím stanoveným v odstavci 9 přílohy k této dohodě, jak jsou obsažena v rezervačních systémech leteckého dopravce.
   Článek 5
   Omezení účelu pro údaje PNR ze zdrojů Evropské unie
   1.   Celní správa zpracovává údaje PNR ze zdrojů Evropské unie a jiné osobní informace z nich vyplývající výhradně pro účely předcházení

               i)

               terorismu a související trestné činnosti,

               ii)

               závažné trestné činnosti nadnárodní povahy, včetně organizované trestné činnosti,

               iii)

               vyhýbání se soudním příkazům nebo vazbě za výše uvedenou trestnou činnost a pro účely boje proti nim.

         2.   Údaje PNR ze zdrojů Evropské unie je možno rovněž zpracovávat v konkrétních případech, kdy je to nezbytné pro ochranu životně důležitých zájmů subjektu údajů nebo jiných osob, především pokud jde o nebezpečí smrti nebo vážného zranění subjektu údajů nebo jiných osob nebo o významné ohrožení veřejného zdraví, zejména jak to požadují mezinárodně uznávané normy, jako je Mezinárodní zdravotní řád (2005) Mezinárodní zdravotnické organizace.
   3.   Údaje PNR ze zdrojů Evropské unie je kromě toho možno rovněž zpracovávat v konkrétních případech, pokud je toto zpracování zvláště požadováno soudním příkazem nebo australským právem pro účely dohledu nad veřejnou správou a odpovědnosti veřejné správy, včetně požadavků vyplývajících ze zákona o svobodném přístupu k informacím z roku 1982, zákona o lidských právech a o komisi pro rovné příležitosti z roku 1986 (Human Rights and Equal Opportunity Commission Act 1986 (Cth)), zákona o ochraně soukromí z roku 1988, zákona o nejvyšším auditorovi z roku 1997 (Auditor-General Act 1997 (Cth)) nebo zákona o veřejném ochránci práv z roku 1976 (Ombudsman Act 1976 (Cth)). Rozšíří-li budoucí změny australského práva, sdělené Austrálií podle článku 6, množství údajů PNR ze zdrojů Evropské unie, které musí být zpracovávány v souladu s čl. 5 odst. 3, může se Evropská unie dovolat článků 10 a 13.
   Článek 6
   Informace o právních předpisech týkajících se dohody
   Celní správa oznámí Evropské unii přijetí jakéhokoli právního předpisu Austrálie, jenž se přímo vztahuje k ochraně údajů PNR ze zdrojů Evropské unie, jak je stanoveno v této dohodě.
   Článek 7
   Ochrana osobních údajů fyzických osob
   1.   Austrálie zajistí systém, který bude dostupný fyzickým osobám bez ohledu na jejich státní příslušnost nebo zemi pobytu, pro přístup k jejich osobním informacím a pro jejich opravu. Ochrana údajů PNR ze zdrojů Evropské unie uložených orgány australské vlády podle zákona na ochranu soukromí z roku 1988 se použije bez ohledu na státní příslušnost nebo zemi pobytu fyzické osoby.
   2.   Celní správa zpracovává získané údaje PNR ze zdrojů Evropské unie a k fyzickým osobám, jichž se zpracovávané údaje týkají, přistupuje přísně v souladu s normami na ochranu osobních údajů stanovenými v této dohodě a s použitelnými australskými zákony a bez diskriminace, zejména na základě státní příslušnosti nebo země pobytu.
   Článek 8
   Oznámení fyzickým osobám a veřejnosti
   Celní správa zpřístupní veřejnosti, a to i cestující veřejnosti, informace o zpracovávání údajů PNR, včetně obecných informací o pravomoci, na jejímž základě se údaje shromažďují, o účelu jejich sběru, o ochraně poskytované těmto údajům, o způsobu a rozsahu, v němž mohou být údaje dále sdělovány, a o postupech nápravy a včetně kontaktních informací pro osoby mající dotazy nebo obavy.
   Článek 9
   Společný přezkum provádění
   Austrálie a Evropská unie pravidelně vykonávají společný přezkum provádění této dohody, včetně ochrany údajů a záruk týkajících se zabezpečení údajů s cílem vzájemně zajistit účinné provádění dohody. Při tomto přezkumu zastupuje Evropskou unii generální ředitelství Evropské komise pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost, včetně zástupců orgánů pro ochranu údajů a donucovacích orgánů, a Austrálii zastupuje vyšší státní úředník nebo případně funkcionář australské vlády anebo takový úředník, na jehož jmenování se obě strany vzájemně dohodnou. Evropská unie a Austrálie společně stanoví podrobný způsob těchto přezkumů.
   Článek 10
   Řešení sporů
   Jakýkoli spor mezi stranami vzniklý v rámci této dohody týkající se jejího výkladu, použití nebo provádění je řešen konzultací nebo jednáním mezi stranami a nebude předložen k rozhodnutí žádné třetí straně ani soudu.
   Článek 11
   Změny a přezkum dohody
   1.   Strany se mohou písemně dohodnout na změně této dohody. Změna vstoupí v platnost pouze poté, co strany splní veškeré nezbytné vnitřní požadavky, a v den podle dohody stran.
   2.   Strany mohou provést přezkum ustanovení této dohody čtyři roky po jejím podpisu. Bez ohledu na toto období se tato dohoda v případě, že bude v Evropské unii zaveden systém PNR, přezkoumá, pokud a nakolik by to usnadnilo fungování systému PNR Evropské unie nebo provádění této dohody.
   3.   Austrálie vyvine v případě přezkumu veškeré úsilí k usnadnění fungování systému PNR Evropské unie.
   Článek 12
   Pozastavení toků údajů
   1.   Příslušné orgány v členských státech Evropské unie mohou uplatňovat své stávající pravomoci k pozastavení předávání údajů celní správě s cílem ochránit fyzické osoby, pokud jde o zpracování jejich osobních údajů, existuje-li vysoká pravděpodobnost, že jsou porušovány normy ochrany stanovené v této dohodě, a rozumné důvody domnívat se, že celní správa nepřijímá nebo nepřijme odpovídající a včasné kroky k vyřešení daného případu a pokračující předávání údajů by představovalo bezprostřední riziko způsobení vážné újmy subjektům údajů.
   2.   Příslušné orgány v členských státech Evropské unie vyvinou přiměřené úsilí, aby za takových okolností oznámily celní správě pozastavení předávání údajů a poskytly jí příležitost odpovědět; jakémukoli pozastavení předávání údajů předchází oznámení, jež poskytuje dostatek času, během něhož celní správa a odpovídající příslušné orgány v členských státech Evropské unie usilují o dosažení řešení; Evropská unie oznámí každé takové řešení Austrálii. Evropská unie sdělí Austrálii jakékoli rozhodnutí o uplatnění pravomocí podle tohoto článku.
   3.   Každé pozastavení bude ukončeno, jakmile jsou zajištěny normy ochrany ke spokojenosti Austrálie a odpovídajících příslušných orgánů v členských státech Evropské unie a Austrálie toto oznámí Evropské unii.
   Článek 13
   Ukončení platnosti dohody
   1.   Kterákoli strana může tuto dohodu kdykoli vypovědět diplomatickou cestou. Výpověď nabývá účinku devadesát (90) dní ode dne, kdy je oznámena druhé straně.
   2.   Bez ohledu na vypovězení této dohody budou veškeré údaje PNR ze zdrojů Evropské unie v držení příslušných australských orgánů podle této dohody i nadále zpracovávány v souladu s normami ochrany údajů stanovenými v této dohodě.
   3.   Platnost této dohody končí a povinnosti z ní vyplývající jiné než povinnosti uvedené v čl. 13 odst. 2 zanikají sedm let ode dne podpisu, pokud se strany vzájemně nedohodnou na jejím nahrazení.
   Článek 14
   Neodchýlení od práva
   Tato dohoda se neodchyluje od práva Austrálie ani Evropské unie nebo jejích členských států. Tato dohoda nezakládá ani nepřiznává žádná práva nebo výhody žádné jiné osobě ani soukromému či veřejnému subjektu, ani jiné právní prostředky, než je v ní výslovně uvedeno.
   Článek 15
   Vstup v platnost; prozatímní uplatňování; jazyky
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce, který následuje po dni, kdy si strany navzájem oznámí dokončení svých vnitřních postupů k tomuto účelu.
   2.   Tato dohoda se prozatímně uplatňuje ode dne svého podpisu.
   3.   V Bruselu dne třicátého června 2008, ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém. Dohoda se rovněž vyhotoví v jazyce bulharském, španělském, českém, dánském, německém, estonském, řeckém, francouzském, italském, lotyšském, litevském, maďarském, maltském, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, slovenském, slovinském, finském a švédském a strany tato jazyková znění schválí výměnou diplomatických nót. Po tomto schválení mají znění v těchto jazycích stejnou platnost.

         ZA EVROPSKOU UNII

         ZA AUSTRÁLII

   PŘÍLOHA
   Australské zpracovávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie

               1.

               Celní správa vyžaduje údaje PNR ze zdrojů Evropské unie pouze pro ty cestující, kteří cestují do Austrálie, z ní nebo přes ni. To zahrnuje cestující, kteří procházejí tranzitem přes Austrálii s vízy nebo bez nich. Údaje PNR ze zdrojů Evropské unie, k nimž má přístup celní správa, zahrnují veškeré údaje PNR, kde cestovní trasa cestujícího nebo běžné směrování konkrétních letů uvádí místo určení nebo mezipřistání v Austrálii.

         Další sdělování údajů PNR ze zdrojů Evropské unie
   Další sdělování uvnitř australské vlády

               2.

               Celní správa sděluje údaje PNR ze zdrojů Evropské unie pouze pro účely stanovené v čl. 5 odst. 1 této dohody uvnitř Austrálie ministerstvům a orgánům australské vlády uvedeným na seznamu připojeném k této příloze, jejichž funkce přímo souvisí s článkem 5 této dohody.

               3.

               Seznam je možno doplnit výměnou diplomatických nót mezi stranami tak, aby zahrnoval

                           i)

                           případná ministerstva nebo orgány následnické k těm, jež jsou uvedeny na seznamu, a

                           ii)

                           případná nová ministerstva a orgány zřízené po vstupu této dohody v platnost,

                     jejichž funkce přímo souvisí s čl. 5 odst. 1 této dohody.

               4.

               Údaje PNR ze zdrojů Evropské unie se sdělí orgánům uvedeným na seznamu, pouze pokud je to nezbytné v reakci na zvláštní písemnou žádost týkající se konkrétního případu. Celní správa sdělí v souladu s body 7 a 8 informace PNR ze zdrojů Evropské unie pouze po posouzení relevance konkrétní žádosti ve vztahu k účelům této dohody. Celní správa vede záznamy o takto sdělených informacích.

               5.

               Celní správa nesdělí orgánům uvedeným na seznamu hromadně jiné údaje PNR ze zdrojů Evropské unie, než údaje PNR ze zdrojů Evropské unie, u kterých byla dostatečným způsobem zajištěna anonymita, takže subjekt údajů již nelze identifikovat. Tyto anonymizované údaje zpracovávají orgány uvedené na seznamu pouze pro sestavení statistik, vypracování podrobných analýz a analýz trendů, průběžných studií a vytvoření profilů pro účely stanovené v čl. 5 odst. 1 této dohody. V žádném případě nesdělí celní správa orgánům uvedeným na seznamu hromadně žádné z těchto PNR údajů ze zdrojů Evropské unie:

                           iv)

                           jméno (jména),

                           vi)

                           další jména v PNR, včetně počtu cestujících v rámci jednoho záznamu PNR,

                           vii)

                           veškeré dostupné kontaktní informace (včetně informací o původci),

                           xvii)

                           obecné poznámky včetně informací OSI (další služební informace), SSI (zvláštní služební informace) a SSR (informací o požadavku zvláštní služby), pokud obsahují informaci, která by mohla vést k identifikaci fyzické osoby,

                           xviii)

                           veškeré shromážděné údaje APP (pokročilého zpracovávání údajů) nebo API (předběžných informací o cestujících).

         Sdělování informací vládám třetích zemí

               6.

               Celní správa sdělí údaje PNR ze zdrojů Evropské unie pouze konkrétním orgánům vlád třetích zemí, jejichž funkce přímo souvisejí s účely stanovenými v čl. 5 odst. 1 dohody. Jakékoli takovéto sdělení se musí týkat pouze konkrétních případů a musí být nezbytné za účelem předcházení trestným činům uvedeným v čl. 5 odst. 1 dohody nebo boje proti nim. Celní správa vede záznamy o takto sdělených informacích.

         Další sdělování informací – zákon o celní správě z roku 1985

               7.

               Každé sdělení informací podle bodů 2 až 6 musí být rovněž v souladu s článkem 16 zákona o celní správě z roku 1985 a se zákonem o ochraně soukromí z roku 1988, jež společně stanoví, že osoba, subjekt nebo orgán, kterým byly sděleny osobní informace, nesmí tyto informace použít ani dále sdělit za jiným účelem, než ke kterému byly této osobě, subjektu nebo orgánu poskytnuty.

               8.

               Při sdělení údajů PNR ze zdrojů Evropské unie australským orgánům veřejné moci nebo orgánům veřejné moci třetích zemí podle článku 16 zákona o celní správě z roku 1985 celní správa příjemci jako podmínku sdělení stanoví, že

                           i)

                           údaje PNR ze zdrojů Evropské unie nesmějí být dále sdělovány bez povolení celní správy, přičemž toto povolení celní správa udělí výlučně pro účely stanovené v čl. 5 odst. 1 dohody nebo v případě australských orgánů veřejné moci podle čl. 5 odst. 2 nebo čl. 5 odst. 3 dohody,

                           ii)

                           příjemce musí s údaji PNR ze zdrojů Evropské unie zacházet jako s důvěrnými osobními informacemi subjektu údajů, které jsou z hlediska vymáhání práva považovány za citlivé,

                           iii)

                           jindy než za mimořádných okolností, kdy je ohrožen život nebo fyzická bezpečnost subjektu údajů nebo jiných osob, musí příjemce pro údaje PNR ze zdrojů Evropské unie použít normy ochrany údajů, které jsou rovnocenné s normami ochrany údajů stanovenými v této dohodě, včetně v otázce doby uchovávání údajů.

         Druhy shromažďovaných informací:

               9.

               Druhy shromažďovaných údajů PNR ze zdrojů Evropské unie:

                           i)

                           lokalizační kód PNR,

                           ii)

                           datum rezervace nebo vystavení letenky,

                           iii)

                           den (dny) zamýšlené cesty,

                           iv)

                           jméno (jména),

                           v)

                           dostupné informace o členství ve věrnostních programech a výhodách (například bezplatné letenky, zařazení do vyšší třídy atd.),

                           vi)

                           další jména v PNR, včetně počtu cestujících v rámci jednoho záznamu PNR,

                           vii)

                           veškeré dostupné kontaktní informace (včetně informací o původci),

                           viii)

                           veškeré dostupné informace o platbě nebo fakturaci (s vyloučením dalších podrobností o platbě souvisejících s kreditní kartou nebo účtem a nikoli s platbou za cestu),

                           ix)

                           cestovní trasa pro jednotlivý záznam PNR,

                           x)

                           cestovní kancelář nebo cestovní agent,

                           xi)

                           informace o sdílení kódů,

                           xii)

                           rozčleněné nebo rozdělené informace,

                           xiii)

                           situace cestujícího (včetně potvrzení cesty a odbavení),

                           xiv)

                           informace o vystavení letenky, včetně čísla letenky, jednosměrné letenky a obsahu kolonky ATFQ (Automated Ticket Fare Quote),

                           xv)

                           veškeré informace o zavazadlech,

                           xvi)

                           informace o sedadle, včetně jeho čísla,

                           xvii)

                           obecné poznámky včetně informací OSI (další služební informace), SSI (zvláštní služební informace) a SSR (informací o požadavku zvláštní služby),

                           xviii)

                           veškeré shromážděné údaje APP, tedy pokročilého zpracovávání údajů, nebo API, tedy předběžných informací o cestujících,

                           xix)

                           všechny známé změny údajů PNR uvedených v bodech i) až xviii).

               10.

               Údaje PNR někdy budou obsahovat určité citlivé údaje, tedy údaje odkrývající rasový nebo etnický původ, politické názory, náboženské či filozofické přesvědčení, členství v odborových svazech a údaje týkající se zdraví nebo sexuálního života („citlivé údaje ze zdrojů Evropské unie“). Celní správa zachytí všechny takové citlivé údaje ze zdrojů Evropské unie a vymaže je bez dalšího zpracovávání.

         Předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie

               11.

               Celní správa spolupracuje s jednotlivými leteckými dopravci, aby byla zajištěna uvážlivost a přiměřenost požadavků na předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie, v souladu s potřebou zajistit včasnost, přesnost a úplnost údajů PNR ze zdrojů Evropské unie.
               Za běžných okolností si celní správa vyžádá počáteční přenos údajů PNR ze zdrojů Evropské unie 72 hodin před plánovaným odletem a v souvislosti s určitým letem požaduje nejvýše pět běžných přenosů údajů PNR ze zdrojů Evropské unie. Nezávisle na 72hodinovém časovém rámci může celní správa dodatečně vyžadovat uvolnění údajů ad hoc, pokud je to nezbytné z důvodu usnadnění reakce na konkrétní ohrožení letu, skupiny letů, trasy nebo na jiné okolnosti související s cíli stanovenými v čl. 5 odst. 1. Při výkonu této pravomoci celní správa postupuje uvážlivě a přiměřeně.

         Uchovávání údajů

               12.

               Celní správa uchovává údaje PNR ze zdrojů Evropské unie nejdéle tři a půl roku ode dne, kdy je obdrží; po uplynutí této doby mohou být údaje archivovány po další dva roky. Přístup k archivovaným údajům PNR je možný pouze v konkrétních případech pro účely vyšetřování.

               13.

               Nehledě na bod 12 není třeba archivovat žádné anonymizované údaje PNR ze zdrojů Evropské unie, ale v každém případě nesmějí být uchovávány celní správou ani jinými orgány déle než pět a půl roku poté, co je celní správa obdrží.

               14.

               Celní správa po uplynutí tohoto období vymaže údaje PNR ze zdrojů Evropské unie, s výjimkou případů stanovených v bodě 15.

               15.

               Údaje, které souvisejí s probíhajícími soudními řízeními nebo trestním vyšetřováním, mohou být uchovány do ukončení těchto řízení nebo vyšetřování. Otázka uchovávání údajů je považována za součást přezkumu podle článku 11 této dohody.

         Přístup a náprava
   Ochrana soukromí

               16.

               Zákon o ochraně soukromí z roku 1988 upravuje shromažďování, využívání, uchovávání, sdělování, zabezpečení a úpravu osobních informací v držení většiny ministerstev a orgánů australské vlády a přístup k těmto informacím. Celní správa podléhá uvedenému zákonu a musí s údaji PNR ze zdrojů Evropské unie nakládat v souladu s ním.

         Další sdělování údajů PNR a informací

               17.

               Údaje PNR poskytnuté fyzickou osobou nebo v jejím zájmu musí být na žádost této fyzické osobě sděleny v souladu se zákonem o ochraně soukromí z roku 1988 a zákonem o svobodném přístupu k informacím z roku 1982. Celní správa nesmí sdělit údaje PNR veřejnosti, s výjimkou subjektů údajů nebo jejich zástupců v souladu s australským právem. Žádosti o přístup k osobním informacím, které jsou obsaženy v údajích PNR a byly poskytnuty žadatelem, mohou být podány celní správě.

         Opatření na ochranu údajů – Zákon o ochraně soukromí z roku 1988

               18.

               Veškeré osobní informace uchovávané celní správou, které jsou „osobními informacemi“ ve smyslu a pro účely zákona o ochraně soukromí z roku 1988, musí splňovat požadavky uvedeného zákona na jejich ochranu. Celní správa musí nakládat s údaji PNR v souladu s uvedeným zákonem, včetně pokud jde o shromažďování, využívání, uchovávání, zabezpečení, úpravu a sdělování jakýchkoli takových údajů a přístup k nim.

               19.

               Stížnosti fyzických osob na způsob, jakým celní správa nakládá s jejich údaji PNR, mohou být podány přímo celním orgánům a poté podle zákona o ochraně soukromí z roku 1988 komisaři pro ochranu soukromí.

         Opatření na ochranu údajů – audity v oblasti ochrany soukromí

               20.

               Australský komisař pro ochranu soukromí, který je nezávislý, může vyšetřovat, zda orgány dodržují zákon o ochraně soukromí z roku 1988, a sledovat a vyšetřovat, do jaké míry uvedený zákon dodržuje celní správa.

               21.

               Podle zákona o ochraně soukromí z roku 1988 zavedla celní správa opatření, aby Úřad komisaře pro ochranu soukromí prováděl pravidelné formální audity všech aspektů využívání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie celní správou, politik a postupů nakládání s nimi a přístupu k nim. Kromě toho má celní správa svůj vlastní program auditů, jehož cílem je zajistit nejvyšší úroveň ochrany informací o cestujících a údajů PNR ze zdrojů Evropské unie.

         Opatření na ochranu údajů – Zákon o svobodném přístupu k informacím z roku 1982

               22.

               Celní správa podléhá zákonu o svobodném přístupu k informacím z roku 1982, který vyžaduje, aby zpřístupnila dokumenty komukoli, kdo si je vyžádá, s výhradou odchylek a výjimek podle uvedeného zákona. Zákon o svobodném přístupu k informacím z roku 1982 vyžaduje, aby rozhodnutí o výjimkách byla přijímána pro konkrétní případy. Zmíněný zákon uvádí řadu výjimek za účelem ochrany citlivých informací před sdělováním, včetně výjimek pro dokumenty, jež mají vliv na národní bezpečnost, obranu, mezinárodní vztahy, vymáhání práva, ochranu veřejné bezpečnosti a ochranu soukromí. Celní správa oznámí Evropské unii veškerá rozhodnutí týkající se zpřístupnění údajů PNR ze zdrojů Evropské unie veřejnosti podle zákona o svobodném přístupu k informacím z roku 1982, a to do jednoho měsíce od přijetí příslušného rozhodnutí.

               23.

               Žádosti o opravu údajů PNR obsažených v databázi celní správy mohou být podány přímo celní správě na základě zákona o svobodném přístupu k informacím z roku 1982 nebo zákona o ochraně soukromí z roku 1988.

         Jiná opatření na ochranu údajů – Zákon o veřejném ochránci práv z roku 1976

               24.

               Cestující v letecké dopravě mají na základě zákona o veřejném ochránci práv z roku 1976 právo podat stížnost k veřejnému ochránci práv Australského svazu na své zacházení ze strany celní správy při odbavování na hranicích.

         Opatření celní správy k zabezpečení údajů PNR

               25.

               Celní správa má zavedena tato bezpečnostní opatření k zabezpečení údajů:

                           i)

                           přístup k údajům PNR je omezen pouze pro určitý počet úředníků celní správy, kteří jsou podle celního zákona z roku 1901 výslovně pověřeni generálním ředitelem celní správy zpracováváním údajů PNR, a

                           ii)

                           je zaveden komplexní systém fyzického a elektronického zabezpečení údajů PNR, tedy počítačový systém a síť, které

                                       a)

                                       izolují údaje PNR od obecného prostředí celní správy a jsou nezávislé na ostatních informačních systémech a sítích celní správy;

                                       b)

                                       jsou umístěny v zabezpečené oblasti celní správy v Austrálii, do níž je omezen přístup, a

                                       c)

                                       pro přístup k údajům PNR vyžadují bezpečnou a vícevrstvou úroveň přihlašovacích jmen.

         Vymáhání

               26.

               Proti porušení australských právních a správních předpisů na ochranu soukromí a proti neoprávněnému sdělení informací jsou podle australského práva k dispozici opatření pro správní, občanskoprávní a trestněprávní vymáhání, včetně práva každého subjektu údajů na přístup ke správnímu nebo soudnímu prostředku nápravy. Například trestní zákon z roku 1914, zákon o veřejné službě z roku 1999 (Public Service Act 1999 (Cth)), zákon o celní správě z roku 1985, zákon o australské federální policii z roku 1979 (Australian Federal Police Act 1979 (Cth)) a vnitřní kázeňské řády orgánů uvedených v připojeném seznamu stanoví sankce za jejich porušení, a to až po trest odnětí svobody.

         Spolupráce

               27.

               V zájmu podpory policejní a soudní spolupráce se celní správa zasadí o to, aby příslušné orgány australské vlády předávaly analytické informace vyplývající z údajů PNR policejním a soudním orgánům v dotčených členských státech Evropské unie a případně Europolu a Eurojustu, s výhradou posouzení přiměřenosti opatření na ochranu údajů dostupných v právních řádech v rámci Evropské unie provedeného australskou vládou.

         Seznam připojený k příloze
   Pro účely bodu 2 této přílohy jsou v abecedním pořadí uvedeny:

               1.

               Australian Crime Commission (Australská kriminální komise);

               2.

               Australian Federal Police (Australská svazová policie);

               3.

               Australian Security Intelligence Organisation (Australská organizace pro bezpečnostní informace);

               4.

               Commonwealth Director of Public Prosecutions (Vrchní státní zástupce Australského svazu) a

               5.

               Department of Immigration and Citizenship (Ministerstvo pro imigraci a občanství).


title: 2011/194/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 7. března 2011 o uzavření Ženevské dohody mezi Evropskou unií a Brazílií, Kolumbií, Kostarikou, Ekvádorem, Guatemalou, Hondurasem, Mexikem, Nikaraguou, Panamou, Peru a Venezuelou o obchodu s banány a Dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obchodu s banány

text:
               4.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/66

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 7. března 2011
   o uzavření Ženevské dohody mezi Evropskou unií a Brazílií, Kolumbií, Kostarikou, Ekvádorem, Guatemalou, Hondurasem, Mexikem, Nikaraguou, Panamou, Peru a Venezuelou o obchodu s banány a Dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obchodu s banány
   (2011/194/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s rozhodnutím Rady 2010/314/EU (1) byly Ženevská dohoda mezi Evropskou unií a Brazílií, Kolumbií, Kostarikou, Ekvádorem, Guatemalou, Hondurasem, Mexikem, Nikaraguou, Panamou, Peru a Venezuelou o obchodu s banány a Dohoda mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obchodu s banány podepsány jménem Unie dne 31. května 2010, respektive 8. června 2010, s výhradou pozdějšího uzavření.

               (2)

               Uvedené dvě dohody by měly být schváleny,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Schvalují se tyto dohody:

               a)

               Ženevská dohoda mezi Evropskou unií a Brazílií, Kolumbií, Kostarikou, Ekvádorem, Guatemalou, Hondurasem, Mexikem, Nikaraguou, Panamou, Peru a Venezuelou o obchodu s banány (2) (dále jen „Ženevská dohoda“);

               b)

               Dohoda mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obchodu s banány (3) (dále jen „dohoda EU/USA“).

         Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné učinit jménem Unie oznámení podle čl. 8 písm. a) Ženevské dohody a článku 6 dohody EU/USA vyjadřující souhlas Unie s tím, aby byla uvedenými dohodami vázána.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 7. března 2011.

            Za Radu

            předseda

         CZOMBA S.

      (1)  Úř. věst. L 141, 9.6.2010, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 141, 9.6.2010, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 141, 9.6.2010, s. 6.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 22. prosince 1994 o uzavření Druhého dodatkového protokolu k Evropské dohodě mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé a k Prozatímní dohodě o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským hospodářským společenstvím a Evropským společenstvím uhlí a oceli na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé

text:
Důležité právní upozornění

|

31994D0981

Úřední věstník L 378 , 31/12/1994 S. 0001 - 0004 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 37 S. 0290  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 37 S. 0290

		Rozhodnutí Radyze dne 22. prosince 1994o uzavření Druhého dodatkového protokolu k Evropské dohodě mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé a k Prozatímní dohodě o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským hospodářským společenstvím a Evropským společenstvím uhlí a oceli na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé(94/981/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 ve spojení s první větou čl. 228 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na závěry Evropské rady v Essenu dne 9. a 10. prosince 1994,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že Komise sjednala s Bulharskou republikou jménem Společenství druhý dodatkový protokol k prozatímní dohodě [1] o obchodu a obchodních záležitostech a k evropské dohodě,vzhledem k tomu, že je nezbytné schválit tento druhý dodatkový protokol,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Druhý dodatkový protokol k Evropské dohodě mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé a k Prozatímní dohodě o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským hospodářským společenstvím a Evropským hospodářstvím uhlí a oceli na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé se schvaluje jménem Evropského společenství.Znění druhého dodatkového protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Ustanovení pro použití článku 3 druhého dodatkového protokolu, která se týkají zemědělských produktů uvedených v příloze II smlouvy a podléhajících v rámci společné organizace trhu režimu dávek nebo clům a která se týkají produktů kódů KN 07119040, 20031020 a 20031030, se schvalují v souladu s postupem stanoveným v článku 26 nařízení Rady (EHS) č. 804/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [2] nebo v souladu s odpovídajícími ustanoveními jiných nařízení, jimiž se zřizuje společná organizace zemědělských trhů. Pokud provádění dohody vyžaduje úzkou spolupráci s Bulharskem, může Komise přijmout veškerá opatření nezbytná k zajištění takové spolupráce.Článek 3Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat druhý dodatkový protokol jménem Evropského společenství.Předseda Rady provede jménem Evropského společenství oznámení stanovené v článku 8 druhého dodatkového protokolu.V Bruselu dne 22. prosince 1994.Za RadupředsedaH. Seehofer[1] Úř. věst. L 323, 23.12.1993, s. 2.[2] Úř. věst. L 148, 28.6.1968, s. 13. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1880/94 (Úř. věst. L 197, 30.7.1994, s. 21).--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí správní rady Europolu ze dne 4. června 2009 o podmínkách týkajících se zpracování údajů na základě čl. 10 odst. 4 rozhodnutí o Europolu

text:
               29.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 348/1

      ROZHODNUTÍ SPRÁVNÍ RADY EUROPOLU

   ze dne 4. června 2009
   o podmínkách týkajících se zpracování údajů na základě čl. 10 odst. 4 rozhodnutí o Europolu
   (2009/1010/SVV)
   SPRÁVNÍ RADA EUROPOLU,
   s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 6. dubna 2009 o zřízení Evropského policejního úřadu (Europol) (1) (dále jen „rozhodnutí o Europolu“), a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Správní rada má na základě návrhu ředitele a po konzultaci společného kontrolního orgánu stanovit podmínky pro zpracování údajů, jehož cílem je zjistit, zda jsou tyto údaje důležité pro úkoly Europolu a mohou být zahrnuty do jednoho z jeho systémů pro zpracování informací, zejména pokud jde o přístup k údajům a jejich využívání a lhůty pro uchování a vymazání údajů.

               (2)

               Přijetím tohoto rozhodnutí správní rada zohlední zásady Úmluvy Rady Evropy o ochraně osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat ze dne 28. ledna 1981 a doporučení Výboru ministrů Rady Evropy č. R(87)15 ze dne 17. září 1987 upravující používání osobních údajů v policejním sektoru.

               (3)

               Své rozhodnutí předloží správní rada ke schválení Radě,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí

               a)

               „osobními údaji“ jakékoli informace o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě: identifikovatelnou osobou se rozumí osoba, jejíž totožnost lze přímo či nepřímo zjistit, zejména s odkazem na identifikační číslo nebo na jeden či více zvláštních prvků její fyzické, fyziologické, psychické, ekonomické, kulturní nebo sociální identity;

               b)

               „zpracováním osobních údajů“ každý úkon nebo soubor úkonů s osobními údaji, které jsou prováděny pomocí či bez pomoci automatizovaných postupů, jako je shromažďování, zaznamenávání, uspořádávání, uchovávání, přizpůsobování nebo pozměňování, vyhledávání, nahlížení, užívání, zveřejňování přenosem, šířením nebo jejich zpřístupňování jiným způsobem, třídění nebo kombinování, blokování, vymazání nebo zničení;

               c)

               „systémy zpracování informací“ informační systém Europolu, analytické pracovní soubory a další systémy zpracování osobních údajů uvedené v čl. 10 odst. 1 rozhodnutí o Europolu;

               d)

               „informačním systémem Europolu“ systém uvedený v čl. 11 odst. 1 rozhodnutí o Europolu;

               e)

               „analytickým pracovním souborem“ soubor vytvořený za účelem analýzy uvedený v článku 14 rozhodnutí o Europolu;

               f)

               „institucemi EU“ orgány, instituce a jiné subjekty, které byly zřízeny Smlouvou o Evropské unii a Smlouvami o založení Evropských společenství nebo na jejich základě, uvedené v čl. 22 odst. 1 rozhodnutí o Europolu;

               g)

               „třetími stranami“ třetí státy a organizace uvedené v čl. 23 odst. 1 rozhodnutí o Europolu;

               h)

               „řádně zmocněnými zaměstnanci Europolu“ zaměstnanci Europolu jmenovaní ředitelem ke zpracování osobních údajů v souladu s tímto rozhodnutím.

         Článek 2
   Oblast působnosti
   Toto rozhodnutí se použije na osobní údaje poskytnuté Europolu za účelem určení toho, zda jsou tyto údaje důležité pro úkoly Europolu a zda mohou být zahrnuty do jeho systémů pro zpracování informací, s výjimkou

               a)

               osobních údajů vložených do informačního systému Europolu podle čl. 13 odst. 1 rozhodnutí o Europolu;

               b)

               osobních údajů, které členský stát, instituce Evropské unie nebo třetí strana nabídne za účelem vložení do konkrétního analytického pracovního souboru, i osobních údajů vložených do analytického pracovního souboru podle článku 14 rozhodnutí o Europolu;

               c)

               osobních údajů poskytnutých Europolu za účelem vložení do jiného konkrétního systému zpracování osobních údajů uvedeného v poslední větě čl. 10 odst. 1 rozhodnutí o Europolu.

         Článek 3
   Přístup a používání
   1.   Přístup k osobním údajům zpracovávaným Europolem podle tohoto rozhodnutí mají pouze řádně zmocnění zaměstnanci Europolu.
   2.   Aniž je dotčen článek 17 rozhodnutí o Europolu, jsou osobní údaje zpracovávané Europolem podle uvedeného rozhodnutí používány pouze za účelem určení toho, zda jsou tyto údaje důležité pro úkoly Europolu a zda mohou být zahrnuty do jeho systémů pro zpracování informací.
   3.   V případě, že Europol rozhodne, že údaje jsou pro jeho úkoly důležité a mohou být zahrnuty do informačního systému Europolu, navrhne, aby členský stát poskytující informace tyto údaje vložil do informačního systému Europolu v souladu s čl. 13 odst. 1 rozhodnutí o Europolu. Pokud se členský stát nebude návrhem Europolu řídit, použije se článek 5 tohoto rozhodnutí.
   Článek 4
   Pravidla pro ochranu osobních údajů a bezpečnost údajů
   1.   Při zpracovávání osobních údajů podle tohoto rozhodnutí Europol dodržuje pravidla pro ochranu osobních údajů a bezpečnost údajů, která stanoví rozhodnutí o Europolu, a to zejména články 18, 27 a 35, a pravidla přijatá k provádění uvedených článků.
   2.   V případě, že se Europol rozhodne vložit takové údaje do systémů zpracování informací nebo je vymazat či zničit, musí o tom uvědomit členský stát, instituci Evropské unie nebo třetí stranu poskytující informace.
   Článek 5
   Stanovená lhůta pro uchovávání údajů
   1.   Je třeba co nejdříve přijmout rozhodnutí o používání osobních údajů podle čl. 3 odst. 2, v každém případě nejpozději do šesti měsíců od okamžiku, kdy tyto údaje Europol obdržel.
   2.   Není-li rozhodnutí přijato v uvedené lhůtě šesti měsíců, příslušné osobní údaje jsou vymazány nebo zničeny a členský stát, instituce Evropské unie nebo třetí strana poskytující informace jsou o tomto kroku uvědomeny.
   Článek 6
   Odpovědnost
   Europol odpovídá za splnění požadavků uvedených v článcích 3, 4 a 5 tohoto rozhodnutí.
   Článek 7
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost týž den jako rozhodnutí o Europolu.

      V Haagu dne 4. června 2009.
      Schváleno Radou dne 30. listopadu 2009.

            předseda

         S. CLERTON

      (1)  Úř. věst. L 121, 15.5.2009, s. 37.


title: 2014/28/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 29. srpna 2013 o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv (ECB/2013/26)

text:
               21.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 16/47

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 29. srpna 2013
   o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv
   (ECB/2013/26)
   (2014/28/EU)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 30 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí ECB/2013/28 ze dne 29. srpna 2013 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (1) upravuje klíč pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (ECB) (dále jen „klíč pro upisování základního kapitálu“) v souladu s článkem 29.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) a s účinkem od 1. ledna 2014 stanoví nové vážené podíly přidělené jednotlivým národním centrálním bankám v upraveném klíči pro upisování základního kapitálu (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“).

               (2)

               V důsledku úprav vážených podílů v klíči pro upisování základního kapitálu a z nich vyplývajících změn podílů národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB je nezbytné upravit pohledávky, které ECB připsala podle článku 30.3 statutu ESCB národním centrálním bankám členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky eurozóny“), a které se rovnají výši devizových rezerv, jež národní centrální banky eurozóny poskytly ECB (dále jen „pohledávky“). Národní centrální banky eurozóny, jejichž pohledávky se v důsledku zvýšení jejich vážených podílů v klíči pro upisování základního kapitálu k 1. lednu 2014 zvyšují, by proto měly uskutečnit vyrovnávací převod na ECB, zatímco ECB by měla uskutečnit vyrovnávací převod na ty národní centrální banky eurozóny, jejichž pohledávky se v důsledku snížení jejich vážených podílů v klíči pro upisování základního kapitálu snižují.

               (3)

               V souladu s obecnými principy spravedlnosti, rovného zacházení a ochrany oprávněného očekávání, na kterých je statut ESCB založen, by měly národní centrální banky eurozóny, jejichž relativní podíl na souhrnné hodnotě kapitálu ECB se v důsledku výše uvedených úprav zvyšuje, rovněž uskutečnit vyrovnávací převod na národní centrální banky eurozóny, jejichž relativní podíl se snižuje.

               (4)

               Pro účely výpočtu úpravy hodnoty podílu každé národní centrální banky eurozóny na souhrnné hodnotě kapitálu ECB by jednotlivé vážené podíly každé národní centrální banky eurozóny v klíči pro upisování základního kapitálu do 31. prosince 2013 a s účinkem od 1. ledna 2014 měly být vyjádřeny jako procentní podíl z celkového základního kapitálu ECB upsaného všemi národními centrálními bankami eurozóny.

               (5)

               Z uvedených důvodů je nutné přijmout nové rozhodnutí ECB, které zruší rozhodnutí ECB/2013/15 ze dne 21. června 2013 o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv (2), aniž by bylo dotčeno uplatňování všech požadavků podle článku 4 rozhodnutí ECB/2013/15.

               (6)

               Podle článku 1 rozhodnutí Rady 2013/387/EU ze dne 9. července 2013 o přijetí eura Lotyšskem ke dni 1. ledna 2014 (3), v souladu s čl. 140 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, splňuje Lotyšsko podmínky nezbytné pro přijetí eura a výjimka v jeho prospěch podle článku 4 aktu o přistoupení z roku 2003 (4) se s účinkem od 1. ledna 2014 zrušuje,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               a)

               „souhrnnou hodnotou kapitálu“ celkový součet rezervních fondů ECB, účtů přecenění a rezerv rovnocenných rezervním fondům, vypočtený ECB k 31. prosinci 2013. Aniž by byla dotčena obecná platnost pojmu „souhrnné hodnoty kapitálu“, rezervní fondy ECB a rezervy rovnocenné rezervním fondům zahrnují všeobecný rezervní fond a rezervy na krytí měnového, úrokového a úvěrového rizika a rizika souvisejícího s cenou zlata;

               b)

               „dnem převodu“ druhý obchodní den po schválení účetní závěrky ECB za účetní rok 2013 Radou guvernérů.

         Článek 2
   Příspěvek na rezervní fondy a rezervy ECB
   1.   Jestliže se podíl národní centrální banky eurozóny na souhrnné hodnotě kapitálu v důsledku zvýšení jejího váženého podílu v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2014 zvyšuje, převede tato národní centrální banka eurozóny na ECB v den převodu částku určenou podle odstavce 3.
   2.   Jestliže se podíl národní centrální banky eurozóny na souhrnné hodnotě kapitálu v důsledku snížení jejího váženého podílu v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2014 snižuje, obdrží tato národní centrální banka eurozóny v den převodu od ECB částku určenou podle odstavce 3.
   3.   V den schválení účetní závěrky ECB za účetní rok 2013 Radou guvernérů nebo před tímto dnem ECB vypočítá a potvrdí každé národní centrální bance eurozóny buď částku, kterou má tato národní centrální banka eurozóny převést na ECB v případě podle odstavce 1, nebo částku, kterou tato národní centrální banka eurozóny obdrží od ECB v případě podle odstavce 2. S výhradou zaokrouhlení se každá částka, jež má být převedena nebo přijata, vypočítává tak, že se souhrnná hodnota kapitálu vynásobí absolutním rozdílem mezi váženým podílem každé národní centrální banky eurozóny v klíči pro upisování základního kapitálu k 31. prosinci 2013 a jejím váženým podílem v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2014 a výsledek se vydělí 100.
   4.   Částky uvedené v odstavci 3 jsou splatné v eurech dne 1. ledna 2014, ale ve skutečnosti se převádějí v den převodu.
   5.   Národní centrální banka eurozóny nebo ECB, jež jsou povinny převést částku podle odstavce 1 nebo odstavce 2, převedou v den převodu odděleně rovněž úroky, které za období od 1. ledna 2014 do dne převodu vzniknou z jednotlivých částek, jež má tato národní centrální banka eurozóny nebo ECB splatit. Převodci a příjemci těchto úroků se shodují s převodci a příjemci částek, ze kterých úroky vzniknou.
   6.   Je-li souhrnná hodnota kapitálu menší než nula, částky, jež mají být převedeny nebo přijaty podle odstavce 3 a odstavce 5, se zúčtují opačně, než jak stanoví odstavec 3 a odstavec 5.
   Článek 3
   Úprava pohledávek ve výši převedených devizových rezerv
   1.   Vzhledem k tomu, že se úprava pohledávek ve výši převedených devizových rezerv v případě Latvijas Banka bude řídit zvláštním rozhodnutím Rady guvernérů o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvku na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Latvijas Banka, tímto článkem se řídí úprava pohledávek, které se rovnají výši devizových rezerv převedených ostatními národními centrálními bankami eurozóny.
   2.   Pohledávky národních centrálních bank eurozóny se s účinkem od 1. ledna 2014 upravují v souladu s jejich upravenými váženými podíly v klíči pro upisování základního kapitálu. Hodnota pohledávek národních centrálních bank eurozóny s účinkem od 1. ledna 2014 je uvedena ve třetím sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí.
   3.   Na základě tohoto ustanovení, a aniž by bylo zapotřebí dalších formalit nebo úkonů se předpokládá, že každá národní centrální banka eurozóny 1. ledna 2014 buď převedla, nebo obdržela absolutní hodnotu pohledávky (v eurech) uvedenou vedle jejího názvu ve čtvrtém sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí, přičemž znaménko „–“ označuje pohledávku, kterou národní centrální banka eurozóny převádí na ECB, a znaménko „+“ označuje pohledávku, kterou ECB převádí na národní centrální banku eurozóny.
   4.   V první obchodní den transevropského expresního automatizovaného systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2) následující po 1. lednu 2014 každá národní centrální banka eurozóny buď převede, nebo obdrží absolutní hodnotu částky (v eurech), jež je uvedena vedle jejího názvu ve čtvrtém sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí, přičemž znaménko „+“ označuje částku, kterou národní centrální banka eurozóny převede na ECB, a znaménko „–“ označuje částku, kterou ECB převede na národní centrální banku eurozóny.
   5.   V první obchodní den TARGET2 následující po 1. lednu 2014 národní centrální banka eurozóny nebo ECB, jež jsou povinny převést částku podle odstavce 4, převedou odděleně úroky, které za období od 1. ledna 2014 do dne tohoto převodu vzniknou z příslušné částky, již má tato národní centrální banka eurozóny nebo ECB splatit. Převodci a příjemci těchto úroků se shodují s převodci a příjemci částek, ze kterých úroky vzniknou.
   Článek 4
   Obecná ustanovení
   1.   Výpočet úroků, které vzniknou na základě čl. 2 odst. 5 a čl. 3 odst. 5, se provádí denně s použitím metody výpočtu skutečný počet dnů/360, pomocí sazby rovnající se poslední dostupné mezní úrokové sazbě, kterou Eurosystém používá v nabídkových řízeních pro hlavní refinanční operace.
   2.   Každý převod podle čl. 2 odst. 1, 2 a 5 a čl. 3 odst. 4 a 5 se uskutečňuje odděleně prostřednictvím TARGET2.
   3.   ECB a národní centrální banky eurozóny, které jsou povinny provést převody uvedené v odstavci 2, dají v patřičnou dobu nezbytné příkazy k řádnému a včasnému provedení těchto převodů.
   Článek 5
   Vstup v platnost a zrušení
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2014.
   2.   Rozhodnutí ECB/2013/15 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014. Tímto zrušením není dotčeno uplatňování všech požadavků podle článku 4 rozhodnutí ECB/2013/15.
   3.   Odkazy na rozhodnutí ECB/2013/15 se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 29. srpna 2013.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Viz strana 53 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (2)  Úř. věst. L 187, 6.7.2013, s. 9.

      (3)  Úř. věst. L 195, 18.7.2013, s. 24.

      (4)  Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33).

      PŘÍLOHA

         POHLEDÁVKY VE VÝŠI DEVIZOVÝCH REZERV PŘEVEDENÝCH NA ECB

                  (v EUR)

                  Národní centrální banka eurozóny

                  Pohledávka ve výši devizových rezerv převedených na ECB, k 31. prosinci 2013

                  Pohledávka ve výši devizových rezerv převedených na ECB, s účinkem od 1. ledna 2014

                  Částka převodu

                  Nationale Bank van België/Banque nationale de Belgique

                  1 401 024 414,99

                  1 435 910 942,87

                  34 886 527,88

                  Deutsche Bundesbank

                  10 871 789 515,48

                  10 429 623 057,57

                  – 442 166 457,91

                  Eesti Pank

                  103 152 856,50

                  111 729 610,86

                  8 576 754,36

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                  643 894 038,51

                  672 637 755,83

                  28 743 717,32

                  Bank of Greece

                  1 129 060 170,31

                  1 178 260 605,79

                  49 200 435,48

                  Banco de España

                  4 782 873 429,96

                  5 123 393 758,49

                  340 520 328,53

                  Banque de France

                  8 190 916 316,35

                  8 216 994 285,69

                  26 077 969,34

                  Banca d’Italia

                  7 218 961 423,55

                  7 134 236 998,72

                  –84 724 424,83

                  Central Bank of Cyprus

                  77 248 740,29

                  87 679 928,02

                  10 431 187,73

                  Latvijas Banka

                  0,00

                  163 479 892,24 (1)

                  163 479 892,24

                  Banque centrale du Luxembourg

                  100 776 863,74

                  117 640 617,24

                  16 863 753,50

                  Bank Ċentrali tà Malta/Central Bank of Malta

                  36 798 912,29

                  37 552 275,85

                  753 363,56

                  De Nederlandsche Bank

                  2 298 512 217,57

                  2 320 070 005,55

                  21 557 787,98

                  Oesterreichische Nationalbank

                  1 122 511 702,45

                  1 137 636 924,67

                  15 125 222,22

                  Banco de Portugal

                  1 022 024 593,93

                  1 010 318 483,25

                  –11 706 110,68

                  Banka Slovenije

                  189 499 910,53

                  200 220 853,48

                  10 720 942,95

                  Národná banka Slovenska

                  398 761 126,72

                  447 671 806,99

                  48 910 680,27

                  Suomen Pankki

                  721 838 191,31

                  728 096 903,95

                  6 258 712,64

                  Celkem (2)

                  40 309 644 424,48

                  40 553 154 707,06

                  243 510 282,58

         (1)  Převede se s účinkem od dat uvedených v rozhodnutí ECB/2013/53 ze dne 31. prosince 2013 o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvcích na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Latvijas Banka.

         (2)  V důsledku zaokrouhlení se nemusí celkový součet přesně rovnat součtu všech uvedených číselných údajů.