title: 2006/469/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne  18. ledna 2006  o zřízení vyšetřovacího výboru ke krizi společnosti Equitable Life Assurance Society

text:
               7.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 186/58

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

   ze dne 18. ledna 2006
   o zřízení vyšetřovacího výboru ke krizi společnosti Equitable Life Assurance Society
   (2006/469/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na článek 193 Smlouvy o ES,
   s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise 95/167/ES, Euratom, ESUO ze dne 19. dubna 1995 o podrobných ustanoveních o výkonu vyšetřovacího práva Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na článek 176 jednacího řádu,
   s ohledem na žádost předloženou 213 poslanci Evropského parlamentu,
   s ohledem na rozhodnutí Konference předsedů ze dne 14. prosince 2005, jež přijala zásadní dohodu o zřízení vyšetřovacího výboru s ohledem na obvinění vznesená v petici 0611/2004 od Arthura Whita (Brit) a v petici 0029/2005 od Paula Braithwaita (Brit) jménem členů akční skupiny členů společnosti Equitable Life Assurance Society a s ohledem na další petice týkající se téže záležitosti, které podali němečtí a irští předkladatelé a které se všechny týkaly společnosti Equitable Life Assurance Society (dále jen „Equitable Life“),
   ROZHODL TAKTO:
   Článek 1
   Zřizuje se vyšetřovací výbor k prošetření údajných porušení právních předpisů Společenství a údajných chyb v řízení při uplatňování právních předpisů Společenství, jež se týkají krize Equitable Life, aniž by tím byly dotčeny pravomoci vnitrostátních soudů a soudů Společenství.
   Článek 2
   Úlohou vyšetřovacího výboru je:

               —

               prošetřit údajná porušení právních předpisů Společenství a údajné chyby v řízení při uplatňování směrnice Rady 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého životního pojištění a o změně směrnic 79/267/EHS a 90/619/EHS (třetí směrnice o životním pojištění) (2), která je nyní obsažena v kodifikované směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (3), příslušnými orgány Spojeného království ve vztahu k Equitable Life, zejména pokud jde o regulatorní rámec a sledování finančního zdraví pojišťoven, včetně jejich solventnosti, tvorbu odpovídajících technických rezerv a krytí těchto rezerv odpovídajícími aktivy,

               —

               posoudit v této souvislosti, zda Komise řádně dostála své povinnosti dohlížet na správné a včasné provádění právních předpisů Společenství ve vnitrostátním právu, a zjistit, zda k situaci, která nastala, nepřispěly systémové slabiny,

               —

               posoudit obvinění, podle něhož orgány dohledu Spojeného království po celou řadu let, přinejmenším od roku 1989, nedokázaly důsledně chránit zájmy pojištěnců, neboť neprováděly přísnou kontrolu účetních postupů a způsobu tvorby rezerv a nesledovaly finanční situaci Equitable Life,

               —

               posoudit současný stav pohledávek ze strany klientů, kteří jsou evropskými občany a nejsou občany Spojeného království, a přiměřenost opatření k nápravě, jež mají pojištěnci z jiných členských států k dispozici podle právních předpisů Spojeného království nebo EU,

               —

               učinit návrhy, které považuje v této záležitosti za nezbytné.

         Článek 3
   Vyšetřovací výbor předloží Parlamentu do čtyř měsíců od zahájení své činnosti průběžnou zprávu s tím, že závěrečná zpráva bude předložena Parlamentu do dvanácti měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí.
   Článek 4
   Vyšetřovací výbor se skládá z 22 poslanců Evropského parlamentu.

      V Štrasburku dne 18. ledna 2006.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

      (1)  Úř. věst. L 113, 19.5.1995, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 360, 9.12.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1).

      (3)  Úř. věst. L 345, 19.12.2002, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2005/68/ES (Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 1).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 12. května 1986 o zřízení Poradního výboru pro šíření zemědělských informací

text:
Důležité právní upozornění

|

31986D0200

Úřední věstník L 149 , 03/06/1986 S. 0046 - 0047 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 21 S. 0070  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 21 S. 0070

		Rozhodnutí Komiseze dne 12. května 1986o zřízení Poradního výboru pro šíření zemědělských informací(86/200/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,vzhledem k tomu, že koordinace úsilí v oblasti šíření odborných zemědělských poznatků stanovená v článku 41 Smlouvy může být uskutečňována účinněji prostřednictvím spolupráce mezi Komisí a dotyčnými vnitrostátními odborníky v rámci výboru odborníků;vzhledem k tomu, že za tímto účelem by měl být zřízen Poradní výbor pro šíření zemědělských informací, ve kterém jsou zastoupeny zemědělské poradenské služby členských států,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Při Komisi se zřizuje Poradní výbor pro šíření zemědělských informací (dále jen "výbor").Článek 21. Výbor se skládá z vedoucích zemědělských poradenských služeb členských států, každému z nich je nápomocen jeden odborník v oblasti šíření informací.2. Vedoucí poradenské služby může být na jakémkoli zasedání nahrazen členem své služby, který je odborníkem v oblasti projednávané na uvedeném zasedání.Článek 3Zástupce Komise předsedá všem zasedáním výboru. Komise také zajistí sekretariát výboru.Článek 4Výbor může být konzultován Komisí o nejúčinnějších prostředcích proa) zlepšení praktické účinnosti seznamu projektů zemědělského výzkumu ve Společenství (AGREP) a zemědělské databáze FAO/EHS (EUR-AGRIS);b) poskytování Komisi ve spojení se Stálým výborem pro zemědělský výzkum všech příslušných informací o zemědělských problémech a problémech týkajících se hospodaření, jejichž řešení je pro příští rozvoj společné zemědělské politiky určující;c) přenos všech důležitých výsledků výzkumných programů Společenství ve srozumitelném jazyku pro poradenské služby a pro zemědělce;d) je-li to nezbytné, zlepšení obsahu, metod provádění a účinnosti opatření strukturální politiky v kterékoliv dané oblasti nebo regionu Společenství;e) sdělování všech důležitých informací o ostatních příslušných aspektech společné zemědělské politiky osobám pracujícím v zemědělství v rámci celého Společenství.Článek 51. Funkční období členů výboru je tříleté a mohou být jmenováni opakovaně.2. Po uplynutí tříletého období zůstávají členové výboru ve funkci, dokud nejsou nahrazeni nebo znovu jmenováni.3. Před uplynutím tříletého období končí funkční období člena odstoupením nebo smrtí. Může být rovněž ukončeno, pokud poradenská služba, kterou člen zastupuje, požádá o jeho nahrazení. V každém případě dotyčná poradenská služba jmenuje po konzultaci s Komisí osobu, která takového člena nahradí pro zbývající část uvedeného funkčního období.4. Výkon funkcí není odměňován.5. Seznam členů výboru zveřejní pro informaci Komise v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 6Výbor může zřizovat pracovní skupiny, které mu jsou nápomocny při plnění jeho úkolů. Výbor svolává Komise, je-li to nezbytné. Zástupci dotčených útvarů Komise se účastní zasedání výboru a jeho pracovních skupin.Článek 71. O otázkách projednávaných výborem se nehlasuje.2. Požaduje-li Komise stanovisko výboru, může stanovit lhůtu pro jeho předložení.3. Názory vyjádřené různými zastoupenými poradenskými službami se zahrnou do zápisu ze zasedání předávaného Komisi.4. Je-li stanovisko přijato ve výboru jednomyslně, vypracuje výbor společné závěry a připojí je k zápisu ze zasedání.Článek 8Aniž je dotčen článek 214 Smlouvy, členové výboru jsou povinni nevyzrazovat informace, které se dozvědí v rámci činnosti výboru, pokud je zástupce Komise upozorní, že se vyžádané stanovisko týká záležitosti důvěrné povahy.V takových případech se mohou zasedání účastnit pouze členové výboru a zástupci dotyčných útvarů Komise.Článek 9Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 12. května 1986.V Bruselu dne 12. května 1986.Za KomisiFrans Andriessenmístopředseda--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2169 ze dne 1. října 2015 o uzavření Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé

text:
               25.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 307/2

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2169
   ze dne 1. října 2015
   o uzavření Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91, čl. 100 odst. 2, čl. 167 odst. 3 a článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 23. dubna 2007 zmocnila Rada Komisi ke sjednání dohody o volném obchodu s Korejskou republikou (dále jen „Korea“) jménem Evropské unie a jejích členských států.

               (2)

               Tato jednání byla dokončena a Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla dne 15. října 2009 parafována.

               (3)

               V souladu s rozhodnutím Rady č. 2011/265/EU ze dne 16. září 2010 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (1) byla dohoda podepsána jménem Unie dne 6. října 2010 s výhradou pozdějšího uzavření a je uplatňována prozatímně.

               (4)

               Dohoda by měla být schválena.

               (5)

               Dohoda se nedotýká práv investorů z členských států Unie využívat jakýchkoli výhodnějších podmínek stanovených v jakékoli dohodě týkající se investic, jejímiž stranami jsou některý členský stát a Korea.

               (6)

               Podle čl. 218 odst. 7 Smlouvy může Rada zmocnit Komisi ke schválení určitých omezených změn dohody. Komise by měla být zmocněna k ukončení nároku koprodukcí podle článku 5 Protokolu o kulturní spolupráci, ledaže Komise určí, že by tento nárok měl platit i nadále, a Rada to schválí zvláštním postupem, jenž je potřebný jak vzhledem k citlivé povaze tohoto prvku dohody, tak vzhledem ke skutečnosti, že dohodu mají uzavřít Unie i členské státy. Komise by také měla být zmocněna schvalovat změny přijaté pracovní skupinou pro zeměpisná označení podle článku 10.25 dohody.

               (7)

               Je třeba stanovit příslušné postupy pro ochranu zeměpisných označení, která jsou chráněna na základě dohody,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (2) se schvaluje jménem Evropské unie.
   Článek 2
   Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné učinit oznámení uvedené v článku 15.10 odst. 2 dohody jménem Unie vyjadřující souhlas Unie s tím, že bude dohodou vázána.
   Článek 3
   1.   Komise oznámí Korejské republice postupem stanoveným v čl. 5 odst. 8 Protokolu o kulturní spolupráci úmysl Unie neprodloužit platnosti nároku koprodukcí podle článku 5 uvedeného protokolu, pokud Rada na základě návrhu Komise neschválí čtyři měsíce před koncem platnosti tohoto nároku, že má platit i nadále. Rozhodne-li Rada o další platnosti nároku, použije se toto ustanovení opět na konci obnovené doby platnosti nároku. Pro účely rozhodnutí o další platnosti nároku rozhoduje Rada jednomyslně.
   2.   Pro účely článku 10.25 dohody schvaluje změny dohody vyplývající z činnosti pracovní skupiny pro zeměpisná označení jménem Evropské unie Komise. Pokud zainteresované strany nebudou moci dosáhnout shody ohledně námitek týkajících se zeměpisných označení, přijme Komise postoj postupem stanoveným v čl. 15 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (3). Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4) je jeden měsíc.
   Článek 4
   1.   Název chráněný podle pododdílu C „Zeměpisná označení“ kapitoly desáté dohody může použít každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh zemědělské produkty, potraviny, vína, aromatizovaná vína nebo destiláty, jež jsou v souladu s odpovídající specifikací.
   2.   Členské státy a orgány Unie vymáhají ochranu podle článků 10.18 až 10.23 dohody také na žádost některé zainteresované strany.
   Článek 5
   Postoj, který má Unie zaujmout ve Výboru pro kulturní spolupráci k rozhodnutím s právními účinky, určuje Rada, která jedná v souladu se Smlouvou. Zástupci Unie ve Výboru pro kulturní spolupráci budou vyšší úředníci z Komise i členských států, kteří mají odborné znalosti a zkušenosti v kulturních záležitostech a postupech a kteří zastupují postoje Unie v souladu se Smlouvou.
   Článek 6
   Ustanovením použitelným pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel k pravidlům stanoveným v příloze IIa Protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce připojeného k dohodě je článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (5).
   Článek 7
   Dohoda nesmí být vykládána tak, že uděluje práva nebo ukládá povinnosti, které by mohly být přímo uplatňovány před soudy Unie nebo členských států.
   Článek 8
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 1. října 2015.

            Za Radu

            předseda

         É. SCHNEIDER

      (1)  Úř. věst. L 127, 14.5.2011, s. 1.

      (2)  Dohoda byla vyhlášena v Úř. věst. L 127, 14.5.2011, s. 1, spolu s rozhodnutím o podpisu.

      (3)  Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12.

      (4)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (5)  Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1.


title: 2005/781/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 6. června 2005 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Brazilskou federativní republikou

text:
               11.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 295/37

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 6. června 2005
   o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Brazilskou federativní republikou
   (2005/781/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 170 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise sjednala jménem Společenství dohodu o vědeckotechnické spolupráci s Brazilskou federativní republikou.

               (2)

               Dohoda parafovaná dne 3. prosince 2002 byla podepsána dne 19. ledna 2004 s výhradou případného pozdějšího uzavření.

               (3)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Brazilskou federativní republikou se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí (2).
   Článek 2
   Předseda Rady provede jménem Společenství oznámení stanovené v článku XII dohody.

      V Lucemburku dne 6. června 2005.

            Za Radu

         J. KRECKÉ

            předseda

      (1)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 28. dubna 2005 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).

      (2)  Viz s. 38 v tomto Úředním věstníku.
    ---documentbreak---

               11.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 295/38

         PŘEKLAD
   DOHODA
   o vědeckotechnické spolupráci mezi Brazilskou federativní republikou a Evropským společenstvím
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ (dále jen „Společenství“)
   na jedné straně a
   VLÁDA BRAZILSKÉ FEDERATIVNÍ REPUBLIKY (dále jen „Brazílie“)
   na straně druhé,
   dále společně jen „strany“,
   MAJÍCE NA ZŘETELI rámcovou dohodu o spolupráci mezi stranami uzavřenou dne 29. června 1992, která vstoupila v platnost dne 1. listopadu 1995;
   MAJÍCE NA ZŘETELI význam vědy a techniky pro hospodářský a společenský rozvoj stran;
   MAJÍCE NA ZŘETELI probíhající vědeckotechnickou spolupráci mezi stranami;
   MAJÍCE NA ZŘETELI, že strany v současnosti provádějí a podporují výzkumné činnosti včetně demonstračních projektů v různých oblastech společného zájmu, jak jsou definovány v čl. II písm. d) této dohody, a že je možné dosáhnout výhod ze společné účasti na výzkumných a rozvojových činnostech na základě vzájemnosti;
   PŘEJÍCE SI položit formální základ pro spolupráci ve vědeckém a technickém výzkumu s cílem rozšířit a posílit spolupráci v oblastech společného zájmu a povzbudit využívání výsledků této spolupráce k hospodářskému a společenskému prospěchu obou stran;
   VZHLEDEM K tomu, že tato dohoda o vědeckotechnické spolupráci je součástí obecné spolupráce mezi Brazílií a Společenstvím,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek I
   Cíl
   Strany podporují, rozvíjejí a usnadňují spolupráci v oblastech společného zájmu prováděním a podporováním činností v oblasti výzkumu a technického rozvoje.
   Článek II
   Definice
   Pro účely této dohody se rozumí:

               a)

               „spoluprací“ činnost, kterou strany vyvíjejí nebo podporují na základě této dohody, včetně společného výzkumu;

               b)

               „informacemi“ vědecké a technické údaje, výsledky nebo metody výzkumu a rozvoje vyplývající ze společného výzkumu a veškeré další údaje, které účastníci spolupráce, případně i strany samotné, považují za důležité;

               c)

               „duševním vlastnictvím“ pojem vymezený v článku 2 Úmluvy o založení Světové organizace duševního vlastnictví, podepsané ve Stockholmu dne 14. července 1967;

               d)

               „společným výzkumem“ výzkum, technický rozvoj nebo demonstrační projekty prováděné s finanční podporou jedné nebo obou stran nebo bez takové podpory, které zahrnují spolupráci účastníků ze Společenství i z Brazílie. „Demonstrační projekty“ jsou projekty zaměřené na prokázání životnosti nových technologií, které nabízejí možné hospodářské výhody, ale které nelze přímo uvádět na trh. Strany se navzájem pravidelně informují o činnostech považovaných za činnosti společného výzkumu podle článku VI;

               e)

               „účastníkem“ nebo „výzkumným subjektem“ osoba nebo skupina osob, výzkumný ústav nebo jiný právní subjekt nebo podnik usazený ve Společenství nebo v Brazílii, který se účastní spolupráce, včetně stran samých.

         Článek III
   Zásady
   Spolupráce spočívá na následujících zásadách:

               a)

               vzájemný prospěch založený na celkové rovnováze výhod;

               b)

               vzájemný přístup k činnostem výzkumu a technického rozvoje uskutečňovaným každou ze stran;

               c)

               včasná výměna informací, které mohou ovlivnit spolupráci;

               d)

               náležitá ochrana práv duševního vlastnictví.

         Článek IV
   Oblasti spolupráce
   Spolupráce podle této dohody může zahrnovat oblasti společného zájmu, ve kterých obě strany provádějí nebo podporují činnosti výzkumu a technického rozvoje, v souladu s čl. VI odst. 3 písm. b) této dohody. Tyto činnosti musí být navrženy tak, aby podporovaly vědecký pokrok, průmyslovou konkurenceschopnost a hospodářský a sociální rozvoj, s důrazem na tyto oblasti:

               —

               biotechnologie,

               —

               informační a komunikační technologie,

               —

               bioinformatika,

               —

               vesmír,

               —

               mikro- a nanotechnologie,

               —

               výzkum materiálů,

               —

               čisté technologie,

               —

               řízení a udržitelné využívání přírodních zdrojů,

               —

               biobezpečnost,

               —

               zdraví a lékařství,

               —

               letectví,

               —

               metrologie, normalizace a posuzování shody a

               —

               humanitní vědy.

         Článek V
   Opatření pro spolupráci a formy spolupráce
   1.   Strany podporují:

               a)

               účast výzkumných subjektů na spolupráci v rámci této dohody, v souladu s jejich vlastními vnitřními politikami a nařízeními, s cílem poskytovat srovnatelné příležitosti k účasti na svých činnostech v oblasti výzkumu a technického rozvoje a náležitého využití výhod z něj plynoucích;

               b)

               vzájemný přístup k činnostem podporovaným každou stranou v rámci současných vnitrostátních programů nebo politik.

         2.   Spolupráce může mít tuto podobu:

               a)

               společné projekty v oblasti výzkumu a technického rozvoje;

               b)

               návštěvy a výměnné pobyty vědců, výzkumníků a technických odborníků;

               c)

               společná organizace vědeckých seminářů, konferencí, sympózií a pracovních seminářů, jakož i účast odborníků na nich;

               d)

               související akce, jako jsou skupiny projektů výzkumu a technického rozvoje, které již byly provedeny v souladu s postupy platnými pro programy výzkumu a technického rozvoje každé strany a vědecké sítě;

               e)

               výměna a sdílení zařízení a materiálů;

               f)

               výměny informací o postupech, právních předpisech a programech významných pro spolupráci podle této dohody, včetně informací v oblasti vědy a techniky;

               g)

               jakákoli jiná opatření doporučená řídícím výborem, jenž má být zřízen podle článku VI, která jsou považována za odpovídající politikám a postupům platným pro obě strany.

         3.   Společné projekty výzkumu a technického rozvoje budou prováděny pouze poté, co účastníci uzavřou společný plán technického řízení, jak je uvedeno v příloze této dohody.
   Článek VI
   Koordinace a provádění spolupráce
   1.   Koordinaci a provádění spolupráce podle této dohody vykonávají jménem Společenství útvary Evropské komise a jménem Brazílie ministerstvo zahraničních věcí, jednající jako výkonní zástupci.
   2.   Výkonní zástupci zřídí Řídící výbor pro vědeckotechnickou spolupráci, pověřený spravováním této dohody. Výbor se skládá z úředních zástupců každé strany a přijme svůj jednací řád.
   3.   Řídící výboru plní mimo jiné tyto funkce:

               a)

               navrhuje a podporuje spolupráci podle této dohody v souladu s článkem V;

               b)

               podle čl. V odst. 1 písm. b) označuje pro následující rok mezi potenciálními odvětvími spolupráce v oblasti výzkumu, technického rozvoje a demonstrací prioritní odvětví nebo pododvětví společného zájmu, v nichž je spolupráce žádoucí;

               c)

               navrhuje a vytváří skupiny projektů společného zájmu nebo doplňujících projektů pro výzkumníky obou stran;

               d)

               vydává doporučení podle čl. V odst. 2 písm. g);

               e)

               doporučuje stranám prostředky pro posílení a zlepšení spolupráce, které jsou v souladu se zásadami stanovenými touto dohodou;

               f)

               posuzuje účinnosti provádění a uplatňování této dohody;

               g)

               předkládá stranám výroční zprávu o úrovni, dosaženém pokroku a účinnosti spolupráce podle této dohody. Tato zpráva se předkládá smíšenému výboru zřízenému rámcovou dohodou o spolupráci uzavřenou mezi stranami dne 29. června 1992.

         4.   Řídící výbor, který je podřízený smíšenému výboru, se schází zpravidla jednou ročně, pokud možno před zasedáním smíšeného výboru, v souladu s předem dohodnutým rozvrhem. Zasedání se konají střídavě ve Společenství a v Brazílii. Na žádost kterékoli ze stran lze uspořádat mimořádná zasedání.
   5.   Náklady na účast zástupců na zasedání řídícího výboru nese strana, kterou zastupují.
   Článek VII
   Financování
   Činnosti spolupráce jsou vykonávány v závislosti na dostupnosti dostatečných finančních prostředků a v souladu s platnými právními předpisy, politikami a programy stran. Výdaje účastníků spolupráce nejsou v zásadě vyrovnány převodem finančních prostředků mezi stranami.
   Článek VIII
   Vstup pracovníků a zařízení
   1.   Každá strana přijme v rámci právních předpisů platných na území každé strany veškerá vhodná opatření, aby usnadnila vstup na své území, pobyt na něm a jeho opuštění pracovníkům, materiálu, údajům a zařízení souvisejícímu se spoluprací nebo využívanému při spolupráci, jež určí strany podle této dohody a kterému bude poskytnuto osvobození od daní a cel podle právních předpisů platných na území každé strany.
   2.   Jestliže zvláštní úprava spolupráce jedné strany stanoví finanční pomoc účastníkům druhé strany, jsou veškeré podpory a finanční nebo jiné příspěvky jedné strany pro účastníky druhé strany osvobozeny od daní a cla v souladu s právními předpisy platnými na území každé strany.
   Článek IX
   Duševní vlastnictví
   Záležitosti týkající se duševního vlastnictví, které vyplývají z této dohody, jsou řešeny v souladu s přílohou, která tvoří nedílnou součást této dohody.
   Článek X
   Činnosti Společenství ve prospěch rozvojových zemí
   Touto dohodou není dotčena účast Brazílie jako rozvojové země na činnostech Společenství v oblasti výzkumu pro rozvoj.
   Článek XI
   Územní působnost
   Tato dohoda se vztahuje na jedné straně na území, na která se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených, a na straně druhé na území Brazilské federativní republiky.
   Článek XII
   Vstup v platnost, vypovězení a řešení sporů
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost dnem vzájemného písemného oznámení obou stran o dokončení svých vnitřních postupů nezbytných pro vstup této dohody v platnost.
   2.   Tato dohoda se uzavírá na počáteční období pěti let a může být obnovena dohodou stran po posouzení provedeném během předposledního roku každého následujícího pětiletého období.
   3.   Tuto dohodu lze změnit dohodou stran. Změny vstupují v platnost za stejných podmínek uvedených v odstavci 1.
   4.   Tuto dohodu může kterákoli ze stran kdykoli vypovědět se lhůtou šesti měsíců výpovědí zaslanou druhé straně diplomatickou cestou. Pozbytím platnosti této dohody uplynutím doby nebo vypovězením není dotčena platnost nebo trvání případných probíhajících společných výzkumných projektů podle této dohody ani zvláštních práv a povinností vzniklých na základě její přílohy.
   5.   Veškeré otázky nebo spory týkající se výkladu nebo provádění této dohody jsou řešeny vzájemnou dohodou stran.
   V Brazílii dne devatenáctého ledna roku dva tisíce čtyři, ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě rozdílného výkladu těchto znění je rozhodující znění anglické.
   PŘÍLOHA
   DUŠEVNÍ VLASTNICTVÍ
   V souladu s článkem IX této dohody:

               Strany zajistí, že duševní vlastnictví vytvořené na základě této dohody bude vhodně a účinně chráněno.

               Strany se zavazují navzájem se včas informovat o veškerých vynálezech nebo jiných dílech vytvořených na základě této dohody, která mohou zakládat práva k duševnímu vlastnictví.

         I.   OBLAST PŮSOBNOSTI

               A.

               Pro účely této dohody má „duševní vlastnictví“ význam definovaný v článku 2 Úmluvy o zřízení Světové organizace duševního vlastnictví, podepsané ve Stockholmu dne 14. července 1967.

               B.

               Tato dohoda žádným způsobem nemění přidělení práv, zájmů a duševního vlastnictví a platí, aniž je dotčeno přidělení práv, zájmů a duševního vlastnictví mezi jednou ze stran a jejími státními příslušníky nebo účastníky, které jsou určeny právními předpisy a zvyklostmi každé ze stran.

               C.

               Vzniklé spory o duševní vlastnictví jsou řešeny konzultacemi mezi dotčenými zúčastněnými institucemi, nebo je-li to nezbytné, stranami nebo jejich pověřenými zástupci. Pokud se na tom strany dohodnou, mohou být spory předloženy rozhodčímu soudu v souladu s ustanoveními mezinárodního práva platnými pro daný případ. Pokud strany nebo jejich pověření zástupci nerozhodnou a písemně neschválí jinak, použijí se rozhodčí normy Komise OSN pro mezinárodni obchodní právo (UNCITRAL).

               D.

               Je-li některá ze stran přesvědčena, že určitý výzkumný projekt podle této dohody vedl nebo povede k vytvoření nebo poskytnutí nějakého druhu duševního vlastnictví, které není chráněno předpisy platnými na území druhé strany, vedou strany rozhovory s cílem nalézt vzájemně přijatelné řešení v souladu s platnými právními předpisy.

         II.   PŘIDĚLENÍ PRÁV

               A.

               Každá ze stran může v souladu se svými vnitřními právními předpisy na základě smlouvy získat nevýhradní, neodvolatelnou licenci bez licenčního poplatku na překlad, reprodukci, úpravy, přenos a veřejné šíření článků, zpráv a odborných a vědeckých publikací vytvořených přímo spoluprací podle této dohody s tím, že jsou respektovány právní předpisy o vlastnictví a převodu autorského práva vyplývající z vytvoření díla. Všechny exempláře díla podléhající autorskému právu vzniklému v souladu s těmito přepisy, které jsou veřejně šířeny, musí uvádět jména autorů, ledaže autor uvedení svého jména výslovně odmítne.

               B.

               Práva ke všem formám duševního vlastnictví, která nejsou popsána v oddíle II A této přílohy, se přidělují takto:

                           1.

                           Hostující výzkumníci, jako jsou vědci hostující především s cílem rozšířit si své vzdělání, nabývají práva k duševnímu vlastnictví na základě opatření s hostitelskými institucemi, v souladu s ustanoveními příslušných národních předpisů k dané věci. Kromě toho je každý hostující výzkumník, který bude jmenovaný jako vynálezce, stejným způsobem jako výzkumníci hostitelské instituce oprávněn získat poměrný podíl na jakémkoli licenčním poplatku obdrženém hostitelskou institucí na základě licence na využívání duševního vlastnictví.

                           2.

                           Co se týče duševního vlastnictví, které je nebo může být vytvořeno společným výzkumem, sestaví účastníci společný plán technického řízení, který je sjednán ve formě písemné dohody mezi účastníky projektů společného výzkumu a kterým se předem stanoví spravedlivé a vyvážené rozdělení výsledků nebo jakéhokoli přínosu spolupráce s uvážením poměrného příspěvku stran nebo jejich účastníků a přísně v souladu s právními předpisy o duševním vlastnictví platnými pro každou ze stran a s mezinárodními smlouvami o duševním vlastnictví, jichž jsou strany signatáři.

                                       a)

                                       Pokud strany nebo jejich účastníci nepřijmou společný plán technického řízení v počáteční fázi spolupráce a pokud nejsou schopni se dohodnout v přiměřené době, která nepřesáhne šest měsíců, o straně, která si je vědoma vytvoření nebo pravděpodobného vytvoření dotčeného duševního vlastnictví na základě společného výzkumu, musí ihned zahájit rozhovory s cílem nalézt vzájemně přijatelné řešení. Až do vyřešení záležitosti vlastní tato práva k duševnímu vlastnictví společně strany nebo jejich účastníci, pokud není dohodnuto jinak.

                                       b)

                                       Pokud projekt společného výzkumu prováděný podle této smlouvy vede ke vzniku práv k duševnímu vlastnictví, která bude pravděpodobně nutné ochránit a na která se nevztahují platné právní předpisy jedné ze stran, zahájí strany ihned rozhovory s cílem nalézt vzájemně přijatelné řešení v souladu s platnými předpisy.

         III.   UTAJENÍ

               A.

               Každá strana a její účastníci chrání každé obchodní nebo průmyslové tajemství, které je určeno jako důvěrné a které je vytvořeno nebo dodáno na základě této dohody v souladu s platnými předpisy a postupy dohodnutými mezi stranami.

               B.

               Žádná ze stran ani žádný z účastníků nesmí sdělit informace, které jsou označeny za důvěrné, bez předchozího svolení, kromě případů, kdy se jedná o zaměstnance, kteří patří do kategorie úředních činitelů, dodavatelům nebo subdodavatelům; sdělování informací musí být přísně omezeno na strany, které se účastní projektu společného výzkumu dohodnutého mezi účastníky, nebo na pověřené pracovníky vládních orgánů účastnících se projektu nebo této dohody.

               C.

               Informace smějí být sdělovány pouze osobám s písemným pověřením a v žádném případě nesmějí být poskytnuty v širším měřítku, než je nezbytné pro provádění úkolů, povinností nebo dohod spojených s poskytovanými informacemi.

               D.

               Příjemci důvěrných informací se písemně zaváží udržovat tyto informace v utajení a strany zajistí plnění této povinnosti.

               E.

               Každá ze stran musí ihned oznámit druhé straně, že není nebo by pravděpodobně nemusela být schopna zajistit, aby nedošlo k prozrazení důvěrných informací. Strany navzájem konzultují opatření, která budou v takovém případě vhodná.


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2078 ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.41617-2015/C (ex SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)), kterou poskytlo Nizozemsko ve prospěch profesionálního fotbalového klubu NEC v Nijmegenu (oznámeno pod číslem C(2016) 4048) (Text s významem pro EHP )

text:
                  26.11.2016

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 320/40

            ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/2078
      ze dne 4. července 2016
      o státní podpoře SA.41617-2015/C (ex SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)), kterou poskytlo Nizozemsko ve prospěch profesionálního fotbalového klubu NEC v Nijmegenu

            (oznámeno pod číslem C(2016) 4048)

      (Pouze nizozemské znění je závazné)
      (Text s významem pro EHP)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
      s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
      poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s čl. 108 odst. 2 Smlouvy (1), a s ohledem na tyto připomínky,
      vzhledem k těmto důvodům:
      1.   ŘÍZENÍ

                  (1)

                  V roce 2010 se Komise od občanů dozvěděla, že Nizozemsko provedlo opatření podpory ve prospěch profesionálního fotbalového klubu NEC v Nijmegenu. Stížnosti byly zaevidovány pod č. jedn. SA.31616 a SA.31767. V letech 2010 a 2011 obdržela Komise rovněž stížnosti týkající se opatření ve prospěch jiných profesionálních fotbalových klubů v Nizozemsku, a to MVV v Maastrichtu, Willem II v Tilburgu, FC Den Bosch v 's-Hertogenboschi a PSV v Eindhovenu. Dopisem ze dne 2. září 2011 poskytlo Nizozemsko Komisi další informace o opatření týkajícím se klubu NEC.

                  (2)

                  Dopisem ze dne 6. března 2013 Komise Nizozemsku sdělila, že se s ohledem na opatření ve prospěch klubů Willem II, NEC, MVV, PSV a FC Den Bosch rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy.

                  (3)

                  Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie
                      (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k dotyčným opatřením.

                  (4)

                  Nizozemsko podalo v rámci řízení připomínky týkající se opatření ve prospěch klubu NEC dopisem ze dne 6. června 2013, který obsahoval také připomínky obce Nijmegen (dále jen „obec“) jako zúčastněné strany. Dne 27. února 2015 se konala schůzka s Nizozemskem, které se zúčastnila i obec. Další informace od Nizozemska byly obdrženy dne 10. dubna 2015, 11. května 2015, 13. května 2015 a 16. července 2015. Od zúčastněných stran neobdržela Komise žádné připomínky.

                  (5)

                  Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení byla se souhlasem Nizozemska šetření týkající se jednotlivých klubů vedena zvlášť. Šetření týkající se klubu NEC bylo zaevidováno pod č. jedn. SA.41617.

            2.   PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ

      2.1.   Opatření a jeho příjemce

                  (6)

                  Zastřešující organizací pro profesionální a amatérskou fotbalovou soutěž je národní fotbalový svaz Koninklijke Nederlandse Voetbal Bond (dále jen „KNVB“). Profesionální fotbal je v Nizozemsku organizován v rámci dvoustupňového systému. V sezóně 2014/2015 sestával z 38 klubů, z toho jich 18 hrálo v top lize (eredivisie) a 20 v nižší lize (eerste divisie).

                  (7)

                  Klub Nijmegen Eendracht Combinatie (dále jen „NEC“) byl založen v roce 1900 a domácí utkání hraje v Nijmegenu. Klub NEC má tuto právní strukturu: nadace Stichting Administratiekantoor N.E.C. vlastní společnosti Nijmegen Eendracht Combinatie B.V, Exploitatie-Maatschappij De Goffert B.V. a N.E.C. Horeca B.V. Příjemcem podpory v rámci opatření je společnost Exploitatie-Maatschappij De Goffert B.V. Podle informací, které Nizozemsko poskytlo, je klub NEC středně velkým podnikem, jehož počet zaměstnanců v roce 2015 po přepočtu na plné úvazky činil 62,3 (v roce 2010 po přepočtu na plné úvazky 69,5). V období, jehož se týká toto šetření, hrál klub NEC v top lize. V evropském turnaji (pohár UEFA) hrál naposledy v sezóně 2008/2009.

                  (8)

                  Od roku 2003 je klub NEC hlavním (nikoli však jediným) uživatelem víceúčelového stadionu Goffert, který se nachází ve velkém parku Goffert v Nijmegenu. Vedle stadionu v parku Goffert vybudovala obec v roce 2003 s podporou z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) víceúčelový sportovní komplex De Eendracht. Komplex De Eendracht je pronajatý klubu NEC a k tréninku jej využívají i jiní.

                  (9)

                  Vztahy mezi obcí a klubem NEC s ohledem na komplex De Eendracht jsou stanoveny ve dvou smlouvách, jež byly uzavřeny v roce 2003: dohodě o záměru rozvíjet oblast, v níž se komplex De Eendracht nachází, v rámci širší vize politiky obce v oblasti sportu a smlouvě o nájmu komplexu De Eendracht.

                  (10)

                  V letech 2008 a 2009 se klub NEC obrátil na obecní orgány v souvislosti s doložkou ve smlouvách, podle níž měl nárok získat komplex De Eendracht od obce. S ohledem na tuto doložku, která byla popsána jako „opční právo“, klub NEC uvedl, že má v úmyslu získat ve vztahu ke komplexu „opstalrecht“ nebo „právo stavby“ (3). Ve svém prvním dopise klub NEC navrhl, že se svého opčního práva vzdá výměnou za náhradu ve výši 2,3 milionu EUR, která byla vypočítána na základě odhadované účetní hodnoty a skutečné hodnoty komplexu podle externího znaleckého odhadu. Podle názoru klubu NEC odpovídá rozdíl mezi oběma hodnotami výhodě, kterou by získal, pokud by uplatnil své opční právo. Ve druhém dopise klub NEC obci sdělil, že chce uplatnit své opční právo.

                  (11)

                  V roce 2010 obdržela obec v této záležitosti právní stanoviska dvou právních společností: jedno v lednu 2010, druhé v září 2010. První stanovisko bralo na vědomí doložku v nájemní smlouvě, podle níž smlouva platí do doby, dokud komplex De Eendracht nezíská nájemce (klub NEC), a uvádělo, že záměrem obce a klubu NEC bylo, aby komplex získal klub NEC, jakmile proti tomu nebudou existovat námitky ze strany EFRR. Stanovisko obsahovalo závěr, že klub NEC má platné (plné) právo na odkoupení komplexu. Na naléhání obecní rady bylo vyžádáno druhé stanovisko s ohledem na údajnou platnost nároku klubu NEC. V tomto stanovisku byl vyvozen závěr, že jedinou povinností obce je jednat s klubem NEC, jelikož dotyčná doložka nestanoví cenu ani mechanismus jejího určení.

                  (12)

                  V září 2010 souhlasila obec s odkoupením nároku za cenu ve výši 2,2 milionu EUR. Nizozemsko neoznámilo podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy záměr obce poskytnout klubu NEC náhradu za to, že se vzdá svého opčního práva. V souvislosti s uvedenou transakcí bylo zahájeno formální vyšetřovací řízení a dotyčná transakce je předmětem tohoto rozhodnutí.

            2.2.   Důvody zahájení řízení

                  (13)

                  V rozhodnutí o zahájení řízení zastávala Komise názor, že opatření podpory ve prospěch profesionálních fotbalových klubů pravděpodobně narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise mimoto dospěla k předběžnému závěru, že obec poskytla klubu NEC selektivní výhodu s použitím státních prostředků, a udělila tudíž fotbalovému klubu podporu.

                  (14)

                  Za prvé, co se týká existence opčního práva, Komise vyvodila závěr, že založením jeho existence výhradně na prvním právním stanovisku a nezohledněním podrobnějšího druhého stanoviska Nizozemsko neprokázalo, že klub NEC měl právo na odkoupení komplexu za cenu, která nebyla stanovena ve smlouvě, ani nebyla sjednána.

                  (15)

                  Za druhé, Komise s ohledem na soulad ceny zaplacené za vzdání se údajného opčního práva s tržními podmínkami zopakovala, že pokyny obsažené ve sdělení Komise o prvcích státní podpory při prodejích pozemků a staveb orgány veřejné moci (4) (dále jen „sdělení o prodejích pozemků“), na něž Nizozemsko poukazovalo, „se týkají pouze prodejů veřejně vlastněných pozemků a staveb. Netýkají se veřejného nabývání pozemků a staveb nebo pronájmu či nájmu pozemků a staveb orgány veřejné moci. Takové úkony mohou obsahovat také prvky státní podpory.“ Komise také uvedla, že by tržně jednající hospodářské subjekty nepochybně posoudily i pravděpodobnost toho, že nájemce uplatní své opční právo, pakliže existuje. Mimo jiné by posoudily finanční prostředky, které má k dispozici.

                  (16)

                  Komise za třetí uvedla, že se klub NEC v době poskytnutí podpory nacházel ve finančních potížích, které byly dostatečně vážné na to, aby ohrozily jeho budoucnost jakožto profesionálního fotbalového klubu. Svaz KNVB při ověřování obchodního plánu klubu NEC na sezónu 2010/2011 klub NEC v červenci 2010 požádal o vnější záruku ve výši 1 967 000 EUR, přičemž v případě jejího neposkytnutí hrozila klubu NEC ztráta licence. Tato záruka (kterou podle informací, které má Komise k dispozici, poskytla soukromá obchodní společnost, nebyla tudíž udělena ze státních prostředků) byla zapotřebí navíc k částce ve výši 2,2 milionu EUR, jíž se týká toto rozhodnutí. Samotný klub NEC v červnu 2010 uvedl, že jeho finanční situace je znepokojivá, se záporným vlastním kapitálem, záporným provozním výsledkem v sezóně 2009/2010 a špatnou likviditní pozicí. V září 2009 přestal klub NEC hradit nájemné.

                  (17)

                  Za účelem posouzení slučitelnosti podpory s pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (5) (dále jen „pokyny“) si Komise vyžádala informace týkající se splnění všech požadavků stanovených v pokynech.

                  (18)

                  Komise nemohla zejména ověřit, zda byly dodrženy podmínky stanovené v bodech 34–37 pokynů týkající se povahy a plnění plánu restrukturalizace. Komise nemohla také ověřit, zda byla přijata přiměřená kompenzační opatření podle bodů 38–42. Dále bylo nutno prokázat, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, že samotný příjemce poskytl odpovídající vlastní příspěvek na svou restrukturalizaci, že Nizozemsko bude předkládat kontrolní zprávy a že bude dodržena zásada „jednou a dost“.

            3.   PŘIPOMÍNKY NIZOZEMSKA

                  (19)

                  Nizozemsko nesouhlasí s tím, že opatření představuje státní podporu.

                  (20)

                  Nizozemsko v této souvislosti za prvé zdůrazňuje důležité souvislosti transakce. Podle Nizozemska obsahovalo rozhodnutí o zahájení řízení v tomto ohledu několik faktických chyb. V rozporu s tím, co bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, představoval stadion Goffert víceúčelové zařízení již před rokem 2003. Obec považuje využívání komplexu De Eendracht (a stadionu Goffert) k jiným než sportovním účelům za důležitý kontextuální faktor.

                  (21)

                  Nizozemsko zejména zdůrazňuje zájem obce na rozvoji špičkového sportovního a inovačního parku (Topsport- en Innovatie Park, dále jen „TIP“) (6), který by zahrnoval stávající stadion Goffert a komplex De Eendracht. Přípravy na rozvoj parku TIP byly zahájeny ještě před tím, než klub NEC obci sdělil, že hodlá uplatnit své opční právo. Komplex De Eendracht hrál v plánech týkajících se parku TIP, které řídila obec, důležitou úlohu. Nizozemsko zdůrazňuje, že přípravy na park TIP pokračovaly dlouhou dobu po uskutečnění transakce v srpnu 2010. Obecní rada o pozastavení příprav parku TIP rozhodla teprve v březnu 2012. Podle Nizozemska by měla Komise vzít jednoznačně v potaz zásadní význam, který v té době mělo pro obec zachování výlučného vlastnictví u komplexu De Eendracht (včetně příslušného pozemku a stavby na něm), aby bylo možno park TIP vybudovat.

                  (22)

                  Nizozemsko v tomto ohledu odkazuje na zprávu o očekávaných hospodářských dopadech parku TIP, kterou v dubnu 2009 zveřejnila společnost European and Regional Affairs Consultants. Podle této zprávy měl mít park TIP podle očekávání nejen kladný dopad na hospodářství obce, včetně zvýšení zaměstnanosti a výdajů, nýbrž i různé nepřímé pozitivní hospodářské dopady v oblasti rozvoje znalostí, inovací, vzdělávání a celkové úrovně činnosti. Zpráva o „dopadech a příležitostech parku TIP Nijmegen“, kterou vypracovaly obec a společnost Buck Consultants, výslovně poukazuje na důležitou funkci komplexu De Eendracht při rozvoji parku TIP.

                  (23)

                  Nizozemsko za druhé vyzdvihuje platnost nároku klubu NEC. Nizozemsko objasnilo souvislosti, které vedly k vzniku opčního práva. Obec zdůraznila, že to souviselo s tím, že se klub vzdal svého práva stavby s ohledem na tehdy existující amatérský komplex, aby obec mohla tento komplex nahradit výstavbou nového komplexu De Eendracht. V roce 2000 měl právo stavby s ohledem na stávající amatérský komplex klub NEC, zatímco obec vlastnila příslušný pozemek. Jelikož komplex již nevyhovoval požadavkům svazu KNVB pro zachování fotbalové činnosti na tomto místě, obec (po konzultaci s klubem NEC) v roce 2002 rozhodla o vybudování nového víceúčelového zařízení, komplexu De Eendracht. Komplex De Eendracht byl vybudován z veřejných prostředků a byl částečně financován s podporou z EFRR. Aby bylo možno požádat o podporu z EFRR, musela komplex vybudovat obec a stavbu nebylo možno po dobu pěti let prodat. Klub NEC se proto vzdal svého práva stavby s ohledem na komplex, získal však opční právo (právo stavby) s ohledem na nový komplex De Eendracht. Podle Nizozemska záměrem bylo to, aby mohl klub NEC komplex De Eendracht převzít, jakmile to již nebudou zakazovat požadavky EFRR, ačkoli v té době nebyla stanovena pořizovací cena.

                  (24)

                  Nizozemsko proto popírá, že se obec řídila pouze jedním z právních stanovisek (viz 14. bod odůvodnění). Namísto toho zdůrazňuje, že mezi obcí a klubem NEC nikdy neexistoval spor ohledně nároku, který obě strany považovaly za platný. Nizozemsko v tomto ohledu odkazuje na článek 6:217 nizozemského občanského zákoníku, podle něhož k uzavření smlouvy postačuje pouze shoda stran.

                  (25)

                  Opční právo lze odvodit ze záměru a nájemních smluv uzavřených mezi obcí a společností Exploitatiemaatschappij De Goffert B.V. (viz 9. bod odůvodnění). Skutečnost, že doložka o opčním právu nestanoví cenu ani mechanismus jejího určení, není podle Nizozemska podstatná. V souvislosti s kupními smlouvami, v nichž strany neurčí cenu, článek 7:4 nizozemského obchodního zákoníku stanoví, že kupující musí zaplatit „přiměřenou cenu“.

                  (26)

                  Obec tvrdí, že rozhodnutí neřídit se druhým právním stanoviskem bylo založeno na řádných a oprávněných důvodech, jelikož se usuzovalo, že tvrzení uvedená ve druhém právním stanovisku nejsou podložená. Toto posílila skutečnost, že autor prvního právního stanoviska na druhé stanovisko reagoval a na svém názoru trval. Obec uvedla, že druhé stanovisko bylo jednoznačně politicky motivované, jelikož si je vyžádaly opoziční strany v obecní radě. Skutečnost, že toto druhé stanovisko bylo podrobnější (14. bod odůvodnění), nemůže vést k žádným závěrům ohledně platností tvrzení, která v něm byla obsažena.

                  (27)

                  Obec mimoto v této souvislosti podotýká, že dohoda mezi klubem NEC a obcí podléhá vnitrostátnímu soukromému právu a že případné posouzení platnosti nároku klubu NEC musí provést nizozemský soudce.

                  (28)

                  Nizozemsko za třetí poskytlo další vysvětlení i ohledně stanovení hodnoty opčního práva. Nizozemsko uvedlo, že existenci výhody (a tudíž státní podpory) nelze předpokládat pouze z toho důvodu, že cena je stanovena v rámci jednání. V případě klubu NEC byla cena opce stanovena na základě nezávislého ocenění, a je proto podle nizozemských orgánů v souladu s tržními podmínkami. Nizozemsko ve skutečnosti tvrdí, že transakce nebyla selektivní a že klub NEC nezvýhodnila.

                  (29)

                  Nizozemsko poukazuje na skutečnost, že opatření není selektivní, je-li založeno na obecném vnitrostátním opatření. Transakce je konkrétně založena na občanském zákoníku, který má obecnou působnost a vztahuje se na všechny podniky. Hodnota transakce vycházela z ustanovení občanského zákoníku, která umožňují zaplacení „přiměřené ceny“. Podle Nizozemska tomu tak v daném případě bylo, jelikož v dubnu 2009 bylo provedeno nezávislé ocenění. Nizozemsko dospělo k závěru, že transakce není selektivní.

                  (30)

                  I kdyby se transakce považovala za selektivní, klub NEC by nebyl zvýhodněn, jelikož obec jednala jako investor v tržním hospodářství a zaplatila tržní cenu. Nizozemsko zdůrazňuje rozhodovací praxi Komise, podle níž se sdělení o prodeji pozemků použije analogicky, jestliže dotyčná věc souvisí s oceněním jiného majetku a vlastnických práv. Jelikož v daném případě je transakce založena na ocenění, jak je stanoveno ve sdělení o prodeji pozemků, lze ji považovat za transakci, která je v souladu s tržními podmínkami. I v případě, že by nebylo sdělení o prodeji pozemků použitelné, byla by transakce přesto v souladu s tržními podmínkami, jelikož i soukromý investor v tržním hospodářství by hodnotu opčního práva určil na základě nezávislého ocenění.

                  (31)

                  Obec zdůraznila, že mezi hodnotou transakce a hodnotou komplexu De Eendracht existuje úzká souvislost. Nezávislý znalecký odhad (ze dne 7. dubna 2009) se soustředí na dvě hodnoty. Na straně jedné stanovil prodejní cenu, kterou by prodávající mohl získat z prodeje práva stavby (na dobu 30 let) ve vztahu ke komplexu na základě stávající nájemní smlouvy uzavřené mezi obcí a klubem NEC […] (*1). Na straně druhé stanovil prodejní cenu, kterou by prodávající mohl získat z prodeje práva stavby ve vztahu ke komplexu na základě existujících podnájemních smluv uzavřených mezi klubem NEC a podnájemci, a to s přihlédnutím k vývoji tržního nájemného. Komplex byl skutečně předmětem nájemních smluv uzavřených jak mezi obcí a klubem NEC, tak i třetími stranami (klub NEC jednal jako provozovatel komplexu), viz rovněž 8. bod odůvodnění. Tato druhá hodnota byla stanovena na […] EUR.

                  (32)

                  Obě ocenění jsou jinými slovy založena na předpokladu, že by komplex byl prodán jako pronajatý. Nizozemsko tvrdí, že podle nizozemských právních předpisů se při prodeji situace s ohledem na nájem nemění. Nový vlastník nemovitosti nahradí původního vlastníka jako pronajímatel. Stanovení prodejní hodnoty pronajaté nemovitosti na základě příjmů z nájmu je proto obvyklé.

                  (33)

                  Z nezávislých ocenění vyplývá, že obec mohla komplex De Eendracht pronajatý třetí straně prodat za maximální cenu ve výši […] EUR. Podle Nizozemska to představuje maximální cenu, kterou by bylo možno od klubu NEC za komplex požadovat. Jakmile by klub NEC získal ve vztahu ke komplexu De Eendracht právo stavby, mohl by toto právo prodat za maximální cenu ve výši […] EUR. Podle Nizozemska to znamená, že se klub NEC vzdal potenciální výhody v maximální výši […] 2 064 000 EUR. Během jednání s klubem NEC byla konečná hodnota opčního práva stanovena ve výši […] 2 223 000 EUR. […]. Komise podotýká, že ocenění nezohledňovalo jednoznačně konkrétní situaci, tj. skutečnost, že komplex získá samotný klub NEC.

                  (34)

                  Nizozemsko poskytlo další podkladové informace týkající se nájemného, které byly použity ve znaleckém odhadu, s cílem vysvětlit důležitý rozdíl mezi oběma oceněními. Nizozemsko zejména uvedlo, že na cenu nájmu stanovenou pro klub NEC měla dopad řada faktorů, které ji snižovaly:

                              a)

                              Společnost Exploitatiemaatschappij De Goffert B.V. nejenže si komplex pronajímala, nýbrž při podnájmu částí komplexu třetím stranám také jednala jako provozovatel. Komplex De Eendracht měl jednoznačně experimentální charakter a obec využila realizaci tohoto nového komplexu k zajištění většího propojení komplexu se společenskými činnostmi, hospodářským prostředím a blízkým okolím. Nebylo jisté, zda budou tyto sociálně-ekonomické projekty v praxi úspěšné, a nebylo vyloučeno, že třetí strany odejdou. To pro společnost Exploitatiemaatschappij De Goffert B.V. zvyšovalo riziko.

                              b)

                              Společnost Exploitatiemaatschappij De Goffert B.V. zajišťovala rovněž údržbu a obnovu ploch, které dříve udržovala obec.

                              c)

                              Klub NEC byl jediným možným partnerem, který mohl dosáhnout sociálně-ekonomických cílů obce.

                              d)

                              Klub NEC původně ve vztahu ke komplexu disponoval právem stavby, zdarma se však tohoto práva vzdal (viz 23. bod odůvodnění).

                        Nizozemsko se na základě těchto skutečností domnívá, že cena nájmu hrazená klubem NEC, která tvoří základ první hodnoty vypočítané v rámci ocenění, je v souladu s tržními podmínkami.

                  (35)

                  Nizozemsko mimoto uvedlo, že nájemní smlouvu mezi klubem NEC a obcí je nutno považovat za nájemní smlouvu na dobu určitou, kterou obec nemohla vypovědět před konečným datem, jež se shoduje s převodem práva stavby na klub NEC. To vysvětluje, proč je v ocenění první hodnota založena na pevně stanoveném nájemném, zatímco druhá hodnota přihlíží k vývoji tržního nájemného.

                  (36)

                  Nizozemsko zdůrazňuje, že částka ve výši 2,2 milionu EUR splatná klubu NEC za opční právo nebyla vyplacena, nýbrž byla použita částečně k uhrazení nesplacených pohledávek klubu NEC a částečně jako záloha na nájemné (zaručené nájemné). Nájemní smlouva byla současně prodloužena do konce února 2043 a nájemné se zvýšilo […].Nizozemsko předpokládá, že původní nájemné bylo v souladu s tržními podmínkami, a tvrdí, že toto navýšení znamená, že nové nájemné převyšuje tržní úroveň. Alternativně by se mělo podle Nizozemska mít za to, že nové nájemné je v souladu s tržními podmínkami.

                  (37)

                  Nizozemsko za čtvrté tvrdí, že obec zohlednila finanční situaci klubu NEC v době transakce. V době transakce obdržela obec informace, které jí umožňovaly předpokládat, že navzdory svým finančním problémům bude moci klub NEC uplatnit své opční právo. V jednom ze svých dopisů (viz 10. bod odůvodnění) klub NEC obci výslovně sdělil, že se o získání komplexu De Eendracht, případně prostřednictvím klubu NEC, zajímá jeden komerční subjekt. Finanční potíže, s nimiž se klub NEC potýkal, mu proto nemusely nutně bránit v koupi komplexu De Eendracht. Dne 3. září 2010 byla obec navíc informována o tom, že klub NEC obdržel financování od komerčního subjektu: společnost […] zakoupila předem část (sezónních) vstupenek na sezóny 2011/2012, 2012/2013 a 2013/2014. Jedná se o transakci, na niž Komise odkázala v rozhodnutí o zahájení řízení, avšak v rozporu s tím, co bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, nemělo financování formu záruky a uhrazená cena byla mnohem vyšší než 1,9 milionu EUR, jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení (tj. přibližně 4 miliony EUR) (viz 16. bod odůvodnění). Tento signál, že komerční investor důvěřuje finanční situaci klubu NEC, představoval v té době pro obec další důvod, aby uznala možnost, že klub NEC uplatní své právo na odkoupení komplexu De Eendracht.

                  (38)

                  Podle Nizozemska proto obec jednala jako investor v tržním hospodářství a zohlednila (vnímanou) finanční situaci klubu NEC v té době.

                  (39)

                  Nizozemsko alternativně uvedlo, že i kdyby opatření představovalo státní podporu, byla by tato podpora slučitelná s vnitřním trhem. Podle Nizozemska jsou splněny podmínky pokynů a opatření by bylo možno jako takové považovat za slučitelné podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy. Nizozemsko poskytlo k doložení tohoto tvrzení faktické informace.

                  (40)

                  Co se týká finanční situace klubu NEC v okamžiku uskutečnění transakce, Nizozemsko předložilo další důkazy prokazující, že podnik NEC byl podnikem v obtížích. Obec si vyžádala zprávu o finanční situaci a budoucích vyhlídkách klubu, kterou předložila účetní společnost BDO (7) krátce po transakci (dne 29. října 2010). Zpráva poukazuje na negativní hospodářské výsledky […], záporný vlastní kapitál […] a negativní vývoj pracovního kapitálu […]. Zpráva prokazuje, že provozní výsledky klubu NEC byly negativní a v průběhu tříletého období se snižovaly. Ačkoli se klubu NEC v témže období podařilo udržet kladné čisté výsledky (kvůli příjmům z práv na přestup a prodeje hráčů), ve zprávě jsou jednoznačně prokázány klesající úrovně příjmů, zatímco struktura nákladů klubu NEC se velkou měrou nezměnila. Vlastní kapitál byl mimoto v posledních třech letech záporný a v témže období se snížila i platební schopnost klubu NEC.

                  (41)

                  Co se týká plánu restrukturalizace, klub NEC vypracoval plán zlepšení („Plan van Aanpak“) (8) s cílem překonat finanční potíže. Tento plán byl v srpnu 2010 předložen svazu KNVB. Plán obsahuje popis okolností, které vedly k jeho finanční situaci, referenční srovnání s podobnými fotbalovými kluby a plánovaná opatření k dosažení zařazení do druhé kategorie (která udává, že finanční situace klubu je „vyhovující“, viz rovněž 75. bod odůvodnění).

                  (42)

                  S ohledem na kompenzační opatření Nizozemsko uvádí, že pokud by existovala podpora, byla by její výše omezená a její negativní dopady na hospodářskou soutěž by byly poměrně malé. V plánu restrukturalizace předloženém svazu KNVB však byla obsažena řada kompenzačních opatření.

                  (43)

                  Případná podpora by byla mimoto omezena na nezbytné minimum. V tomto ohledu byl významný vlastní příspěvek na restrukturalizaci poskytnut prostřednictvím opatření, na něž se odkazuje v 16. a 37. bodě odůvodnění, zatímco změna podmínek splácení úvěru vedla k snížení fixních nákladů na splátky ve výši 250 000 EUR ročně.

                  (44)

                  Co se týká kontroly, Nizozemsko se zavázalo předkládat Komisi požadované zprávy.

                  (45)

                  Nizozemsko rovněž potvrdilo, že ve prospěch klubu NEC nebyla ani nebudou provedena další opatření podpory.

            4.   POSOUZENÍ OPATŘENÍ

      4.1.   Existence státní podpory podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy

                  (46)

                  V čl. 107 odst. 1 SFEU je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy jsou kumulativní, a musí být proto splněny všechny, aby se opatření považovalo za státní podporu.

                  (47)

                  Získání údajného práva klubu NEC na odkoupení komplexu De Eendracht ze strany obce za částku ve výši 2,2 milionu EUR bylo financováno ze státních prostředků, jelikož finanční prostředky na dotyčnou transakci poskytla obec. To Nizozemsko nepopřelo.

                  (48)

                  Pokud jde o možný dopad na vnitřní trh, Komise uvádí, že se klub NEC účastní evropských fotbalových turnajů. Profesionální fotbalové kluby mimoto vykonávají hospodářské činnosti na řadě jiných trhů, než je účast ve fotbalových soutěžích, jako je trh pro přestupy profesionálních hráčů, propagace, sponzorování, prodej zboží nebo mediální pokrytí. Podpora pro profesionální fotbalový klub posiluje jeho postavení na každém z těchto mezinárodních trhů. Jsou-li proto státní prostředky použity k poskytnutí selektivní výhody určitému profesionálnímu fotbalovému klubu bez ohledu na ligu, v níž hraje, může tato podpora narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (9).

                  (49)

                  Zpochybnit nelze ani selektivitu opatření, které výslovně schválila obecní rada. Nizozemsko tvrdilo, že se opatření zakládalo na obecných vnitrostátních právních předpisech (viz 29. bod odůvodnění), a nebylo tudíž selektivní. Komise se však domnívá, že ačkoliv lze dohodu mezi klubem NEC a obcí považovat za dohodu podléhající obecnému nizozemskému právu, specifika dohody nejsou založena pouze na obecných zásadách, nýbrž také na konkrétních ustanoveních smlouvy nebo smluv uzavřených mezi klubem NEC a obcí. Je proto zřejmé, že opatření je zaměřeno na konkrétní podnik, klub NEC, a je tudíž selektivní.

                  (50)

                  Nizozemsko zastává názor, že klubu NEC nebyla poskytnuta žádná výhoda a že se transakce uskutečnila za tržních podmínek. Nizozemsko zejména uvedlo, že klub NEC měl s ohledem na komplex De Eendracht platné opční právo a že cena za odkoupení tohoto práva byla stanovena na základě nezávislého ocenění.

                  (51)

                  Co se týká platnosti nároku, Nizozemsko poskytlo dodatečné vysvětlení důvodů pro použití prvního právního stanoviska namísto druhého. Nizozemsko mimoto zdůraznilo, že by rozvoj parku TIP pravděpodobně nebyl možný, pokud by byl komplex De Eendracht prodán klubu NEC. Poskytnutí náhrady klubu NEC za to, že se vzdá svého opčního práva, bylo jednoznačně v zájmu obce.

                  (52)

                  Je třeba uvést, že není jasné, jakou cenu by klub NEC musel obci zaplatit, pokud by uplatnil své opční právo a získal komplex De Eendracht. Nizozemsko tvrdilo, že není-li cena sjednána, musí kupující podle nizozemského občanského zákoníku uhradit přiměřenou cenu. Jelikož se tato přiměřená cena blíží nebo rovná tržní hodnotě práva stavby vztahujícího se na komplex De Eendracht, zdá se, že by opční právo mělo jen omezenou ekonomickou hodnotu. V této situaci se náhrada ve výši 2,2 milionu EUR jeví jako nepřiměřeně vysoká a představovala by pro klub NEC výhodu.

                  (53)

                  Komise se bez ohledu na otázku, zda měl klub NEC skutečně platné opční právo, a jiná tvrzení týkající se výkladu nizozemského občanského zákoníku, domnívá, že hlavní otázkou, kterou je třeba posoudit, je to, zda se transakce uskutečnila za tržních podmínek a zda obec jednala jako soukromý hospodářský subjekt.

                  (54)

                  V tomto ohledu musí Komise posoudit, zda by soukromý investor uzavřel za stejných podmínek předmětnou transakci. Hypotetický soukromý investor jedná jako obezřetný poskytovatel kapitálu, který usiluje o maximalizaci svých zisků, aniž by však podstupoval příliš velká rizika v poměru k výnosu. Zásada investora v tržním hospodářství by nebyla dodržena, pokud by byla cena opce stanovena na vyšší úrovni, než je tržní cena. Komise se domnívá, že řada prvků v rámci ocenění prokazuje, že kritérium investora v tržním hospodářství není splněno.

                  (55)

                  Za prvé není jasné, proč by se hodnota opčního práva rovnala rozdílu mezi prodejní hodnotou komplexu na základě nájemní smlouvy mezi obcí a klubem NEC na straně jedné a prodejní hodnotou založenou na nájemních smlouvách mezi klubem NEC a podnájemci s přihlédnutím k vývoji tržního nájemného na straně druhé. Komise uvádí, že si obec vyžádala nezávislé ocenění těchto dvou prodejních hodnot, nikoli ocenění opce jako takové. Ohledně důvodu toho, proč se rozdíl mezi těmito hodnotami rovná hodnotě opčního práva, nebyly předloženy žádné další souvislosti ani tvrzení.

                  (56)

                  Za druhé, použití těchto dvou hodnot k určení hodnoty opčního práva je (jak se zdá) založeno na předpokladu prodeje jakékoli třetí straně za jednu z těchto hodnot, nikoli však za druhou. První hodnota […] je skutečně stanovena na základě prodeje práva stavby s ohledem na pronajatou nemovitost ze strany obce, tj. s nájemní smlouvou s klubem NEC jako daným „omezením“ v případě jakéhokoli kupce. Jelikož (jak tvrdí Nizozemsko) nájemní smlouvu nebylo možno vypovědět před převodem práva stavby na klub NEC, mohl naopak pouze klub NEC pokračovat v provozování komplexu ve vztahu k třetím stranám. Druhé hodnoty […] (potenciální prodejní hodnota pronajaté nemovitosti na základě podnájemních smluv) proto mohl dosáhnout pouze klub NEC, a nikoli jiná třetí strana. Tento „smíšený“ přístup posiluje dojem, že by určení ceny opce na tomto základě pro účastníka trhu nemělo smysl.

                  (57)

                  Za třetí a v souvislosti s tím se v případě, použije-li se jako výchozí bod skutečnost, že se opčního práva neměla vzdát jakákoli třetí strana, nýbrž klub NEC, nezdá, že výsledná cena, která měla být uhrazena za to, že se klub NEC vzdá svého opčního práva, náležitě oceňuje „ušlé výhody“ pro klub NEC kvůli vzdání se opčního práva. Podle Nizozemska přišel klub NEC tím, že se vzdal svého opčního práva, o potenciální výhodu v hodnotě 2 milionů EUR (33. bod odůvodnění). Komise však podotýká, že bylo možno očekávat, že klub NEC zůstane provozovatelem komplexu i poté, co se svého opčního práva vzdá. Proto by mu i nadále plynuly stejné příjmy z nájmu, které byly základem druhé hodnoty použité ke stanovení ceny transakce […]. Komise se domnívá, že skutečná výhoda, o kterou klub NEC přišel tím, že se vzdal svého opčního práva, by místo toho odpovídala nájemnému, jež by již nemusel obci hradit, pokud by komplex získal.

                  (58)

                  Obec za čtvrté každopádně zaplatila více, než byla částka, která byla stanovena na základě znaleckého odhadu ([…] viz 33. bod odůvodnění). Komise se domnívá, že podporu představuje přinejmenším rozdíl mezi oběma hodnotami. Podle nizozemských orgánů má rozdíl původ v jednáních s klubem NEC a každopádně je vyplacena celá částka ve výši 2,2 milionu EUR. Nizozemsko objasnilo, že prodloužení doby nájmu a zvýšení ročního nájemného zajišťuje, aby byla transakce pro obec z hlediska rozpočtu neutrální (36. bod odůvodnění).

                  (59)

                  Co se týká za páté této platby, Komise uvádí, že využití částky ve výši 2,2 milionu EUR klubem NEC k uhrazení nesplacených pohledávek a nájemného, které bylo třeba obci zaplatit, nelze považovat za proplacení. Pokud jde o zvýšení nájemného placeného ročně (36. bod odůvodnění), to lze považovat za vyplacení podpory pouze v případě, že navýšení představuje nájemné přesahující tržní úroveň. Nizozemsko nepředložilo žádné důkazy na podporu tvrzení, že vyšší nájemné od ledna 2011 lze považovat za nájemné převyšující tržní úroveň. Komise v této souvislosti podotýká, že nájemné, které klub NEC platí obci za celý komplex, je nižší než nájemné, jež klub NEC v současnosti získává za podnájem určitých částí komplexu, přičemž ze znaleckého odhadu vyplývá, že by klub NEC mohl v budoucnu docílit dokonce ještě vyššího nájemného.

                  (60)

                  Komise mimoto podotýká, že i kdyby byla původní výše nájemného s přihlédnutím k situaci v té době v souladu s tržními podmínkami (34. bod odůvodnění), zdá se, že v době stanovení nové výše nájmu již nebyly podstatné přinejmenším některé faktory, které snižovaly tehdy stanovenou cenu nájmu. Zejména lze mít za to, že se změnila rizika spojená s provozováním komplexu, který byl úspěšně provozován déle než pět let. Ani vzdání se možnosti získat právo stavby již nehrálo roli, jelikož dotyčná transakce řešila otázku vlastnictví do budoucna. V lednu 2011 bylo tudíž možno očekávat, že tržní úroveň nájemného bude vyšší než v roce 2003, kdy byla uzavřena nájemní smlouva mezi obcí a klubem NEC. Je-li tomu tak, nelze mít za to, že vyšší nájemné odpovídá plně vyplácení podpory.

                  (61)

                  Rovněž je třeba uvést, že dotyčná částka má být vyplácena po dobu 33 let a že budoucí platby nebyly diskontovány.

                  (62)

                  Co je nedůležitější, Nizozemsko nepředložilo žádné důkazy, že před stanovením zvýšené sazby nájemného provedla obec důkladné posouzení a výpočet tržní výše nájemného. Výchozím bodem při výpočtu nové výše nájemného byla místo toho rozpočtová neutralita transakce.

                  (63)

                  Za šesté nejsou jasné výhody, jichž obec prostřednictvím této transakce dosáhla, a jejich přiměřenost s ohledem na přímé náklady ve výši 2,2 milionu EUR. Zdá se, že obec zaplatila mnohem více, než co kdy mohla z prodeje (pronajatého) komplexu získat, aby si zajistila vlastnictví, které jí již náleželo. Obec tvrdila, že hospodářské zájmy spojené s rozvojem parku TIP byly vzhledem k očekávaným dopadům parku TIP na hospodářství obce velmi vysoké. Ochotu obce zaplatit vyšší cenu může částečně vysvětlit očekávaný přínos plynoucí ze skutečnosti, že obec zůstane i nadále vlastníkem komplexu. Obec však jednoznačně neprovedla posouzení nákladů a přínosů transakce, které přihlíží k této dlouhodobé hodnotě projektu TIP. Komise se domnívá, že by účastník trhu provedl důkladnější posouzení očekávané návratnosti investice spojené s nabytím opčního práva.

                  (64)

                  Komise zastává i nadále názor, že podle informací, které byly v té době dostupné, nezohlednila obec dostatečně finanční potíže, jimž klub NEC v té době čelil, a jejich dopad na schopnost klubu odkoupit právo stavby ve vztahu ke komplexu De Eendracht. I kdyby třetí strany projevily zájem o spolupráci s klubem NEC, celkovou finanční situaci nešlo opomíjet a bylo možno očekávat, že bude mít vliv na vyjednávací pozici klubu NEC ve prospěch obce.

                  (65)

                  Ze všech těchto důvodů se Komise domnívá, že se obec nechovala jako tržně jednající hospodářský subjekt, nýbrž poskytla klubu NEC podporu tím, že mu poskytla náhradu za vzdání se opčního práva ve výši 2,2 milionu EUR. Přesnou výši podpory nelze na základě informací, které Nizozemsko poskytlo, stanovit. Jelikož však maximální částku ve výši 2,2 milionu EUR lze považovat za nezbytnou pro provedení plánu restrukturalizace, není přesná výše podpory pro posouzení slučitelnosti důležitá.

            4.2.   Posouzení podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy

                  (66)

                  Komise musí posoudit, zda lze opatření podpory ve prospěch klubu NEC považovat za slučitelné s vnitřním trhem. Co se týká výjimek stanovených v čl. 107 odst. 3 Smlouvy, Komise podotýká, že se na žádný z nizozemských regionů nevztahuje výjimka stanovená v čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy. Dotyčné opatření podpory nemá napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu ani napravit vážnou poruchu v nizozemském hospodářství ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. b). Nelze rovněž mít za to, že opatření je určeno na pomoc kultuře nebo zachování kulturního dědictví ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy.

            4.2.1.   Použitelné pokyny

                  (67)

                  Co se týká výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy v souvislosti s podporami, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností, pokud tato podpora nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, Nizozemsko tvrdilo, že by bylo možno použít tuto výjimku, pokud by Komise v rozporu se stanoviskem Nizozemska shledala, že dotyčné opatření představuje státní podporu.

                  (68)

                  Při posuzování pojmu „rozvoj hospodářských činností“ v odvětví sportu přihlíží Komise náležitě k ustanovením čl. 165 odst. 1 a odst. 2 poslední odrážky Smlouvy, podle nichž Unie přispívá k podpoře evropských hledisek sportu s přihlédnutím k jeho zvláštní povaze, jeho strukturám založeným na dobrovolné činnosti a jeho společenské a výchovné funkci.

                  (69)

                  Za účelem posouzení opatření podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy vydala Komise řadu nařízení, rámců, pokynů a sdělení týkajících se forem podpory a horizontálních nebo odvětvových cílů, na něž je podpora poskytnuta.

                  (70)

                  Komise se domnívá, že je vhodné posoudit, zda by se mohla použít kritéria stanovená v pokynech (10). Komise v tomto ohledu podotýká, že pokyny nevylučují profesionální fotbal. Jedná se o hospodářskou činnost, pokyny se na ni tudíž vztahují.

                  (71)

                  V červenci 2014 zveřejnila Komise nové pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci nefinančních podniků v obtížích (11). Zmíněné pokyny však nejsou na tuto neoznámenou podporu, která byla poskytnuta v roce 2010, použitelné. Podle bodu 137 nových pokynů by tomu tak bylo pouze v případě podpory na záchranu či restrukturalizaci udělené bez schválení, pokud je celá podpora nebo její část poskytnuta po zveřejnění pokynů v Úředním věstníku Evropské unie. Podle bodu 138 pokynů z roku 2014 bude Komise ve všech ostatních případech postupovat podle pokynů platných v době, kdy byla podpora poskytnuta, a tedy v daném případě podle pokynů platných před rokem 2014.

            4.2.2.   Klub NEC jako podnik v obtížích

                  (72)

                  Podle bodu 10 písm. c) pokynů se nehledě na to, o jaký typ společnosti se jedná, podnik považuje za podnik v obtížích, pokud splňuje podmínky vnitrostátního práva pro zahájení kolektivního úpadkového řízení. V bodě 11 pokynů je uvedeno, že i při nesplnění těchto podmínek může být podnik považován za podnik v obtížích tehdy, kdy jsou patrné typické příznaky podniku v obtížích, například narůstající ztráta, narůstající dluh, slábnoucí peněžní tok atd. Podnik v obtížích je způsobilý pouze v případě, že prokazatelně není schopen se zotavit z vlastních zdrojů ani z prostředků, které získá od svých vlastníků/akcionářů či společníků nebo z tržních zdrojů.

                  (73)

                  Nizozemsko původně tvrdilo, že v sezóně 2008/2009 nebyl klub NEEC podnikem v obtížích. Skutečnosti uvedené v 16. bodě odůvodnění však spíše naznačují, že klub NEC čelil finančním potížím, jež byly dostatečně vážné na to, aby ohrozily jeho budoucnost jakožto profesionálního fotbalového klubu. Klub NEC byl proto podle Komise jednoznačně podnikem v potížích. Ve své reakci na rozhodnutí o zahájení řízení Nizozemsko uznalo, že klub NEC byl podnikem v obtížích a že tomu tak bylo i v době uskutečnění transakce. Nizozemsko předložilo další důkazy v tomto ohledu (viz 40. bod odůvodnění), které zejména prokazovaly, že provozní výsledky klubu NEC byly negativní a postupem času se snižovaly. Slučitelnost státní podpory pro klub NEC je proto třeba posoudit podle pokynů.

            4.2.3.   Obnovení dlouhodobé životaschopnosti

                  (74)

                  Pokyny v oddíle 3.2 vyžadují, aby bylo poskytnutí podpory podmíněno prováděním plánu restrukturalizace (viz body 34–37 pokynů), který musí v přiměřené lhůtě obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku. Komise bere na vědomí, že tyto podmínky byly stanoveny v rámci plánu, který klub NEC v srpnu 2010 vypracoval pro svaz KNVB.

                  (75)

                  Komise v této souvislosti připomíná, že každý nizozemský profesionální fotbalový klub získává od svazu KNVB licenci, v jejímž rámci musí plnit různé povinnosti. Jedna z povinností v rámci stávajícího platného systému se týká finanční situace klubu. Klub je třikrát za sezónu podroben finančnímu ratingu na základě finančních zpráv popisujících mimo jiné jeho současnou finanční situaci a rovněž rozpočet na příští sezónu. Na základě těchto zpráv jsou kluby zařazeny do tří kategorií (1: nevyhovující, 2: vyhovující, 3: dobrá). Kluby v první kategorii mohou mít povinnost předložit plán zlepšení s cílem dosáhnout během tří let zařazení do druhé nebo třetí kategorie. Pokud klub plán neplní, může svaz KNVB uložit sankce, včetně oficiálního varování, snížení počtu bodů v soutěži a (jako poslední sankci) odebrání licence. V této souvislosti je třeba rovněž uvést, že profesionální fotbalový klub v Nizozemsku, který vyhlásil úpadek, o licenci přijde. Je-li založen nástupnický klub, nebyl by přijat přímo do profesionální fotbalové ligy, nýbrž by musel začít hrát v druhé nejvyšší amatérské lize.

                  (76)

                  Klub NEC byl na základě finančních údajů pro sezónu 2009/2010 zařazen do první kategorie. Jeho plán restrukturalizace obsahoval opatření k dosažení zařazení do druhé kategorie po třech sezónách (do sezóny 2012/2013).

                  (77)

                  Plán restrukturalizace určil jako hlavní příčinu finančních potíží klubu NEC problematický vztah mezi obratem a náklady. Na vině byly zejména vysoké personální náklady, přičemž k negativním výsledkům přispěly i nižší příjmy z médií. Plán restrukturalizace se zaměřuje především na snížení nákladů a úspory byly hledány zejména v oblasti nákladů na hráče. K opatřením patřilo snížení počtu zaměstnanců (včetně snížení počtu zaregistrovaných hráčů), zmrazení platů a snížení platů nových hráčů, jakož i snížení příplatků. Do tří let měl podíl personálních nákladů v porovnání s obratem klesnout pod […] % (oproti […] % v březnu 2010). Předpokládalo se snížení řady dalších výdajů, například nákladů na trénink mládeže (fotbalová akademie). Veškeré investice do hmotných či nehmotných fixních aktiv přesahující částku ve výši […] EUR musela schválit licenční komise svazu KNVB, což ve skutečnosti znamenalo, že klub NEC nemohl uskutečňovat žádné přestupy.

                  (78)

                  Komise konstatuje, že se plán restrukturalizace zabývá příčinami finančních potíží klubu NEC, zejména náklady na personál a hráče ve formě mezd a plateb za přestupy. Nelze očekávat, že profesionální fotbalový klub bude diverzifikovat svou činnost v rámci jiných trhů ve smyslu pokynů; lze však předpokládat, že dosáhne úspor u své hlavní činnosti, což klub NEC učinil. Plán restrukturalizace není závislý na vnějších faktorech, které může klub NEC sledovat, nemá však nad nimi plně kontrolu, jako je hledání dodatečných sponzorů nebo zvýšení počtu diváků.

                  (79)

                  V rozpočtu na sezónu 2010/2011 předpokládal klub NEC zlepšení provozních výsledků […] snížením nákladů […]. Konečné výsledky byly oproti předpokladům dokonce ještě lepší: ačkoli příjmy klesly (nižší příjmy ze zápasů kvůli špatné pohárové sezóně; nižší příjmy z médií; přerozdělení příjmů z výměn), snížily se i náklady […] (snížení personálních nákladů, úspory v rámci fotbalové akademie, snížení obchodních nákladů). V prosinci 2011 zařadil svaz KNVB klub NEC do druhé kategorie.

                  (80)

                  Komise dospěla k závěru, že se plán restrukturalizace ze srpna 2010 zabývá dostatečně příčinami finančních potíží klubu NEC, jelikož zajišťuje opětovnou životaschopnost klubu NEC v dlouhodobém horizontu.

            4.2.4.   Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže

                  (81)

                  Body 38–42 pokynů vyžadují, aby příjemce přijal kompenzační opatření s cílem co nejvíce omezit rušivé účinky podpory a její nepříznivý dopad na podmínky obchodování. V rozhodnutí o zahájení řízení vzala Komise na vědomí zvláštní povahu profesionálního fotbalu v tomto ohledu a navrhla řadu opatření, jež lze v rámci profesionálního fotbalu považovat za kompenzační opatření ve smyslu pokynů, například omezení registrovaných hráčů v mezích povolených národním svazem, schválení mzdových stropů pod úrovněmi obvyklými v odvětví, zákaz hrazení nákladů na přestupy nových hráčů po určitou dobu nebo zvýšení činnosti ve prospěch společnosti.

                  (82)

                  Jak je objasněno v 77. bodě odůvodnění, klub NEC skutečně snížil počet zaměstnanců a počet registrovaných hráčů i vyplácené mzdy. Mzdové náklady se měly snížit pod 60 % výše obratu. V období restrukturalizace nebyly možné platby za přestupy nových hráčů. Komise vyvozuje závěr, že byla přijata kompenzační opatření, jak se vyžaduje v pokynech, která měla dopad na oslabení soutěžního postavení klubu NEC v profesionálním fotbale.

            4.2.5.   Podpora omezená na minimum

                  (83)

                  V bodech 43–45 pokynů je uvedeno, že výše a míra podpory se musí omezit na úplné minimum. Očekává se, že příjemci podpory přispějí k plánu restrukturalizace významným dílem z vlastních zdrojů.

                  (84)

                  Komise bere na vědomí, že plán restrukturalizace je kromě dosažených vnitřních úspor do značné míry založen na financování externími soukromými subjekty. Transakce […] (viz 37. bod odůvodnění) poskytla klubu NEC částku ve výši přibližně 4 milionů EUR ve formě vnějšího financování. V roce 2010 se mimoto změnily podmínky splácení úvěru […]. Namísto povinnosti splatit ročně […] byly splátky od této doby založeny na příjmech z přestupů, což mělo pozitivní dopad na likviditu klubu NEC (viz 43. bod odůvodnění). Jinými slovy, vnější a vlastní příspěvek činí více než 4,25 milionu EUR, a tudíž podpora, která činí nejvýše 2,2 milionu EUR, nepředstavuje v žádném případě více než přibližně 35 % celkových nákladů na restrukturalizaci. To splňuje požadavek uvedený v 44. bodě pokynů, aby v případě středního podniku, jako je klub NEC, bylo alespoň 40 % nákladů na restrukturalizaci pokryto vlastním příspěvkem příjemce, včetně financování z vnějších zdrojů, které svědčí o důvěře v životaschopnost příjemce.

            4.2.6.   Kontrola a výroční zpráva

                  (85)

                  Bod 49 pokynů vyžaduje, aby členský stát informoval o řádném provádění plánu restrukturalizace prostřednictvím pravidelných podrobných zpráv. Bod 51 stanoví méně přísné podmínky vztahující se na malé a střední podniky, u nichž za normálních okolností postačuje každoroční předložení kopií rozvahy a výkazu zisku a ztrát. Nizozemsko se zavázalo k předkládání těchto zpráv.

            4.2.7.   Zásada „jednou a dost“

                  (86)

                  Body 72–77 pokynů odkazují na zásadu „jednou a dost“, podle níž by měla být podpora na restrukturalizaci poskytnuta pouze jednou během období deseti let.

                  (87)

                  Nizozemsko se zavázalo dodržet požadavek „jednou a dost“ stanovený v pokynech. Nizozemsko potvrdilo, že během desetiletého období předcházejícího transakci neposkytlo klubu NEC podporu na záchranu nebo restrukturalizaci. Soulad s tržními podmínkami bude také základem při stávajících nebo budoucích jednáních s klubem NEC.

            5.   ZÁVĚR

                  (88)

                  Komise konstatuje, že Nizozemsko provedlo protiprávně opatření podpory ve prospěch klubu NEC v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Tuto podporu však lze považovat za slučitelnou s vnitřním trhem jako podporu na restrukturalizaci ve smyslu pokynů, jelikož jsou splněny všechny podmínky pro takovouto podporu stanovené v pokynech,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Státní podpora, kterou Nizozemsko poskytlo ve prospěch fotbalového klubu NEC v Nijmegenu, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí je určeno Nizozemskému království.

         V Bruselu dne 4. července 2016.

               Za Komisi

            Margrethe VESTAGER

               členka Komise

         (1)  Rozhodnutí Komise ve věci SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN) – Nizozemsko – Podpora pro některé profesionální nizozemské fotbalové kluby v období 2008–2011 – Výzva k podání připomínek podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. C 116, 23.4.2013, s. 19).

         (2)  Viz pozn. pod čarou č. 1.

         (3)  Podle článku 5:101 nizozemského občanského zákoníku je „právo stavby“ (latinsky ius superficiarium) právo k nemovitosti, které držiteli tohoto práva („superficiáři“) umožňuje mít nebo pořídit budovy, stavby nebo rostliny (vegetaci) na nemovitosti, která patří někomu jinému.

         (4)  Úř. věst. C 209, 10.7.1997, s. 3.

         (5)  Sdělení Komise – Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (Úř. věst. C 244, 1.10.2004, s. 2). Používání těchto pokynů bylo prodlouženo sdělením Komise o prodloužení používání pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích ze dne 1. října 2004 (Úř. věst. C 296, 2.10.2012, s. 3).

         (6)  Obec zamýšlela přeměnit velkou část parku Goffert na „Topsport- en Innovatie Park“ („TIP“), a to na základě multidisciplinárního přístupu zahrnujícího sport, vzdělávání, zdraví a vědu. Tento projekt byl mezitím zrušen. Rozhodnutí o zahájení řízení se budoucího financování parku TIP netýkalo.

         (*1)  Důvěrné údaje.

         (7)  „Onderzoek naar financiële situatie en financieel toekomstperspectief N.E.C. Nijmegen“, zpráva ze dne 29. října 2010 vyhotovená společností BDO, Nijmegen.

         (8)  Plan van aanpak NEC, srpen 2010.

         (9)  Rozhodnutí Komise týkající se Německa ze dne 20. března 2013 ve věcech Multifunktionsarena der Stadt Erfurt (SA.35135 (2012/N)), bod 12 a Multifunktionsarena der Stadt Jena (SA.35440 (2012/N)), souhrnná sdělení v Úř. věst. C 140, 18.5.2013, s. 1 a ze dne 2. října 2013 ve věci Fußballstadion Chemnitz (SA.36105 (2013/N)), souhrnné sdělení v Úř. věst. C 50, 21.2.2014, s. 1, body 12–14; rozhodnutí Komise týkající se Španělska ze dne 18. prosince 2013 o možné státní podpoře pro čtyři španělské profesionální fotbalové kluby (věc SA.29769 (2013/C)), bod 28, Real Madrid CF (věc SA.33754 (2013/C)), bod 20 a údajná státní podpora ve prospěch tří fotbalových klubů ve Valencii (věc SA.36387 (2013/C)), bod 16, zveřejněno v Úř. věst. C 69, 7.3.2014, s. 99.

         (10)  Viz pozn. pod čarou č. 5.

         (11)  Sdělení Komise – Pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci nefinančních podniků v obtížích (Úř. věst. C 249, 31.7.2014, s. 1).


title: 2007/145/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 27. února 2007 , kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externí auditory Oesterreichische Nationalbank

text:
               2.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 64/35

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 27. února 2007,
   kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externí auditory Oesterreichische Nationalbank
   (2007/145/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojený ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a zejména na článek 27.1 tohoto protokolu,
   s ohledem na doporučení Evropské centrální banky ECB/2006/29 ze dne 21. prosince 2006 Radě Evropské unie o externích auditorech Oesterreichische Nationalbank (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank Eurosystému mají ověřovat nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Podle čl. 37 odst. 1 spolkového zákona o Oesterreichische Nationalbank musí valná hromada Oesterreichische Nationalbank (OeNB) každoročně zvolit dva auditory a dva náhradní auditory. Náhradní auditoři budou pověřeni provést audit pouze tehdy, pokud audit nemohou provést auditoři.

               (3)

               S ohledem na doporučení ECB/2006/1 ze dne 1. února 2006 Radě Evropské unie o externích auditorech Oesterreichische Nationalbank (2) schválila Rada Evropské unie dne 14. března 2006 společnosti KPMG Alpen-Treuhand GmbH a TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH jako společné externí auditory a společnosti Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH a BDO Auxilia Treuhand GmbH jako společné náhradní auditory pro účetní rok 2006 (3).

               (4)

               Dne 8. září 2006 OeNB informovala ECB o tom, že na zasedání valné hromady OeNB v květnu roku 2006 nezískala společnost KPMG Alpen-Treuhand GmbH potřebnou většinu hlasů pro to, aby byla vybrána, a že v důsledku toho byl v pořadí druhý auditor, společnost TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH, jmenován prvním auditorem. V pořadí první náhradní auditor, společnost Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH, byl jmenován druhým auditorem a v pořadí druhý náhradní auditor, společnost BDO Auxilia Treuhand GmbH, byl jmenován jediným náhradním auditorem. Za účelem jmenování potřebného druhého náhradního auditora uskutečnila OeNB omezené zadávací řízení, vybrala společnost Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH a vyzvala ECB, aby tuto společnost doporučila Radě Evropské unie ke schválení.

               (5)

               Ke jmenování společnosti Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH druhým externím auditorem a společnosti Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH druhým náhradním auditorem OeNB je zapotřebí souhlasu Rady Evropské unie.

               (6)

               Rada guvernérů ECB doporučila, aby mandát externích auditorů byl každoročně prodlužován, přičemž celkově nepřesáhne období pěti let.

               (7)

               Je vhodné řídit se doporučením Rady guvernérů ECB a odpovídajícím způsobem změnit rozhodnutí Rady 1999/70/ES (4),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   V článku 1 rozhodnutí 1999/70/ES se odstavec 9 nahrazuje tímto:

      „9.   Společnosti TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH a Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH se společně schvalují jako externí auditoři OeNB pro účetní rok 2006.
      Společnosti BDO Auxilia Treuhand GmbH a Ernst & Young Wirtschaftsprüfungs GmbH se společně schvalují jako náhradní externí auditoři OeNB pro účetní rok 2006.
      Tento mandát může být každoročně prodloužen, přičemž celkově nepřesáhne období pěti let a skončí nejpozději účetním rokem 2010.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude oznámeno Evropské centrální bance.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 27. února 2007.

            Za Radu

            předseda

         P. STEINBRÜCK

      (1)  Úř. věst. C 5, 10.1.2007, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 34, 10.2.2006, s. 30.

      (3)  Úř. věst. L 79, 16.3.2006, s. 25.

      (4)  Úř. věst. L 22, 29.1.1999, s. 69. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2007/97/ES (Úř. věst. L 42, 14.2.2007, s. 24).


Důležité právní upozornění

|

52006DP0425

Rozhodnutí Evropského parlamentu o žádosti o zbavení imunity pana Bogdana Golika (2006/2218(IMM))

Úřední věstník 313 E , 20/12/2006 S. 0064 - 0065

		P6_TA(2006)0425Žádost o zbavení imunity pana Bogdana GolikaRozhodnutí Evropského parlamentu o žádosti o zbavení imunity pana Bogdana Golika (2006/2218(IMM))Evropský parlament,- s ohledem na žádost o zbavení imunity Bogdana Golika předloženou belgickým ministerstvem zahraničí na žádost státního zastupitelství u Odvolacího soudu v Bruselu ze dne 7. července 2006 a oznámenou na plenárním zasedání dne 4. září 2006,- s ohledem na vyjádření Bogdana Golika v souladu s čl. 7 odst. 3 jednacího řádu, který požádal o zbavení své imunity,- s ohledem na článek 10 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 a na čl. 6 odst. 2 Aktu ze dne 20. září 1976 o volbě zastupitelů v Evropském parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,- s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství ze dne 12. května 1964 a 10. července 1986 [1],- s ohledem na čl. 6 odst. 2 a článek 7 jednacího řádu,- s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A6-0317/2006),A. vzhledem k tomu, že Bogdan Golik byl zvolen poslancem Evropského parlamentu v šestých volbách konaných ve dnech 10. až 13. června 2004, a vzhledem k tomu, že jeho mandát Parlament prověřil dne 14. prosince 2004,B. vzhledem k tomu, že Bogdan Golik požívá na území členských států kromě státu vlastního imunity, která jej podle článku 10 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 chrání před zadržením a soudním stíháním,C. vzhledem k tomu, že Bogdan Golik požíval této imunity v rozhodné době, neboť probíhalo parlamentní zasedání, v souladu s výše zmíněnou judikaturou Soudního dvora,1. rozhodl zbavit Bogdana Golika poslanecké imunity pod podmínkou, že dokud nebude vynesen případný konečný rozsudek, nemůže být Bohdan Golik zadržen, vzat do vazby nebo proti němu nemohou být přijata jiná opatření, která by mu bránila ve výkonu mandátu;2. pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu odpovědného výboru příslušnému orgánu Belgického království.[1] Věc 101/63, Wagner v. Fohrmann a Krier, Sb. rozh. 1964, s. 383 a věc 149/85, Wybot v. Faure a další, Sb. rozh. 1986, s. 2391.--------------------------------------------------


title: 2005/567/: Rozhodnutí Komise ze dne 8. července 2005, kterým se pozastavuje postup přezkoumání překážek obchodu, které spočívají v opatřeních, jež Uruguayská východní republika ukládá, a v postupech, jež uplatňuje, a které ovlivňují obchod se skotskou whisky

text:
               22.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 190/27

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 8. července 2005,
   kterým se pozastavuje postup přezkoumání překážek obchodu, které spočívají v opatřeních, jež Uruguayská východní republika ukládá, a v postupech, jež uplatňuje, a které ovlivňují obchod se skotskou whisky
   (2005/567/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (1), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 2. září 2004 podalo sdružení Scotch Whisky Association (SWA) stížnost podle článku 4 nařízení (ES) č. 3286/94 (dále jen „nařízení“).

               (2)

               SWA tvrdilo, že vývozu whisky ze Společenství do Uruguayské východní republiky bylo bráněno řadou překážek obchodu ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení.

               (3)

               Všechny údajné překážky obchodu měly spojitost s uruguayským vnitřním systémem spotřební daně.

               (4)

               Komise po řádné konzultaci s poradním výborem zřízeným nařízením rozhodla, že stížnost obsahuje dostatečné důkazy pro zahájení přezkoumání. Dne 23. října 2004 bylo proto v Úředním věstníku Evropské unie zveřejněno oznámení o zahájení přezkoumání (2).

               (5)

               Během přezkoumání vláda Uruguaye vyjádřila připravenost jednat o řešení otázek vznesených ve stížnosti a navrhla:

                           a)

                           zrušit požadavek, že stáří whisky musí činit méně než tři roky, aby mohla být zařazena do nejnižší daňové kategorie. Toto opatření nabude účinku dne 1. července 2005;

                           b)

                           uplatňovat stejné zacházení na domácí a dováženou whisky, pokud jde o požadavek připevňování pruhových kolků. Uruguayská východní republika změní své právní předpisy do 30. června 2005 a uvedené opatření vstoupí v platnost po přechodném období 90 dnů;

                           c)

                           podpořit změnu struktury daně IMESI tak, aby bylo provedeno její sladění s většinou obvyklých daňových systémů na mezinárodní úrovni. Tato změna pomůže řešit otázku údajného nedostatku průhlednosti a předvídatelnosti. Předpokládá se, že uvedený reformní proces bude ukončen do konce roku 2006.

               (6)

               Komise se proto domnívá, že je vhodné uvedené přezkoumání pozastavit.

               (7)

               Společenství bude provádění vyjednaného řešení sledovat a poté, co vláda Uruguaye splní své závazky, řízení ukončí.

               (8)

               Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem poradního výboru,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Přezkoumání překážek obchodu, které spočívají v opatřeních, jež Uruguayská východní republika ukládá, a v postupech, jež uplatňuje, a které ovlivňují obchod se skotskou whisky, se pozastavuje.

      V Bruselu dne 8. července 2005.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 71. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 356/95 (Úř. věst. L 41, 23.2.1995, s. 3).

      (2)  Úř. věst. C 261, 23.10.2004, s. 3.