title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/328 ze dne 21. února 2017, kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Bank of Greece

text:
               25.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 49/34

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/328
   ze dne 21. února 2017,
   kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Bank of Greece
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Protokol č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na článek 27 odst. 1 tohoto protokolu,
   s ohledem na doporučení Evropské centrální banky ze dne 22. prosince 2016 Radě Evropské unie o externím auditorovi Bank of Greece (ECB/2016/46) (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Mandát stávajícího externího auditora Bank of Greece skončí po provedení auditu za účetní rok 2016. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2017.

               (3)

               Bank of Greece vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2017 až 2021 společnost Deloitte Certified Public Accountants S.A.

               (4)

               Rada guvernérů ECB doporučila, aby externím auditorem Bank of Greece pro účetní roky 2017 až 2021 byla jmenována společnost Deloitte Certified Public Accountants S.A.

               (5)

               Na základě doporučení Rady guvernérů ECB by mělo být rozhodnutí Rady 1999/70/ES (2) a odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 1 rozhodnutí 1999/70/ES se odstavec 12 nahrazuje tímto:

      „12.   Společnost Deloitte Certified Public Accountants S.A. se schvaluje jako externí auditor Bank of Greece pro účetní roky 2017 až 2021.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno Evropské centrální bance.

      V Bruselu dne 21. února 2017.

            Za Radu

            předseda

         E. SCICLUNA

      (1)  Úř. věst. C 3, 6.1.2017, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 1999/70/ES ze dne 25. ledna 1999 o schválení externích auditorů národních centrálních bank (Úř. věst. L 22, 29.1.1999, s. 69).


title: 2010/578/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 28. září 2010 o uznání právního a dohledového rámce Japonska jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách (oznámeno pod číslem K(2010) 6418)  Text s významem pro EHP

text:
               29.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 254/46

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 28. září 2010
   o uznání právního a dohledového rámce Japonska jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách
   (oznámeno pod číslem K(2010) 6418)
   (Text s významem pro EHP)
   (2010/578/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 5 odst. 6 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 12. června 2009 Komise pověřila Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry (CESR) vypracováním odborného posudku v rámci odborného hodnocení právního a dohledového rámce Japonska pro ratingové agentury.

               (2)

               Ve svém posudku vydaném dne 21. května 2010 CESR navrhl, aby japonský právní a dohledový rámec týkající se ratingových agentur byl považován za rovnocenný uvedenému nařízení.

               (3)

               V souladu s čl. 5 odst. 6 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1060/2009 je třeba posoudit splnění tří podmínek, aby bylo možné považovat právní a dohledový rámec třetí země za rovnocenný nařízení (ES) č. 1060/2009.

               (4)

               Podle první podmínky ratingové agentury v dané třetí zemi musí pro svou činnost získat povolení nebo registraci, je nad nimi průběžně vykonáván účinný dohled a je vymáháno, aby dodržovaly stanovené požadavky. Japonský právní a dohledový rámec pro ratingové agentury tvoří zákon o finančních nástrojích a obchodování na burze (zákon č. 25 z roku 1948) týkající se regulace ratingových agentur; nařízení úřadu vlády o obchodování s finančními nástroji (nařízení č. 52 z roku 2007) týkající se regulace ratingových agentur; nařízení úřadu vlády o definicích podle článku 2 zákona o obchodování na burze (nařízení ministerstva financí č. 14 z roku 1993) týkající se regulace ratingových agentur, souhrnné pokyny pro dohled nad subjekty obchodujícími s finančními nástroji (dodatek) a pokyny pro dohled nad ratingovými agenturami. V červnu roku 2009 japonský parlament schválil právní předpis zavádějící nový regulační rámec pro ratingové agentury a v prosinci téhož roku vydala vláda nařízení a vyhlášky, které podrobně stanoví podmínky tohoto rámce. Rámec, který vstoupil v platnost v dubnu roku 2010, stanoví, že ratingová agentura musí být zaregistrována u japonské agentury pro finanční služby (JAFS), aby její ratingová hodnocení mohla být v Japonsku používána pro regulační účely, a ukládá ratingovým agenturám a průběžnému dohledu nad nimi právně závazné povinnosti. JAFS má rozsáhlé a komplexní pravomoci a může přijmout řadu opatření, včetně sankcí, v případě že ratingová agentura poruší ustanovení zákona o finančních nástrojích a obchodování na burze týkajícího se regulace ratingových agentur.

               (5)

               Podle druhé podmínky ratingové agentury v třetí zemi jsou povinny dodržovat právně závazná pravidla, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v článcích 6 až 12 a v příloze I nařízení (ES) č. 1060/2009. Japonský režim je založen na: povinnosti konat v dobré víře, závazku ratingové agentury zavést funkční kontrolní systémy pro spravedlivé a řádné vykonávání ratingové činnosti na základě velkého množství podrobných a normativních požadavků, obsáhlých ustanovení ohledně předcházení, řešení a zveřejňování střetu zájmů a povinnosti zaznamenávat informace a předkládat je JAFS i veřejnosti. Japonský rámec splňuje cíle nařízení (ES) č. 1060/2009 týkající se řešení konfliktu zájmů, organizačních procesů a postupů, které musí být v ratingové agentuře zavedeny, kvality ratingu a metodik jejich vypracování, zveřejňování ratingových hodnocení a všeobecného pravidelného zveřejňování informací o činnostech ratingových agentur. Japonský rámec poskytuje tudíž rovnocennou ochranu ve smyslu čestnosti a poctivosti, transparentnosti, řádné správy a řízení ratingových agentur a spolehlivosti ratingových činností.

               (6)

               Podle třetí podmínky musí regulatorní režim v třetí zemi bránit orgánům dohledu a dalším orgánům veřejné správy dané třetí země, aby zasahovaly do obsahu ratingů a metodik. V tomto ohledu zákon zakazuje JAFS zasahovat do obsahu ratingových hodnocení a metodik.

               (7)

               S ohledem na zkoumané faktory lze konstatovat, že japonský právní a dohledový rámec pro ratingové agentury splňuje podmínky stanovené v čl. 5 odst. 6 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1060/2009. Proto je třeba japonský právní a dohledový rámec pro ratingové agentury považovat za rovnocenný právnímu a dohledovému rámci stanovenému nařízením (ES) č. 1060/2009.

               (8)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pro účely článku 5 nařízení (ES) č. 1060/2009 se japonský právní a dohledový rámec pro ratingové agentury považuje za rovnocenný požadavkům nařízení (ES) č. 1060/2009.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 28. září 2010.

            Za Komisi

         Michel BARNIER

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 1.


title: 2014/838/EU, Euratom: Rozhodnutí Komise ze dne 25. listopadu 2014 o zveřejňování informací o jednáních mezi generálními řediteli Komise a organizacemi či osobami samostatně výdělečně činnými

text:
               28.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 343/19

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 25. listopadu 2014
   o zveřejňování informací o jednáních mezi generálními řediteli Komise a organizacemi či osobami samostatně výdělečně činnými

      (2014/838/EU, Euratom)

   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 11 odst. 1 a 2 Smlouvy o Evropské unii (SEU) musí orgány dávat vhodnými způsoby občanům a reprezentativním sdružením možnost projevovat a veřejně si vyměňovat své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Musí rovněž udržovat otevřený, transparentní a pravidelný dialog s reprezentativními sdruženími a s občanskou společností. Dále podle článku 2 protokolu č. 2 o používání zásad subsidiarity a proporcionality a podle čl. 11 odst. 3 SEU musí Komise před navržením legislativního aktu vést rozsáhlé konzultace.

               (2)

               Podle článku 298 SFEU se orgány, instituce a jiné subjekty Unie při plnění svých úkolů opírají o otevřenou, efektivní a nezávislou evropskou správu.

               (3)

               Komise je odhodlána zdokonalit transparentnost ohledně kontaktů mezi svými zaměstnanci a organizacemi či osobami samostatně výdělečně činnými.

               (4)

               Jak stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (1), občané již mají právo na přístup k dokumentům orgánů. Toto rozhodnutí se netýká přístupu k dokumentům ani uplatňování nařízení (ES) č. 1049/2001.

               (5)

               Dne 25. listopadu 2014 Komise na základě Politických směrů ze dne 15. července 2014, které představil její předseda, přijala rozhodnutí 2014/839/EU, Euratom (2), podle nějž musí členové Komise zveřejňovat informace o jednáních, která vedli oni sami nebo členové jejich kabinetu s organizacemi či osobami samostatně výdělečně činnými o otázkách týkajících se tvorby a provádění politik v Unii.

               (6)

               Generální ředitelé Komise mohou vést jednání s organizacemi nebo osobami samostatně výdělečně činnými za podobnými účely, jako mají jednání uvedená v uvedeném rozhodnutí. Je proto vhodné uplatnit podobné požadavky transparentnosti i na tato jednání.

               (7)

               Generální ředitelé Komise by tedy měli zveřejňovat informace o jednáních, která vedli s organizacemi či osobami samostatně výdělečně činnými o otázkách týkajících se přijímání rozhodnutí a provádění politik v Unii.

               (8)

               Toto rozhodnutí se netýká jednání se zástupci jiných orgánů či institucí Unie, která jsou součástí běžných interinstitucionálních styků. Netýká se ani jednání se zástupci orgánů veřejné moci jednotlivých členských států, neboť tyto orgány sledují veřejný zájem a přispívají k práci Komise podle zásady loajální spolupráce. V zájmu ochrany mezinárodních vztahů Unie se toto rozhodnutí netýká ani jednání se zástupci orgánů veřejné moci třetích zemí a mezinárodních organizací.

               (9)

               V zájmu respektování specifické povahy dialogu se sociálními partnery, jak je uvedeno v článku 154 SFEU, jakož i specifické povahy dialogu s církvemi a filozofickými a nekonfesními organizacemi, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 SFEU, by se toto rozhodnutí nemělo vztahovat ani na jednání vedená v tomto kontextu.

               (10)

               Vzhledem ke specifické úloze politických stran, uznané v čl. 10 odst. 4 SEU, a vzhledem k tomu, že interinstitucionální dohoda mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí ze dne 16. dubna 2014 o rejstříku transparentnosti pro organizace a osoby samostatně výdělečně činné, jež se podílejí na tvorbě a provádění politik EU (3), stanoví, že rejstřík se nevztahuje na politické strany, by se toto rozhodnutí nemělo vztahovat ani na jednání se zástupci politických stran.

               (11)

               Jelikož v některých zvláštních případech může zveřejnění informací o určitém jednání porušit ochranu života, osobnosti nebo soukromí jednotlivce, finanční, měnové nebo hospodářské politiky Unie, stability trhu nebo citlivých obchodních údajů, řádného vedení soudního řízení nebo inspekcí, vyšetřování, auditů či jiných správních řízení anebo ochranu jakýchkoli jiných důležitých veřejných zájmů uznaných na úrovni Unie, nemělo by dojít ke zveřejnění takových informací ani v těchto případech.

               (12)

               V souladu s čl. 5 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4) je možné zveřejnit jména generálních ředitelů, kteří se jednání s organizacemi či osobami samostatně výdělečně činnými zúčastní; ostatní osoby k tomu musí jednoznačně udělit souhlas.

               (13)

               Toto rozhodnutí se nedotýká požadavků na zdokonalenou transparentnost nebo závazků v tomto smyslu, které vyplývají z právních předpisů Unie nebo mezinárodních dohod uzavřených Unií,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Generální ředitelé Komise v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí zveřejní informace o všech jednáních, která vedli s organizacemi či osobami samostatně výdělečně činnými o otázkách týkajících se tvorby a provádění politik v Unii.
   2.   Mezi informace, které je třeba zveřejnit, patří datum jednání, místo, jméno generálního ředitele, název organizace nebo jméno osoby samostatně výdělečně činné a téma jednání.
   Článek 2
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               a)

               „generálním ředitelem“ generální ředitel nebo vedoucí útvaru Komise;

               b)

               „jednáním“ dvoustranné setkání uspořádané z podnětu organizace či osoby samostatně výdělečně činné nebo generálního ředitele za účelem projednání otázky týkající se tvorby a provádění politik v Unii. Setkání, která se uskuteční v souvislosti se správním řízením podle Smluv nebo aktů Unie, jež spadá do přímé pravomoci generálního ředitele, jakož i setkání čistě soukromé či společenské povahy nebo neplánovaná setkání jsou z tohoto pojmu vyloučena;

               c)

               „organizací nebo osobou samostatně výdělečně činnou“ každá organizace či osoba, bez ohledu na její právní status, zapojená do činností prováděných s cílem přímo nebo nepřímo ovlivňovat tvorbu a provádění politik a rozhodovací proces orgánů Unie, a to bez ohledu na to, kde k těmto činnostem dochází, a na použitý komunikační kanál či prostředek.
               Tento pojem nezahrnuje zástupce jiných orgánů a institucí Unie, vnitrostátních, regionálních a místních orgánů členských států a třetích zemí nebo mezinárodních organizací. Zahrnuje však každé sdružení nebo síť, která zastupuje regiony nebo jiné orgány veřejné moci na nižší než národní úrovni společně.

         Článek 3
   1.   Toto rozhodnutí se nevztahuje na jednání vedená se sociálními partnery na úrovni Unie v kontextu sociálního dialogu ani na jednání vedená v kontextu dialogu s církvemi, náboženskými sdruženími či společenstvími, jakož ani s filozofickými a nekonfesními organizacemi.
   2.   Toto rozhodnutí se nevztahuje na jednání vedená se zástupci politických stran.
   Článek 4
   1.   Informace uvedené v čl. 1 odst. 2 se zveřejní ve standardizovaném formátu na internetových stránkách generálních ředitelství do dvou týdnů po dotčeném jednání.
   2.   Ke zveřejnění uvedených informací nemusí dojít, pokud by toto zveřejnění mohlo porušit ochranu jakéhokoli zájmu uvedeného v čl. 4 odst. 1, 2 a 3 nařízení (ES) č. 1049/2001, a zejména života, osobnosti nebo soukromí jednotlivce, finanční, měnové nebo hospodářské politiky Unie, stability trhu nebo citlivých obchodních údajů, řádného vedení soudního řízení nebo inspekcí, vyšetřování, auditů či jiných správních řízení nebo ochranu jakýchkoli jiných důležitých veřejných zájmů uznaných na úrovni Unie.
   Článek 5
   Jména osob (jednajících jménem organizací nebo osob samostatně výdělečně činných) ani úředníků Komise (jiných než generálních ředitelů), kteří se účastní jednání, se nezveřejní, pokud k tomu dotčené osoby jednoznačně neudělí souhlas.
   Článek 6
   Organizace či osoby samostatně výdělečně činné musí být informovány o tom, že informace uvedené v čl. 1 odst. 2 budou zveřejněny.
   Článek 7
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. prosince 2014.

      Ve Štrasburku dne 25. listopadu 2014.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

      (2)  Rozhodnutí Komise 2014/839/EU, Euratom ze dne 25. listopadu 2014 o zveřejňování informací o jednáních mezi členy Komise a organizacemi či osobami samostatně výdělečně činnými (viz strana 22 v tomto čísle Úředního věstníku).

      (3)  Úř. věst. L 277, 19.9.2014, s. 11.

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).


title: 2011/389/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 30. června 2011 o množství povolenek pro celou Unii podle čl. 3e odst. 3 písm. a) až d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství  Text s významem pro EHP

text:
               1.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 173/13

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 30. června 2011
   o množství povolenek pro celou Unii podle čl. 3e odst. 3 písm. a) až d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství
   (Text s významem pro EHP)
   (2011/389/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 3e odst. 3 písm. a) až d) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V čl. 3e odst. 3 písm. a) až d) směrnice 2003/87/ES se stanoví, že Komise před začátkem každého obchodovacího období přijme rozhodnutí, kterým stanoví celkové množství povolenek, jež je třeba vytvořit, vydražit, vložit do zvláštní rezervy stanovené v čl. 3f odst. 1 směrnice 2003/87/ES a zdarma je přidělit provozovatelům letadel. Množství se musí určit aritmeticky na základě údaje o historických emisích z letectví, který byl rozhodnutím Komise 2011/149/EU ze dne 7. března 2011 o historických emisích z letectví podle čl. 3c odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (2) stanoven na 219 476 343 tun CO2.

               (2)

               Po své úpravě týkající se začlenění do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 6/2011 ze dne 1. dubna 2011, kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP (3), čl. 3e odst. 3 směrnice 2003/87/ES rovněž stanoví, že Smíšený výbor EHP při začleňování tohoto rozhodnutí do Dohody o EHP vypočte množství povolenek pro celé EHP.

               (3)

               V souladu s čl. 3e odst. 3 písm. e) a čl. 3f odst. 5 třetím pododstavcem směrnice 2003/87/ES (vložené při začlenění do Dohody o EHP) musí Komise rozhodnout o referenční hodnotě pro celý EHP, která se musí zakládat na množstvích povolenek pro celý EHP stanovených Smíšeným výborem EHP. Rozhodnutí o referenční hodnotě tedy nemůže být přijato, dokud Smíšený výbor EHP nestanoví množství pro celý EHP,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Celkový počet povolenek pro celou Unii uvedený v čl. 3c odst. 1 směrnice 2003/87/ES je pro období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 stanoven na 212 892 053.
   2.   Celkový počet povolenek pro celou Unii uvedený v čl. 3c odst. 2 směrnice 2003/87/ES je každoročně pro období od 1. ledna 2013 stanoven na 208 502 526.
   Článek 2
   1.   Celkový počet povolenek pro celou Unii uvedený v čl. 3d odst. 1 směrnice 2003/87/ES je pro období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 stanoven na 31 933 808.
   2.   Celkový počet povolenek pro celou Unii uvedený v čl. 3d odst. 2 směrnice 2003/87/ES je každoročně pro období od 1. ledna 2013 stanoven na 31 275 379.
   Článek 3
   Celkový počet povolenek pro celou Unii uvedený v čl. 3f odst. 1 směrnice 2003/87/ES je v případě zvláštní rezervy stanoven na 50 040 608.
   Článek 4
   3.   Celkový počet povolenek pro celou Unii uvedený v čl. 3e odst. 3 písm. d) směrnice 2003/87/ES je pro období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 stanoven na 180 958 245.
   4.   Celkový počet povolenek pro celou Unii uvedený v čl. 3e odst. 3 písm. d) směrnice 2003/87/ES je každoročně pro období od 1. ledna 2013 stanoven na 170 972 071.
   Článek 5
   Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 30. června 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32.

      (2)  Úř. věst. L 61, 8.3.2011, s. 42.

      (3)  Úř. věst. L 93, 7.4.2011, s. 35.


               19.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/199

         P7_TA(2013)0251
   Jmenování člena Účetního dvora
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. června 2013 o návrhu na jmenování Nevena Matese členem Účetního dvora (C7-0106/2013 – 2013/0804(NLE))
   (Konzultace)
   (2016/C 065/36)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na čl. 286 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle kterého Rada konzultovala návrh s Parlamentem (C7-0106/2013),

               —

               s ohledem na článek 108 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0182/2013),

               A.

               vzhledem k tomu, že Výbor pro rozpočtovou kontrolu zhodnotil kvalifikaci navrhovaného kandidáta, zejména s ohledem na podmínky uvedené v čl. 286 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               B.

               vzhledem k tomu, že na své schůzi dne 27. května 2013 vyslechl Výbor pro rozpočtovou kontrolu kandidáta Rady na člena Účetního dvora;

               1.

               vydává záporné stanovisko k návrhu Rady jmenovat Nevena Matese členem Účetního dvora;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě a pro informaci Účetnímu dvoru, jakož i ostatním orgánům a institucím Evropské unie a kontrolním institucím členských států.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1501 ze dne 28. dubna 2016 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost letectví na rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/201

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1501
   ze dne 28. dubna 2016
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost letectví na rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropské agentury pro bezpečnost letectví za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro bezpečnost letectví za rozpočtový rok 2014 spolu s odpověďmi agentury (1),

               —

               s ohledem na prohlášení (2) o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o absolutoriu, které má být uděleno agentuře za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05584/2016 – C8-0073/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (4), a zejména na článek 60 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro dopravu a cestovní ruch (A8-0095/2016),

               1.

               uděluje absolutorium výkonnému řediteli Evropské agentury pro bezpečnost letectví za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2014;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Evropské agentury pro bezpečnost letectví, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 409, 9.12.2015, s. 81.

      (2)  Viz. poznámka pod čarou 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 79, 19.3.2008, p. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: 2009/54/ES: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 12. prosince 2008 o opatřeních nezbytných ke splacení základního kapitálu Evropské centrální banky zúčastněnými národními centrálními bankami (ECB/2008/24)

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 21/69

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 12. prosince 2008
   o opatřeních nezbytných ke splacení základního kapitálu Evropské centrální banky zúčastněnými národními centrálními bankami
   (ECB/2008/24)
   (2009/54/ES)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 28.3 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí ECB/2006/22 ze dne 15. prosince 2006 o opatřeních nezbytných ke splacení základního kapitálu Evropské centrální banky zúčastněnými národními centrálními bankami (1) stanovilo, jakým způsobem a v jaké výši byly národní centrální banky členských států, které přijaly euro (dále jen „zúčastněné národní centrální banky“), povinny ke dni 1. ledna 2007 splatit základní kapitál Evropské centrální banky (ECB).

               (2)

               Rozhodnutí ECB/2008/23 ze dne 12. prosince 2008 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (2) upravuje klíč pro upisování základního kapitálu ECB (dále jen „klíč pro upisování základního kapitálu“) v souladu s článkem 29.3 statutu ESCB a s účinkem od 1. ledna 2009 stanoví nové vážené podíly přidělené jednotlivým národním centrálním bankám v upraveném klíči pro upisování základního kapitálu (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“).

               (3)

               Upsaný základní kapitál ECB činí 5 760 652 402,58 EUR.

               (4)

               Úprava klíče pro upisování základního kapitálu ECB vyžaduje přijetí nového rozhodnutí ECB, které s účinkem od 1. ledna 2009 zruší rozhodnutí ECB/2006/22 a stanoví, jakým způsobem a v jaké výši jsou zúčastněné národní centrální banky povinny splatit základní kapitál ECB s účinkem od 1. ledna 2009.

               (5)

               Podle článku 1 rozhodnutí Rady 2008/608/ES ze dne 8. července 2008 v souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Slovenskem ke dni 1. ledna 2009 (3) Slovensko splňuje podmínky nezbytné pro přijetí eura a výjimka v jeho prospěch podle článku 4 aktu o přistoupení z roku 2003 (4) se s účinkem od 1. ledna 2009 zrušuje.

               (6)

               Podle rozhodnutí ECB/2008/33 ze dne 31. prosince 2008 o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvku na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Národní banky Slovenska (5) je Národná banka Slovenska povinna splatit zbývající část svého upsaného podílu na základním kapitálu ECB s účinkem od 1. ledna 2009 s ohledem na upravený klíč pro upisování základního kapitálu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Výše a způsob splacení základního kapitálu
   Každá zúčastněná národní centrální banka splatí svůj upsaný podíl na základním kapitálu ECB v plné výši s účinkem od 1. ledna 2009. S ohledem na vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu stanovené v článku 2 rozhodnutí ECB/2008/23 splatí každá zúčastněná národní centrální banka k 1. lednu 2009 částku, která je uvedena v následující tabulce vedle názvu banky:

               Zúčastněná národní centrální banka

               (v EUR)

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

               139 730 384,68

               Deutsche Bundesbank

               1 090 912 027,43

               Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

               63 983 566,24

               Bank of Greece

               113 191 059,06

               Banco de España

               478 364 575,51

               Banque de France

               819 233 899,48

               Banca d’Italia

               719 885 688,14

               Central Bank of Cyprus

               7 886 333,14

               Banque centrale du Luxembourg

               10 063 859,75

               Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta

               3 640 732,32

               De Nederlandsche Bank

               229 746 339,12

               Oesterreichische Nationalbank

               111 854 587,70

               Banco de Portugal

               100 834 459,65

               Banka Slovenije

               18 941 025,10

               Národná banka Slovenska

               39 944 363,76

               Suomen Pankki

               72 232 820,48

         Článek 2
   Úprava splaceného základního kapitálu
   1.   Vzhledem k tomu, že každá zúčastněná národní centrální banka s výjimkou Národní banky Slovenska již splatila v plné výši svůj podíl na upsaném základním kapitálu ECB platný do 31. prosince 2008 podle rozhodnutí ECB/2006/22, každá z těchto bank s výjimkou Národní banky Slovenska buď převede dodatečnou částku na ECB, nebo případně obdrží určitou částku od ECB zpět, tak aby bylo dosaženo částek uvedených v tabulce v článku 1. Splacení základního kapitálu Národní bankou Slovenska upravuje rozhodnutí ECB/2008/33.
   2.   Všechny převody podle tohoto článku se provádějí v souladu s rozhodnutím ECB/2008/25 ze dne 12. prosince 2008 o podmínkách pro převody podílů na základním kapitálu Evropské centrální banky mezi národními centrálními bankami a pro úpravu splaceného základního kapitálu (6).
   Článek 3
   Závěrečná ustanovení
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2009.
   2.   Rozhodnutí ECB/2006/22 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2009.
   3.   Odkazy na rozhodnutí ECB/2006/22 se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 12. prosince 2008.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 24, 31.1.2007, s. 3.

      (2)  Viz strana 66 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (3)  Úř. věst. L 195, 24.7.2008, s. 24.

      (4)  Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33).

      (5)  Viz strana 83 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (6)  Viz strana 71 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1205 ze dne 18. července 2016 o jmenování dvou náhradníků Výboru regionů, navržených Nizozemským královstvím

text:
               23.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 198/46

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/1205
   ze dne 18. července 2016
   o jmenování dvou náhradníků Výboru regionů, navržených Nizozemským královstvím
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh nizozemské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020. Na základě rozhodnutí Rady (EU) 2015/1140 (4) nahradil dne 13. července 2015 pan H.J.J. (Henri) LENFERINK pana N.A. (Andrého) VAN DE NADORTA ve funkci náhradníka Výboru regionů. Na základě rozhodnutí Rady (EU) 2015/1573 (5) nahradil dne 18. září 2015 pan A. (Ard) VAN DER TUUK pana J.H.J. (Hanse) KONSTA ve funkci náhradníka Výboru regionů.

               (2)

               Po skončení funkčního období pana H.J.J. (Henriho) LENFERINKA a pana A. (Arda) VAN DER TUUKA se uvolnila dvě místa náhradníků Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenováni jako náhradníci:

               —

               pan B.R. (Bouke) ARENDS, Wethouder van de gemeente Emmen,

               —

               pan T. (Tjisse) STELPSTRA, Gedeputeerde van de provincie Drenthe.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 18. července 2016.

            Za Radu

            předsedkyně

         G. MATEČNÁ

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).

      (4)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1140 ze dne 13. července 2015 o jmenování dvou nizozemských členů a dvou nizozemských náhradníků Výboru regionů (Úř. věst. L 185, 14.7.2015, s. 17).

      (5)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1573 ze dne 18. září 2015 o jmenování čtyř nizozemských členů a pěti nizozemských náhradníků Výboru regionů (Úř. věst. L 245, 22.9.2015, s. 10).