title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1518 ze dne 9. října 2018, kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Banco de España

text:
                  12.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 256/63

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1518
         ze dne 9. října 2018,
         kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Banco de España
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Protokol č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 27 odst. 1 tohoto protokolu,
         s ohledem na doporučení Evropské centrální banky ze dne 6. září 2018 Radě Evropské unie o externím auditorovi Banco de España (ECB/2018/22) (1),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, má být ověřováno nezávislými externími auditory doporučenými Radou guvernérů ECB a schválenými Radou Evropské unie.

                     (2)

                     Mandát stávajícího externího auditora Banco de España, skončil po provedení auditu za účetní rok 2017. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2018.

                     (3)

                     Banco de España si za svého externího auditora pro účetní roky 2018 až 2020 vybrala dočasné sdružení podniků Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. s možností prodloužení mandátu na účetní roky 2021 a 2022.

                     (4)

                     Rada guvernérů ECB doporučila, aby dočasné sdružení podniků Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. bylo jmenováno externím auditorem Banco de España pro účetní roky 2018 až 2020 s možností prodloužení mandátu na účetní roky 2021 a 2022.

                     (5)

                     Na základě doporučení Rady guvernérů ECB by mělo být rozhodnutí Rady 1999/70/ES (2) odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V článku 1 rozhodnutí 1999/70/ES se odstavec 3 nahrazuje tímto:

                  „3.   Dočasné sdružení podniků Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. se schvaluje jako externí auditor Banco de España pro účetní roky 2018 až 2020.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí je určeno ECB.

            V Lucemburku dne 9. října 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               E. KÖSTINGER

            (1)  Úř. věst. C 325, 14.9.2018, s. 1.

            (2)  Rozhodnutí Rady 1999/70/ES ze dne 25. ledna 1999 o schválení externích auditorů národních centrálních bank (Úř. věst. L 22, 29.1.1999, s. 69).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1582 ze dne 15. října 2018 o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru zřízeném Rámcovou dohodou o komplexním partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na straně jedné a Vietnamskou socialistickou republikou na straně druhé k přijetí rozhodnutí o jednacím řádu smíšeného výboru, zřízení podvýborů a specializovaných pracovních skupin a přijetí jejich mandátů

text:
                  22.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 263/61

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1582
         ze dne 15. října 2018
         o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru zřízeném Rámcovou dohodou o komplexním partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na straně jedné a Vietnamskou socialistickou republikou na straně druhé k přijetí rozhodnutí o jednacím řádu smíšeného výboru, zřízení podvýborů a specializovaných pracovních skupin a přijetí jejich mandátů
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 207 a 209 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rámcová dohoda o komplexním partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na straně jedné a Vietnamskou socialistickou republikou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. října 2016.

                     (2)

                     Ustanovením čl. 52 odst. 1 dohody se zřizuje smíšený výbor, mezi jehož úkoly patří zajistit řádné fungování a provádění dohody.

                     (3)

                     V čl. 52 odst. 5 dohody se stanoví, že smíšený výbor přijme svůj jednací řád, a v čl. 52 odst. 3 se stanoví, že smíšený výbor může zřídit podvýbory a specializované pracovní skupiny.

                     (4)

                     Aby se zajistilo účinné provádění dohody, měl by být jednací řád smíšeného výboru přijat co nejdříve.

                     (5)

                     Postoj Unie ve smíšeném výboru k přijetí rozhodnutí o jednacím řádu smíšeného výboru, zřízení podvýborů a specializovaných pracovních skupin a přijetí jejich mandátů by proto měl vycházet z připojených návrhů rozhodnutí smíšeného výboru,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, který má být zaujat jménem Unie na prvním zasedání smíšeného výboru zřízeného článkem 52 Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na straně jedné a Vietnamskou socialistickou republikou na straně druhé ke:přijetí jednacího řádu smíšeného výboru a ke zřízení podvýborů a specializovaných pracovních skupin a přijetí jejich mandátů, vychází z návrhů rozhodnutí smíšeného výboru připojených k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Lucemburku dne 15. října 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               F. MOGHERINI

            (1)  Úř. věst. L 329, 3.12.2016, s. 8.

            PŘÍLOHA 1

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EU-VIETNAM č. 1/…
                  ze dne …,
                  kterým se přijímá jeho jednací řád
                  SMÍŠENÝ VÝBOR EU-VIETNAM,
                  s ohledem na Rámcovou dohodu o komplexním partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na straně jedné a Vietnamskou socialistickou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 52 uvedené dohody,
                  vzhledem k těmto důvodům:

                              (1)

                              Dohoda vstoupila v platnost dne 1. října 2016.

                              (2)

                              S cílem přispět k účinnému provádění dohody by měl být přijat jednací řád Smíšeného výboru,

                        ROZHODL TAKTO:

                     Jediný článek
                     Přijímá se jednací řád Smíšeného výboru obsažený v příloze A.

                     V … dne xxxx.

                           Za Smíšený výbor EU-Vietnam,

                           předseda/předsedkyně

               PŘÍLOHA A

                  Jednací řád Smíšeného výboru

                  Článek 1
                  Úkoly a složení

                     1.   Smíšený výbor plní úkoly stanovené v článku 52 Rámcové dohody o komplexním partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na straně jedné a Vietnamskou socialistickou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“).

                     2.   Smíšený výbor je složen ze zástupců obou stran na nejvyšší úrovni.

                  Článek 2
                  Zasedání

                     1.   Smíšený výbor běžně zasedá každý rok. Zasedání Smíšeného výboru svolává předseda. Zasedání se konají střídavě v Hanoji a Bruselu v den stanovený vzájemnou dohodou. Na žádost kterékoli strany se mohou konat mimořádná zasedání Smíšeného výboru, pokud s tím strany souhlasí.

                     2.   Pokud s tím obě strany souhlasí, mohou se zasedání Smíšeného výboru výjimečně konat prostřednictvím video- nebo telekonference.

                     3.   Zasedání Smíšeného výboru se konají za zavřenými dveřmi, nerozhodne-li předseda po dohodě se stranami, že zasedání je veřejné.

                  Článek 3
                  Předseda

                     1.   Smíšenému výboru předsedá střídavě po dobu jednoho kalendářního roku strana, jež zasedání v daném kalendářním roce pořádá. Smíšenému výboru stanovenému v článku 52 dohody předsedá vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku nebo místopředseda vlády/ministr zahraničních věcí Vietnamské socialistické republiky. Strana může pověřit vyššího úředníka k předsedání všem nebo některým zasedáním Smíšeného výboru.

                     2.   Strana pořádající první zasedání Smíšeného výboru vykonává předsednictví od data uvedeného zasedání do 31. prosince daného roku.

                  Článek 4
                  Účastníci

                     1.   Před každým zasedáním informuje každá strana předsedu o zamýšleném složení své delegace.

                     2.   Předseda může, případně po vzájemné dohodě se stranami, k účasti na zasedání přizvat odborníky nebo zástupce jiných subjektů jako pozorovatele, nebo aby poskytli informace o konkrétní záležitosti.

                  Článek 5
                  Sekretariát
                  Funkci tajemníků Smíšeného výboru zastávají společně zástupce Evropské služby pro vnější činnost a zástupce vlády Vietnamské republiky. Všechna sdělení předsedy a sdělení adresovaná předsedovi se zasílají tajemníkům. Korespondence předsedy může probíhat libovolnými písemnými prostředky, včetně elektronické pošty.

                  Článek 6
                  Programy zasedání

                     1.   Předseda připraví předběžný program každého zasedání. Předběžný program je spolu se souvisejícími dokumenty stranám zaslán libovolnými písemnými prostředky nejméně 30 dnů před zahájením zasedání. Předseda může po dohodě se stranami určit pro konkrétní zasedání jinou lhůtu.

                     2.   Kterákoli ze stran může požádat libovolnými písemnými prostředky předsedu o zařazení určitého bodu na program zasedání. Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, ve vztahu k nimž obdržel předseda uvedenou žádost nejméně 21 dní před zahájením zasedání.

                     3.   Smíšený výbor přijme program zasedání na začátku každého zasedání. Pokud s tím strany souhlasí, mohou být na program zařazeny i jiné body než ty, které jsou uvedeny v předběžném programu zasedání.

                     4.   Obě strany si mohou na zasedání Smíšeného výboru vyměňovat informace o dialogu mezi Vietnamem a EU o lidských právech.

                  Článek 7
                  Zápis

                     1.   Po každém zasedání shrne předseda závěry dosažené Smíšeným výborem. Na základě uvedených závěrů vypracují oba tajemníci společně návrh zápisu ze zasedání, a to nejpozději do 30 dnů od data zasedání.

                     2.   Strany schválí návrh do 60 dnů od data zasedání, nebo do jakéhokoli data, které bude schváleno oběma stranami. Jakmile strany schválí návrh zápisu, předseda podepíše jeho dva prvopisy. Každá ze stran obdrží jeden prvopis.

                  Článek 8
                  Rozhodnutí a doporučení

                     1.   Po dohodě stran může Smíšený výbor přijímat rozhodnutí a činit doporučení pouze v rámci svých funkcí a úkolů, jak jsou stanoveny v článku 52 dohody.

                     2.   Rozhodnutí či doporučení přijatá Smíšeným výborem nesou označení „rozhodnutí“ nebo „doporučení“, za kterým následuje pořadové číslo, datum přijetí a popis daného předmětu. Každé rozhodnutí musí obsahovat datum, ke kterému vstupuje v platnost.

                     3.   Smíšený výbor může rozhodnout o přijetí rozhodnutí nebo doporučení písemným postupem. V takových případech se strany dohodnou na lhůtě pro délku postupu. Pokud do uplynutí této lhůty žádná strana nevyjádří námitky k navrhovanému rozhodnutí nebo doporučení, prohlásí předseda Smíšeného výboru rozhodnutí či doporučení za přijaté na základě vzájemné dohody.

                     4.   Rozhodnutí a doporučení přijatá Smíšeným výborem se vyhotovují ve dvou prvopisech podepsaných předsedou Smíšeného výboru.

                     5.   Každá strana může zveřejnit rozhodnutí a doporučení Smíšeného výboru ve svém příslušném úředním tisku.

                  Článek 9
                  Náklady

                     1.   Každá strana nese náklady, které jí vzniknou v důsledku účasti na zasedáních Smíšeného výboru, a to jak náklady na zaměstnance, cestovní výlohy a diety, tak náklady na poštovné a telekomunikace.

                     2.   Každá strana nese náklady, které jí vzniknou v souvislosti s tlumočením na zasedáních a s překlady.

                     3.   Náklady související s pořádáním zasedání a rozmnožováním dokumentů nese hostitelská strana zasedání.

                  Článek 10
                  Podvýbory a specializované pracovní skupiny

                     1.   V souladu s čl. 52 odst. 3 dohody může Smíšený výbor zřídit podvýbory a specializované pracovní skupiny, které mu budou nápomocny při plnění jeho úkolů. Podvýbory a specializované pracovní skupiny podávají Smíšenému výboru po každém svém zasedání zprávu.

                     2.   Smíšený výbor může rozhodnout o zrušení jakýchkoli stávajících podvýborů a specializovaných pracovních skupin, stanovit nebo změnit jejich mandát nebo zřídit další podvýbory a specializované pracovní skupiny, které mu budou pomáhat při plnění jeho povinností.

                     3.   Podvýbory a specializované pracovní skupiny nemají žádné rozhodovací pravomoci.

            PŘÍLOHA 2

                  ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EU-VIETNAM č. 2/…
                  ze dne …,
                  kterým se zřizují čtyři podvýbory a specializované pracovní skupiny a kterým se přijímá jejich mandát
                  SMÍŠENÝ VÝBOR EU-VIETNAM,
                  s ohledem na Rámcovou dohodu o komplexním partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na straně jedné a Vietnamskou socialistickou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 52 odst. 3 uvedené dohody, a na článek [10] jednacího řádu Smíšeného výboru,
                  vzhledem k těmto důvodům:

                              (1)

                              Aby bylo možné na odborné úrovni jednat o klíčových oblastech spadajících do působnosti dohody, měly by být zřízeny podvýbory a specializované pracovní skupiny. Na vyžádání se strany mohou rovněž dohodnout na změně seznamu podvýborů nebo specializovaných pracovních skupin a/nebo jejich oblasti působnosti.

                              (2)

                              Podle článku [8] svého jednacího řádu se může Smíšený výbor rozhodnout přijímat rozhodnutí písemným postupem, [
                                    Pokud se v tomto případě použije písemný postup
                                 ]

                              (3)

                              Toto rozhodnutí by mělo být přijato, aby mohly podvýbory a specializované pracovní skupiny začít včas fungovat,

                        PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

                     Jediný článek
                     Zřizují se podvýbory a specializované pracovní skupiny uvedené v příloze A. Mandát podvýborů a specializovaných pracovních skupin je stanoven v příloze B.

                     V … dne

                           Za Smíšený výbor EU-Vietnam,

                           předseda/předsedkyně

               PŘÍLOHA A

                  Smíšený výbor EU-Vietnam

                  Podvýbory a specializované pracovní skupiny

                           1)

                           Podvýbor pro [politické záležitosti];

                           2)

                           Podvýbor pro [obchod a investice];

                           3)

                           Podvýbor pro [udržitelný rozvoj];

                           4)

                           Podvýbor pro [řádnou správu věcí veřejných, právní stát a lidská práva]

               PŘÍLOHA B

                  Mandát

                  podvýborů a specializovaných pracovních skupin zřízených podle Rámcové dohody o komplexním partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na straně jedné a Vietnamskou socialistickou republikou na straně druhé

                  Článek 1

                     1.   Každý podvýbor a každá specializovaná pracovní skupina může na svých zasedáních projednávat provádění dohody v příslušných oblastech. Podvýbor pro řádnou správu věcí veřejných, právní stát a lidská práva může spolupracovat v otázkách právního státu a řádné správy věcí veřejných a vyměňovat si informace o spolupráci v oblasti lidských práv podle dohodnutého programu, ale nezabývá se otázkami projednávanými v rámci dialogu mezi Vietnamem a EU o lidských právech.

                     2.   Podvýbory a specializované pracovní skupiny mohou též projednávat otázky nebo konkrétní projekty související s příslušnou oblastí dvoustranné spolupráce.

                  Článek 2
                  Podvýbory a specializované pracovní skupiny jsou podřízeny Smíšenému výboru. Předsedovi Smíšeného výboru podávají zprávy a předávají zápisy ze svých zasedání společně se svými závěry do 30 kalendářních dnů po konání každého zasedání.

                  Článek 3

                     1.   Podvýbory a specializované pracovní skupiny jsou tvořeny zástupci obou stran.

                     2.   Po dohodě stran mohou podvýbory a specializované pracovní skupiny na svá zasedání přizvat odborníky a vyslechnout je v souvislosti s konkrétními body programu zasedání, v závislosti na daném případu.

                  Článek 4
                  Podvýborům a specializovaným pracovním skupinám spolupředsedá/předsedá strana, která předsedá Smíšenému výboru.

                  Článek 5
                  Funkci tajemníků podvýborů a specializovaných pracovních skupin zastávají společně jeden zástupce Evropské unie a jeden zástupce vlády Vietnamské socialistické republiky.

                  Článek 6

                     1.   Podvýbory a specializované pracovní skupiny zasedají, když to vyžadují okolnosti, po dohodě stran a na základě písemné žádosti jedné ze stran, a to nejméně jednou za rok. Každé zasedání se koná na místě a v den, na nichž se strany dohodly.

                     2.   Pokud jedna strana požaduje svolání zasedání podvýboru nebo specializované pracovní skupiny, tajemník druhé strany odpoví na tuto žádost do 20 pracovních dnů od jejího obdržení. Ve zvláště naléhavých případech mohou být zasedání podvýborů a specializovaných pracovních skupin svolána po dohodě stran v kratší lhůtě.

                     3.   Zasedání podvýborů a specializovaných pracovních skupin svolávají společně oba tajemníci.

                     4.   Před každým zasedáním informuje každá strana předsedu o zamýšleném složení své delegace.

                  Článek 7

                     1.   Kterákoli ze stran může požádat předsedu o zařazení určitého bodu na program zasedání podvýboru nebo specializované pracovní skupiny. Žádosti o zařazení bodů na program zasedání se předkládají tajemníkům nejméně 20 pracovních dnů před datem konání daného zasedání. Veškeré podklady musí být předány tajemníkům nejméně 20 pracovních dnů před zasedáním.

                     2.   Tajemníci seznámí strany s návrhem programu zasedání nejpozději 10 pracovních dnů před zasedáním. Program zasedání je finalizován po dohodě obou stran. Dohodnou-li se tak strany, mohou být za výjimečných okolností body zařazeny na program zasedání i v kratší lhůtě.

                  Článek 8

                     1.   Tajemníci společně vypracují návrh zápisu z každého zasedání.

                     2.   Zasedání podvýborů a specializovaných pracovních skupin jsou neveřejná, pokud není rozhodnuto jinak.

                  Článek 9

                     1.   Každá strana nese náklady, které jí vzniknou v důsledku účasti na zasedáních podvýborů a specializovaných pracovních skupin, a to jak náklady na zaměstnance, cestovní výlohy a diety, tak náklady na poštovné a telekomunikace.

                     2.   Každá strana nese náklady, které jí vzniknou v souvislosti s tlumočením na zasedáních a s překlady.

                     3.   Náklady související s pořádáním zasedání a rozmnožováním dokumentů nese hostitelská strana zasedání.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1715 ze dne 12. listopadu 2018 o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2020, výše příspěvku na rok 2019, první splátky na rok 2019 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2021 a 2022

text:
                  14.11.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 286/30

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1715
         ze dne 12. listopadu 2018
         o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2020, výše příspěvku na rok 2019, první splátky na rok 2019 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2021 a 2022
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie (1), a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedené dohody,
         s ohledem na nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (2), a zejména na čl. 21 odst. 2 uvedeného nařízení,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     V souladu s postupem stanoevným v čl. 21 odst. 2 nařízení (EU) 2015/323 má Komise do 15. října 2018 předložit návrh upřesňující a) strop příspěvku na rok 2020; b) roční příspěvek na rok 2019; c) výši první splátky příspěvku na rok 2019 a d) orientační nezávaznou prognózu očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2021 a 2022.

                     (2)

                     V souladu s článkem 52 nařízení (EU) 2015/323 zaslala Evropská investiční banka (EIB) Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

                     (3)

                     Podle čl. 22 odst. 1 nařízení (EU) 2015/323 mají výzvy k poskytnutí příspěvků využít nejdříve částky vyčleněné na předchozí Evropské rozvojové fondy (ERF). Měly by být proto učiněny výzvy k poskytnutí příspěvků podle 10. ERF pro EIB a podle 11. ERF pro Komisi.

                     (4)

                     Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2171 (3) stanovilo strop ročních příspěvků členských států do ERF na rok 2019 na 4 600 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Strop ročních příspěvků členských států do ERF na rok 2020 je stanoven na 4 900 000 000 EUR. Rozdělí se na částku 4 600 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB.

            Článek 2
            Roční příspěvky členských států do ERF na rok 2019 jsou stanoveny na 4 700 000 000 EUR. Rozdělí se na částku 4 400 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB.

            Článek 3
            Příspěvky do ERF, které mají jednotlivé členské státy uhradit Komisi a EIB v rámci první splátky na rok 2019, jsou uvedeny v tabulce v příloze.

            Článek 4
            Orientační nezávazná prognóza očekávaných ročních příspěvků na rok 2021 je stanovena na 4 000 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB a na rok 2022 na 3 500 000 000 EUR pro Komisi a 400 000 000 EUR pro EIB.

            Článek 5
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 12. listopadu 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

            (2)  Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2171 ze dne 20. listopadu 2017 o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2019, výše příspěvku na rok 2018, první splátky na rok 2018 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2020 a 2021 (Úř. věst. L 306, 22.11.2017, s. 21).

            PŘÍLOHA

                        ČLENSKÉ STÁTY

                        Klíč pro 10. ERF (v %)

                        Klíč pro 11. ERF (v %)

                        1. splátka na rok 2019 (EUR)

                        Celkem

                        Komise

                        EIB

                        11. ERF

                        10. ERF

                        BELGIE

                        3,53

                        3,24927

                        64 985 400,00

                        3 530 000,00

                        68 515 400,00

                        BULHARSKO

                        0,14

                        0,21853

                        4 370 600,00

                        140 000,00

                        4 510 600,00

                        ČESKO

                        0,51

                        0,79745

                        15 949 000,00

                        510 000,00

                        16 459 000,00

                        DÁNSKO

                        2,00

                        1,98045

                        39 609 000,00

                        2 000 000,00

                        41 609 000,00

                        NĚMECKO

                        20,50

                        20,57980

                        411 596 000,00

                        20 500 000,00

                        432 096 000,00

                        ESTONSKO

                        0,05

                        0,08635

                        1 727 000,00

                        50 000,00

                        1 777 000,00

                        IRSKO

                        0,91

                        0,94006

                        18 801 200,00

                        910 000,00

                        19 711 200,00

                        ŘECKO

                        1,47

                        1,50735

                        30 147 000,00

                        1 470 000,00

                        31 617 000,00

                        ŠPANĚLSKO

                        7,85

                        7,93248

                        158 649 600,00

                        7 850 000,00

                        166 499 600,00

                        FRANCIE

                        19,55

                        17,81269

                        356 253 800,00

                        19 550 000,00

                        375 803 800,00

                        CHORVATSKO

                        0,00

                        0,22518

                        4 503 600,00

                        0,00

                        4 503 600,00

                        ITÁLIE

                        12,86

                        12,53009

                        250 601 800,00

                        12 860 000,00

                        263 461 800,00

                        KYPR

                        0,09

                        0,11162

                        2 232 400,00

                        90 000,00

                        2 322 400,00

                        LOTYŠSKO

                        0,07

                        0,11612

                        2 322 400,00

                        70 000,00

                        2 392 400,00

                        LITVA

                        0,12

                        0,18077

                        3 615 400,00

                        120 000,00

                        3 735 400,00

                        LUCEMBURSKO

                        0,27

                        0,25509

                        5 101 800,00

                        270 000,00

                        5 371 800,00

                        MAĎARSKO

                        0,55

                        0,61456

                        12 291 200,00

                        550 000,00

                        12 841 200,00

                        MALTA

                        0,03

                        0,03801

                        760 200,00

                        30 000,00

                        790 200,00

                        NIZOZEMSKO

                        4,85

                        4,77678

                        95 535 600,00

                        4 850 000,00

                        100 385 600,00

                        RAKOUSKO

                        2,41

                        2,39757

                        47 951 400,00

                        2 410 000,00

                        50 361 400,00

                        POLSKO

                        1,30

                        2,00734

                        40 146 800,00

                        1 300 000,00

                        41 446 800,00

                        PORTUGALSKO

                        1,15

                        1,19679

                        23 935 800,00

                        1 150 000,00

                        25 085 800,00

                        RUMUNSKO

                        0,37

                        0,71815

                        14 363 000,00

                        370 000,00

                        14 733 000,00

                        SLOVINSKO

                        0,18

                        0,22452

                        4 490 400,00

                        180 000,00

                        4 670 400,00

                        SLOVENSKO

                        0,21

                        0,37616

                        7 523 200,00

                        210 000,00

                        7 733 200,00

                        FINSKO

                        1,47

                        1,50909

                        30 181 800,00

                        1 470 000,00

                        31 651 800,00

                        ŠVÉDSKO

                        2,74

                        2,93911

                        58 782 200,00

                        2 740 000,00

                        61 522 200,00

                        SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                        14,82

                        14,67862

                        293 572 400,00

                        14 820 000,00

                        308 392 400,00

                        EU-28 CELKEM

                        100,00

                        100,00

                        2 000 000 000,00

                        100 000 000,00

                        2 100 000 000,00


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2018/1961 ze dne 11. prosince 2018, kterým se stanoví vnitřní pravidla týkající se poskytování informací subjektům údajů a omezení některých jejich práv v souvislosti se zpracováním osobních údajů za účelem interního auditu

text:
                  12.12.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 315/35

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2018/1961
         ze dne 11. prosince 2018,
         kterým se stanoví vnitřní pravidla týkající se poskytování informací subjektům údajů a omezení některých jejich práv v souvislosti se zpracováním osobních údajů za účelem interního auditu
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 249 odst. 1 této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 (1) vyžaduje, aby každý orgán Unie zřídil funkci interního auditora, která je vykonávána v souladu s příslušnými mezinárodními standardy. Interní audit v Komisi provádí Útvar interního auditu (dále jen „útvar“), který byl zřízen dne 11. dubna 2000. Interní audit provádí rovněž útvar v decentralizovaných agenturách Unie a jiné nezávislé subjekty, které jsou příjemci příspěvků z rozpočtu Unie.

                     (2)

                     Útvar provádí interní audit v souladu s články 117 až 123 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 a se svou listinou úkolů (2). V tomto ohledu je útvar zcela nezávislý a má úplný a neomezený přístup ke všem informacím požadovaným při výkonu interního auditu, pokud jde o všechny činnosti a útvary dotčeného orgánu Unie.

                     (3)

                     Útvar poskytuje poradenství ostatním útvarům Komise, výkonným agenturám, jakož i decentralizovaným agenturám Unie a dalším nezávislým subjektům získávajícím příspěvky z rozpočtu Unie ohledně toho, jak řešit rizika, tj. ohledně jakékoli události nebo problému, ke kterým by mohlo dojít a které by mohly mít nepříznivý dopad na dosažení politického, strategického a operačního cíle Komise, vydáváním nezávislých stanovisek ke kvalitě řídících a kontrolních systémů a doporučení ke zlepšení podmínek pro provádění operací a řádné finanční řízení v souladu s články 117 až 123 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046. Interní audit útvaru se tedy typicky nezaměřuje na fyzické osoby jako takové. Během jeho činnosti jsou však nutně zpracovávány osobní údaje ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 (3). Interní audit, který útvar provádí, zahrnuje posouzení vhodnosti a účinnosti vnitřních systémů řízení a výkonnosti útvarů při provádění politik, programů a činností, účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly a auditu použitelných na jednotlivé operace plnění rozpočtu. Přispívá tak k ochraně významných hospodářských a finančních zájmů Unie a členských států. Útvar je správcem zpracovávání, jež provádí v souladu s článkem 118 a čl. 119 odst. 2 finančního nařízení.

                     (4)

                     Interní audit prováděný v Komisi a jejích výkonných agenturách, decentralizovaných agenturách Unie a jiných nezávislých orgánech se liší co do formy a obsahu, a to od záruk (včetně posouzení rizik) a konzultací až po přezkumy s omezeným rozsahem působnosti a následnými závazky.

                     (5)

                     Výbor pro pokrok v oblasti interního auditu je v souladu se svou listinou úkolů aktualizovanou 21. listopadu 2018 (C(2018)7707) poradní orgán (4), který je Komisi nápomocen při plnění povinností vyplývajících ze Smluv a jiných právních aktů [nařízení (EU, Euratom) 2018/1046] zajištěním nezávislosti Útvaru interního auditu, sledováním kvality práce při interním auditu a zajištěním, aby útvary Komise řádně zohlednily doporučení pro interní a externí audit a aby přijímaly odpovídající následné kroky. Tímto způsobem výbor pro pokrok v oblasti auditu přispívá k celkovému dalšímu zlepšení účinnosti a účelnosti Komise při dosahování jejích cílů a usnadňuje sboru komisařů dohled nad správou, řízením rizik a vnitřními kontrolními postupy Komise. Výbor pro pokrok v oblasti auditu je správcem zpracování údajů, jež provádí v souladu s článkem 123 finančního nařízení.

                     (6)

                     Pro účely svých činností stanovených v článku 118 a čl. 119 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046, ať již jedná z vlastního podnětu nebo na základě obdržených podkladů, zpracovává Komise osobní údaje získané nebo obdržené od právnických osob, fyzických osob, členských států a mezinárodních subjektů a organizací. Během těchto činností v rámci vnitřního auditu může útvar rovněž zpracovávat osobní údaje získané nebo obdržené z veřejně dostupných zdrojů, z anonymních nebo identifikovaných zdrojů, které vyžadují ochranu své totožnosti.

                     (7)

                     Komise si může vyměňovat osobní údaje s orgány, institucemi a jinými subjekty Unie, s příslušnými orgány členských států a v rámci příslušných mezinárodních dohod nebo dohod o spolupráci s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.

                     (8)

                     Zpracování osobních údajů ve smyslu čl. 3 odst. 3 nařízení (EU) 2018/1725 prováděné v rámci interního auditu může proběhnout i předtím, než jej Komise formálně zahájí, pokračuje při výkonu auditu a může pokračovat i po formálním ukončení auditu (například z důvodu monitoringu provádění doporučení či posouzení potřeby zahájit nový interní audit).

                     (9)

                     Kategorie osobních údajů zpracovávaných Komisí zahrnují identifikační údaje, kontaktní údaje, profesní údaje a údaje týkající se předmětu činnosti. Tyto kategorie osobních údajů jsou uchovávány v zabezpečeném elektronickém prostředí, které brání nezákonnému přístupu k údajům nebo předání údajů osobám, které je nepotřebují znát. Osobní údaje se uchovávají po dobu nejvýše deseti let. Po skončení období pro uchování jsou informace týkající se vnitřního auditu včetně osobních údajů převedeny do historických archivů Komise (5) nebo zničeny.

                     (10)

                     Při provádění vnitřního auditu je Komise ve vztahu ke zpracovávání osobních údajů povinna dodržovat práva fyzických osob, která jsou uznána čl. 8 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 16 odst. 1 Smlouvy, jakož i práva stanovená v nařízení (EU) 2018/1725. Komise je zároveň v souladu s článkem 117 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 povinna dodržovat přísná pravidla týkající se důvěrnosti, která jsou uvedena v mezinárodních standardech interního auditu.

                     (11)

                     Za určitých okolností je třeba sladit práva subjektů údajů podle nařízení (EU) 2018/1725 s potřebami interního auditu a důvěrnosti výměny informací s fyzickými a právnickými osobami, jakož i s plným dodržováním základních práv a svobod jiných subjektů údajů. Pro tyto účely dává čl. 25 odst. 1 písm. c), g) a h) nařízení (EU) 2018/1725 Komisi možnost omezit použití článků 14 až 17, 19, 20 a 35, jakož i zásadu transparentnosti stanovenou v čl. 4 odst. 1 písm. a) v rozsahu, v jakém jeho ustanovení odpovídají právům a povinnostem stanoveným v článcích 14 až 17, 19, 20 a 35 uvedeného nařízení.

                     (12)

                     V zájmu zajištění účinnosti interního auditu a dodržování standardů ochrany osobních údajů podle nařízení (EU) 2018/1725, které nahradilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6), je nezbytné přijmout vnitřní pravidla, na jejichž základě může Komise v souladu s čl. 25 odst. 1 písm. c), g) a h) nařízení (EU) 2018/1725 omezit práva subjektů údajů.

                     (13)

                     Vnitřní pravidla by se měla vztahovat na veškeré zpracování údajů prováděné Komisí při výkonu interního auditu, ať už z vlastního podnětu, nebo na základě obdržených podkladů, kdykoli by výkon práv subjektů údajů mohl ohrozit provádění interního auditu. Tato pravidla by se měla použít na zpracování prováděné před formálním zahájením práce, v průběhu práce, jakož i při sledování opatření přijatých v návaznosti na jeho výsledek.

                     (14)

                     Za účelem dodržení článků 14, 15 a 16 nařízení (EU) 2018/1725 by Komise měla informovat všechny osoby o své činnosti zahrnující zpracovávání jejich osobních údajů a o jejich právech, a to transparentně a uceleně prohlášením o ochraně údajů zveřejněným na internetových stránkách Komise. Komise by případně měla uvést další záruky, které zajistí, aby subjekty údajů byly ve vhodném formátu jednotlivě informovány.

                     (15)

                     Na základě článku 25 nařízení (EU) 2018/1725 může Komise rovněž omezit poskytování informací subjektům údajů a výkon jiných práv subjektů údajů, aby chránila vlastní interní audit, audity orgánů veřejné moci členských států, nástroje a metody auditu, jakož i práva dalších osob související s jejím interním auditem.

                     (16)

                     Kromě toho může být pro zachování účinné spolupráce nutné, aby Komise omezila uplatňování práv subjektů údajů za účelem ochrany zpracování údajů útvary Komise nebo dalšími orgány, institucemi a jinými subjekty Unie nebo orgány členských států a mezinárodními organizacemi, jakož i výborem pro pokrok v oblasti auditu. Pro tyto účely by měla Komise s těmito útvary, orgány, institucemi, úřady, agenturami, orgány a organizacemi, jakož i výborem pro pokrok v oblasti auditu, konzultovat relevantní důvody pro tato omezení a jejich nezbytnost a přiměřenost.

                     (17)

                     Komise může být rovněž nucena omezit poskytování informací subjektům údajů a uplatňování jiných práv subjektů údajů v souvislosti s osobními údaji získanými od třetích zemí nebo od mezinárodních organizací za účelem spolupráce s těmito zeměmi a organizacemi, a zajistit tak důležitý cíl obecného veřejného zájmu Unie. Za určitých okolností však může být zájem na mezinárodní spolupráci převážen zájmem nebo základními právy a svobodami subjektů údajů.

                     (18)

                     Komise by měla se všemi omezeními nakládat transparentním způsobem a zaregistrovat každé uplatněné omezení do příslušného záznamového systému.

                     (19)

                     Podle čl. 25 odst. 8 nařízení (EU) 2018/1725 mohou správci poskytnutí informací o důvodech uplatňování omezení na subjekt údajů odložit, vynechat nebo je odepřít, pokud by poskytnutí těchto informací jakýmkoliv způsobem ohrozilo účely omezení. Jedná se zejména o případ omezení práv podle článků 16 a 35 nařízení (EU) 2018/1725.

                     (20)

                     V případech, kdy jsou omezena jiná práva subjektů údajů, by měl správce Útvaru interního auditu případ od případu posoudit, zda by informování o omezení ohrozilo jeho účel.

                     (21)

                     Pověřenec Evropské komise pro ochranu osobních údajů by měl provádět nezávislý přezkum uplatňování omezení s cílem zajistit dodržování tohoto rozhodnutí.

                     (22)

                     Nařízení (EU) 2018/1725 bez přechodného období nahrazuje nařízení (ES) č. 45/2001, a to ode dne, kdy vstoupí v platnost. Nařízení (ES) č. 45/2001 stanovilo možnost uplatňovat omezení na určitá práva. Aby se předešlo ohrožení zákonnosti interního auditu, mělo by se toto rozhodnutí použít ode dne vstupu nařízení (EU) 2018/1725 v platnost.

                     (23)

                     Evropský inspektor ochrany údajů vydal své stanovisko dne 27. listopadu 2018,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Předmět a oblast působnosti

               1.   Toto rozhodnutí stanoví pravidla, která má Komise během výkonu interního auditu v souladu s články 117 až 123 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 dodržovat při informování subjektů údajů o zpracování jejich údajů v souladu s články 14, 15 a 16 nařízení (EU) 2018/1725.
               Rovněž stanoví podmínky, za nichž může Komise omezit použití článků 4, 14 až 17, 19, 20 a 35 nařízení (EU) 2018/1725 v souladu s čl. 25 odst. 1 písm. c), g) a h) uvedeného nařízení.

               2.   Toto rozhodnutí se vztahuje na zpracovávání osobních údajů Komisí pro účely činností prováděných s cílem plnit úkoly uvedené v článku 118 a čl. 119 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 nebo ve vztahu k těmto činnostem.

               3.   Toto rozhodnutí se použije na zpracování osobních údajů v rámci Komise, pokud Komise zpracovává osobní údaje obsažené v informacích, které musí zpracovávat pro účely činností uvedených v tomto článku nebo s ohledem na tyto činnosti.

            Článek 2
            Platné výjimky a omezení

               1.   Pokud Komise vykonává své povinnosti s ohledem na práva subjektů údajů podle nařízení (EU) 2018/1725, posoudí, zda platí některá z výjimek stanovených v uvedeném nařízení.

               2.   Podle článků 3 až 7 tohoto rozhodnutí může Komise omezit použití článků 14 až 17, 19, 20 a 35 nařízení (EU) 2018/1725, jakož i zásady transparentnosti uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení v rozsahu, v jakém jeho ustanovení odpovídají právům a povinnostem stanoveným v článcích 14 až 17, 19, 20 a 35 uvedeného nařízení, pokud by výkon těchto práv a povinností ohrozil účel činnosti Komise podle článku 118 a čl. 119 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046, mimo jiné odhalením nástrojů a metod auditu, nebo by nepříznivě ovlivnil práva a svobody jiných subjektů údajů.

               3.   Podle článků 3 až 7 může Komise rovněž omezit práva a povinnosti uvedené ve druhém odstavci tohoto článku ve vztahu k osobním údajům získaným od dalších orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, příslušných orgánů členských států nebo třetích zemí, jakož i od mezinárodních organizací, a to za těchto okolností:

                           a)

                           pokud by výkon těchto práv a povinností mohl být omezen dalšími orgány, institucemi a jinými subjekty Unie na základě jiných aktů uvedených v článku 25 nařízení (EU) 2018/1725 nebo podle kapitoly IX uvedeného nařízení nebo v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 (7) nebo nařízením Rady (EU) 2017/1939 (8);

                           b)

                           pokud by výkon těchto práv a povinností mohl být omezen příslušnými orgány členských států na základě aktů uvedených v článku 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (9) nebo na základě vnitrostátních opatření provádějících čl. 13 odst. 3, čl. 15 odst. 3 nebo čl. 16 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 (10);

                           c)

                           pokud by výkon těchto práv a povinností mohl ohrozit spolupráci Komise se třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi při výkonu interního auditu.

                     Před uplatněním omezení za okolností uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) vede Komise konzultace s příslušnými orgány, institucemi a jinými subjekty Unie nebo příslušnými orgány členských států, ledaže je Komisi zřejmé, že uplatnění omezení je stanoveno v některém z aktů zmíněných v uvedených písmenech nebo by taková konzultace ohrozila účel jejích činností stanovených v článků 118 a čl. 119 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046.
               Ustanovení prvního pododstavce písm. c) se nepoužije, pokud je zájem Komise spolupracovat s třetími zeměmi nebo mezinárodními organizací převážen zájmem nebo základními právy a svobodami subjektů údajů.

               4.   Ustanoveními odstavců 1, 2 a 3 není dotčeno použití jiných rozhodnutí Komise, která stanoví vnitřní předpisy týkající se poskytování informací subjektům údajů a omezení některých práv podle článku 25 nařízení (EU) 2018/1725 a článku 23 jednacího řádu Komise.

            Článek 3
            Poskytování informací subjektům údajů
            Komise na svých internetových stránkách zveřejní prohlášení o ochraně údajů, která informují všechny subjekty údajů o jejích činnostech souvisejících se zpracováním jejich osobních údajů pro účely jejích činností podle článku 118 a čl. 119 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046. Komise případně zajistí, aby subjekty údajů byly ve vhodném formátu jednotlivě informovány.
            Pokud Komise zcela nebo částečně omezuje poskytování informací subjektům údajů, jejichž údaje jsou zpracovávány pro účely jejích činností podle článku 118 a čl. 119 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046, v souladu s článkem 6 zaznamená a zaregistruje důvody tohoto omezení.

            Článek 4
            Právo subjektu údajů na přístup k osobním údajům, právo na výmaz a právo na omezení zpracování

               1.   Pokud Komise zcela nebo zčásti omezí právo subjektu údajů na přístup k osobním údajům, právo na výmaz nebo právo na omezení zpracování, jež jsou v tomto pořadí uvedena v článcích 17, 19 a 20 nařízení (EU) 2018/1725, informuje ve své odpovědi na žádost o přístup, výmaz nebo omezení zpracování dotčený subjekt údajů o použitých omezeních, o jejich hlavních důvodech a o možnosti podat stížnost u evropského inspektora ochrany údajů nebo žádat o soudní ochranu u Soudního dvora Evropské unie.

               2.   Poskytnutí informací týkajících se důvodů omezení uvedených v odstavci 1 tohoto článku může být odloženo, vynecháno nebo odepřeno po dobu, kdy by mařilo účel omezení.

               3.   Komise v souladu s článkem 6 tohoto rozhodnutí zaznamená důvody omezení.

               4.   Pokud je právo na přístup k osobním údajům zcela nebo zčásti omezeno, uplatní subjekt údajů své právo na přístup k osobním údajům prostřednictvím evropského inspektora ochrany údajů v souladu s čl. 25 odst. 6, 7 a 8 nařízení (EU) 2018/1725.

            Článek 5
            Oznamování případů porušení zabezpečení osobních údajů subjektům údajů
            Pokud Komise omezí oznamování případů porušení zabezpečení osobních údajů subjektu údajů, jak je uvedeno v článku 35 nařízení (EU) 2018/1725, v souladu s článkem 6 tohoto rozhodnutí zaznamená a zaregistruje důvody tohoto omezení.

            Článek 6
            Zaznamenávání a registrace omezení
            Komise zaznamená důvody všech omezení uplatněných v souladu s tímto rozhodnutím, včetně posouzení nezbytnosti a přiměřenosti omezení, přičemž zohlední všechny relevantní aspekty čl. 25 odst. 2 nařízení (EU) 2018/1725.
            Pro tyto účely se v záznamu uvede, jak by uplatnění práva ohrozilo účel činností Komise podle článku 118 a čl. 119 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 nebo omezení uplatňovaných podle čl. 2 odst. 2 nebo 3 nebo jak by nepříznivě ovlivnilo práva a svobody jiných subjektů údajů.
            Záznam a případně dokumenty obsahující podkladové faktické a právní prvky se zaregistrují. Na žádost se zpřístupní evropskému inspektorovi ochrany údajů.

            Článek 7
            Délka omezení

               1.   Omezení uvedená v článcích 3, 4 a 5 tohoto rozhodnutí zůstávají v platnosti, dokud je platné jejich odůvodnění.

               2.   Neplatí-li již důvody uvedené v článcích 3 nebo 5 tohoto rozhodnutí, Komise omezení zruší a poskytne hlavní důvody pro omezení subjektu údajů. Zároveň Komise informuje subjekt údajů o možnosti podat stížnost u evropského inspektora ochrany údajů nebo žádat o soudní ochranu u Soudního dvora Evropské unie.

               3.   Komise přezkoumá uplatňování omezení uvedeného v článcích 3 a 5 tohoto rozhodnutí každých šest měsíců po jeho přijetí a před a po ukončení příslušného interního auditu. Komise tudíž každoročně sleduje, zda je třeba omezení/odklad zachovat.

            Článek 8
            Přezkum pověřencem Evropské komise pro ochranu osobních údajů
            Pověřenec Evropské komise pro ochranu osobních údajů je bez zbytečného odkladu informován, kdykoli jsou v souladu s tímto rozhodnutím omezena práva subjektu údajů. Na žádost se pověřenci pro ochranu osobních údajů zpřístupní záznam a veškeré dokumenty obsahující podkladové faktické a právní prvky.
            Pověřenec pro ochranu osobních údajů může vyzvat k přezkumu omezení. Pověřenec pro ochranu osobních údajů je o výsledku požadovaného přezkumu písemně informován.

            Článek 9
            Vstup v platnost
            Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
            Použije se od 11. prosince 2018.

            V Bruselu dne 11. prosince 2018.

                  Za Komisi

                  předseda

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1).

            (2)  C(2017) 4435 final.

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39).

            (4)  Zřízen v říjnu 2000, SEC(2000) 1808/3.

            (5)  Uchovávání spisů v Komisi se řídí společným seznamem pro uchovávání spisů, což je regulační dokument (poslední verze: SEC(2012) 713) v podobě harmonogramu archivace, který stanoví dobu uchovávání pro různé typy spisů Komise.

            (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

            (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 ze dne 11. května 2016 o Agentuře Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a o zrušení a nahrazení rozhodnutí 2009/371/SVV, 2009/934/SVV, 2009/935/SVV, 2009/936/SVV a 2009/968/SVV (Úř. věst. L 135, 24.5.2016, s. 53).

            (8)  Nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce („EPPO“) (Úř. věst, L 283, 31.10.2017, s. 1).

            (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

            (10)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 89).


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2018/1962 ze dne 11. prosince 2018, kterým se stanoví vnitřní pravidla pro zpracování osobních údajů Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) v souvislosti s poskytováním informací subjektům údajů a omezení některých jejich práv v souladu s článkem 25 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725

text:
                  12.12.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 315/41

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2018/1962
         ze dne 11. prosince 2018,
         kterým se stanoví vnitřní pravidla pro zpracování osobních údajů Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) v souvislosti s poskytováním informací subjektům údajů a omezení některých jejich práv v souladu s článkem 25 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 249 odst. 1 této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Evropský úřad pro boj proti podvodům („Úřad“) byl zřízen rozhodnutím Komise 1999/352/ES, ESUO, Euratom (1) jako útvar Komise. Úřad provádí vyšetřování zcela nezávisle.

                     (2)

                     Úřad provádí správní vyšetřování za účelem boje proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) No 883/2013 (2). Za tímto účelem vykonává vyšetřovací pravomoci svěřené Komisi příslušnými akty Unie v členských státech, jakož i v souladu s dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci a jinými platnými právními nástroji ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací.

                     (3)

                     Úřad rovněž provádí správní vyšetřování v rámci orgánů, institucí a jiných subjektů zřízených Smlouvami nebo na jejich základě. V rámci svého mandátu k vyšetřování Úřad shromažďuje informace významné z hlediska vyšetřování, včetně osobních údajů, z různých zdrojů – od veřejných orgánů, soukromých subjektů a fyzických osob – a vyměňuje si je s orgány, institucemi a jinými subjekty Unie, s příslušnými orgány členských států a třetích zemí, jakož i s mezinárodními organizacemi, a to před zahájením vyšetřování nebo koordinačních činností, v jejich průběhu i po jejich skončení.

                     (4)

                     V rámci své činnosti Úřad zpracovává několik kategorií osobních údajů, zejména identifikační údaje, kontaktní údaje, profesní údaje a údaje o zapojení do věci. Úřad zastupuje jeho generální ředitel, který jedná jako správce údajů. Osobní údaje jsou uchovávány v zabezpečeném elektronickém prostředí, které brání nezákonnému přístupu k údajům nebo předání údajů osobám, které je nepotřebují znát. Zpracovávané osobní údaje jsou uchovávány po dobu patnácti let poté, co byl případ zamítnut nebo bylo vyšetřování nebo koordinované vyšetřování uzavřeno rozhodnutím generálního ředitele. Po skončení doby uchovávání jsou informace související s daným případem, včetně osobních údajů, přesunuty do historických archivů.

                     (5)

                     Při provádění svých úkolů musí Úřad dodržovat práva fyzických osob při zpracovávání osobních údajů, která jsou uznána čl. 8 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 16 odst. 1 Smlouvy, jakož i právními akty vycházejícími z těchto ustanovení. Úřad je zároveň povinen dodržovat přísná pravidla o důvěrnosti a služebním tajemství uvedená v článku 10 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 a zajistit dodržování procesních práv dotčených osob a svědků podle článku 9 uvedeného nařízení, zejména práva osob, kterých se týká presumpce neviny.

                     (6)

                     Zabezpečené elektronické prostředí, v němž jsou osobní údaje uloženy, jakož i procesní záruky a přísná pravidla důvěrnosti a služebního tajemství podle článků 9 a 10 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 zajišťují vysokou úroveň ochrany proti rizikům pro práva a svobody subjektů údajů, kterých se zpracování týká.

                     (7)

                     Za určitých okolností je však třeba sladit práva subjektů údajů uvedená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 (3) s potřebami, které si vyžadují vyšetřování a důvěrnost výměny informací s jinými příslušnými veřejnými orgány, jakož i plné dodržování základních práv a svobod jiných subjektů údajů. Pro tyto účely umožňuje článek 25 uvedeného nařízení Úřadu, aby omezil použití článků 14 až 22, 35 a 36, jakož i článku 4 uvedeného nařízení v rozsahu, v jakém jeho ustanovení odpovídají právům a povinnostem stanoveným v článcích 14 až 22.

                     (8)

                     Úřad jmenoval podle čl. 10 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 pověřence pro ochranu osobních údajů v souladu s článkem 24 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4).

                     (9)

                     Aby se zajistila důvěrnost a efektivita vyšetřování a jiné provozní činnosti prováděné Úřadem a zároveň byly dodrženy standardy ochrany osobních údajů podle nařízení (EU) 2018/1725, je nutné přijmout vnitřní pravidla, na jejichž základě může Úřad omezit práva subjektů údajů v souladu s článkem 25 uvedeného nařízení.

                     (10)

                     Rozsah působnosti tohoto právního aktu by měl zahrnovat veškeré operace zpracování prováděné Úřadem při výkonu jeho nezávislé vyšetřovací funkce. Tato pravidla by se měla vztahovat na operace zpracování prováděné před zahájením vyšetřování, jak vnějšího, tak i vnitřního, jak je uvedeno v článcích 3 a 4 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013, a během monitorování opatření přijatých v návaznosti na výsledek vyšetřování. Měla by se vztahovat na operace zpracování, které jsou součástí činností souvisejících s vyšetřovací funkcí Úřadu, například na systém pro podávání zpráv o podvodech, operační analýzy, databáze mezinárodní spolupráce, jakož i operace, při kterých se mohou zpracovávat údaje z vyšetřování (například při vyšetřování prováděném pověřencem pro ochranu osobních údajů a při jiných postupech vyřizování stížností vedených Úřadem). Pravidla by rovněž měla zahrnovat pomoc a spolupráci, které Úřad poskytuje vnitrostátním orgánům a mezinárodním organizacím mimo rámec svých správních vyšetřování.

                     (11)

                     Za účelem dodržení článků 14, 15 a 16 nařízení (EU) 2018/1725 by Úřad měl informovat všechny osoby o svých činnostech, při kterých jsou zpracovávány jejich osobní údaje, a o jejich právech, a to transparentním a uceleným způsobem v podobě prohlášení o ochraně údajů zveřejněných na internetových stránkách Úřadu, jakož i vhodnou formou individuálně informovat subjekty údajů relevantní pro vyšetřování – dotčené osoby, svědky a informátory.

                     (12)

                     Aniž je dotčeno uplatňování výjimek stanovených v nařízení (EU) 2018/1725, může být Úřad nucen omezit poskytování informací subjektům údajů a omezit uplatnění dalších práv subjektů údajů, aby ochránil své vlastní vyšetřování, vyšetřování a řízení veřejných orgánů členských států, vyšetřovací nástroje a metody, jakož i práva jiných osob, jichž se vyšetřování týká.

                     (13)

                     V některých případech by poskytnutí konkrétních informací subjektům údajů nebo informování o provádění vyšetřování mohlo znemožnit nebo vážně ohrozit účel operace zpracování a schopnost Úřadu nebo příslušných vnitrostátních orgánů a orgánů, institucí a jiných subjektů Unie provádět účinné vyšetřování v budoucnu.

                     (14)

                     Kromě toho je Úřad povinen chránit totožnost informátorů, včetně oznamovatelů, a svědků, kteří by neměli pocítit negativní dopady jejich spolupráce s Úřadem.

                     (15)

                     Z těchto důvodů může být Úřad nucen uplatnit určité důvody pro omezení uvedená v článku 25 nařízení (EU) 2018/1725 na operace zpracování údajů prováděné v rámci úkolů Úřadu stanovených v článku 2 rozhodnutí 1999/352/EC, ESUO, Euratom.

                     (16)

                     Kromě toho za účelem zachování účinné spolupráce může být Úřad nucen uplatnit omezení práv subjektů údajů, aby ochránil informace obsahující osobní údaje pocházející od útvarů Komise nebo dalších orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, příslušných orgánů členských států a třetích zemí, jakož i od mezinárodních organizací. Pro tyto účely by měl Úřad s těmito útvary, orgány, institucemi a jinými subjekty, orgány a mezinárodními organizacemi konzultovat relevantní důvody pro tato omezení a jejich nezbytnost a přiměřenost.

                     (17)

                     V rámci své vyšetřovací funkce si Úřad často vyměňuje informace, včetně osobních údajů, například s útvary Komise a výkonnými agenturami, které pomáhají útvarům Komise při provádění jejich programů. V souladu s čl. 25 odst. 5 nařízení (EU) 2018/1725, který požaduje, aby vnitřní předpisy byly přijaty na nejvyšší úrovni řízení dotčených orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, se má toto rozhodnutí vztahovat také na zpracování osobních údajů obsažených v informacích, které jsou tyto orgány a jiné subjekty povinny Úřadu předávat. Proto by všechny útvary Komise a výkonné agentury, které zpracovávají osobní údaje na základě své povinnosti informovat Úřad podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013, nebo pokud tyto osobní údaje zpracovává Úřad při plnění svých úkolů, měly uplatňovat pravidla stanovená v tomto rozhodnutí, aby se ochránily operace zpracování prováděné Úřadem. Za takových okolností by dotčené útvary Komise a výkonné agentury měly konzultovat s Úřadem relevantní důvody pro tato omezení a jejich nezbytnost a přiměřenost, aby se zajistilo jejich konzistentní uplatňování.

                     (18)

                     Úřad – a v příslušných případech útvary Komise a výkonné agentury – by měly se všemi omezeními nakládat transparentním způsobem a zaregistrovat každé použití omezení do příslušného záznamového systému.

                     (19)

                     Podle čl. 25 odst. 8 nařízení (EU) 2018/1725 mohou správci poskytnutí informací odložit nebo je neprovést z důvodů uplatňování omezení na subjekt údajů, pokud by to jakýmkoliv způsobem ohrozilo účely omezení. Oznámení takového omezení by ohrozilo účel omezení zejména, pokud je použito omezení práv podle článků 16 a 35. Aby se zajistilo, aby bylo právo subjektu údajů být informován v souladu s články 16 a 38 nařízení (EU) 2018/1725 omezeno pouze po tu dobu, po níž trvají důvody odkladu, měl by Úřad své stanovisko pravidelně přezkoumávat.

                     (20)

                     Pokud je uplatněno omezení práv dalších subjektů údajů, měl by správce případ od případu posoudit, zda by informování o omezení ohrozilo jeho účel.

                     (21)

                     Pověřenec pro ochranu osobních údajů Úřadu – a v příslušných případech pověřenec pro ochranu osobních údajů Komise či dotčených výkonných agentur – by měl rovněž provést nezávislý přezkum uplatnění omezení, aby se zajistil soulad s tímto rozhodnutím,

                     (22)

                     Nařízení (EU) 2018/1725 nahrazuje bez přechodného období nařízení (ES) č. 45/2001 ode dne jeho vstupu v platnost. Možnost uplatnit omezení na určitá práva stanovilo nařízení (ES) č. 45/2001. Aby se zabránilo tomu, že bude ohrožen cíl vyšetřování v oblasti působnosti Úřadu a budou negativně ovlivněna práva a svobody jiných osob, mělo by se toto rozhodnutí použít ode dne vstupu v platnost nařízení (EU) 2018/1725.

                     (23)

                     Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován dne 23. listopadu 2018,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Předmět a oblast působnosti

               1.   Toto rozhodnutí stanoví pravidla, která musí dodržovat Evropský úřad pro boj proti podvodům („Úřad“) při informování subjektů údajů o zpracování jejich údajů v souladu s články 14, 15 a 16 nařízení (EU) 2018/1725.
               Rovněž stanoví podmínky, za nichž může Úřad omezit použití článků 4, 14 až 20 a 35 nařízení (EU) 2018/1725 v souladu s článkem 25 uvedeného nařízení.

               2.   Toto rozhodnutí se vztahuje na zpracování osobních údajů ze strany Úřadu pro účely činností prováděných za účelem splnění úkolů Úřadu uvedených v článku 2 rozhodnutí 1999/352/ES, ESUO, Euratom a nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 nebo s ohledem na tyto činnosti.

               3.   Toto rozhodnutí se vztahuje na zpracování osobních údajů ze strany útvarů Komise a výkonných agentur v rozsahu, v jakém zpracovávají osobní údaje obsažené v informacích, které jsou povinny předat Úřadu podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013, nebo na údaje, které Úřad již zpracoval pro účely činností uvedených v odstavci 2 tohoto článku nebo s ohledem na tyto činnosti.

            Článek 2
            Platné výjimky a omezení

               1.   Pokud Úřad vykonává své povinnosti s ohledem na práva subjektů údajů podle nařízení (EU) 2018/1725, posoudí, zda platí některá z výjimek stanovených v uvedeném nařízení.

               2.   Podle článků 3 až 6 tohoto rozhodnutí může Úřad omezit použití článků 14 až 20 a 35 nařízení (EU) 2018/1725, jakož i jeho článku 4 v rozsahu, v jakém jeho ustanovení odpovídají právům a povinnostem stanoveným v článcích 14 až 20 a 35 nařízení (EU) 2018/1725, pokud by výkon těchto práv a povinností ohrozil účel vyšetřovacích činností Úřadu, například odhalením jeho vyšetřovacích nástrojů a metod, nebo by negativně ovlivnil práva a svobody jiných osob.

               3.   Podle článků 3 až 6 tohoto rozhodnutí může Úřad omezit práva a povinnosti uvedené v odstavci 2 tohoto článku ve vztahu k osobním údajům získaným od útvarů Komise nebo dalších orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, příslušných orgánů členských států nebo třetích zemí nebo od mezinárodních organizací, a to za těchto okolností:

                           a)

                           pokud by výkon těchto práv a povinností mohl být omezen ze strany útvarů Komise nebo dalších orgánů, institucí a jiných subjektů Unie na základě jiných aktů uvedených v článku 25 nařízení (EU) 2018/1725 nebo v souladu s kapitolou IX uvedeného nařízení nebo podle zakládajících aktů jiných orgánů, institucí a jiných subjektů Unie;

                           b)

                           pokud by výkon těchto práv a povinností mohl být omezen ze strany příslušných orgánů členských států na základě aktů uvedených v článku 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (5) nebo na základě vnitrostátních opatření provádějících čl. 13 odst. 3, čl. 15 odst. 3 nebo čl. 16 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 (6);

                           c)

                           pokud by výkon těchto práv a povinností mohl při plnění úkolů Úřadu ohrozit jeho spolupráci se třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi.

                     Dříve než Úřad použije omezení za okolností uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b), konzultuje příslušné útvary Komise, orgány, instituce a jiné subjekty Unie nebo příslušné orgány členských států, pokud není pro Úřad jasné, že uplatnění omezení je stanoveno v některém z právních aktů uvedených v těchto písmenech.
               Ustanovení prvního pododstavce písm. c) se nepoužije, pokud zájmy nebo základní práva a svobody subjektů údajů převáží nad zájmem Unie o spolupráci se třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi.

               4.   Pokud útvary Komise a výkonné agentury zpracovávají osobní údaje v případech uvedených v čl. 1 odst. 3, mohou v případě potřeby uplatnit omezení v souladu s tímto rozhodnutím. Pro tyto účely konzultují Úřad, pokud není pro dotčené útvary Komise nebo výkonné agentury jasné, že uplatnění omezení je podle tohoto rozhodnutí odůvodněné.

            Článek 3
            Poskytování informací subjektům údajů

               1.   Úřad zveřejní na svých internetových stránkách prohlášení o ochraně údajů, jimiž informuje všechny subjekty údajů o svých činnostech, při kterých jsou zpracovávány jejich osobní údaje.

               2.   Úřad individuálně informuje všechny subjekty údajů, které považuje za dotčené osoby, svědky nebo informátory ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013.

               3.   Pokud Úřad zcela nebo zčásti omezí poskytování informací subjektům údajů uvedeným v odstavci 2, zaznamená důvody tohoto omezení, včetně posouzení nezbytnosti a přiměřenosti omezení.
               Pro tyto účely se v záznamu uvede, jak by poskytnutí informací ohrozilo účel vyšetřovacích činností Úřadu nebo omezení uplatňovaných podle čl. 2 odst. 3, nebo jak by negativně ovlivnilo práva a svobody jiných osob.
               Záznam a případně dokumenty obsahující podkladové faktické a právní prvky se zaregistrují. Na žádost se zpřístupní evropskému inspektorovi ochrany údajů.

               4.   Omezení uvedená v odstavci 3 platí tak dlouho, dokud jsou platné důvody odůvodňující omezení.
               Jakmile důvody omezení pominou, Úřad poskytne subjektu údajů dotčené informace a uvede důvody omezení. Současně Úřad informuje subjekt údajů o možnosti podat kdykoliv stížnost u evropského inspektora ochrany údajů nebo žádat o opravný prostředek u Soudního dvora Evropské unie.
               Úřad přezkoumá použití omezení každých šest měsíců od jeho přijetí a při uzavření příslušného vyšetřování. Potřebu zachovat jakékoli omezení poté monitoruje správce jednou ročně.

            Článek 4
            Právo subjektu údajů na přístup k údajům

               1.   Pokud subjekty údajů požadují v souladu s článkem 17 nařízení (EU) 2018/1725 přístup ke svým osobním údajům zpracovávaným v kontextu jednoho nebo více zvláštních případů nebo ke konkrétní operaci zpracování, Úřad omezí své posouzení žádosti pouze na tyto osobní údaje.

               2.   Pokud Úřad zcela nebo zčásti omezí právo na přístup uvedené v článku 17 nařízení (EU) 2018/1725, učiní následující kroky:

                           a)

                           ve své odpovědi na žádost informuje dotčený subjekt údajů o použitých omezeních a o jejich hlavních důvodech a o možnosti podat stížnost u evropského inspektora ochrany údajů nebo žádat o opravný prostředek u Soudního dvora Evropské unie;

                           b)

                           zaznamená důvody omezení, včetně posouzení nezbytnosti a přiměřenosti omezení. Pro tyto účely se v záznamu uvede, jak by poskytnutí přístupu ohrozilo účel vyšetřovacích činností Úřadu nebo omezení uplatňovaných podle čl. 2 odst. 3, nebo jak by negativně ovlivnilo práva a svobody jiných subjektů údajů.

                     Poskytnutí informací uvedených v písmenu a) může být v souladu s čl. 25 odst. 8 nařízení (EU) 2018/1725 odloženo, neprovedeno nebo odepřeno.

               3.   Záznam uvedený v odst. 2 písm. b) a případně dokumenty obsahující podkladové faktické a právní prvky se zaregistrují. Na žádost se zpřístupní evropskému inspektorovi ochrany údajů. Použije se čl. 25 odst. 7 nařízení (EU) 2018/1725.

            Článek 5
            Právo na opravu, výmaz a omezení zpracování údajů
            Pokud Úřad zcela nebo zčásti omezí uplatnění práva na opravu, výmaz nebo omezení zpracování údajů podle článku 18, čl. 19 odst. 1 a čl. 20 odst. 1 nařízení (EU) 2018/1725, učiní kroky stanovené v čl. 4 odst. 2 tohoto rozhodnutí a zaznamená záznam v souladu s čl. 4 odst. 3 tohoto rozhodnutí.

            Článek 6
            Oznámení o porušení zabezpečení osobních údajů subjektu údajů
            Pokud Úřad omezí oznámení o porušení zabezpečení osobních údajů subjektu údajů podle článku 35 nařízení (EU) 2018/1725, zaznamená důvody omezení v souladu s čl. 3 odst. 3 tohoto rozhodnutí. Použije se ustanovení čl. 3 odst. 4 tohoto rozhodnutí.

            Článek 7
            Přezkum pověřencem pro ochranu osobních údajů

               1.   Pověřenec pro ochranu osobních údajů Úřadu („pověřenec ochrany údajů Úřadu“) bude bez zbytečného odkladu informován, kdykoli se omezí práva subjektů údajů v souladu s tímto rozhodnutím. Pověřenci ochrany údajů Úřadu bude na žádost poskytnut přístup k záznamu a veškerým dokumentům obsahujícím podkladové faktické a právní prvky.
               Pověřenec ochrany údajů Úřadu může požádat o přezkum omezení. Pověřenec ochrany údajů Úřadu bude písemně informován o výsledku požadovaného přezkumu.

               2.   Pokud útvary Komise a výkonné agentury zpracovávají osobní údaje v případech uvedených v čl. 1 odst. 3, pověřenec pro ochranu osobních údajů Komise („pověřenec ochrany údajů Komise“), nebo případně pověřenec pro ochranu osobních údajů dotčené výkonné agentury („pověřenec ochrany údajů agentury“) bude bez zbytečného odkladu informován, kdykoli se omezí práva subjektů údajů v souladu s tímto rozhodnutím. Pověřenci ochrany údajů Komise, nebo případně pověřenci ochrany údajů agentury bude poskytnut přístup k záznamu a veškerým dokumentům obsahujícím podkladové faktické a právní prvky.
               Pověřenec ochrany údajů Komise, nebo případně pověřenec ochrany údajů agentury může požádat o přezkum omezení. Pověřenec ochrany údajů Komise nebo pověřenec ochrany údajů agentury bude písemně informován o výsledku požadovaného přezkumu.

               3.   Veškeré výměny informací s pověřencem pro ochranu osobních údajů se během celého postupu zaznamenávají vhodnou formou.

            Článek 8
            Vstup v platnost
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
            Použije se od 11. prosince 2018.

            V Bruselu dne 11. prosince 2018.

                  Za Komisi

                  předseda

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  Rozhodnutí Komise 1999/352/ES, ESUO, Euratom ze dne 28. dubna 1999 o zřízení Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) (Úř. věst. L 136, 31.5 1999, s. 20).

            (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39).

            (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

            (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

            (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 89).


Rozhodnutí Komise ze dne 26/10/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.8989 - Sony Corporation of America / Mubadala Investment Company PJSC) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 21/12/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.8747 - Bolloré Group / APMT / CIT) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 21/12/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9085 - DR. AUGUST OETKER KG / Transgourmet Deutschland Gmbh & Co. OHG / F&B - Food and Beverage Services Gmbh) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze německé znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 25/09/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9072 - KKR & Co. Inc. / Altice France S.A.) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 19/10/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9059 - CVC Capital Partners SICAV-FIS S.A. / Messer Group GmbH) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 11/01/2019 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9210 - NN Group / Allianz Group / NRP Group) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 09/01/2019 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9206 - Equistone Partners Europe / Courir) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze francouzské znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 09/01/2019 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9213 - ORDU YARDIMLAŞMA KURUMU / CIMPOR PORTUGAL, SGPS, S.A.) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/131 ze dne 15. října 2018 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací, Norským královstvím a Tureckou republikou v rámci všeobecného systému preferencí

text:
                  29.1.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 25/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/131
         ze dne 15. října 2018
         o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací, Norským královstvím a Tureckou republikou v rámci všeobecného systému preferencí
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Podle čl. 41 písm. b) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 (2) jsou produkty, které byly získány v Norsku, ve Švýcarsku nebo v Turecku a obsahují materiály, které zde nebyly zcela získány, považovány za produkty pocházející ze zvýhodněné země, jestliže byly tyto materiály dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 45 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.

                     (2)

                     Podle článku 54 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 se systém kumulace použije pod podmínkou, že Švýcarsko udělí na základě vzájemnosti stejné zacházení produktům pocházejícím ze zvýhodněných zemí, které zapracovávají materiály pocházející z Unie.

                     (3)

                     Pokud jde o Švýcarsko, byl systém kumulace původně zaveden dohodou ve formě výměny dopisů mezi Unií a Švýcarskem. Tato výměna dopisů proběhla dne 14. prosince 2000 poté, co ji Rada schválila rozhodnutím 2001/101/ES (3).

                     (4)

                     Aby zajistilo uplatňování pojmu původu odpovídajícího pojmu vymezenému v pravidlech původu v rámci systému všeobecných celních preferencí Unie, změnilo Švýcarsko svá pravidla původu v rámci systému všeobecných celních preferencí. Proto je nezbytné dohodu ve formě výměny dopisů mezi Unií a Švýcarskem revidovat.

                     (5)

                     Systém vzájemného uznávání náhradních osvědčení o původu zboží na tiskopise A Unií, Norskem a Švýcarskem by měl podle revidované výměny dopisů pokračovat a měl by být podmíněně uplatňován Tureckem, aby se usnadnil obchod mezi Unií, Norskem, Švýcarskem a Tureckem.

                     (6)

                     Pravidla původu v rámci systému všeobecných celních preferencí Unie, reformovaná v roce 2010, navíc počítají se zavedením nového systému pro vydávání dokladů o původu registrovanými vývozci, který se má použít ode dne 1. ledna 2017. Změny v dohodě ve formě výměny dopisů je třeba provést i v tomto ohledu.

                     (7)

                     Při přípravě na uplatňování tohoto nového systému a s ním souvisejících pravidel zmocnila Rada dne 8. března 2012 Komisi ke sjednání dohody ve formě výměny dopisů se Švýcarskem o vzájemném uznávání náhradních osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo náhradních prohlášení o původu a stanovící, že s produkty se složkou norského, švýcarského nebo tureckého původu se má po jejich příchodu na celní území Unie zacházet jako s produkty se složkou, která pochází z Unie.

                     (8)

                     Jednání se Švýcarskem vedená Komisí vyústila v dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací, Norským královstvím a Tureckou republikou v rámci všeobecného systému preferencí (dále jen „dohoda“).

                     (9)

                     Dohoda by měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o kumulaci původu mezi Evropskou unií, Švýcarskou konfederací, Norským královstvím a Tureckou republikou v rámci všeobecného systému preferencí se schvaluje jménem Unie.
            Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení uvedené v odstavci 18 dohody. (4)

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení.

            V Lucemburku dne 15. října 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               E. KÖSTINGER

            (1)  Souhlas dosud nezveřejněný v Úředním věstníku.

            (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 ze dne 28. července 2015, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, pokud jde o podrobná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie (Úř. věst. L 343, 29.12.2015, s. 1).

            (3)  Rozhodnutí Rady 2001/101/ES ze dne 5. prosince 2000 o schválení dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a každou ze zemí ESVO poskytující celní preference v rámci systému všeobecných preferencí (Norskem a Švýcarskem), kterou se stanoví, že se zbožím se složkou norského nebo švýcarského původu se bude po jeho příchodu na celní území Společenství zacházet jako se zbožím se složkou, která pochází ze Společenství (dohoda o vzájemnosti) (Úř. věst. L 38, 8.2.2001, s. 24).

            (4)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí zástupců vlád členských států (EU, Euratom) 2019/164 ze dne 1. února 2019 o jmenování dvou soudců a jednoho generálního advokáta Soudního dvora

text:
                  4.2.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 32/7

         ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ (EU, Euratom) 2019/164
         ze dne 1. února 2019
         o jmenování dvou soudců a jednoho generálního advokáta Soudního dvora
         ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 19 této smlouvy,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 253 a 255 této smlouvy,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména čl. 106a odst. 1 této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 6. října 2018 skončilo funkční období čtrnácti soudců a pěti generálních advokátů Soudního dvora. Je tedy třeba přistoupit ke jmenováním do těch funkcí, které dosud nebyly obsazeny.

                     (2)

                     Do funkce soudce Soudního dvora byl navržen pan Christopher VAJDA. Do funkce generálního advokáta Soudního dvora byl navržen pan Priit PIKAMÄE.

                     (3)

                     Pokud jde o funkční období soudce navrženého vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, pana VAJDY, to skončí dnem 6. října 2024, nebo dnem vystoupení Spojeného království z Evropské unie, podle toho, co nastane dříve. Funkční období generálního advokáta skončí dnem 6. října 2024.

                     (4)

                     Kromě toho je podle článků 5 a 7 Protokolu č. 3 o statutu Soudního dvora Evropské unie a po odstoupení pana Allana ROSASE k 7. říjnu 2019 třeba jmenovat jednoho soudce Soudního dvora na zbývající část funkčního období pana Allana ROSASE, tedy do 6. října 2021.

                     (5)

                     Na uvolněné místo byl navržen pan Niilo JÄÄSKINEN.

                     (6)

                     Výbor zřízený článkem 255 Smlouvy o fungování Evropské unie vydal stanovisko k vhodnosti těchto kandidátů pro výkon funkce soudce a generálního advokáta Soudního dvora,

               PŘIJALI TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Soudcem Soudního dvora na období od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost do 6. října 2024, nebo do dne vystoupení Spojeného království z Evropské unie, podle toho, co nastane dříve, je jmenován pan Christopher VAJDA.

               2.   Generálním advokátem Soudního dvora na období od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost do 6. října 2024 je jmenován pan Priit PIKAMÄE.

               3.   Soudcem Soudního dvora na období od 7. října 2019 do 6. října 2021 je jmenován pan Niilo JÄÄSKINEN.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 1. února 2019.

                  předsedkyně

               L. ODOBESCU