title: 2007/171/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 16. března 2007 , kterým se stanoví požadavky na síť Schengenského informačního systému druhé generace (3. pilíř)

text:
               20.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/29

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 16. března 2007,
   kterým se stanoví požadavky na síť Schengenského informačního systému druhé generace (3. pilíř)
   (2007/171/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/886/SVV ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (1), a zejména na čl. 4 písm. a) uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Za účelem vývoje systému SIS II je nutné stanovit technické parametry komunikační sítě, jejích komponentů a specifické požadavky na síť.

               (2)

               Komise se musí dohodnout s členskými státy na vhodných opatřeních, zejména pokud se týká prvků jednotného vnitrostátního rozhraní umístěného v jednotlivých členských státech.

               (3)

               Tímto rozhodnutím nejsou dotčena další rozhodnutí ve věci vývoje systému SIS II, a to zejména ve věci vývoje bezpečnostních požadavků, která Komise přijme v budoucnu.

               (4)

               Vývoj systému SIS II upravuje nařízení Rady (ES) č. 2424/2001 (2) a rozhodnutí 2001/886/SVV. Má-li být zajištěno, aby vývoj systému SIS II jako celku byl prováděn v rámci jednotného postupu, ustanovení tohoto rozhodnutí musí odpovídat ustanovením rozhodnutí Komise stanovujícímu parametry sítě systému SIS II, které má být přijato podle nařízení (ES) č. 2424/2001.

               (5)

               Spojené království se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (3).

               (6)

               Irsko se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES, a v souladu s čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (4).

               (7)

               Ve vztahu k Islandu a Norsku je toto rozhodnutí rozpracováním ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, které spadá do oblasti uvedené v čl. 1 bodu G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (5) o některých opatřeních pro uplatňování dané dohody.

               (8)

               Ve vztahu ke Švýcarsku je toto rozhodnutí rozpracováním ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody podepsané mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis. Toto rozpracování spadá do oblasti uvedené v čl. 1 bodu G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/849/ES (6) o podpisu dohody jménem Evropské unie a o prozatímním uplatňování některých ustanovení uvedené dohody.

               (9)

               Toto nařízení je aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 3 odst. 1 aktu o přistoupení.

               (10)

               Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Výboru zřízeného podle článku 5 odst. 1 rozhodnutí 2001/886/SVV,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Technické požadavky na koncepci fyzické architektury systému komunikační infrastruktury SIS II jsou uvedeny v příloze.

      V Bruselu dne 16. března 2007.

            Za Komisi

         Franco FRATTINI

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 328, 13.12.2001, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 328, 13.12.2001, s. 4. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1988/2006 (Úř. věst. L 411, 30.12.2006, s. 1).

      (3)  Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/926/ES (Úř. věst. L 395, 31.12.2004, s. 70).

      (4)  Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.

      (5)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.

      (6)  Úř. věst. L 368, 15.12.2004, s. 26.

      PŘÍLOHA
      OBSAH

                  1.

               Úvod …

                  1.1

               Akronymy a zkratky …

                  2.

               Všeobecný přehled …

                  3.

               Zeměpisný rozsah …

                  4.

               Síťové služby …

                  4.1

               Struktura sítě …

                  4.2

               Propojení hlavního a záložního systému CS-SIS …

                  4.3

               Přenosový výkon …

                  4.4

               Třídy služeb …

                  4.5

               Podporované protokoly …

                  4.6

               Technické specifikace …

                  4.6.1

               Adresování IP …

                  4.6.2

               Podpora IPv6 …

                  4.6.3

               Statické směrování …

                  4.6.4

               Plynulý datový tok …

                  4.6.5

               Ostatní technické požadavky …

                  4.7.

               Odolnost proti výpadku …

                  5.

               Monitoring …

                  6.

               Běžné služby …

                  7.

               Dostupnost …

                  8.

               zabezpečovací služby …

                  8.1

               Šifrování datového toku …

                  8.2

               Ostatní zabezpečovací prvky …

                  9.

               Helpdesk a technická podpora …

                  10.

               Komunikace s jinými systémy …
            1.   Úvod
      Tento dokument popisuje koncepci komunikační sítě, jejích komponentů a specifické požadavky na síť.
      1.1   Akronymy a zkratky
      V této části jsou popsány akronymy a zkratky používané v tomto dokumentu.

                  Akronymy a zkratky

                  Vysvětlení

                  BLNI

                  Záložní vnitrostátní rozhraní

                  CEP

                  Central End Point (centrální koncový bod)

                  CNI

                  Centrální vnitrostátní rozhraní

                  CS

                  Centrální systém

                  CS-SIS

                  Technické podpůrné funkce obsahující databázi SIS II

                  DNS

                  Domain Name Server (server doménových jmen)

                  FCIP

                  Fibre Channel over IP (tunelovací protokol, jenž slouží k rozšíření sítě založené na technologii optického kabelu)

                  FTP

                  File Transport Protocol (přenosový protokol)

                  HTTP

                  Hyper Text Transfer Protocol (přenosový protokol)

                  IP

                  Internet Protocol (přenosový protokol)

                  LAN

                  Local area network (místní datová síť)

                  LNI

                  Místní vnitrostátní rozhraní

                  Mbps

                  Jednotka přenosové rychlosti (megabity za sekundu)

                  MDC

                  Main Developer Contractor (hlavní smluvní dodavatel pro vývoj)

                  N.SIS II

                  Vnitrostátní součást systému SIS II v jednotlivých členských státech

                  NI-SIS

                  Jednotné vnitrostátní rozhraní

                  NTP

                  Network Time Protocol (protokol pro synchronizaci systémového času)

                  SAN

                  Storage area network (samostatná úložná síť)

                  SDH

                  Synchronní digitální hierarchie

                  SIS II

                  Schengenský informační systému 2. generace

                  SMTP

                  Simple Mail Transport Protocol (přenosový protokol používaný pro elektronikou poštu)

                  SNMP

                  Simple Network Management Protocol (přenosový protokol používaný pro správu sítí poštu)

                  s-TESTA

                  Celoevropská síť pro zabezpečenou výměnu dat mezi státními správami (Secure Trans-European Services for Telematics between Administrations) – opatření programu IDABC (Interoperabilní poskytování celoevropských služeb elektronické správy (eGovernment) orgánům veřejné správy, podnikům a občanům. Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 2004/387/ES ze dne 21. dubna 2004).

                  TCP

                  Transmission Control Protocol (protokol pro spojově orientovaný přenos dat)

                  VIS

                  Vízový informační systém

                  VPN

                  Virtual Private Network (virtuální privátní síť)

                  WAN

                  Wide Area Network (rozsáhlá datová síť)

            2.   Všeobecný přehled
      Složení systému SIS II:

                  —

                  centrální systém (dále jen „Centrální SIS II“) sestávající z:

                              —

                              technické podpůrné funkce (dále jen„CS-SIS“) obsahující databázi pro SIS II: Hlavní systém CS-SIS zabezpečuje technickou kontrolu a správu dat, přičemž je jištěn záložním systémem CS-SIS, který je schopen převzít všechny funkce hlavního systému v případě jeho selhání,

                              —

                              jednotného vnitrostátního rozhraní (dále jen„NI-SIS“),

                  —

                  vnitrostátní součásti (dále jen „N.SIS II“) provozované v každém z členských států, sestávající z vnitrostátních databázových systémů, které komunikují s centrálním SIS II. Vnitrostátní N.SIS II může obsahovat soubor údajů (dále jen„vnitrostátní kopie“) obsahující úplnou nebo částečnou kopii referenční databáze pro SIS II,

                  —

                  komunikační infrastruktura mezi CS-SIS a NI-SIS (dále jen„komunikační infrastruktura“), která zabezpečuje komunikaci pomocí šifrované virtuální sítě vyhrazené pro přenos dat v rámci SIS II a mezi orgány SIRENE.

            Rozhraní NI-SIS se skládá z:

                  —

                  jednoho lokálního vnitrostátního rozhraní (dále jen„LNI“) provozovaného v každém členském státě, které fyzicky připojuje členský stát na zabezpečenou komunikační síť a obsahuje šifrovací zařízení pro přenos dat v rámci SIS II a SIRENE. LNI je umístěno na území členského státu,

                  —

                  případně ze záložního lokálního vnitrostátního rozhraní (dále je„BLNI“), které je totožné obsahem i funkcemi s LNI.

            LNI a BLNI musí být používána pouze pro systém SIS II a pro výměnu dat v rámci SIRENE. Přesná konfigurace LNI a BLNI bude specifikována po dohodě s každým z členských států, v zájmu zajištění požadavků na bezpečnost, fyzické umístění a podmínky instalace těchto rozhraní i na služby operátora sítě, tak aby fyzické spojení s-TESTA mohlo obsahovat více VPN tunelů k propojení na jiné systémy např. VIS a Eurodac,

                  —

                  centrální vnitrostátní rozhraní (dále jen„CNI“), což je aplikace poskytující zabezpečený přístup k CS-SIS. Každý stát má svůj logický přístupový bod do CNI přes centrální firewall.

            Komunikační infrastruktura mezi CS-SIS a NI-SIS se skládá z:

                  —

                  celoevropské sítě pro zabezpečenou výměnu dat mezi státními správami (Secure Trans-European Services for Telematics between Administrations, dále jen s-TESTA) umožňující šifrovanou výměnu dat v rámci virtuální, privátní sítě, vyhrazené pro přenos dat v rámci SIS II a SIRENE.

            3.   Zeměpisný rozsah
      Komunikační infrastruktura musí být schopna pokrýt všechny členské státy a poskytovat jim požadované služby.
      Týká se to všech členských států EU (Belgie, Francie, Německo, Lucembursko, Nizozemsko, Itálie, Portugalsko, Španělsko, Řecko, Rakousko, Dánsko, Finsko, Švédsko, Kypr, Česká republika, Estonsko, Maďarsko, Lotyšsko, Litva, Malta, Polsko, Slovensko, Slovinsko, Spojené království a Irsko) a také Norska, Islandu, Švýcarska.
      Je třeba také počítat s nutností zahrnout do systému Rumunsko a Bulharsko, které nově přistoupily k EU.
      Komunikační infrastruktura musí být také rozšiřitelná na další země nebo subjekty, které budou mít přístup do centrálního SIS II (např. Europol, Eurojust).
      4.   Síťové služby
      U pojmů protokol a architektura zmíněných v tomto textu, se rozumí, že zahrnují také odpovídající budoucí technologie, protokoly a architektury.
      4.1   Struktura sítě
      Architektura systému SIS II je založena na využití centrálních databází, které jsou dostupné všem členským státům. Pro zajištění maximální spolehlivosti systému jsou tyto centralizované databáze duplikovány a provozovány ve dvou lokalitách, a to jednak ve Štrasburku (Francie), kde je umístěn hlavní systém CS-SIS, CU a jednak v St Johann im Pongau (Rakousko), kde je umístěn záložní systém CS-SIS, BCU.
      Centrální jednotky, hlavní i záložní, musí být přístupné ze všech členských států. Členské státy mohou disponovat více přístupovými body LNI a BLNI, jejichž prostřednictvím jsou vnitrostátní systémy propojeny s centrálními databázemi.
      Vedle hlavní funkce, jíž je zajištění přístupu k centrálním databázím, musí komunikační infrastruktura také umožňovat vzájemnou výměnu dat mezi kancelářemi SIRENE jednotlivých členských států.
      4.2   Propojení hlavního a záložního systému CS-SIS
      Vzájemné propojení hlavního a záložního CS-SIS musí být zajištěno prostřednictvím sítě typu SDH kruhové topologie nebo její obdoby, tzn. že mohou být použity i jiné hierarchie a technologie, které budou k dispozici v budoucnu. Na technologii SDH bude založena i infrastruktura lokálních sítí obou centrálních jednotek, které bude tvořit jednoduchý nedělený LAN. Prostřednictvím lokální datové sítě bude zajišťována spojitá synchronizace dat centrální jednotky (CU) a záložní centrální jednotky (BCU).
      4.3   Přenosový výkon
      Zásadním požadavkem je, aby komunikační infrastruktura zajišťovala dostatečnou přenosovou rychlost pro datový provoz mezi jednotlivými body sítě, přičemž její páteřní síť musí být dimenzována na odpovídající přenosový výkon.
      Přenosová rychlost, kterou bude vyžadovat LNI a fakultativní BLNI, bude však u každého členského státu jiná, a to v závislosti na tom, zda se daný stát rozhodne používat vnitrostátní kopie, využívat možnosti centrálního vyhledávání či přenosu biometrických dat.
      Není tedy tak důležité, jaký skutečný přenosový výkon bude komunikační infrastruktura poskytovat, ale to, aby tento výkon odpovídal minimálním požadavkům jednotlivých členských států.
      Každý z výše uvedených článků infrastruktury bude potenciálně odesílat a přijímat velké objemy dat (alfanumerických, biometrických nebo celých dokumentů). Proto je nutné, aby komunikační infrastruktura poskytovala dostatečnou minimální zaručenou přenosovou rychlost v obou směrech (tj. upload a download).
      Komunikační infrastruktura musí poskytovat přenosovou rychlost v rozmezí od 2 Mbps do 155 Mbps nebo vyšší. Síť musí zaručovat dostatečnou minimální rychlost pro upload a download na všech úsecích a musí být dimenzována tak, aby unesla celkový přenosový výkon všech přístupových bodů sítě.
      4.4   Třídy služeb
      Centrální systém SIS II musí být schopen hierarchizovaně zpracovávat jednotlivé dotazy a hlášení. V návaznosti na tento požadavek musí komunikační infrastruktura podporovat možnost zvýhodnění určitých datových paketů vůči ostatnímu provozu (prioritizace datového toku).
      Předpokládá se, že parametry zvýhodnění příslušných datových paketů v síti budou stanoveny centrálním SIS II, který pro obsluhu datových front bude používat algoritmus WFQ (Weighted Fair Queueing). Z toho vyplývá, že komunikační infrastruktura musí být schopna převzít informaci o prioritě přidělené datovému toku ve zdrojové síti LAN a odpovídajícím způsobem obsloužit datové pakety ve své páteřní síti. Navíc musí vzdálenému serveru předat původní pakety v pořadí priority, jaké jim byly přiděleny ve zdrojové síti LAN.
      4.5   Podporované protokoly
      Centrální SIS II bude používat různé síťové komunikační protokoly, a komunikační infrastruktura by proto měla podporovat širokou řadu těchto protokolů. Ze standardních protokolů budou podporovány HTTP, FTP, NTP, SMTP, SNMP a DNS.
      Kromě standardních protokolů musí komunikační infrastruktura podporovat také různé protokoly tunelového propojení, protokoly úložných sítí SAN a firemní protokoly používané na platformě BEA WebLogic pro komunikaci „Java to Java“. Pro šifrovaný datový přenos budou používány protokoly tunelového propojení, např. zabezpečený protokol IPsec v tunelovém režimu.
      4.6   Technické specifikace
      4.6.1   Adresování IP
      Komunikační infrastruktura musí disponovat širokou řadou rezervovaných IP adres, které budou moci být používány pouze v rámci této sítě. Z této řady adres bude pro centrální SIS II vyhrazena série statických IP adres, které nebudou používány nikde jinde.
      4.6.2   Podpora IPv6
      Lze předpokládat, že protokol používaný na lokálních sítích členských států bude protokol TCP/IP. Některé sítě však budou používat verzi protokolu IPv4, zatímco jiné verzi IPv6. Přístupové body do sítě musí proto mít možnost fungovat jako brána a být schopné pracovat nezávisle na síťových protokolech používaných v centrálním systému SIS II i v N.SIS II.
      4.6.3   Statické směrování
      Jednotky CU a BCU mohou pro síťovou komunikaci s členskými státy používat jednu a tu samou IP adresu. Komunikační infrastruktura by tedy měla podporovat statické směrování.
      4.6.4   Plynulý datový tok
      Pokud je míra zátěže jednotky CU nebo BCU nižší než 90 %, daný členský stát musí být schopen nepřetržitě využívat 100 % své specifické šířky pásma.
      4.6.5   Ostatní technické požadavky
      Má-li komunikační infrastruktura podporovat CS-SIS, musí odpovídat následujícím minimálním technickým požadavkům:
      Přenosové zpoždění nesmí být vyšší než 150 ms u 95 % paketů a než 200 ms u 100 % paketů (a to ani ve špičkovém provozu).
      Ztrátovost paketů nesmí přesáhnout 10–4 u 95 % paketů a 10–3 u 100 % paketů (a to ani ve špičkovém provozu).
      Výše zmíněné technické požadavky musí být aplikovány na každý přístupový bod.
      Minimální odezva (Round Trip Delay) mezi jednotkami CU a BCU nesmí být delší než 60 ms.
      4.7   Odolnost proti výpadku
      Systém CS-SIS byl koncipován tak, aby odpovídal požadavkům na vysokou dostupnost. Systém je proto vybaven redundantně konfigurovanou architekturou, aby tak byla zajištěna jeho odolnost vůči výpadku některého z komponentů.
      Jednotlivé části komunikační infrastruktury musí být rovněž odolné vůči výpadku komponentů. Týká se to následujících částí:

                  —

                  páteřní síť,

                  —

                  směrovací zařízení,

                  —

                  přístupové body sítě,

                  —

                  přístupové okruhy (včetně redundantní kabeláže),

                  —

                  bezpečnostní zařízení (kryptovací jednotky, firewally apod.),

                  —

                  všechny standardní síťové služby (DNS, NTP apod.),

                  —

                  LNI/BLNI.

            Všechny mechanismy zapojení redundantních síťových zařízení v případě výpadku musí fungovat bez jakéhokoli manuálního zásahu.
      5.   Monitoring
      Pro usnadnění monitoringu musí být monitorovací nástroje komunikační infrastruktury schopny integrace do monitorovacích zařízení orgánu pověřeného operačním řízením centrálního SIS II.
      6.   Běžné služby
      Kromě specializovaných síťových a zabezpečovacích služeb musí komunikační infrastruktura poskytovat také běžné služby.
      Z důvodů redundance musí být specializované síťové služby implementovány do obou centrálních jednotek.
      Komunikační infrastruktura musí poskytovat následující volitelné běžné služby:

                  Služba

                  Doplňující informace

                  DNS

                  Současný systém zajištění proti výpadku, který automaticky přepne provoz z CU na záložní BCU v případě selhání sítě, je založen na změně IP adresy na běžném serveru DNS.

                  e-mail relay

                  Používání obecných serverů pro elektronickou poštu (e-mail relay) by bylo vhodné aplikovat standardně ve všech členských státech, neboť výhodou obecných služeb je, že na rozdíl od dedikovaného serveru, nezatěžují síťové zdroje hlavní a záložní jednotky.
                  Elektronická pošta, která bude procházet službou e-mail relay, musí samozřejmě vyhovovat bezpečnostnímu vzoru.

                  NTP

                  Tuto službu lze využívat k synchronizaci času síťových zařízení.

            7.   Dostupnost
      CS-SIS i LNI a BLNI musí být schopny poskytovat dostupnost 99,99 % během klouzavého období 28 dnů, a to nezávisle na dostupnosti sítě.
      Dostupnost komunikační infrastruktury musí být 99,99 %.
      8.   Zabezpečovací služby
      8.1   Šifrování datového toku
      Centrální SIS II nedovolí nešifrovaný přenos dat s vysokými nebo velmi vysokými požadavky na zabezpečení vně lokální datové sítě LAN. Je třeba zajistit, aby operátor sítě neměl žádný přístup k provozním datům systému SIS II ani k datovému provozu v rámci SIRENE.
      V rámci zajištění vysoké úrovně bezpečnosti musí komunikační infrastruktura podporovat správu certifikátů, resp. klíčů. Musí být také možné na dálku spravovat a monitorovat šifrovací zařízení. Šifrovací algoritmy musí odpovídat následujícím minimálním požadavkům:

                  —

                  symetrické šifrovací algoritmy:

                              —

                              3DES (128 bitů) nebo vyšší,

                              —

                              vytváření klíčů (hesel) musí být založeno na generování náhodných sekvencí, které znemožňuje útok, při němž dochází k postupné redukci prostoru možných hesel,

                              —

                              v systému uložené šifrovací klíče nebo informace, které by mohly být využity k jejich odvození, musí být neustále chráněny,

                  —

                  asymetrické šifrovací algoritmy:

                              —

                              RSA (1 024 bitový modul) nebo vyšší,

                              —

                              vytváření klíčů (hesel) musí být založeno na generování náhodných sekvencí, které znemožňuje útok, při němž dochází k postupné redukci prostoru možných hesel.

            K ověření autentičnosti bude používán protokol ESP (Encapsulated Security Payload) splňující pravidla RFC2406, a to v tunelovém režimu. Datové části (payload) a základní IP hlavička budou šifrovány.
      Pro mechanismus výměny klíčů jednotlivých relací bude použit protokol IKE (Internet Key Exchange).
      Maximální doba platnosti klíčů IKE bude 1 den.
      Doba platnosti klíčů pro jednotlivé relace bude maximálně 1 hodina.
      8.2   Ostatní zabezpečovací prvky
      Kromě ochrany přístupových bodů systému SIS II musí být v rámci komunikační infrastruktury zabezpečeny i volitelné běžné služby. Úroveň zabezpečení těchto služeb by měla odpovídat bezpečnostním parametrům platným pro CS-SIS. Všechny běžné služby proto musí být zabezpečeny minimálně firewallem, antivirovým programem a systémem detekce průniku. Zařízení zabezpečující tyto služby i systémy jejich ochrany by navíc měly být nepřetržitě dohledovány (evidence a kontrola logů).
      V rámci zajištění vysokého stupně bezpečnosti musí být orgán pověřený operačním řízením centrálního SIS II uvědomen o veškerých bezpečnostních incidentech, ke kterým na komunikační infrastruktuře dojde. Proto musí komunikační infrastruktura umožňovat okamžité hlášení bezpečnostních incidentů příslušnému orgánu pověřenému operačním řízením centrálního SIS II. Veškeré bezpečnostní incidenty musí být pravidelně vykazovány, např. formou měsíčních zpráv nebo hlášení ad-hoc.
      9.   Helpdesk a technická podpora
      Operátor komunikační infrastruktury musí zajišťovat také službu technické podpory (helpdesk), která bude spolupracovat s orgánem pověřeným operačním řízením centrálního SIS II.
      10.   Komunikace s jinými systémy
      Komunikační infrastruktura musí být zabezpečena proti úniku dat z vyhrazených komunikačních kanálů. Z technického hlediska to znamená, že:

                  —

                  musí být zcela vyloučen jakýkoli neoprávněný, resp. nekontrolovaný přístup do jiných sítí,včetně internetu,

                  —

                  nesmí dojít k úniku dat do jiných systémů na síti, tj. např. není připuštěna propojitelnost s jinými IP VPN.

            Vedle uvedených technických omezení se toto zabezpečení týká i služby helpdesk komunikační infrastruktury. Helpdesk nesmí poskytnout žádné informace o centrálním SIS II jinému subjektu než orgánu, který je pověřen operačním řízením centrálního SIS II.


title: 2011/250/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 31. ledna 2011 o podpisu protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Republikou Uzbekistán na straně druhé, kterým se mění dohoda s cílem rozšířit její působnost na dvoustranný obchod s textilními výrobky, s přihlédnutím k pozbytí platnosti dvoustranné dohody o textilních výrobcích, jménem Evropské unie

text:
               27.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 106/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 31. ledna 2011
   o podpisu protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Republikou Uzbekistán na straně druhé, kterým se mění dohoda s cílem rozšířit její působnost na dvoustranný obchod s textilními výrobky, s přihlédnutím k pozbytí platnosti dvoustranné dohody o textilních výrobcích, jménem Evropské unie
   (2011/250/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 9. června 2010 pověřila Rada Komisi, aby zahájila jednání s Republikou Uzbekistán s cílem upravit Dohodu o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Republikou Uzbekistán na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“), aby se zajistilo, že se zásady, které se vztahují na obchod s jiným zbožím, formálně rozšíří také na obchod s textilními výrobky. Tato jednání byla úspěšně dokončena a 1. července 2010 byl parafován protokol, kterým se mění dohoda zrušením článku 16 a všech odkazů na něj.

               (2)

               V rámci těchto jednání se obě strany dohodly dohodu zpřehlednit a zrušit zastaralé technické ustanovení, které pozbylo platnosti v roce 1998, a na něj odkazující související přílohu.

               (3)

               V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dnem 1. prosince 2009 Evropská unie nahradila Evropské společenství a je jeho právní nástupkyní.

               (4)

               Protokol, kterým se mění dohoda, by měl být podepsán jménem Unie s výhradou jeho uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Republikou Uzbekistán na straně druhé, kterým se mění dohoda s cílem rozšířit její působnost na dvoustranný obchod s textilními výrobky, s přihlédnutím k pozbytí platnosti dvoustranné dohody o textilních výrobcích (dále jen „protokol“), se schvaluje jménem Unie s výhradou uzavření tohoto protokolu (2).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat protokol jménem Unie s výhradou jeho uzavření a učinit toto prohlášení:

      „V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dnem 1. prosince 2009 se Evropská unie stala právní nástupkyní Evropského společenství a od uvedeného dne vykonává všechna jeho práva a povinnosti. Odkazy v dohodě na „Evropské společenství“ nebo „Společenství“ se proto tam, kde je to vhodné, považují za odkazy na „Evropskou unii“.“

   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 31. ledna 2011.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 229, 31.8.1999, s. 3.

      (2)  Znění protokolu bude zveřejněno společně s rozhodnutím o jeho uzavření.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 14. prosince 2000 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů týkající se prozatímního provádění čtvrtého protokolu stanovícího podmínky pro rybolov podle Dohody o rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím na jedné straně a vládou Dánska a místní vládou Grónska na straně druhé

text:
Důležité právní upozornění

|

32000D0815

Úřední věstník L 329 , 27/12/2000 S. 0046 - 0046

		Rozhodnutí Radyze dne 14. prosince 2000o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů týkající se prozatímního provádění čtvrtého protokolu stanovícího podmínky pro rybolov podle Dohody o rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím na jedné straně a vládou Dánska a místní vládou Grónska na straně druhé(2000/815/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 300 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Na základě Dohody o rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím na jedné straně a vládou Dánska a místní vládou Grónska na straně druhé [1] týkající se rybolovu ve vodách Grónské výlučné hospodářské zóny vedly Společenství a vláda Dánska a autonomní vláda Grónska jednání o novém provádění protokolu určeného pro léta 2001 až 2006.(2) Výsledkem těchto jednání bylo parafování nového protokolu dne 13. září 2000.(3) Podle nového protokolu budou rybáři Společenství využívat od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2006 rybolovná práva ve vodách pod jurisdikcí Grónska.(4) Uvedený protokol se použije od 1. ledna 2001, pokud nemají být rybářské činnosti plavidel Společenství přerušeny. Za tím účelem obě strany parafovaly dohodu ve formě výměny dopisů stanovící prozatímní používání parafovaného protokolu počínaje dnem, který následuje po dni, kdy vypršel platný protokol. Dohoda je schválena až do přijetí konečného rozhodnutí, které je v souladu s článkem 37 Smlouvy.(5) K zajištění obživy rybářů Společenství je důležité otevřít tyto rybolovné oblasti 1. ledna 2001. Kvůli naléhavosti této problematiky je naprosto nezbytné udělit výjimku ze šestitýdenního období stanoveného v čl. I odst. 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů Evropské unie, který tvoří přílohu k Amsterodamské smlouvě,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda ve formě výměny dopisů týkající se prozatímního provádění čtvrtého protokolu stanovícího podmínky pro rybolov podle Dohody o rybolovu mezi Evropským společenstvím na jedné straně a vládou Dánska a místní vládou Grónska na straně druhé se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody ve formě výměny dopisů a protokol se připojují k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné podepsat dohodu ve formě výměny dopisů zavazující Společenství.V Bruselu dne 14. prosince 2000.Za RadupředsedaJ. Glavany[1] Úř. věst. L 29, 1.2.1985, s. 9.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 9. dubna 2001 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Svazovou republikou Jugoslávií (SRJ) o činnosti Pozorovatelské mise Evropské unie (EUMM) ve SRJ

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0352

Úřední věstník L 125 , 05/05/2001 S. 0001 - 0001

		Rozhodnutí Radyze dne 9. dubna 2001o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Svazovou republikou Jugoslávií (SRJ) o činnosti Pozorovatelské mise Evropské unie (EUMM) ve SRJ(2001/352/SZBP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,s ohledem na doporučení předsednictví,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 22. prosince 2000 přijala Rada společnou akci 2000/811/SZBP o Pozorovatelské misi Evropské unie [1].(2) Podle článku 6 této společné akce se prováděcí pravidla, kterými se řídí činnosti EUMM v oblasti její působnosti, stanoví v ujednáních, která budou uzavřena postupem stanoveným v článku 24 Smlouvy.(3) Na základě rozhodnutí Rady ze dne 12. března 2001, kterým se pověřuje předsednictví k zahájení jednání, sjednalo předsednictví se SRJ dohodu o činnosti EUMM.(4) Tato dohoda by měla být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda mezi Evropskou unií a Svazovou republikou Jugoslávií o činnosti Pozorovatelské mise Evropské unie (EUMM) se schvaluje jménem Evropské unie.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku.Nabývá účinku dnem zveřejnění.V Lucemburku dne 9. dubna 2001.Za RadupředsedkyněA. Lindh[1] Úř. věst. L 328, 31.12.2000, s. 53.--------------------------------------------------


title: 2009/817/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 27. října 2009 o jmenování jednoho francouzského člena Výboru regionů

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 291/26

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 27. října 2009
   o jmenování jednoho francouzského člena Výboru regionů
   (2009/817/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh předložený francouzskou vládou,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 Rada přijala rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Bernarda SOULAGE se uvolnilo místo člena Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Členem Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, znovu jmenován:
   pan Bernard SOULAGE, Vice-président du Conseil régional de Rhône-Alpes.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 27. října 2009.

            Za Radu

            předseda

         C. BILDT

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2010/1/: „Souhrnné“ rozhodnutí Výboru pro spolupráci EU – San Marino č. 1/2010 ze dne 29. března 2010 , kterým se stanoví různá prováděcí opatření k Dohodě o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino

text:
               23.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 156/13

         „SOUHRNNÉ“ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO SPOLUPRÁCI EU – SAN MARINO č. 1/2010
   ze dne 29. března 2010,
   kterým se stanoví různá prováděcí opatření k Dohodě o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino
   VÝBOR PRO SPOLUPRÁCI EU-SAN MARINO,
   s ohledem na Dohodu o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino (1) a zejména na čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 3, čl. 13 odst. 2 a čl. 23 odst. 3 této dohody,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dnem 1. dubna 2002.

               (2)

               Vstupem dohody v platnost pozbyla použitelnosti Prozatímní dohoda o obchodu a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino (2).

               (3)

               Dohoda vyžaduje, aby Výbor pro spolupráci EU–San Marino (dále jen „výbor pro spolupráci“) přijal řadu rozhodnutí za účelem zajištění řádného provádění dohody.

               (4)

               Podle čl. 7 odst. 2 dohody má výbor pro spolupráci upřesnit ustanovení předpisů Unie týkající se fungování celní unie. Vzhledem k existenci modernizovaného celního kodexu a ke skutečnosti, že celním odbavování je v současnosti prováděno prostřednictvím celních úřadů Unie, není nutné stanovit podrobný seznam použitelných ustanovení.

               (5)

               Republika San Marino je smluvní stranou Úmluvy o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES). Uplatňování právních předpisů Unie v této oblasti ze strany Republiky San Marino by usnadnilo řádné fungování celní unie ustavené dohodou.

               (6)

               Pro dosažení souladu s čl. 6 odst. 4 a čl. 7 odst. 1 dohody má Republika San Marino přijmout veškerá opatření nezbytná k tomu, aby se na jejím území uplatňovaly právní předpisy Unie v oblasti bezpečnosti potravin a ve veterinární a rostlinolékařské oblasti, a to v rozsahu nezbytném k řádnému fungování dohody. S cílem usnadnit úlohu orgánů Republiky San Marino v tomto ohledu by se měla zavést správní spolupráce.

               (7)

               Příloha II dohody obsahuje seznam celních úřadů, které mohou provádět formality spojené s celním odbavením za Republiku San Marino a jejím jménem. Tento seznam je třeba aktualizovat, neboť Itálie a Republika San Marino se dohodly na zvýšení počtu úřadů s cílem podpořit hospodářský rozvoj napomáháním obchodním výměnám mezi Republikou San Marino a třetími zeměmi.

               (8)

               Rozhodnutí výboru pro spolupráci týkající se celní spolupráce, která byla přijata na základě prozatímní dohody, jsou nadále relevantní. Je tedy vhodné zachovat jejich platnost.

               (9)

               Výbor pro spolupráci má v souladu s čl. 8 odst. 3 písm. b) dohody rozhodnout o postupech, kterými se Republice San Marino zpřístupní dovozní cla vybraná na její účet. Je třeba sladit procentní podíl, který je odečítán za administrativní náklady, s procentním podílem stanoveným v čl. 2 odst. 3 rozhodnutí Rady č. 2000/597/ES, Euratom ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (3),

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Schvaluje se jednací řád Výboru pro spolupráci uvedený v příloze I.
   Článek 2
   1.   Zřizuje se Výbor pro celní spolupráci, jehož úkolem je zejména dbát na řádné a jednotné uplatňování celních ustanovení dohody a který podléhá výboru pro spolupráci.
   2.   Výbor pro celní spolupráci se skládá z odborníků na celní otázky z Unie na jedné straně a z Republiky San Marino na straně druhé. Jednáním výboru předsedá střídavě zástupce Evropské komise a zástupce Republiky San Marino. Jednací řád výboru pro spolupráci se obdobně použije na Výbor pro celní spolupráci.
   3.   Výbor pro celní spolupráci pravidelně podává zprávy o své činnosti výboru pro spolupráci. Informace se předávají prostřednictvím sekretariátu výboru pro spolupráci. V případech zásadních otázek výkladu dohody postoupí Výbor pro celní spolupráci věc výboru pro spolupráci.
   Článek 3
   1.   Republika San Marino uplatňuje právní předpisy Unie v oblasti cel, zejména celní kodex Společenství (4) a jeho prováděcí předpisy, způsobem, kterým se uplatňují v Unii. Republika San Marino uplatňuje právní předpisy Unie týkající se mezinárodního obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin.
   2.   Pro účely uplatňování zvláštních celních režimů a právních předpisů týkajících se obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin se celní území Unie a území Republiky San Marino považují za jediné celní území.
   Článek 4
   Útvary Evropské komise a orgány Republiky San Marino dohodnou praktická ujednání pro uplatňování právních předpisů Unie v oblasti bezpečnosti potravin a ve veterinární a rostlinolékařské oblasti.
   Článek 5
   Pokud předpisy Unie, které má Republika San Marino uplatňovat v souladu s čl. 7 odst. 1 dohody, z oblasti cel, společné obchodní politiky, dohledu nad trhem, zdraví, bezpečnosti a ochrany spotřebitelů, mezinárodního obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, zemědělství či bezpečnosti potravin nebo z veterinární a rostlinolékařské oblasti stanoví, že k vyřešení určitých případů přijme rozhodnutí Evropská komise, přijmou takové rozhodnutí orgány Republiky San Marino po dohodě s Evropskou komisí. Pokud takový předpis Unie stanoví, že rozhodnutí přijme nebo oznámení učiní členský stát, přijmou toto rozhodnutí nebo učiní toto oznámení orgány Republiky San Marino. Tyto orgány zohlední stanoviska vědeckých výborů Unie a při přijímání rozhodnutí vezmou v úvahu judikaturu Soudního dvora a postupy uplatňované Evropskou komisí.
   Článek 6
   1.   Seznam celních úřadů Unie, které jsou oprávněné pro celní odbavení zboží určeného Republice San Marino, jenž je uveden v příloze dohody, se nahrazuje seznamem uvedeným v příloze II tohoto rozhodnutí.
   2.   Činnosti celního odbavení týkající se vývozu je možné provést u jakéhokoliv italského celního úřadu, s výjimkou formalit,

               a)

               které jsou prováděny v rámci celních režimů s hospodářským účinkem;

               b)

               které se týkají vývozu zbraní, uměleckých děl, prekurzorů a zboží dvojího užití,

         jež je nutné provést u úřadů a oddělení uvedených v příloze II.
   Článek 7
   Postupy, kterými se dovozní cla vybraná Unií jménem Republiky San Marino zpřístupňují státní pokladně San Marina, jsou uvedeny v příloze III.
   Článek 8
   1.   Rozhodnutí Výboru pro spolupráci EHS–San Marino č. 3/92 ze dne 22. prosince 1992 o podmínkách uplatňování vzájemné pomoci stanovené v článku 13 prozatímní dohody mezi Společenstvím a Republikou San Marino (5) zůstává v platnosti a provádí se jím čl. 23 odst. 8 dohody.
   2.   Rozhodnutí Výboru pro spolupráci EHS–San Marino č. 4/92 ze dne 22. prosince 1992 o určitých postupech správní spolupráce pro uplatňování prozatímní dohody a o postupu pro zpětné zasílání zboží do Republiky San Marino (6), ve znění rozhodnutí Výboru pro spolupráci ES–San Marino č. 1/2002 (7), zůstává v platnosti. Provádí se jím čl. 8 odst. 3 písm. a) a c) a čl. 23 odst. 8 dohody a použije se obdobně na užití technik elektronického zpracování dat v tranzitním režimu Unie.
   Článek 9
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 29. března 2010.

            Za Výbor pro spolupráci

            předseda

         Gianluca GRIPPA

      (1)  Úř. věst. L 84, 28.3.2002, s. 43.

      (2)  Úř. věst. L 359, 9.12.1992, s. 14.

      (3)  Úř. věst. L 253, 7.10.2000, s. 42.

      (4)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, jež bylo několikrát změněno. Nařízení (EHS) č. 2913/92 bylo nahrazeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex), a to v souladu s článkem 188 nařízení (ES) č. 450/2008.

      (5)  Úř. věst. L 42, 19.2.1993, s. 29.

      (6)  Úř. věst. L 42, 19.2.1993, s. 34.

      (7)  Úř. věst. L 99, 16.4.2002, s. 23.

      PŘÍLOHA I

         JEDNACÍ ŘÁD VÝBORU PRO SPOLUPRÁCI EU–SAN MARINO

      Článek 1
      Výboru pro spolupráci předsedají střídavě po dobu šesti měsíců:

                  a)

                  od. 1. ledna do 30. června zástupce Evropské komise;

                  b)

                  od 1. července do 31. prosince zástupce Republiky San Marino.

            Článek 2
      Předseda výboru pro spolupráci stanoví po obdržení souhlasu obou delegací datum a místo zasedání. Zasedání se konají střídavě v Bruselu a v Republice San Marino.
      Článek 3
      Před každým zasedáním je předseda informován o plánovaném složení každé delegace.
      Článek 4
      1.   Předseda na každé zasedání připraví předběžný pořad jednání. Tento pořad jednání se zašle oběma delegacím nejpozději patnáct dní před zahájením zasedání.
      2.   Předběžný pořad jednání obsahuje body, ke kterým je oběma delegacím zaslána dokumentace nejpozději v den zaslání tohoto předběžného pořadu jednání.
      3.   Předseda může po dohodě s oběma delegacemi zkrátit lhůty stanovené v odstavcích 1 a 2, aby se zohlednily zvláštní okolnosti.
      4.   Pořad jednání přijímá výbor pro spolupráci na začátku každého zasedání. Se souhlasem Unie a Republiky San Marino lze na pořad jednání zařadit jiný bod, než jsou body uvedené v předběžném pořadu jednání.
      Článek 5
      1.   Zasedání výboru pro spolupráci jsou neveřejná, není-li rozhodnuto jinak.
      2.   Aniž jsou dotčena jiná použitelná ustanovení, vztahuje se na jednání výboru pro spolupráci povinnost zachovávat služební tajemství, pokud výbor nerozhodne jinak.
      Článek 6
      Jednání výboru pro spolupráci mohou probíhat prostřednictvím písemného postupu, pokud s tím Unie a Republika San Marino souhlasí.
      Článek 7
      Akty přijaté výborem pro spolupráci podepisuje předseda.
      Článek 8
      1.   Doporučení a rozhodnutí výboru pro spolupráci ve smyslu článku 23 dohody se označují názvem „doporučení“ nebo „rozhodnutí“, po kterém následuje pořadové číslo a uvedení jejich předmětu.
      2.   Doporučení a rozhodnutí výboru pro spolupráci se zasílají příjemcům uvedeným v článku 10.
      Článek 9
      1.   Zápis závěrů přijatých výborem pro spolupráci se vyhotoví po vzájemné dohodě.
      2.   Úlohy sekretariátu zajišťují společně zástupce Evropské komise a zástupce Republiky San Marino.
      Článek 10
      Všechna sdělení předsedy stanovená tímto jednacím řádem se zasílají Evropské komisi a Republice San Marino.
      Článek 11
      1.   Smluvní strany nesou náklady vzniklé z důvodu jejich účasti na zasedáních výboru pro spolupráci, a to jak náklady na zaměstnance, cestovní výlohy a diety, tak i výdaje za poštovné a telekomunikace.
      2.   Náklady spojené s praktickou organizací zasedání (prostory, vybavení atd.) nese podle místa, kde se zasedání koná, buď Unie nebo Republika San Marino.
      Článek 12
      Úředními jazyky výboru pro spolupráci jsou úřední jazyky orgánů Evropské unie.
      Článek 13
      Korespondence určená výboru pro spolupráci se zasílá předsedovi na sekretariát výboru pro spolupráci na adresu Evropské komise.

      PŘÍLOHA II

         Seznam celních úřadů Unie, které jsou příslušné k celnímu odbavování zboží určenému Republice San Marino

                  —

                  ANCONA: Ufficio delle Dogane di Ancona; Sezione Operativa Territoriale di Falconara Aeroporto,

                  —

                  BOLOGNA: Ufficio delle Dogane di Bologna, Sezione Operativa Territoriale Aeroporto „G. Marconi“,

                  —

                  FORLÌ: Ufficio delle Dogane di Forlì-Cesena; Sezione Operativa Territoriale Aeroporto „Ridolfi“,

                  —

                  GENOVA: Ufficio delle Dogane di Genova; Sezione Operativa Territoriale Passo Nuovo; Sezione Operativa Territoriale Voltri; Sezione Operativa Territoriale Aeroporto,

                  —

                  GIOIA TAURO: Ufficio delle Dogane di Gioia Tauro,

                  —

                  LA SPEZIA: Ufficio delle Dogane di La Spezia,

                  —

                  LIVORNO: Ufficio delle Dogane di Livorno,

                  —

                  MILANO: Ufficio delle Dogane di Varese, Sezione Operativa Territoriale di Malpensa,

                  —

                  ORIO AL SERIO: Ufficio delle Dogane di Bergamo, Sezione Operativa Territoriale di Orio al Serio,

                  —

                  RAVENNA: Ufficio delle Dogane di Ravenna; Sezione Operativa Territoriale di San Vitale,

                  —

                  RIMINI: Ufficio delle Dogane di Rimini; Sezione Operativa Territoriale di Aeroporto „F. Fellini“,

                  —

                  ROMA: Ufficio delle Dogane di Roma II; Sezione Operativa Territoriale di Fiumicino,

                  —

                  TARANTO: Ufficio delle Dogane di Taranto,

                  —

                  TRIESTE: Ufficio delle Dogane di Trieste; Sezione Operativa Territoriale di Porto industriale; Sezione Operativa Territoriale di Punto Franco Vecchio; Sezione Operativa Territoriale di Punto Franco Nuovo,

                  —

                  VENEZIA: Ufficio delle Dogane di Venezia; Sezione Operativa Territoriale di Interporto; Sezione Operativa Territoriale di Portogruaro.

      PŘÍLOHA III

         Postupy, kterými se dovozní cla vybraná Unií jménem Republiky San Marino zpřístupňují státní pokladně San Marina

      Článek 1
      Pokud jde o stanovení, kontrolu a zpřístupnění dovozních cel vybraných ze zboží určeného Republice San Marino, použijí se obdobně článek 3, čl. 6 odst. 1, odst. 3 písm. a) a b) a odst. 4 první pododstavec, čl. 10 odst. 1 a čl. 17 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 (1). Použijí se zejména tato ustanovení:

                  a)

                  členské státy Unie s celními úřady uvedenými v příloze II tohoto rozhodnutí vedou pro dovozní cla vybraná ze zboží určeného Republice San Marino zvláštní účty shodné s účty stanovenými pro vlastní zdroje Unie v čl. 6 odst. 1 a odst. 3 písm. a) a b) nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000;

                  b)

                  dovozní cla týkající se dokladů T2 SM nebo T2L SM vyměřují celní úřady uvedené v příloze II tohoto rozhodnutí v okamžiku jejich zaúčtování a zapisují se do účtů uvedených v písmenu a).
                  Pokud celní úřad odeslání tranzitního režimu T2 SM nebo vydání dokladu T2L SM neobdržel požadovanou informaci prokazující příchod zboží do Republiky San Marino a pokud tato informace není předložena ve lhůtě tří měsíců celnímu úřadu odeslání nebo vydání, provede se oprava původního zápisu v účtu.
                  V tomto případě se dovozní cla stanoví jako vlastní zdroje Unie a zapisují se do účtů stanovených v čl. 6 odst. 3 písm. a) nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 nebo případně do zvláštních účtů stanovených v čl. 6 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení.
                  Výše uvedený postup se obdobně použije i na zušlechtěné výrobky nebo na zboží v nezměněném stavu prodávané na území Republiky San Marino v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo na zboží, pro které vznikl celní dluh v rámci režimu dočasného použití;

                  c)

                  dotčené členské státy předají Evropské komisi v souladu s čl. 6 odst. 4 prvním pododstavcem nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 výpisy ze svých účtů spolu s výpisy týkajícími se vlastních zdrojů. Výpisy vypracované stejným způsobem jako v případě vlastních zdrojů uvádějí rovněž celkovou částku dovozních cel vybraných jednotlivými celními úřady;

                  d)

                  podklady se uchovávají v souladu s čl. 3 prvním a druhým pododstavcem nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000. Tyto dokumenty a dokumenty týkající se vlastních zdrojů se zakládají odděleně;

                  e)

                  opravy stanovených nároků nebo účtů provedené po 31. prosinci třetího roku následujícího po roce, kdy došlo k původnímu stanovení, se do účtů nezapisují, vyjma bodů, které nejpozději k tomuto datu oznámila buď Evropská komise, nebo členský stát, nebo Republika San Marino;

                  f)

                  použije se článek 18 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000. Uvedená kontrolní opatření se týkají rovněž dokladů, které prokazují příchod zboží do Republiky San Marino, uvedených v čl. 18 odst. 2 prvním pododstavci písm. b). Zástupci pověření Republikou San Marino se těchto kontrol mohu zúčastnit;

                  g)

                  dotčené členské státy poukazují na účet Evropské komise uvedený v článku 9 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 nároky zapsané na účtech stanovených v čl. 6 odst. 3 písm. a) a b) ve lhůtě uvedené v čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení a po odečtení nákladů spojených s vybíráním.
                  Procentní podíl, který může Unie odečíst jako náklady spojené s vybíráním z dovozních cel vybraných Unií ve prospěch Republiky San Marino, je stanoven na 25 %;

                  h)

                  dotčené členské státy jsou osvobozeny od povinnosti poskytnout Evropské komisi částky odpovídající clům zapsaným pro Republiku San Marino pouze tehdy, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 17 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.

            Článek 2
      Do třiceti dnů po oznámení každého zápisu členskými státy převede Evropská komise zaúčtované částky na účet otevřený na jméno Republiky San Marino. Republika San Marino poskytne Evropské komisi informaci o účtu, na který se mají částky převést, a hradí náklady na správu tohoto účtu.
      Článek 3
      Při provádění čl. 1 písm. a) a b) se použijí ustanovení uvedená v dodatku.

         (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1).

         Dodatek

            Správní postup použitelný při provádění čl. 1 písm. a) a b)

         1.   Splnění formalit spojených s propouštěním zboží do volného oběhu u oprávněných celních úřadů
         Při propouštění zboží určeného pro Republiku San Marino do volného oběhu se použije tranzitní režim T2 SM nebo vystaví doklad T2L SM. Dovozní cla se zaúčtují ve lhůtách stanovených příslušnými právními předpisy Unie.
         Pro účely kontroly se zaúčtovaná cla rovněž zaznamenají do zvláštního rejstříku, který za tímto účelem vede dotčený celní úřad a v němž je zaznamenán veškerý dovoz určený pro Republiku San Marino, s odkazem na dovážené zboží, datum přijetí dovozního prohlášení, podklady pro vyměřování cel, částku příslušného cla a referenční číslo tranzitní operace nebo vydaný doklad (T2 SM nebo T2L SM).
         Orgány Republiky San Marino vyrozumí prostřednictvím „zprávy o příchodu zboží“ úřad odeslání o příchodu zboží v den, kdy je zboží předloženo úřadu určení, a nejpozději třetí den následující po dni, kdy je zboží předloženo úřadu určení, zašlou úřadu odeslání „zprávu o výsledcích kontroly“.
         Pokud se použije doklad T2 SM v rámci režimu nouzového postupu nebo doklad T2L SM, uvede celní úřad v těchto dokladech datum uplynutí lhůty tří měsíců od data vydání těchto dokladů pro navrácení kopie č. 5 dokladu T2 SM nebo kopie dokladu T2L SM, řádně potvrzených orgány Republiky San Marino, vydávajícímu celnímu úřadu.
         2.   Splnění účetních formalit u oprávněných celních úřadů
         Zápis dovozního cla na účty San Marina (postup obdobný postupu stanovenému v čl. 6 odst. 3 písm. a) nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000) se provede v souladu s uvedeným článkem.
         Avšak v případě, že proti vyměřeným clům, na něž bylo poskytnuto zajištění, byla vznesena námitka a jejich výše by se mohla po vyřešení vzniklých sporů změnit, mohou orgány členských států s celními úřady uvedenými na seznamu v příloze II rozhodnout o tom, že neprovedou zápis na uvedené účty San Marina. V tomto případě a po dobu, dokud neskončí vnitrostátní správní nebo soudní řízení u příslušných orgánů, se částka dovozních cel zapíše na zvláštní účty San Marina (postup obdobný postupu stanovenému v čl. 6 odst. 3 písm. b) nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000).
         Pro účely tohoto bodu se „příslušnými orgány“ rozumí:

                     —

                     pro všechny otázky, které se týkají uplatnění ustanovení právních a správních předpisů použitelných v oblasti cel, správní nebo soudní orgány členského státu, který provedl celní odbavení, nebo případně orgány Unie,

                     —

                     pro všechny otázky týkající se procesních ustanovení (oznámení, lhůty atd.) správní nebo soudní orgány členského státu, který provedl celní odbavení,

                     —

                     pro všechny otázky spojené s uplatněním prováděcího opatření, jehož cílem je vymáhání pohledávek na území Republiky San Marino, soudní orgány Republiky San Marino.

               3.   Vyřízení tranzitního režimu a navrácení podkladů
         Tranzitní operace může být vyřízena, jakmile celní úřad odeslání zboží obdrží příslušnou „zprávu o příchodu zboží“ a „zprávu o výsledcích kontroly“ ve lhůtách stanovených právem Unie v oblasti cel.
         Je-li použit režim nouzového postupu nebo vydán doklad T2L SM, navrátí se kopie č. 5 dokladu T2 SM nebo kopie dokladu T2L SM, řádně potvrzené orgány Republiky San Marino, vydávajícímu celnímu úřadu v tříměsíční lhůtě uvedené v bodě 1 čtvrtém pododstavci.
         V případě, že nebude předložena zpráva uvedená v prvním pododstavci nebo že kopie č. 5 dokladu T2 SM nebo kopie dokladu T2L SM nebude navrácena úřadu odeslání ve stanovené lhůtě, zapíše se do výše uvedeného rejstříku poznámka a provede se oprava původního zápisu v účtu. V tomto případě se dovozní cla stanoví jako vlastní zdroje Unie a zaznamenají se do účtů stanovených v čl. 6 odst. 3 písm. a) nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 nebo případně do zvláštních účtů stanovených v čl. 6 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení.
         Tímto zápisem nejsou dotčeny žádné změny, které by mohly být nezbytné s ohledem na šetření vedené v rámci tranzitního režimu Unie nebo v důsledku opatření přijatého v rámci vzájemné pomoci stanovené rozhodnutím č. 3/92 Výboru pro spolupráci EHS–San Marino.
         4.   Použití zvláštního postupu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku a dočasného použití
         Výše uvedený postup se obdobně použije i na zušlechtěné výrobky nebo na zboží v nezměněném stavu, které se předává na území Republiky San Marino v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, nebo na zboží, pro které vznikl celní dluh v rámci režimu dočasného použití.


title: Rozhodnutí přijaté vzájemnou dohodou zástupců vlád členských států ze dne 6. prosince 1996, kterým se určuje sídlo Odrůdového úřadu Společenství (97/C 36/01)

text:
Důležité právní upozornění

|

41997D0205(01)

Úřední věstník C 036 , 05/02/1996 S. 0001 - 0001

		Rozhodnutí přijaté vzájemnou dohodou zástupců vlád členských států ze dne 6. prosince 1996, kterým se určuje sídlo Odrůdového úřadu Společenství(97/C 36/01)ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ,s ohledem na článek 216 Smlouvy o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství [1],vzhledem k tomu, že je třeba určit sídlo Odrůdového úřadu Společenství,ROZHODLI TAKTO:Článek 1Sídlem Odrůdového úřadu Společenství je Angers.Článek 2Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropských společenství a vstupuje v platnost dnešním dnem.V Bruselu dne 6. prosince 1996.Za RadupředsedaD. Spring[1] Úř. věst. L 227, 1.9.1994, s. 1.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 24. března 1997Úplné znění tohoto rozhodnutí zahrnuje opravy, které schválila Rada dne 14. května 1997. o odstranění cel pro určité lihoviny

text:
Důležité právní upozornění

|

31997D0360

Úřední věstník L 155 , 12/06/1997 S. 0060 - 0060

		Rozhodnutí Radyze dne 24. března 1997 [1]o odstranění cel pro určité lihoviny(97/360/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 ve spojení s čl. 228 odst. 2 první větou této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že odstranění cel Spojenými státy a Evropským společenstvím se považuje za obecně prospěšné;vzhledem k tomu, že Spojené státy a Evropské společenství připravily dohodu ve formě memoranda o porozumění o lihovinách; že dohoda zahrnuje změny seznamu CXL ES pro lihoviny, který by měl být předložen Světové obchodní organizaci;vzhledem k tomu, že je třeba schválit dohodu ve formě memoranda o porozumění mezi Spojenými státy a Evropským společenstvím o lihovinách jménem Společenství,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda ve formě memoranda o porozumění mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o lihovinách se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Komise je oprávněna předložit Světové obchodní organizaci změny seznamu Společenství, jak je stanoveno v seznamu CXL ES pro lihoviny, uvedené v dohodě připojené k tomuto rozhodnutí.Článek 3Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu ve formě memoranda o porozumění zavazující Společenství.Článek 4Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 24. března 1997.Za RadupředsedaH. Van Mierlo[1] Úplné znění tohoto rozhodnutí zahrnuje opravy, které schválila Rada dne 14. května 1997.--------------------------------------------------