title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/942 ze dne 29. června 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/354/SZBP o policejní misi Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS)

text:
               3.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 166/17

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/942
   ze dne 29. června 2018,
   kterým se mění rozhodnutí 2013/354/SZBP o policejní misi Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 3. července 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/354/SZBP (1), jímž prodloužila EUPOL COPPS na dobu po 1. červenci 2013.

               (2)

               Dne 4. července 2017 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2017/1194 (2), kterým se mění rozhodnutí 2013/354/SZBP a prodlužuje se na dobu od 1. července 2017 do 30. června 2018.

               (3)

               S ohledem na výsledky strategického přezkumu EUPOL COPPS by tato mise měla být prodloužena o další období dvanácti měsíců do 30. června 2019.

               (4)

               Rozhodnutí 2013/354/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (5)

               EUPOL COPPS bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2013/354/SZBP se mění takto:

               1)

               V čl. 12 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se EUPOL COPPS na období od 1. července 2018 do 30. června 2019 činí 12 666 633 EUR.“

               2)

               V článku 15 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
               „Pozbývá platnosti dnem 30. června 2019.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. července 2018.

      V Bruselu dne 29. června 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/354/SZBP ze dne 3. července 2013 o policejní misi Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS) (Úř. věst. L 185, 4.7.2013, s. 12).

      (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1194 ze dne 4. července 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/354/SZBP o policejní misi Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS) (Úř. věst. L 172, 5.7.2017, s. 13).


Rozhodnutí Komise ze dne 06/07/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.8973 - Mitsui & Co., Ltd. / Kansai Paint Co., Ltd.) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 11/07/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.8968 - H.I.G. Capital / INEOS) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 06/07/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.8904 - PIMCO / Echo / JV) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


                  16.7.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 178/1

            ROZHODNUTÍ RADY (EU, Euratom) 2018/994
      ze dne 13. července 2018,
      kterým se mění Akt o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, jenž je připojen k rozhodnutí Rady 76/787/ESUO, EHS, Euratom ze dne 20. září 1976
      RADA EVROPSKÉ UNIE
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 223 odst. 1 této smlouvy,
      s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 106a odst. 1 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropského parlamentu,
      po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
      s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
      v souladu se zvláštním legislativním postupem,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Akt o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách (2) (dále jen „akt o volbě“), jenž je připojen k rozhodnutí Rady 76/787/ESUO, EHS, Euratom (3), vstoupil v platnost dne 1. července 1978 a byl následně pozměněn rozhodnutím 2002/772/ES, Euratom (4).

                  (2)

                  V aktu o volbách je třeba provést řadu změn.

                  (3)

                  V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 musí Rada přijmout ustanovení nezbytná pro volbu členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách v souladu se zvláštním legislativním postupem.

                  (4)

                  Transparentnost volebního procesu a přístup ke spolehlivým informacím jsou důležité pro zvyšování evropského politického povědomí a pro zajištění dobré volební účasti a je žádoucí, aby občané Unie byli v dostatečném předstihu před volbami do Evropského parlamentu informováni o kandidátech v těchto volbách a o přidružení vnitrostátních politických stran k evropským politickým stranám.

                  (5)

                  V zájmu podpory účasti voličů ve volbách do Evropského parlamentu a za účelem plného využití možností, které nabízí technologický vývoj, by členské státy mohly poskytnout mimo jiné možnost hlasování s předstihem, korespondenčního hlasování a elektronického a internetového hlasování, přičemž by měly zajistit zejména spolehlivost výsledků, tajnost hlasování a ochranu osobních údajů v souladu s použitelným právem Unie.

                  (6)

                  Občané Unie mají právo účastnit se na jejím demokratickém životě, a to zejména hlasováním nebo kandidaturou ve volbách do Evropského parlamentu.

                  (7)

                  Členské státy se vyzývají, aby přijaly potřebná opatření, která těm jejich občanům, již pobývají ve třetích zemích, umožní hlasovat ve volbách do Evropského parlamentu.

                  (8)

                  Akt o volbě by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Akt o volbě se mění takto:

                  1)

                  Článek 1 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 1
                  1.   V každém členském státě jsou členové Evropského parlamentu voleni jako zástupci občanů Unie podle zásady poměrného zastoupení na základě kandidátních listin nebo jednotlivých převoditelných hlasů.
                  2.   Členské státy mohou umožnit hlasování na základě kandidátní listiny s přednostními hlasy postupem, který stanoví.
                  3.   Volby probíhají všeobecným a přímým hlasováním a musí být svobodné a tajné.“

                  2)

                  Článek 3 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 3
                  1.   Členské státy mohou stanovit minimální práh pro přidělení mandátů. Tento práh však nesmí být na vnitrostátní úrovni stanoven tak, aby přesahoval 5 % platně odevzdaných hlasů.
                  2.   Členské státy, v nichž se používá systém kandidátních listin, stanoví minimální práh pro přidělení mandátů pro volební obvody, které zahrnují více než 35 mandátů. Tento práh nesmí být nižší než 2 % a nesmí přesáhnout 5 % hlasů platně odevzdaných v daném volebním obvodu, a to včetně členských států s jedním volebním obvodem.
                  3.   Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby splnily povinnost stanovenou v odstavci 2 nejpozději dostatečně včas před volbami do Evropského parlamentu, které budou následovat po prvních volbách konaných po vstupu rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2018/994 (*1) v platnost.

                     (*1)  Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2018/994 ze dne 13. července 2018, kterým se mění Akt o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, jenž je připojen k rozhodnutí Rady 76/787/ESUO, EHS, Euratom ze dne 20. září 1976 (Úř. věst. L 178, 16.7.2018, s. 1).“"

                  3)

                  Vkládají se nové články, které znějí:
                  „Článek 3a
                  Pokud vnitrostátní právní předpisy stanoví pro volby do Evropského parlamentu lhůtu pro předkládání kandidatur, musí být tato lhůta nejméně tři týdny před datem stanoveným příslušným členským státem pro pořádání voleb do Evropského parlamentu podle čl. 10 odst. 1.
                  Článek 3b
                  Členské státy mohou umožnit, aby na hlasovacích lístcích byl zobrazen název nebo logo evropské politické strany, k níž jsou vnitrostátní politické strany nebo jednotliví kandidáti přidruženi.“

                  4)

                  Vkládá se nový článek, který zní:
                  „Článek 4a
                  Členské státy mohou ve volbách do Evropského parlamentu poskytnout možnost hlasování s předstihem, korespondenčního hlasování a elektronického a internetového hlasování. Pokud tak učiní, přijmou opatření, která jsou dostatečná zejména k zajištění spolehlivosti výsledku, tajnosti hlasování a ochrany osobních údajů v souladu s použitelným právem Unie.“

                  5)

                  Článek 9 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 9
                  1.   Nikdo nesmí v žádných volbách členů Evropského parlamentu volit více než jednou.
                  2.   Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že dvojí hlasování ve volbách do Evropského parlamentu bude podléhat účinným, přiměřeným a odrazujícím sankcím.“

                  6)

                  Vkládají se nové články, které znějí:
                  „Článek 9a
                  Členské státy mohou v souladu se svými vnitrostátními volebními postupy přijmout nezbytná opatření, která těm jejich občanům, již pobývají ve třetích zemích, umožní hlasovat ve volbách do Evropského parlamentu.
                  Článek 9b
                  1.   Každý členský stát určí kontaktní orgán, který bude odpovědný za výměnu údajů o voličích a kandidátech s kontaktními orgány v ostatních členských státech.
                  2.   Aniž jsou dotčeny vnitrostátní předpisy o zápisu voličů na seznam voličů a předkládání kandidatur, začne orgán uvedený v odstavci 1, v souladu s použitelným právem Unie týkajícím se ochrany osobních údajů, nejpozději šest týdnů před prvním dnem doby konání voleb uvedené v čl. 10 odst. 1 ostatním kontaktním orgánům předávat údaje uvedené ve směrnici Rady 93/109/ES (*2) týkající se občanů Unie, kteří v členském státě, jehož nejsou občany, jsou zapsáni na seznam voličů nebo kandidují.

                     (*2)  Směrnice Rady 93/109/ES ze dne 6. prosince 1993, kterou se stanoví pravidla pro výkon práva volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky (Úř. věst. L 329, 30.12.1993, s. 34).“"

            Článek 2
      1.   Toto rozhodnutí podléhá schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními požadavky. Členské státy oznámí generálnímu sekretariátu Rady dokončení postupů nezbytných pro tento účel.
      2.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po obdržení posledního oznámení podle odstavce 1 (5).

         V Bruselu dne 13. července 2018.

               Za Radu

               předseda

            H. LÖGER

         (1)  Souhlas ze dne 4. července 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

         (2)  Úř. věst. L 278, 8.10.1976, s. 5.

         (3)  Rozhodnutí Rady 76/787/ESUO, EHS, Euratom ze dne 20. září 1976 (Úř. věst. L 278, 8.10.1976, s. 1).

         (4)  Rozhodnutí Rady 2002/772/ES, Euratom ze dne 25. června 2002 a ze dne 23. září 2002, kterým se mění Akt o volbě zastupitelů v Evropském parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, jenž je připojen k rozhodnutí 76/787/ESUO, EHS, Euratom (Úř. věst. L 283, 21.10.2002, s. 1).

         (5)  Den vstupu rozhodnutí v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/997 ze dne 13. července 2018, kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)

text:
               16.7.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 178/7

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/997
   ze dne 13. července 2018,
   kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. července 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/392/SZBP (1) o misi Evropské unie SBOP v Nigeru na podporu budování kapacit nigerských aktérů v oblasti bezpečnosti pro boj proti terorismu a organizované trestné činnosti (EUCAP Sahel Niger).

               (2)

               Dne 18. července 2016 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2016/1172 (2), kterým byla mise EUCAP Sahel Niger prodloužena do 15. července 2018. Dne 11. července 2017 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2017/1253 (3), kterým byla na misi EUCAP Sahel Niger poskytnuta finanční referenční částka do 15. července 2018.

               (3)

               Mise EUCAP Sahel Niger a referenční částka na ní poskytnutá by měly být prodlouženy do 30. září 2018.

               (4)

               Rozhodnutí 2012/392/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (5)

               Mise EUCAP Sahel Niger bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2012/392/SZBP se mění takto:

               1)

               v čl. 13 odst. 1 se poslední pododstavec nahrazuje tímto:
               „Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 16. července 2017 do 30. září 2018 činí 31 000 000 EUR.“;

               2)

               v článku 16 se druhá věta nahrazuje tímto:
               „Použije se do dne 30. září 2018.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 16. července 2018.

      V Bruselu dne 13. července 2018.

            Za Radu

            předseda

         H. LÖGER

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/392/SZBP ze dne 16. července 2012 o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (Úř. věst. L 187, 17.7.2012, s. 48).

      (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/1172 ze dne 18. července 2016, kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (Úř. věst. L 193, 19.7.2016, s. 106).

      (3)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1253 ze dne 11. července 2017, kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (Úř. věst. L 179, 12.7.2017, s. 15).


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2018/1094 ze dne 1. srpna 2018, kterým se potvrzuje účast Nizozemska na posílené spolupráci za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce

text:
                  2.8.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 196/1

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2018/1094
         ze dne 1. srpna 2018,
         kterým se potvrzuje účast Nizozemska na posílené spolupráci za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 328 odst. 1 a čl. 331 odst. 1 této smlouvy,
         s ohledem na nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (dále jen „Úřad“) (1),
         s ohledem na skutečnost, že Nizozemsko oznámilo svůj záměr účastnit se na posílené spolupráci za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce dopisem ze dne 14. května 2018,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 3. dubna 2017 Belgie, Bulharsko, Chorvatsko, Kypr, Česká republika, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Litva, Lucembursko, Portugalsko, Rumunsko, Slovensko, Slovinsko a Španělsko oznámily Evropskému parlamentu, Radě a Komisi, že si přejí navázat posílenou spolupráci za účelem zřízení Úřadu. Navíc Lotyšsko dopisem z 19. dubna 2017, Estonsko dopisem z 1. června 2017, Rakousko dopisem ze dne 9. června 2017 a Itálie dopisem ze dne 22. června 2017 oznámily své přání účastnit se navázání uvedené posílené spolupráce.

                     (2)

                     Dne 3. dubna 2017 bylo v souladu se třetím pododstavcem čl. 86 odst. 1 SFEU považováno povolení k zavedení posílené spolupráce uvedené v čl. 20 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii (SEU) a čl. 329 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) za udělené.

                     (3)

                     Dne 12. října 2017 přijala Rada nařízení (EU) 2017/1939, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce.

                     (4)

                     Dne 20. listopadu 2017 vstoupilo v platnost nařízení (EU) č. 2017/1939. Úřad evropského veřejného žalobce by se měl ujmout svých úkolů v oblasti vyšetřování a trestního stíhání dnem stanoveným v rozhodnutí Komise na návrh evropského nejvyššího žalobce po zřízení Úřadu, což nemůže být dříve než tři roky ode dne vstupu uvedeného nařízení v platnost.

                     (5)

                     Nařízení (EU) 2017/1939 nestanoví žádné zvláštní podmínky účasti na posílené spolupráci za účelem zřízení Úřadu.

                     (6)

                     V souladu s prvním pododstavcem čl. 120 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1939 Úřad evropského veřejného žalobce vykonává svou pravomoc ve vztahu ke všem trestným činům, které spadají do jeho působnosti a jsou spáchány po dni vstupu nařízení (EU) 2017/1939 v platnost. V případě trestných činů uvedených v článcích 22 a 23 nařízení (EU) 2017/1939, které ještě nespadají do pravomoci Úřadu od počátečního vstupu uvedeného nařízení v platnost, by proto měl Úřad vykonávat svou pravomoc, pokud jde o území Nizozemska nebo nizozemské státní příslušníky, po vstupu v platnost uvedeného nařízení v Nizozemsku,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Účast Nizozemska na posílené spolupráci za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce se potvrzuje.

            Článek 2
            Nařízení (EU) 2017/1939 vstupuje v platnost v Nizozemsku dnem vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 1. srpna 2018.

                  Za Komisi

                  předseda

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  Úř. věst. L 283, 31.10.2017, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1197 ze dne 26. června 2018 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody o strategickém partnerství mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Japonskem na straně druhé

text:
                  24.8.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 216/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1197
         ze dne 26. června 2018
         o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody o strategickém partnerství mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Japonskem na straně druhé
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 37 této smlouvy,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 212 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 5 a čl. 218 odst. 8 druhým pododstavcem této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 29. listopadu 2012 Rada zmocnila Komisi a vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku k zahájení jednání s Japonskem o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Japonskem.

                     (2)

                     Jednání o Dohodě o strategickém partnerství mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Japonskem na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla úspěšně ukončena v dubnu 2018.

                     (3)

                     Cílem dohody je posílit spolupráci a dialog v široké škále dvoustranných, regionálních a vícestranných otázek.

                     (4)

                     Dohoda by měla být podepsána s výhradou jejího uzavření.

                     (5)

                     Vzhledem k tomu, jak důležité je provádět dohodu co nejdříve po jejím podpisu, by se měly části dohody provádět prozatímně až do dokončení postupů nezbytných k jejímu vstupu v platnost.

                     (6)

                     Prohlášení, jež Evropská unie učiní při podpisu dohody, vyjasní, že čl. 47 odst. 3 dohody je třeba vykládat způsobem, jenž je v souladu s článkem 25 „Prozatímní provádění“ Vídeňské úmluvy o smluvním právu, a mělo by být schváleno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Podpis, jménem Unie, Dohody o strategickém partnerství mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Japonskem na straně druhé se schvaluje s výhradou jejího uzavření.

               2.   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Prohlášení Evropské unie k čl. 47 odst. 3 dohody, přiložené k tomuto rozhodnutí, se schvaluje jménem Unie.

            Článek 3
            Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.

            Článek 4
            V souladu s článkem 47 dohody a s výhradou oznámení stanovených uvedeným článkem se až do dokončení postupů nezbytných pro vstup dohody v platnost mezi Unií a Japonskem prozatímně provádějí (1) tyto části dohody:

                        a)

                        články 11, 12, 14, 16, 18, 20, 25, 28, 40 a 41;

                        b)

                        články 13, 15 (s výjimkou odst. 2 písm. b)), 17, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 29, 30, 31 a 37, čl. 38 odst. 1 a článek 39 v rozsahu, v jakém se týkají záležitostí, u nichž již Unie na vnitřní úrovni uplatnila své pravomoci;

                        c)

                        články 1, 2, 3, 4 a čl. 5 odst. 1 v rozsahu, v jakém se týkají záležitostí spadajících do pravomoci Unie vymezovat a provádět společnou zahraniční a bezpečnostní politiku;

                        d)

                        články 42 (s výjimkou odst. 2 písm. c)), 43 až 47, čl. 48 odst. 3 a články 49, 50 a 51 v rozsahu, v němž se tato ustanovení omezují na účel zajistit prozatímní provádění dohody.

            Článek 5
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.

            V Lucemburku dne 26. června 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               E. ZAHARIEVA

            (1)  Den, od kterého budou části dohody uvedené v tomto článku prozatímně prováděny, zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.

            PŘÍLOHA
            PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉ UNIE K ČL. 47 ODST. 3 DOHODY
            Evropská unie prohlašuje, že čl. 47 odst. 3 dohody je třeba vykládat způsobem, jenž je v souladu s článkem 25 Vídeňské úmluvy o smluvním právu.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2018/1348 ze dne 18. dubna 2018 o uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2016

text:
               3.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 248/177

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2018/1348
      ze dne 18. dubna 2018
      o uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2016
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2016,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2016, spolu s odpovědí střediska (1),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2016 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 20. února 2018 o absolutoriu, které má být uděleno středisku za plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2016 (05941/2018 – C8-0063/2018),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2965/94 ze dne 28. listopadu 1994 o zřízení Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie (4), a zejména na článek 14 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro kulturu a vzdělávání (A8-0106/2018),

                  1.

                  schvaluje uzavření účtů Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie za rozpočtový rok 2016;

                  2.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí ředitelce Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

               předseda

            Antonio TAJANI

               Parlamentu generální tajemník

            Klaus WELLE

         (1)  Úř. věst. C 417, 6.12.2017, s. 37.

         (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

         (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 314, 7.12.1994, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2018/1427 ze dne 18. dubna 2018 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury Evropské unie pro základní práva na rozpočtový rok 2016

text:
               3.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 248/332

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2018/1427
      ze dne 18. dubna 2018
      o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury Evropské unie pro základní práva na rozpočtový rok 2016
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Agentury Evropské unie pro základní práva za rozpočtový rok 2016,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Agentury Evropské unie pro základní práva za rozpočtový rok 2016, spolu s odpovědí agentury (1),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2016 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 20. února 2018 o absolutoriu, které má být uděleno agentuře za plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2016 (05941/2018 – C8-0059/2018),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 168/2007 ze dne 15. února 2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva (4), a zejména na článek 21 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A8-0093/2018),

                  1.

                  uděluje řediteli Agentury Evropské unie pro základní práva absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2016;

                  2.

                  předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

                  3.

                  pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Agentury Evropské unie pro základní práva, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

               předseda

            Antonio TAJANI

               generální tajemník

            Klaus WELLE

         (1)  Úř. věst. C 417, 6.12.2017, s. 228.

         (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

         (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 53, 22.2.2007, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


Rozhodnutí Komise ze dne 12/10/2018 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9089 - Hellman & Friedman LLC. / Concardis Payment Group GmbH) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1609 ze dne 28. září 2018 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) v pracovní skupině pro celní otázky ovlivňující přepravu a ve Výboru pro vnitrozemskou dopravu EHK OSN v souvislosti s přijetím Úmluvy o usnadnění postupů na hraničních přechodech pro cestující, zavazadla a cestovní zavazadla v mezinárodní železniční přepravě

text:
                  26.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 268/44

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1609
         ze dne 28. září 2018
         o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) v pracovní skupině pro celní otázky ovlivňující přepravu a ve Výboru pro vnitrozemskou dopravu EHK OSN v souvislosti s přijetím Úmluvy o usnadnění postupů na hraničních přechodech pro cestující, zavazadla a cestovní zavazadla v mezinárodní železniční přepravě
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Ruská federace navrhuje novou Úmluvu EHK OSN o usnadnění postupů na hraničních přechodech pro cestující, zavazadla a cestovní zavazadla v mezinárodní železniční přepravě (dále jen „návrh úmluvy“). Organizace pro spolupráci železnic (OSJD) tento návrh úmluvy podporuje.

                     (2)

                     Pracovní skupina pro celní otázky ovlivňující přepravu (dále jen „WP.30“) působí v rámci politik EHK OSN a podléhá obecnému dohledu Výboru pro vnitrozemskou dopravu. Úlohou WP.30 je iniciovat a provádět opatření zaměřená na harmonizaci a zjednodušení předpisů, pravidel a dokumentace pro postupy na hraničních přechodech týkající se různých druhů vnitrozemské dopravy.

                     (3)

                     WP.30 přijme rozhodnutí o potvrzení návrhu úmluvy a o jeho předání Výboru pro vnitrozemskou dopravu k formálnímu schválení.

                     (4)

                     Unie je zastoupena ve WP.30 a ve Výboru pro vnitrozemskou dopravu členskými státy Unie. Všechny členské státy Unie jsou členy WP.30 a Výboru pro vnitrozemskou dopravu s hlasovacím právem.

                     (5)

                     Návrh úmluvy obsahuje obecná ustanovení o organizaci hraničních kontrol osobních vlaků. Lze jej považovat za základ mnohostranných a dvoustranných dohod, bez nichž by žádný z prvků, kterými se návrh úmluvy zabývá, nemohl fungovat.

                     (6)

                     Pokud jde o členské státy Unie, mohou být takové mnohostranné a dvoustranné dohody uzavřeny i bez návrhu úmluvy. Zdá se, že pro Ruskou federaci a některé další země zastoupené v OSJD právní rámec takovou úmluvu vyžaduje, aby bylo snazší uzavírat mnohostranné a dvoustranné dohody.

                     (7)

                     Podstata návrhu úmluvy nemá dle všeho pro členské státy Unie pozitivní ani nepříznivé dopady. Unie proto návrh úmluvy nepodpoří, avšak nemá důvod zablokovat jeho přijetí.

                     (8)

                     Přestože se zdá, že není v zájmu Unie k návrhu úmluvy přistoupit, měla by v souladu s její obecnou politikou týkající se institucionálních aspektů jakákoli nová mezinárodní úmluva obsahovat ustanovení umožňující účast organizací regionální hospodářské integrace. Návrh úmluvy neobsahuje ustanovení, které by Unii umožňovalo k úmluvě přistoupit.

                     (9)

                     Pokud bude vloženo ustanovení umožňující účast organizací regionální hospodářské integrace, měl by být postoj Unie ve WP.30 a ve Výboru pro vnitrozemskou dopravu neutrální. V takovém případě by se členské státy Unie měly zdržet hlasování. V opačném případě by členské státy Unie měly hlasovat proti přijetí návrhu úmluvy.

                     (10)

                     V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

                     (11)

                     Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (1); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

                     (12)

                     Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (2); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

                     (13)

                     Pokud jde o Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko, představují ustanovení tohoto rozhodnutí ustanovení vycházející ze schengenského acquis nebo s ním jinak související, ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003, čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005, respektive čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2012.

                     (14)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve WP.30 a ve Výboru pro vnitrozemskou dopravu, neboť návrh úmluvy se týká prvků souvisejících s udělováním víz, jež spadají do pravomoci Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, který má být zaujat jménem Unie v pracovní skupině pro celní otázky ovlivňující přepravu EHK OSN a ve Výboru pro vnitrozemskou dopravu v rámci EHK OSN v souvislosti s návrhem Úmluvy EHK OSN o usnadnění postupů na hraničních přechodech pro cestující, zavazadla a cestovní zavazadla v mezinárodní železniční přepravě, je následující:
            V případě vložení ustanovení umožňujícího účast organizací regionální hospodářské integrace do návrhu úmluvy se členské státy Unie zdrží hlasování. V případě nevložení takovéhoto ustanovení hlasují členské státy Unie proti.

            Článek 2
            Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy Unie.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 28. září 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               M. SCHRAMBÖCK

            (1)  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

            (2)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1612 ze dne 25. října 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2015/1763 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Burundi

text:
                  26.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 268/49

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/1612
         ze dne 25. října 2018,
         kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2015/1763 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Burundi
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 1. října 2015 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2015/1763 (1) o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Burundi.

                     (2)

                     Na základě přezkumu rozhodnutí (SZBP) 2015/1763 by měla být platnost omezujících opatření prodloužena do 31. října 2019.

                     (3)

                     Jsou k dispozici dodatečné identifikační údaje jedné fyzické osoby.

                     (4)

                     Rozhodnutí (SZBP) 2015/1763 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V článku 6 rozhodnutí (SZBP) 2015/1763 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:

               „Použije se do dne 31. října 2019.“

            Článek 2
            Příloha rozhodnutí (SZBP) 2015/1763 se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 25. října 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1763 ze dne 1. října 2015 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Burundi (Úř. věst. L 257, 2.10.2015, s. 37).

            PŘÍLOHA
            V příloze rozhodnutí (SZBP) 2015/1763 se položka č. 3 v oddíle „Seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů podle článků 1 a 2“, nahrazuje tímto:

                           Jméno

                           Identifikační údaje

                           Důvody označení

                           „3.

                           Mathias/Joseph NIYONZIMA,
                           také znám jako KAZUNGU

                           Datum narození: 6.3.1956; 2.1.1967
                           Místo narození: Kanyosha Commune, Mubimbi, provincie Bujumbura-Rural, Burundi
                           Registrační číslo (v rámci národní zpravodajské služby (SNR)): O/00064
                           Burundská státní příslušnost. Číslo pasu: OP0053090

                           Důstojník národní zpravodajské služby. Bránil snahám o hledání politického řešení v Burundi tím, že byl odpovědný za podněcování násilí a represí v průběhu demonstrací, které začaly 26. dubna 2015 poté, co byla oznámena prezidentská kandidatura dosavadního prezidenta Nkurunzizy. Napomáhal při výcviku, koordinaci a vyzbrojování polovojenských milicí Imbonerakure, a to i mimo Burundi, které jsou odpovědné za násilí, represe a závažná porušení lidských práv v Burundi.“


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1610 ze dne 25. října 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/573/SZBP o omezujících opatřeních vůči vedení Podněsterské oblasti Moldavské republiky

text:
                  26.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 268/46

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/1610
         ze dne 25. října 2018,
         kterým se mění rozhodnutí 2010/573/SZBP o omezujících opatřeních vůči vedení Podněsterské oblasti Moldavské republiky
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 27. září 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/573/SZBP (1).

                     (2)

                     Na základě přezkumu rozhodnutí 2010/573/SZBP by měla být platnost omezujících opatření vůči vedení Podněsterské oblasti Moldavské republiky prodloužena do 31. října 2019. Rada provede po šesti měsících přezkum situace s ohledem na omezující opatření.

                     (3)

                     Rozhodnutí 2010/573/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V článku 4 rozhodnutí 2010/573/SZBP se odstavec 2 nahrazuje tímto:

                  „2.   Toto rozhodnutí se použije do dne 31. října 2019. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, podle potřeby je prodlouží nebo změní.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 25. října 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  Rozhodnutí Rady 2010/573/SZBP ze dne 27. září 2010 o omezujících opatřeních vůči vedení Podněsterské oblasti Moldavské republiky (Úř. věst. L 253, 28.9.2010, s. 54).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1611 ze dne 25. října 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/638/SZBP o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice

text:
                  26.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 268/47

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2018/1611
         ze dne 25. října 2018,
         kterým se mění rozhodnutí 2010/638/SZBP o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
         s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 25. října 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/638/SZBP (1) o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice.

                     (2)

                     Na základě přezkumu rozhodnutí 2010/638/SZBP by měla být použitelnost těchto omezujících opatření prodloužena do 27. října 2019.

                     (3)

                     Měly by být aktualizovány informace týkající se vojenské hodnosti dvou osob uvedených v příloze rozhodnutí 2010/638/SZBP.

                     (4)

                     Rozhodnutí 2010/638/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Rozhodnutí 2010/638/SZBP se mění takto:

                        1)

                        V článku 8 rozhodnutí 2010/638/SZBP se odstavec 2 nahrazuje tímto:

                           „2.   Toto rozhodnutí se použije do dne 27. října 2019. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, prodlouží jeho použitelnost nebo je případně změní.“.

                        2)

                        Příloha rozhodnutí 2010/638/SZBP se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 25. října 2018.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  Rozhodnutí Rady 2010/638/SZBP ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice (Úř. věst. L 280, 26.10.2010, s. 10).

            PŘÍLOHA
            „

                     PŘÍLOHA

                        SEZNAM OSOB PODLE ČLÁNKŮ 3 A 4

                                 Jméno
                                 (a případná jiná jména)

                                 Identifikační údaje

                                 Odůvodnění

                                 1.

                                 kpt. Moussa Dadis CAMARA

                                 dat. nar.: 1.1.1964 nebo 29.12.1968
                                 číslo pasu: R0001318

                                 Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

                                 2.

                                 plk. Moussa Tiégboro CAMARA

                                 dat. nar.: 1.1.1968
                                 číslo pasu: 7190

                                 Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

                                 3.

                                 plk. dr. Abdoulaye Chérif DIABY

                                 dat. nar.: 26.2.1957
                                 číslo pasu: 13683

                                 Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

                                 4.

                                 por. Aboubacar Chérif (také znám jako Toumba) DIAKITÉ

                                 Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

                                 5.

                                 plk. Jean-Claude PIVI (také znám jako Coplan)

                                 dat. nar.: 1.1.1960

                                 Označen mezinárodní vyšetřovací komisí jako odpovědný za události z 28.9.2009 v Guineji

               “.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/1603 ze dne 18. září 2018 o uzavření, jménem Unie, Dohody o spolupráci mezi Evropskou unií a Agenturou pro bezpečnost letového provozu v Africe a na Madagaskaru (ASECNA) na vývoji družicové navigace a poskytování souvisejících služeb v oblasti působnosti ASECNA ve prospěch civilního letectví

text:
                  26.10.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 268/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/1603
         ze dne 18. září 2018
         o uzavření, jménem Unie, Dohody o spolupráci mezi Evropskou unií a Agenturou pro bezpečnost letového provozu v Africe a na Madagaskaru (ASECNA) na vývoji družicové navigace a poskytování souvisejících služeb v oblasti působnosti ASECNA ve prospěch civilního letectví
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 172 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/2234 (2) byla dne 5. prosince 2016 podepsána Dohoda o spolupráci mezi Evropskou unií a Agenturou pro bezpečnost letového provozu v Africe a na Madagaskaru (ASECNA) na vývoji družicové navigace a poskytování souvisejících služeb v oblasti působnosti ASECNA ve prospěch civilního letectví (dále jen „dohoda“) s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

                     (2)

                     V rámci dohody bude nadále aktivně prováděna strategie Unie vycházející z evropských programů družicové navigace, jejímž cílem je jednak rozvoj využívání této technologie a poskytování souvisejících služeb v oblasti působnosti agentury ASECNA, zejména díky vytvoření samostatného systému s družicovým rozšířením (SBAS) ve prospěch ASECNA, a v obecnější rovině též podpora využívání družicové navigace na africkém kontinentu.

                     (3)

                     Dohoda by měla být schválena,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Dohoda o spolupráci mezi Evropskou unií a Agenturou pro bezpečnost letového provozu v Africe a na Madagaskaru (ASECNA) na vývoji družicové navigace a poskytování souvisejících služeb v oblasti působnosti ASECNA ve prospěch civilního letectví se schvaluje jménem Unie.
            Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu o schválení (3).

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 18. září 2018.

                  Za Radu

                  předseda

               G. BLÜMEL

            (1)  Souhlas ze dne 3. července 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/2234 ze dne 21. listopadu 2016 o podpisu Dohody o spolupráci mezi Evropskou unií a Agenturou pro bezpečnost letového provozu v Africe a na Madagaskaru (ASECNA) na vývoji družicové navigace a poskytování souvisejících služeb v oblasti působnosti ASECNA ve prospěch civilního letectví jménem Unie (Úř. věst. L 337, 13.12.2016, s. 1).

            (3)  Datum vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/44 ze dne 29. listopadu 2018 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro, o změně rozhodnutí ECB/2014/61 a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/30 (ECB/2018/28)

text:
                  11.1.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 9/180

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2019/44
         ze dne 29. listopadu 2018
         o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro, o změně rozhodnutí ECB/2014/61 a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/30 (ECB/2018/28)
         RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 28.3 tohoto statutu,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutí ECB/2013/30 (1) stanovilo, jakým způsobem a v jaké výši byly národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky eurozóny“), povinny splatit základní kapitál Evropské centrální banky (ECB) od 1. ledna 2014.

                     (2)

                     Článek 2 rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/287 (ECB/2014/61) (2) ve spojení s rozhodnutím ECB/2013/31 (3) stanovil, jakým způsobem a v jaké výši měla Lietuvos bankas splatit základní kapitál ECB od 1. ledna 2015 s ohledem na přijetí eura Litvou.

                     (3)

                     Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/43 (ECB/2018/27) (4) upravuje klíč pro upisování základního kapitálu ECB (dále jen „klíč pro upisování základního kapitálu“) v souladu s článkem 29.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky a s účinkem od 1. ledna 2019 stanoví nové vážené podíly přidělené jednotlivým národním centrálním bankám v upraveném klíči pro upisování základního kapitálu (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“).

                     (4)

                     Úprava klíče pro upisování základního kapitálu ECB, k níž dochází každých pět let, vyžaduje přijetí nového rozhodnutí ECB, které s účinkem od 1. ledna 2019 zruší rozhodnutí ECB/2013/30 a stanoví, jakým způsobem a v jaké výši jsou národní centrální banky eurozóny povinny splatit základní kapitál ECB s účinkem od 1. ledna 2019,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Výše a forma upsaného a splaceného základního kapitálu
            Každá národní centrální banka eurozóny splatí svůj upsaný podíl na základním kapitálu ECB v plné výši s účinkem od 1. ledna 2019.
            S ohledem na vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu uvedené v článku 2 rozhodnutí (EU) 2019/43 (ECB/2018/27) má každá národní centrální banka eurozóny upsaný a splacený podíl na základním kapitálu v celkové výši uvedené vedle jejího názvu v následující tabulce:

                        Národní centrální banka eurozóny

                        v EUR

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        273 656 178,72

                        Deutsche Bundesbank

                        1 988 229 048,48

                        Eesti Pank

                        21 303 613,91

                        Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                        127 237 133,10

                        Bank of Greece

                        187 186 022,25

                        Banco de España

                        902 708 164,54

                        Banque de France

                        1 537 811 329,32

                        Banca d'Italia

                        1 277 599 809,38

                        Central Bank of Cyprus

                        16 269 985,63

                        Latvijas Banka

                        29 563 094,31

                        Lietuvos bankas

                        43 938 703,70

                        Banque centrale du Luxembourg

                        24 572 766,05

                        Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

                        7 923 905,17

                        De Nederlandsche Bank

                        440 328 812,57

                        Oesterreichische Nationalbank

                        220 018 268,69

                        Banco de Portugal

                        177 172 890,71

                        Banka Slovenije

                        36 382 848,76

                        Národná banka Slovenska

                        86 643 356,59

                        Suomen Pankki

                        137 564 189,84

            Článek 2
            Úprava splaceného základního kapitálu

               1.   Vzhledem k tomu, že každá národní centrální banka eurozóny již splatila v plné výši svůj podíl na upsaném základním kapitálu ECB platný do 31. prosince 2018 podle rozhodnutí ECB/2013/30, každá z těchto bank buď převede dodatečnou částku na ECB, nebo případně obdrží určitou částku od ECB zpět, tak aby bylo dosaženo částek uvedených v tabulce v článku 1.

               2.   Všechny převody podle tohoto článku se provádějí v souladu s rozhodnutím Evropské centrální banky (EU) 2019/45 (ECB/2018/29) (5).

            Článek 3
            Změna

               Článek 2 rozhodnutí (EU) 2015/287 (ECB/2014/61) se zrušuje.

            Článek 4
            Zrušení

               1.   Rozhodnutí ECB/2013/30 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2019.

               2.   Odkazy na rozhodnutí ECB/2013/30 se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

            Článek 5
            Vstup v platnost
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2019.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 29. listopadu 2018.

                  Prezident ECB

               Mario DRAGHI

            (1)  Rozhodnutí ECB/2013/30 ze dne 29. srpna 2013 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 61).

            (2)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/287 ze dne 31. prosince 2014 o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvcích na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Lietuvos bankas (ECB/2014/61) (Úř. věst. L 50, 21.2.2015, s. 44).

            (3)  Rozhodnutí ECB/2013/31 ze dne 30. srpna 2013 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami mimo eurozónu (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 63).

            (4)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/43 ze dne 29. listopadu 2018 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/28 (ECB/2018/27) (viz strana 178 v tomto čísle Úředního věstníku).

            (5)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/45 ze dne 29. listopadu 2018 o podmínkách pro převody podílů na základním kapitálu Evropské centrální banky mezi národními centrálními bankami a pro úpravu splaceného základního kapitálu a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/29 (ECB/2018/[29) (viz strana 183 v tomto čísle Úředního věstníku).


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/45 ze dne 29. listopadu 2018 o podmínkách pro převody podílů na základním kapitálu Evropské centrální banky mezi národními centrálními bankami a pro úpravu splaceného základního kapitálu a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/29 (ECB/2018/29)

text:
                  11.1.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 9/183

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2019/45
         ze dne 29. listopadu 2018
         o podmínkách pro převody podílů na základním kapitálu Evropské centrální banky mezi národními centrálními bankami a pro úpravu splaceného základního kapitálu a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/29 (ECB/2018/29)
         RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 28.5 tohoto statutu,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/43 (ECB/2018/27) (1) upravuje vážené podíly přidělené národním centrálním bankám v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (ECB) (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“ a „klíč pro upisování základního kapitálu“). Tato úprava vyžaduje, aby Rada guvernérů stanovila podmínky převodů podílů na základním kapitálu mezi národními centrálními bankami, které jsou k 31. prosinci 2018 členy Evropského systému centrálních bank (ESCB), tak aby rozdělení těchto podílů odpovídalo provedeným úpravám. Z tohoto důvodu je třeba s účinkem od 1. ledna 2019 přijmout nové rozhodnutí, které zruší rozhodnutí ECB/2013/29 (2).

                     (2)

                     Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/44 (ECB/2018/28) (3), stanoví, jakým způsobem a v jaké výši jsou národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky eurozóny“), povinny splatit základní kapitál ECB s ohledem na upravený klíč pro upisování základního kapitálu. Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/48 (ECB/2018/32) (4), stanoví procentní podíl, který jsou národní centrální banky členských států, jejichž měnou není euro (dále jen „národní centrální banky mimo eurozónu“) povinny splatit s účinkem od 1. ledna 2019 s ohledem na upravený klíč pro upisování základního kapitálu.

                     (3)

                     Vzhledem k tomu, že každá národní centrální banka eurozóny již splatila v plné výši svůj podíl na upsaném základním kapitálu ECB platný do 31. prosince 2018 podle rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2013/30 (5) a, pokud jde o Lietuvos bankas, podle článku 2 rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/287 (ECB/2014/61) (6) ve spojení s rozhodnutím ECB/2013/31 (7), každá národní centrální banka eurozóny by měla buď převést dodatečnou částku na ECB, nebo případně obdržet určitou částku od ECB zpět, tak aby bylo dosaženo částek uvedených v tabulce v článku 1 rozhodnutí (EU) 2019/44 (ECB/2018/28).

                     (4)

                     Vzhledem k tomu, že národní centrální banky mimo eurozónu již splatily část svých podílů na upsaném základním kapitálu ECB platných do 31. prosince 2018 podle rozhodnutí ECB/2013/31, každá z těchto bank by měla buď převést dodatečnou částku na ECB, nebo případně obdržet určitou částku od ECB zpět, tak aby bylo dosaženo částek uvedených ve třetím sloupci tabulky v článku 1 rozhodnutí (EU) 2019/48 (ECB/2018/32),

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Převod podílů na základním kapitálu
            S ohledem na podíl na základním kapitálu ECB, který každá národní centrální banka upíše k 31. prosinci 2018, a podíl na základním kapitálu ECB, který každá národní centrální banka upíše s účinkem od 1. ledna 2019 v důsledku úpravy vážených podílů v klíči pro upisování základního kapitálu podle článku 2 rozhodnutí (EU) 2019/43 (ECB/2018/27), národní centrální banky převedou mezi sebou podíly na základním kapitálu prostřednictvím převodů na ECB a z ECB tak, aby rozdělení podílů na základním kapitálu s účinkem od 1. ledna 2019 odpovídalo upraveným váženým podílům. Za tímto účelem se předpokládá, že každá národní centrální banka na základě tohoto článku a bez toho, aby bylo zapotřebí dalších formalit nebo úkonů, s účinkem od 1. ledna 2019 buď převedla, nebo obdržela podíl na upsaném základním kapitálu ECB, který je uveden vedle názvu banky ve čtvrtém sloupci tabulky v příloze I tohoto rozhodnutí, přičemž znaménko „+“ označuje podíl na základním kapitálu, který ECB převede na národní centrální banku, a znaménko „–“ označuje podíl na základním kapitálu, který národní centrální banka převede na ECB.

            Článek 2
            Úprava splaceného základního kapitálu

               1.   S ohledem na částku základního kapitálu ECB, kterou každá národní centrální banka splatila, a částku základního kapitálu ECB, kterou každá národní centrální banka splatí s účinkem od 1. ledna 2019 podle článku 1 rozhodnutí (EU) 2019/44 (ECB/2018/28) v případě národních centrálních bank eurozóny a podle článku 1 rozhodnutí (EU) 2019/48 (ECB/2018/32) v případě národních centrálních bank mimo eurozónu, každá národní centrální banka v první obchodní den transevropského expresního automatizovaného systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2) následující po 1. lednu 2019 buď převede, nebo obdrží čistou částku uvedenou vedle názvu banky ve čtvrtém sloupci tabulky v příloze II tohoto rozhodnutí, přičemž znaménko „+“ označuje částku, kterou národní centrální banka převede na ECB, a znaménko „–“ označuje částku, kterou ECB převede na národní centrální banku.

               2.   V první provozní den TARGET2 následující po 1. lednu 2019 ECB a národní centrální banky, jež jsou povinny převést částku podle odstavce 1, převedou odděleně veškeré úroky, které za období od 1. ledna 2019 do dne převodu vzniknou z jednotlivých splatných částek. Převodci a příjemci těchto úroků se shodují s převodci a příjemci částek, ze kterých úroky vzniknou.

            Článek 3
            Obecná ustanovení

               1.   Převody uvedené v článku 2 se uskutečňují prostřednictvím TARGET2.

               2.   V případě, že národní centrální banka nemá přístup k TARGET2, převedou se částky podle článku 2 připsáním na účet, který ECB nebo národní centrální banka včas určí.

               3.   Výpočet úroků, které vzniknou podle čl. 2 odst. 2, se provádí denně s použitím metody výpočtu skutečný počet dnů/360, pomocí sazby rovnající se poslední dostupné mezní úrokové sazbě, kterou Eurosystém používá v nabídkových řízeních pro hlavní refinanční operace.

               4.   ECB a národní centrální banky, které jsou povinny provést převod podle článku 2, dají v patřičnou dobu nezbytné příkazy k řádnému a včasnému provedení tohoto převodu.

            Článek 4
            Vstup v platnost a zrušení

               1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2019.

               2.   Rozhodnutí ECB/2013/29 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2019.

               3.   Odkazy na rozhodnutí ECB/2013/29 se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 29. listopadu 2018.

                  Prezident ECB

               Mario DRAGHI

            (1)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/43 ze dne 29. listopadu 2018 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/28 (ECB/2018/27) (viz strana 178 v tomto čísle Úředního věstníku).

            (2)  Rozhodnutí ECB/2013/29 ze dne 29. srpna 2013 o podmínkách pro převody podílů na základním kapitálu Evropské centrální banky mezi národními centrálními bankami a pro úpravu splaceného základního kapitálu (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 55).

            (3)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/44 ze dne 29. listopadu 2018 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro, o změně rozhodnutí ECB/2014/61 a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/30 (ECB/2018/28) (viz strana 180 v tomto čísle Úředního věstníku).

            (4)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/48 ze dne 30. listopadu 2018 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami mimo eurozónu a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/31 (ECB/2018/32) (viz strana 196 v tomto čísle Úředního věstníku).

            (5)  Rozhodnutí ECB/2013/30 ze dne 29. srpna 2013 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 61).

            (6)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/287 ze dne 31. prosince 2014 o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvcích na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Lietuvos bankas (ECB/2014/61) (Úř. věst. L 50, 21.2.2015, s. 44).

            (7)  Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2013/31 ze dne 30. srpna 2013 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami mimo eurozónu (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 63).

            PŘÍLOHA I

               ZÁKLADNÍ KAPITÁL UPSANÝ NÁRODNÍMI CENTRÁLNÍMI BANKAMI

                        Podíl upsaný k 31. prosinci 2018
                        (v EUR)

                        Podíl upsaný od 1. ledna 2019
                        (v EUR)

                        Podíl, který má být převeden
                        (v EUR)

                           Národní centrální banka eurozóny

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        268 222 025,17

                        273 656 178,72

                        5 434 153,55

                        Deutsche Bundesbank

                        1 948 208 997,34

                        1 988 229 048,48

                        40 020 051,14

                        Eesti Pank

                        20 870 613,63

                        21 303 613,91

                        433 000,28

                        Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                        125 645 857,06

                        127 237 133,10

                        1 591 276,04

                        Bank of Greece

                        220 094 043,74

                        187 186 022,25

                        – 32 908 021,49

                        Banco de España

                        957 028 050,02

                        902 708 164,54

                        – 54 319 885,48

                        Banque de France

                        1 534 899 402,41

                        1 537 811 329,32

                        2 911 926,91

                        Banca d'Italia

                        1 332 644 970,33

                        1 277 599 809,38

                        – 55 045 160,95

                        Central Bank of Cyprus

                        16 378 235,70

                        16 269 985,63

                        – 108 250,07

                        Latvijas Banka

                        30 537 344,94

                        29 563 094,31

                        – 974 250,63

                        Lietuvos bankas

                        44 728 929,21

                        43 938 703,70

                        – 790 225,51

                        Banque centrale du Luxembourg

                        21 974 764,35

                        24 572 766,05

                        2 598 001,70

                        Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

                        7 014 604,58

                        7 923 905,17

                        909 300,59

                        De Nederlandsche Bank

                        433 379 158,03

                        440 328 812,57

                        6 949 654,54

                        Oesterreichische Nationalbank

                        212 505 713,78

                        220 018 268,69

                        7 512 554,91

                        Banco de Portugal

                        188 723 173,25

                        177 172 890,71

                        – 11 550 282,54

                        Banka Slovenije

                        37 400 399,43

                        36 382 848,76

                        – 1 017 550,67

                        Národná banka Slovenska

                        83 623 179,61

                        86 643 356,59

                        3 020 176,98

                        Suomen Pankki

                        136 005 388,82

                        137 564 189,84

                        1 558 801,02

                           Národní centrální banka mimo eurozónu

                        Българска народна банка (Bulharská národní banka)

                        92 986 810,73

                        92 131 635,17

                        – 855 175,56

                        Česká národní banka

                        174 011 988,64

                        175 062 014,33

                        1 050 025,69

                        Danmarks Nationalbank

                        161 000 330,15

                        162 223 555,95

                        1 223 225,80

                        Hrvatska narodna banka

                        65 199 017,58

                        61 410 265,11

                        – 3 788 752,47

                        Magyar Nemzeti Bank

                        149 363 447,55

                        144 492 194,37

                        – 4 871 253,18

                        Narodowy Bank Polski

                        554 565 112,18

                        563 636 468,10

                        9 071 355,92

                        Banca Naţională a României

                        281 709 983,98

                        264 887 922,99

                        – 16 822 060,99

                        Sveriges riksbank

                        246 041 585,69

                        273 028 328,31

                        26 986 742,62

                        Bank of England

                        1 480 243 941,72

                        1 552 024 563,60

                        71 780 621,88

                           Celkem
                            (1)

                           10 825 007 069,61

                           10 825 007 069,61

                           0,00

               (1)  V důsledku zaokrouhlení se nemusí celkový součet přesně rovnat součtu všech uvedených číselných údajů.

            PŘÍLOHA II

               ZÁKLADNÍ KAPITÁL SPLACENÝ NÁRODNÍMI CENTRÁLNÍMI BANKAMI

                        Podíl splacený k 31. prosinci 2018
                        (v EUR)

                        Podíl splacený od 1. ledna 2019
                        (v EUR)

                        Částka převodu
                        (v EUR)

                           Národní centrální banka eurozóny

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        268 222 025,17

                        273 656 178,72

                        5 434 153,55

                        Deutsche Bundesbank

                        1 948 208 997,34

                        1 988 229 048,48

                        40 020 051,14

                        Eesti Pank

                        20 870 613,63

                        21 303 613,91

                        433 000,28

                        Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                        125 645 857,06

                        127 237 133,10

                        1 591 276,04

                        Bank of Greece

                        220 094 043,74

                        187 186 022,25

                        – 32 908 021,49

                        Banco de España

                        957 028 050,02

                        902 708 164,54

                        – 54 319 885,48

                        Banque de France

                        1 534 899 402,41

                        1 537 811 329,32

                        2 911 926,91

                        Banca d'Italia

                        1 332 644 970,33

                        1 277 599 809,38

                        – 55 045 160,95

                        Central Bank of Cyprus

                        16 378 235,70

                        16 269 985,63

                        – 108 250,07

                        Latvijas Banka

                        30 537 344,94

                        29 563 094,31

                        – 974 250,63

                        Lietuvos bankas

                        44 728 929,21

                        43 938 703,70

                        – 790 225,51

                        Banque centrale du Luxembourg

                        21 974 764,35

                        24 572 766,05

                        2 598 001,70

                        Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

                        7 014 604,58

                        7 923 905,17

                        909 300,59

                        De Nederlandsche Bank

                        433 379 158,03

                        440 328 812,57

                        6 949 654,54

                        Oesterreichische Nationalbank

                        212 505 713,78

                        220 018 268,69

                        7 512 554,91

                        Banco de Portugal

                        188 723 173,25

                        177 172 890,71

                        – 11 550 282,54

                        Banka Slovenije

                        37 400 399,43

                        36 382 848,76

                        – 1 017 550,67

                        Národná banka Slovenska

                        83 623 179,61

                        86 643 356,59

                        3 020 176,98

                        Suomen Pankki

                        136 005 388,82

                        137 564 189,84

                        1 558 801,02

                           Národní centrální banka mimo eurozónu

                        Българска народна банка (Bulharská národní banka)

                        3 487 005,40

                        3 454 936,32

                        – 32 069,08

                        Česká národní banka

                        6 525 449,57

                        6 564 825,54

                        39 375,97

                        Danmarks Nationalbank

                        6 037 512,38

                        6 083 383,35

                        45 870,97

                        Hrvatska narodna banka

                        2 444 963,16

                        2 302 884,94

                        – 142 078,22

                        Magyar Nemzeti Bank

                        5 601 129,28

                        5 418 457,29

                        – 182 671,99

                        Narodowy Bank Polski

                        20 796 191,71

                        21 136 367,55

                        340 175,84

                        Banca Naţională a României

                        10 564 124,40

                        9 933 297,11

                        – 630 827,29

                        Sveriges riksbank

                        9 226 559,46

                        10 238 562,31

                        1 012 002,85

                        Bank of England

                        55 509 147,81

                        58 200 921,14

                        2 691 773,33

                           Celkem
                            (1)

                           7 740 076 934,57

                           7 659 443 757,27

                           – 80 633 177,30

               (1)  V důsledku zaokrouhlení se nemusí celkový součet přesně rovnat součtu všech uvedených číselných údajů.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/46 ze dne 29. listopadu 2018 o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/26 (ECB/2018/30)

text:
                  11.1.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 9/190

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2019/46
         ze dne 29. listopadu 2018
         o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/26 (ECB/2018/30)
         RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 30 tohoto statutu,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/43 (ECB/2018/27) (1) upravuje klíč pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (ECB) (dále jen „klíč pro upisování základního kapitálu“) v souladu s článkem 29.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) a s účinkem od 1. ledna 2019 stanoví nové vážené podíly přidělené jednotlivým národním centrálním bankám v upraveném klíči pro upisování základního kapitálu (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“).

                     (2)

                     V důsledku úprav vážených podílů v klíči pro upisování základního kapitálu a z nich vyplývajících změn podílů národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB je nezbytné upravit pohledávky, které ECB připsala podle článku 30.3 statutu ESCB národním centrálním bankám členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky eurozóny“), a které se rovnají výši devizových rezerv, jež národní centrální banky eurozóny poskytly ECB (dále jen „pohledávky“). Národní centrální banky eurozóny, jejichž pohledávky se v důsledku zvýšení jejich vážených podílů v klíči pro upisování základního kapitálu k 1. lednu 2019 zvyšují, by proto měly uskutečnit vyrovnávací převod na ECB, zatímco ECB by měla uskutečnit vyrovnávací převod na ty národní centrální banky eurozóny, jejichž pohledávky se v důsledku snížení jejich vážených podílů v klíči pro upisování základního kapitálu snižují.

                     (3)

                     V souladu s obecnými principy spravedlnosti, rovného zacházení a ochrany oprávněného očekávání, na kterých je statut ESCB založen, by měly národní centrální banky eurozóny, jejichž relativní podíl na souhrnné hodnotě kapitálu ECB se v důsledku výše uvedených úprav zvyšuje, rovněž uskutečnit vyrovnávací převod na národní centrální banky eurozóny, jejichž relativní podíl se snižuje.

                     (4)

                     Pro účely výpočtu úpravy hodnoty podílu každé národní centrální banky eurozóny na souhrnné hodnotě kapitálu ECB by jednotlivé vážené podíly každé národní centrální banky eurozóny v klíči pro upisování základního kapitálu do 31. prosince 2018 a s účinkem od 1. ledna 2019 měly být vyjádřeny jako procentní podíl z celkového základního kapitálu ECB upsaného všemi národními centrálními bankami eurozóny.

                     (5)

                     Z uvedených důvodů je nutné přijmout nové rozhodnutí ECB, které zruší rozhodnutí ECB/2013/26 (2),

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Definice
            Pro účely tohoto rozhodnutí:

                        a)

                        „souhrnnou hodnotou kapitálu“ celkový součet rezervních fondů ECB, účtů přecenění a rezerv rovnocenných rezervním fondům, vypočtený ECB k 31. prosinci 2018. Aniž by byla dotčena obecná platnost pojmu „souhrnná hodnota kapitálu“, rezervní fondy ECB a rezervy rovnocenné rezervním fondům zahrnují všeobecný rezervní fond a rezervu na krytí kurzového, úrokového a úvěrového rizika a rizika souvisejícího s cenou zlata;

                        b)

                        „dnem převodu“ druhý obchodní den po schválení účetní závěrky ECB za účetní rok 2018 Radou guvernérů.

            Článek 2
            Příspěvek na rezervní fondy a rezervy ECB

               1.   Jestliže se podíl národní centrální banky eurozóny na souhrnné hodnotě kapitálu v důsledku zvýšení jejího váženého podílu v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2019 zvyšuje, převede tato národní centrální banka eurozóny na ECB v den převodu částku určenou podle odstavce 3.

               2.   Jestliže se podíl národní centrální banky eurozóny na souhrnné hodnotě kapitálu v důsledku snížení jejího váženého podílu v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2019 snižuje, obdrží tato národní centrální banka eurozóny v den převodu od ECB částku určenou podle odstavce 3.

               3.   V den schválení účetní závěrky ECB za účetní rok 2018 Radou guvernérů nebo před tímto dnem ECB vypočítá a potvrdí každé národní centrální bance eurozóny buď částku, kterou má tato národní centrální banka eurozóny převést na ECB v případě podle odstavce 1, nebo částku, kterou tato národní centrální banka eurozóny obdrží od ECB v případě podle odstavce 2. S výhradou zaokrouhlení se každá částka, jež má být převedena nebo přijata, vypočítává tak, že se souhrnná hodnota kapitálu vynásobí absolutním rozdílem mezi váženým podílem každé národní centrální banky eurozóny v klíči pro upisování základního kapitálu k 31. prosinci 2018 a jejím váženým podílem v klíči pro upisování základního kapitálu s účinkem od 1. ledna 2019 a výsledek se vydělí 100.

               4.   Částky uvedené v odstavci 3 jsou splatné v eurech dne 1. ledna 2019, ale ve skutečnosti se převádějí v den převodu.

               5.   Národní centrální banka eurozóny nebo ECB, jež jsou povinny převést částku podle odstavce 1 nebo odstavce 2, převedou v den převodu odděleně rovněž úroky, které za období od 1. ledna 2019 do dne převodu vzniknou z jednotlivých částek, jež má tato národní centrální banka eurozóny nebo ECB splatit. Převodci a příjemci těchto úroků se shodují s převodci a příjemci částek, ze kterých úroky vzniknou.

               6.   Je-li souhrnná hodnota kapitálu menší než nula, částky, jež mají být převedeny nebo přijaty podle odstavce 3 a odstavce 5, se zúčtují opačně, než jak stanoví odstavec 3 a odstavec 5.

            Článek 3
            Úprava pohledávek ve výši převedených devizových rezerv

               1.   Pohledávky národních centrálních bank eurozóny se s účinkem od 1. ledna 2019 upravují v souladu s jejich upravenými váženými podíly v klíči pro upisování základního kapitálu. Hodnota pohledávek národních centrálních bank eurozóny s účinkem od 1. ledna 2019 je uvedena ve třetím sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí.

               2.   Na základě tohoto ustanovení, a aniž by bylo zapotřebí dalších formalit nebo úkonů, se předpokládá, že každá národní centrální banka eurozóny 1. ledna 2019 buď převedla, nebo obdržela absolutní hodnotu pohledávky v eurech uvedenou vedle jejího názvu ve čtvrtém sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí, přičemž znaménko „–“ označuje pohledávku, kterou národní centrální banka eurozóny převádí na ECB, a znaménko „+“ označuje pohledávku, kterou ECB převádí na národní centrální banku eurozóny.

               3.   V první provozní den transevropského expresního automatizovaného systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2) následující po 1. lednu 2019 každá národní centrální banka eurozóny buď převede, nebo obdrží absolutní hodnotu částky v eurech, jež je uvedena vedle jejího názvu ve čtvrtém sloupci tabulky v příloze tohoto rozhodnutí, přičemž znaménko „+“ označuje částku, kterou národní centrální banka eurozóny převede na ECB, a znaménko „–“ označuje částku, kterou ECB převede na národní centrální banku eurozóny.

               4.   V první provozní den TARGET2 následující po 1. lednu 2019 národní centrální banka eurozóny nebo ECB, jež jsou povinny převést částku podle odstavce 3, převedou odděleně úroky, které za období od 1. ledna 2019 do dne tohoto převodu vzniknou z příslušné částky, již má tato národní centrální banka eurozóny nebo ECB splatit. Převodci a příjemci těchto úroků se shodují s převodci a příjemci částek, ze kterých úroky vzniknou.

            Článek 4
            Obecná ustanovení

               1.   Výpočet úroků, které vzniknou na základě čl. 2 odst. 5 a čl. 3 odst. 4, se provádí denně s použitím metody výpočtu skutečný počet dnů/360, pomocí sazby rovnající se poslední dostupné mezní úrokové sazbě, kterou Eurosystém používá v nabídkových řízeních pro hlavní refinanční operace.

               2.   Každý převod podle čl. 2 odst. 1, 2 a 5 a čl. 3 odst. 3 a 4 se uskutečňuje odděleně prostřednictvím TARGET2.

               3.   ECB a národní centrální banky eurozóny, které jsou povinny provést převody uvedené v odstavci 2, dají v patřičnou dobu nezbytné příkazy k řádnému a včasnému provedení těchto převodů.

            Článek 5
            Vstup v platnost a zrušení

               1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2019.

               2.   Rozhodnutí ECB/2013/26 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2019.

               3.   Odkazy na rozhodnutí ECB/2013/26 se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 29. listopadu 2018.

                  Prezident ECB

               Mario DRAGHI

            (1)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/43 ze dne 29. listopadu 2018 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/28 (ECB/2018/27) (viz strana 178 v tomto čísle Úředního věstníku).

            (2)  Rozhodnutí ECB/2013/26 ze dne 29. srpna 2013 o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 47).

            PŘÍLOHA

               POHLEDÁVKY VE VÝŠI DEVIZOVÝCH REZERV PŘEVEDENÝCH NA ECB

                        Národní centrální banka eurozóny

                        Pohledávka ve výši devizových rezerv převedených na ECB, k 31. prosinci 2018
                        (v EUR)

                        Pohledávka ve výši devizových rezerv převedených na ECB, s účinkem od 1. ledna 2019
                        (v EUR)

                        Částka převodu
                        (v EUR)

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        1 435 910 942,87

                        1 465 002 366,44

                        29 091 423,57

                        Deutsche Bundesbank

                        10 429 623 057,57

                        10 643 868 063,45

                        214 245 005,88

                        Eesti Pank

                        111 729 610,86

                        114 047 652,58

                        2 318 041,72

                        Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                        672 637 755,83

                        681 156 559,14

                        8 518 803,31

                        Bank of Greece

                        1 178 260 605,79

                        1 002 089 435,15

                        – 176 171 170,64

                        Banco de España

                        5 123 393 758,49

                        4 832 595 424,83

                        – 290 798 333,66

                        Banque de France

                        8 216 994 285,69

                        8 232 583 116,25

                        15 588 830,56

                        Banca d'Italia

                        7 134 236 998,72

                        6 839 555 945,19

                        – 294 681 053,53

                        Central Bank of Cyprus

                        87 679 928,02

                        87 100 417,59

                        – 579 510,43

                        Latvijas Banka

                        163 479 892,24

                        158 264 298,37

                        – 5 215 593,87

                        Lietuvos bankas

                        239 453 709,58

                        235 223 283,44

                        – 4 230 426,14

                        Banque centrale du Luxembourg

                        117 640 617,24

                        131 548 867,56

                        13 908 250,32

                        Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

                        37 552 275,85

                        42 420 163,46

                        4 867 887,61

                        De Nederlandsche Bank

                        2 320 070 005,55

                        2 357 274 575,15

                        37 204 569,60

                        Oesterreichische Nationalbank

                        1 137 636 924,67

                        1 177 854 948,49

                        40 218 023,82

                        Banco de Portugal

                        1 010 318 483,25

                        948 484 720,39

                        – 61 833 762,86

                        Banka Slovenije

                        200 220 853,48

                        194 773 455,44

                        – 5 447 398,04

                        Národná banka Slovenska

                        447 671 806,99

                        463 840 147,98

                        16 168 340,99

                        Suomen Pankki

                        728 096 903,95

                        736 441 854,14

                        8 344 950,19

                           Celkem
                            (1)

                           40 792 608 416,64

                           40 344 125 295,04

                           – 448 483 121,60

               (1)  V důsledku zaokrouhlení se nemusí celkový součet přesně rovnat součtu všech uvedených číselných údajů.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/47 ze dne 29. listopadu 2018, kterým se mění rozhodnutí ECB/2010/29 o vydávání eurobankovek (ECB/2018/31)

text:
                  11.1.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 9/194

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2019/47
         ze dne 29. listopadu 2018,
         kterým se mění rozhodnutí ECB/2010/29 o vydávání eurobankovek (ECB/2018/31)
         RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 1 této smlouvy,
         s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 16 tohoto statutu,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/43 (ECB/2018/27) (1) upravuje klíč pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (ECB) (dále jen „klíč pro upisování základního kapitálu“) v souladu s článkem 29.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky a s účinkem od 1. ledna 2019 stanoví nové vážené podíly přidělené jednotlivým národním centrálním bankám v upraveném klíči pro upisování základního kapitálu (dále jen „vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu“).

                     (2)

                     Čl. 1 písm. d) rozhodnutí ECB/2010/29 (2) definuje „klíč pro přidělování bankovek“ a odkazuje na přílohu I uvedeného rozhodnutí, která stanoví klíč pro přidělování bankovek platný od 1. ledna 2015. Vzhledem k tomu, že od 1. ledna 2019 budou platit nové vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu, je třeba rozhodnutí ECB/2010/29 změnit, aby byl stanoven klíč pro přidělování bankovek platný od 1. ledna 2019,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Změna

               1.   V čl. 1 písm. d) rozhodnutí ECB/2010/29 se poslední věta nahrazuje tímto:

                  „Příloha I tohoto rozhodnutí stanoví klíč pro přidělování bankovek platný od 1. ledna 2019.“

               2.   Příloha I rozhodnutí ECB/2010/29 se nahrazuje textem uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.

            Článek 2
            Vstup v platnost
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2019.

            Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 29. listopadu 2018.

                  Prezident ECB

               Mario DRAGHI

            (1)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2019/43 ze dne 29. listopadu 2018 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky a o zrušení rozhodnutí ECB/2013/28 (ECB/2018/27) (viz strana 178 v tomto čísle Úředního věstníku).

            (2)  Rozhodnutí ECB/2010/29 ze dne 13. prosince 2010 o vydávání eurobankovek (Úř. věst. L 35, 9.2.2011, s. 26).

            PŘÍLOHA

                     „PŘÍLOHA I

                        KLÍČ PRO PŘIDĚLOVÁNÍ BANKOVEK OD 1. ledna 2019

                                 %

                                 Evropská centrální banka

                                 8,0000

                                 Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                                 3,3410

                                 Deutsche Bundesbank

                                 24,2720

                                 Eesti Pank

                                 0,2600

                                 Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                                 1,5535

                                 Bank of Greece

                                 2,2850

                                 Banco de España

                                 11,0200

                                 Banque de France

                                 18,7735

                                 Banca d'Italia

                                 15,5970

                                 Central Bank of Cyprus

                                 0,1985

                                 Latvijas Banka

                                 0,3610

                                 Lietuvos bankas

                                 0,5365

                                 Banque centrale du Luxembourg

                                 0,3000

                                 Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

                                 0,0965

                                 De Nederlandsche Bank

                                 5,3755

                                 Oesterreichische Nationalbank

                                 2,6860

                                 Banco de Portugal

                                 2,1630

                                 Banka Slovenije

                                 0,4440

                                 Národná banka Slovenska

                                 1,0575

                                 Suomen Pankki

                                 1,6795

                                    CELKEM

                                    100,0000

               “