title: Rozhodnutí smluvních stran zasedajících v Radě ze dne 12. června 2007 , kterým se přijímají prováděcí pravidla k článku 6a Úmluvy o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluva o Europolu)

text:
               15.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 155/78

      ROZHODNUTÍ SMLUVNÍCH STRAN ZASEDAJÍCÍCH V RADĚ

   ze dne 12. června 2007,
   kterým se přijímají prováděcí pravidla k článku 6a Úmluvy o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluva o Europolu)
   (2007/413/SVV)
   SMLUVNÍ STRANY Úmluvy o Europolu, členské státy Evropské unie,
   s ohledem na Úmluvu o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluvu o Europolu) (1) ve znění protokolu o změně uvedené úmluvy (2), a zejména na čl. 6a odst. 2 uvedené úmluvy,
   s ohledem na návrh vypracovaný správní radou po konzultaci se společným kontrolním orgánem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Prováděcí pravidla k článku 6a Úmluvy o Europolu mají přijmout smluvní strany zasedající v Radě.

               (2)

               Smluvní strany při přijetí tohoto rozhodnutí uznávají své závazky podle Úmluvy o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů, přijaté Radou Evropy dne 28. ledna 1981.

               (3)

               Smluvní strany dále berou na vědomí doporučení Výboru ministrů Rady Evropy č. R (87)15 ze dne 17. září 1987 o používání osobních údajů v policejní oblasti,

         ROZHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               a)

               „osobními údaji“ informace o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě: identifikovatelnou osobou se rozumí osoba, jejíž totožnost lze přímo či nepřímo zjistit, zejména odkazem na identifikační číslo nebo na jeden či více zvláštních prvků její fyzické, fyziologické, psychické, ekonomické, kulturní nebo sociální identity;

               b)

               „zpracováním osobních údajů“ („zpracováním“) úkon nebo soubor úkonů, které jsou prováděny s osobními údaji pomocí automatizovaných postupů nebo bez nich, jako je shromažďování, zaznamenávání, uspořádávání, uchovávání, přizpůsobování nebo pozměňování, vyhledávání, nahlížení, používání, sdělování přenosem, šíření nebo jakékoli jiné zpřístupnění, srovnávání či kombinování, blokování, výmaz nebo znehodnocení;

               c)

               „počítačovým systémem shromažďovaných informací“ systém uvedený v čl. 6 odst. 1 Úmluvy o Europolu;

               d)

               „informačním systémem“ systém uvedený v čl. 7 odst. 1 Úmluvy o Europolu;

               e)

               „pracovním souborem pro účely analýzy“ soubor otevřený pro účely analýzy uvedený v čl. 10 odst. 1 Úmluvy o Europolu;

               f)

               „členským státem“ smluvní strana Úmluvy o Europolu;

               g)

               „třetí stranou“ třetí stát nebo orgán uvedený v čl. 10 odst. 4 Úmluvy o Europolu;

               h)

               „řádně pověřeným úředníkem Europolu“ zaměstnanec Europolu určený ředitelstvím Europolu ke zpracovávání osobních údajů uchovávaných v souladu s tímto rozhodnutím.

         Článek 2
   Oblast působnosti
   Toto rozhodnutí se vztahuje na osobní údaje sdělené Europolu za účelem určení, zda jsou tyto údaje z hlediska jeho úkolů důležité a mohou být vloženy do počítačového systému shromažďovaných informací, s výjimkou

               a)

               osobních údajů vložených do informačního systému podle čl. 9 odst. 1 Úmluvy o Europolu;

               b)

               osobních údajů nabídnutých členským státem nebo třetí stranou k zařazení do zvláštního pracovního souboru pro účely analýzy, jakož i osobních údajů vložených do pracovního souboru pro účely analýzy podle článku 10 Úmluvy o Europolu.

         Článek 3
   Přístup a používání
   1.   Přístup k osobním údajům zpracovávaným Europolem podle tohoto rozhodnutí se omezuje na řádně pověřené úředníky Europolu.
   2.   Aniž je dotčen článek 13 Úmluvy o Europolu, použijí se osobní údaje zpracovávané Europolem podle tohoto rozhodnutí pouze pro účely určení, zda jsou tyto údaje z hlediska úkolů Europolu důležité a mohou být zahrnuty do počítačového systému shromažďovaných informací.
   Článek 4
   Pravidla pro ochranu osobních údajů a bezpečnost údajů
   1.   Při zpracovávání osobních údajů podle tohoto rozhodnutí dodržuje Europol pravidla pro ochranu osobních údajů a bezpečnost údajů stanovená v Úmluvě o Europolu, zejména v čl. 14 odst. 3 a v článcích 16 a 25, a v pravidlech přijatých k jejímu provedení.
   2.   V případě, že se Europol rozhodne zahrnout tyto údaje do počítačového systému shromažďovaných informací nebo je vymazat nebo znehodnotit, informuje o tom poskytující členský stát nebo třetí stranu.
   Článek 5
   Lhůty pro uchovávání údajů
   1.   Rozhodnutí o využití osobních údajů v souladu s čl. 3 odst. 2 se učiní co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne, kdy Europol tyto údaje obdrží.
   2.   Není-li takové rozhodnutí učiněno, dotyčné osobní údaje se po uplynutí lhůty šesti měsíců vymažou nebo znehodnotí a vyrozumí se o tom poskytující členský stát nebo třetí strana.
   Článek 6
   Odpovědnost
   1.   Za zajišťování souladu s články 3, 4 a 5 tohoto rozhodnutí odpovídá Europol.
   2.   Europol informuje správní radu a společný kontrolní orgán před zahájením zpracování údajů podle tohoto rozhodnutí o tom, jak hodlá tuto odpovědnost vykonávat.
   Článek 7
   Nabytí účinku
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 12. června 2007.

            Za Radu

            předseda

         W. SCHÄUBLE

      (1)  Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 2.

      (2)  Úř. věst. C 2, 6.1.2004, s. 1.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 18. prosince 2003, kterým se mění čl. 1 písm. f) rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního roku 2002 (ECB/2003/22)

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0022(01)

Úřední věstník L 009 , 15/01/2004 S. 0039 - 0039

		Rozhodnutí Evropské centrální bankyze dne 18. prosince 2003,kterým se mění čl. 1 písm. f) rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního roku 2002(ECB/2003/22)(2004/48/ES)RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 32 tohoto statutu,s ohledem na rozhodnutí ECB/2001/13 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního roku 2002 [1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Ustanovení čl. 1 písm. f) rozhodnutí ECB/2001/16 definuje "klíč k upisování základního kapitálu" odkazem na rozhodnutí ECB/1998/13 ze dne 1. prosince 1998 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky [2].(2) Rozhodnutí ECB/2003/17 ze dne 18. prosince 2003 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky [3] zrušuje s účinkem od 1. ledna 2004 rozhodnutí ECB/1998/13 a stanoví nové vážené podíly přidělené národním centrálním bankám v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (ECB) (dále jen "vážené podíly v klíči pro upisování základního kapitálu");(3) Je proto nutné změnit čl. 1 písm. f) rozhodnutí ECB/2001/16 pro účely přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank členských států, které přijaly euro od účetního roku 2004. Tato změna by měla zavést obecnou definici pojmu "klíč k upisování základního kapitálu", aby nebylo nutné měnit rozhodnutí ECB/2001/16 vždy, když dojde k úpravě klíče pro upisování základního kapitálu ECB.(4) Aby bylo dosaženo souladu mezi příjmy ECB dosaženými v prvním čtvrtletí prvního roku, od kterého platí úprava, k níž dochází každých pět let, a příjmy ECB rozdělenými na konci tohoto čtvrtletí, je nezbytné se odchýlit od čl. 2 odst. 1 prvního pododstavce rozhodnutí ECB/2001/16 tak, aby i příjmy dosažené v lednu tohoto čtvrtletí byly vypočteny na základě nových vážených podílů v klíči pro upisování základního kapitálu,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Změny rozhodnutí ECB/2001/16Rozhodnutí ECB/2001/16 se mění takto:1. V článku 1 se písmeno f) nahrazuje tímto:"f) "klíčem k upisování základního kapitálu" podíly národních centrálních bank (vyjádřené v procentech) na upsaném základním kapitálu ECB, které pro národní centrální banky vyplývají z jejich váhy v klíči podle článku 29.1 statutu a které platí pro příslušný účetní rok."2. V čl. 2 odst. 1 se doplňuje tento pododstavec:"Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se pro období od 1. ledna do 31. ledna prvního roku, od kterého platí úprava podle článku 29.3 statutu, k níž dochází každých pět let, počítá na základě upraveného klíče k upisování základního kapitálu, jenž se použije na stav celkového počtu eurobankovek v oběhu k 31. prosinci přecházejícího roku."Článek 2Závěrečná ustanovení1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2004.2. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 18. prosince 2003.Za Radu guvernérů ECBJean-Claude Trichet[1] Úř. věst. L 337, 20.12.2001, s. 55.[2] Úř. věst. L 125, 19.5.1999, s. 33.[3] Úř. věst. L 9, 15.1.2004, s. 27.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi

text:
Důležité právní upozornění

|

31999D0468

Úřední věstník L 184 , 17/07/1999 S. 0023 - 0026

		Rozhodnutí Radyze dne 28. června 1999o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [1](1999/468/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 202 třetí odrážku této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [2],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rada svěřuje Komisi v aktech, které přijímá, pravomoci k provádění předpisů, které vydává. Rada může stanovit podmínky pro výkon těchto pravomocí a rovněž si ve zvláštních a odůvodněných případech může vyhradit právo vykonávat tyto prováděcí pravomoci přímo.(2) Rada přijala rozhodnutí 87/373/EHS ze dne 13. července 1987 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [4]. Toto rozhodnutí stanovilo omezený počet postupů, kterými se může tento výkon řídit.(3) Usnesením č. 31 připojeným k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Amsterodamskou smlouvu, byla Komise vyzvána, aby předložila Radě návrh na změnu rozhodnutí 87/373/EHS.(4) Z důvodu jasnosti bylo shledáno, že spíše než změna rozhodnutí 87/373/EHS je vhodnější uvedené rozhodnutí nahradit novým rozhodnutím, a tím je zrušit.(5) S cílem zajistit větší spojitost a předvídatelnost při volbě druhu výboru usiluje toto rozhodnutí především o vymezení kritérií, která se použijí pro výběr postupu projednávání ve výboru, přičemž však tato kritéria nejsou závazná.(6) Z tohoto důvodu je vhodné pro řídící opatření, která se vztahují například na provádění společné zemědělské politiky a společné politiky rybolovu nebo která se vztahují na zavádění programů se značnými dopady na rozpočet, použít řídící postup. Je vhodné, aby tato řídící opatření přijímala Komise postupem zajišťujícím přijetí rozhodnutí v přiměřené lhůtě. Pokud jsou však Radě předložena opatření, která nejsou naléhavá, měla by Komise využít svou pravomoc uvážení a odložit použitelnost přijatých opatření.(7) Pro opatření obecného významu, jejichž předmětem je provádění podstatných prvků základních aktů, zejména pro opatření na ochranu zdraví nebo bezpečnosti osob, zvířat a rostlin, jakož i pro opatření, jejichž předmětem je přizpůsobení nebo aktualizace některých jiných než podstatných ustanovení základních aktů, je vhodné použít regulativní postup. Tato prováděcí opatření by měla být přijímána účinným postupem s ohledem na právo Komise podávat v regulativní oblasti návrhy.(8) Poradní postup je vhodné použít ve všech případech, kdy je to považováno za nejvhodnější. Poradní postup bude nadále používán v případech, ve kterých se uplatňuje v současnosti.(9) Toto rozhodnutí rovněž směřuje ke zjednodušení postupů výkonu prováděcích pravomocí svěřených Komisi, jakož i k zajištění větší účasti Evropského parlamentu v případech, kdy byl základníakt svěřující prováděcí pravomoci Komisi přijat postupem podle článku 251 Smlouvy. Z tohoto důvodu bylo shledáno nezbytným snížit počet postupů a upravit je s ohledem na pravomoci dotčených orgánů, a zejména umožnit Evropskému parlamentu, aby jeho stanovisko vzala Komise nebo Rada v úvahu, má-li parlament za to, že návrh opatření předložený výboru nebo návrh předložený Radou v rámci regulativního postupu přesahuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu.(10) Na třetím místě se toto rozhodnutí zaměřuje na zajištění lepšího informování Evropského parlamentu a stanoví, že Komise bude pravidelně informovat Evropský parlament o práci výborů, předávat Evropskému parlamentu dokumenty související s činností výborů a informovat jej při předložení opatření nebo návrhů na opatření, která mají být přijata, Radě.(11) Na čtvrtém místě se toto rozhodnutí zaměřuje na zajištění lepšího informování veřejnosti o projednávání ve výborech, a v důsledku toho na rozšíření zásad a podmínek přístupu veřejnosti k dokumentům platných pro Komisi rovněž na výbory, na vytvoření seznamu všech výborů, které jsou Komisi nápomocny při výkonu prováděcích pravomocí, jakož i na vypracování výroční zprávy o všech činnostech výborů určené ke zveřejnění a na stanovení povinnosti zveřejnit ve zvláštním rejstříku všechny odkazy na akty týkající se výborů, které byly předány Evropskému parlamentu.(12) Zvláštní postupy projednávání ve výborech vytvořené v rámci uplatňování společné obchodní politiky a pravidel hospodářské soutěže stanovených ve Smlouvách, které nejsou v současnosti založeny na rozhodnutí 87/373/EHS, nejsou tímto rozhodnutím nijak dotčeny,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Prováděcí pravomoci, s výjimkou zvláštních a odůvodněných případů, kdy základní akt vyhrazuje Radě právo vykonávat některé z nich přímo, se svěřují Komisi v souladu s příslušnými ustanoveními základního aktu. Tato ustanovení upřesňují podstatné prvky takto svěřených pravomocí.Pokud základní akt vyžaduje pro přijetí prováděcích opatření určité procedurální podmínky, jsou tyto podmínky v souladu s postupy podle článků 3, 4, 5 a 6.Článek 2Výběr procedurálních podmínek pro přijetí prováděcích opatření vychází z těchto kritérií:a) řídící opatření, například ta, která se vztahují na provádění společné zemědělské politiky a společné politiky rybolovu nebo která se vztahují na zavádění programů se značným dopadem na rozpočet, se přijímají řídícím postupem;b) opatření obecného významu, která provádějí podstatné prvky základního aktu, včetně opatření na ochranu zdraví nebo bezpečnosti osob, zvířat nebo rostlin, se přijímají regulativním postupem; pokud základní akt stanoví, že některé jiné než podstatné prvky tohoto aktu mohou být upraveny nebo aktualizovány prováděcím postupem, přijímají se tato opatření regulativním postupem;c) aniž jsou dotčena písmena a) a b), použije se poradní postup pokaždé, kdy je považován za nejvhodnější.Článek 3Poradní postup1. Komisi je nápomocen poradní výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit s ohledem na naléhavost věci, případně hlasováním.3. Stanovisko výboru se uvede do zápisu; kromě toho má každý členský stát právo požádat, aby byl v zápisu uveden jeho postoj.4. Komise přihlíží co nejvíce ke stanovisku výboru. Sdělí výboru způsob, jakým vzala stanovisko na vědomí.Článek 4Řídící postup1. Komisi je nápomocen řídící výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit s ohledem na naléhavost věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená ve zmíněném článku. Předseda nehlasuje.3. Aniž je dotčen článek 8, přijme Komise opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla, na dobu, která bude upřesněna v každém základním aktu, ale která v žádném případě nepřesáhne tři měsíce ode dne tohoto sdělení.4. Rada může kvalifikovanou většinou v období stanoveném v odstavci 3 přijmout jiné rozhodnutí.Článek 5Regulativní postup1. Komisi je nápomocen regulativní výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda určit s ohledem na naléhavost věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená ve zmíněném článku. Předseda nehlasuje.3. Aniž je dotčen článek 8, přijme Komise zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.4. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.5. Pokud má Evropský parlament za to, že návrh Komise na základě základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy překračuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu, uvědomí Radu o svém postoji.6. Rada se může s ohledem na tento případný postoj usnést o návrhu kvalifikovanou většinou ve lhůtě, která bude stanovena v každém základním aktu, ale která v žádném případě nepřesáhne tři měsíce ode dne, kdy jí věc byla předložena.Pokud se Rada v této lhůtě kvalifikovanou většinou usnese, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná. Může Radě na základě Smlouvy předložit pozměněný návrh, původní návrh nebo návrh právního předpisu.Pokud po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.Článek 6Ochranný postupPokud základní akt svěřuje Komisi pravomoc rozhodnout o ochranných opatřeních, lze použít tento postup:a) Komise sdělí Radě a členským státům všechna rozhodnutí o ochranných opatřeních. Může být stanoveno, že Komise před přijetím rozhodnutí konzultuje členské státy v souladu s postupem vymezeným v jednotlivých případech;b) každý členský stát může Radě předložit rozhodnutí Komise ve lhůtě, kterou stanoví daný základní akt,c) Rada může ve lhůtě stanovené v základním aktu přijmout kvalifikovanou většinou jiné rozhodnutí. V základním aktu může být rovněž stanoveno, že Rada může kvalifikovanou většinou potvrdit, změnit nebo zrušit rozhodnutí přijaté Komisí a že rozhodnutí Komise je považováno za zrušené, pokud se Rada neusnese ve stanovené lhůtě.Článek 71. Každý výbor přijme na návrh předsedy svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu, který je zveřejněn v Úředním věstníku Evropských společenství.Stávající výbory přizpůsobí v nezbytné míře své jednací řády vzorovému jednacímu řádu.2. Zásady a podmínky přístupu veřejnosti k aktům, které platí pro Komisi, se uplatní i pro výbory.3. Komise pravidelně informuje Evropský parlament o činnosti výborů. Z tohoto důvodu jsou mu předkládány programy jednání schůzí, návrhy opatření provádějících akty přijaté postupem podle článku 251 Smlouvy předkládané výborům, jakož i výsledky hlasování, stručné zápisy ze schůzí a seznamy orgánů a subjektů, ke kterým náleží osoby určené členskými státy, aby je zastupovaly. Evropský parlament je rovněž informován pokaždé, když Rada předloží Komisi opatření nebo návrhy opatření, která mají být přijata.4. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství do šesti měsíců po nabytí účinku tohoto rozhodnutí seznam všech výborů pověřených, aby byly nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí. V seznamu bude pro každý výbor upřesněn základní akt nebo akty, na základě kterých je výbor zřízen. Od roku 2000 bude Komise rovněž pravidelně zveřejňovat výroční zprávu o činnosti výborů.5. Odkazy na všechny dokumenty předané Evropskému parlamentu na základě odstavce 3 se zveřejní v rejstříku, který v roce 2001 vytvoří Komise.Článek 8Pokud Evropský parlament v odůvodněném usnesení prohlásí, že návrh prováděcích opatření, která mají být přijata a která byla předložena výboru podle základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy, překračuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu, Komise tento návrh přezkoumá. Komise může na základě tohoto usnesení, s ohledem na lhůty probíhajících projednávání, předložit výboru nový návrh opatření, pokračovat v projednávání nebo předložit Evropskému parlamentu nebo Radě návrh vycházející ze Smlouvy.Komise uvědomí Evropský parlament a výbor o krocích, které zamýšlí uskutečnit v souvislosti s usnesením Evropského parlamentu, a o jejich důvodech.Článek 9Zrušuje se rozhodnutí 87/373/EHS.Článek 10Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.V Lucemburku dne 28. června 1999.Za RadupředsedaM. Naumann[1] Tři prohlášení uvedená do zápisu Rady, která se vztahují na toto rozhodnutí, jsou uvedena v Úř. věst. C 203 ze dne 17. července 1999 na straně 1.[2] Úř. věst. C 279, 8.9.1998, s. 5.[3] Stanovisko ze dne 6. května 1999 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. L 197, 18.7.1987, s. 33.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne  10. dubna 2006  o uzavření Dohody mezi Mezinárodním trestním soudem a Evropskou unií o spolupráci a pomoci

text:
               28.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 115/49

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 10. dubna 2006
   o uzavření Dohody mezi Mezinárodním trestním soudem a Evropskou unií o spolupráci a pomoci
   (2006/313/SZBP)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropské unie, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada na svém zasedání dne 25. dubna 2005 rozhodla zmocnit předsednictví, kterému je nápomocen generální tajemník/vysoký představitel a případně Komise, k zahájení jednání v souladu s článkem 24 Smlouvy o Evropské unii, aby Evropská unie mohla uzavřít dohodu o spolupráci a pomoci s Mezinárodním trestním soudem.

               (2)

               Na základě tohoto zmocnění předsednictví tuto dohodu sjednalo.

               (3)

               Uvedená dohoda by měla být schválena jménem Evropské unie,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Mezinárodním trestním soudem a Evropskou unií o spolupráci a pomoci se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Rada bere na vědomí, že Komise zamýšlí směrovat svou činnost k dosahování cílů a priorit dohody, a to případně prostřednictvím vhodných opatření Společenství.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 10. dubna 2006.

            Za Radu

            předsedkyně

         U. PLASSNIK

    ---documentbreak---

               28.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 115/50

         DOHODA
   mezi Mezinárodním trestním soudem a Evropskou unií o spolupráci a pomoci
   MEZINÁRODNÍ TRESTNÍ SOUD
   (dále jen „Soud“)
   na jedné straně a
   EVROPSKÁ UNIE
   (dále jen „EU“), zastoupená předsednictvím Rady Evropské unie,
   na straně druhé
   (dále jen „strany“),
   VZHLEDEM k zásadnímu významu a přednostní povaze, které má upevnění právního státu a úcta k lidským právům a humanitárnímu právu, jakož i zachování míru a posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu s Chartou Organizace spojených národů a s článkem 11 Smlouvy o Evropské unii,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že zásady Římského statutu Mezinárodního trestního soudu a zásady, kterými se řídí jeho činnost, jsou plně v souladu se zásadami a cíli Evropské unie,
   ZDŮRAZŇUJÍCE důležitost výkonu práva v souladu se zásadami právního státu a nestranného řízení se zvláštním důrazem na práva obviněného stanovená v Římském statutu,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ zvláštní úlohu, kterou hrají v řízení před Soudem oběti a svědkové, jakož i potřebu konkrétních opatření zaměřených na zajištění jejich bezpečnosti a efektivní účasti v souladu s Římským statutem,
   PŘIPOMÍNAJÍCE, že Evropská bezpečnostní strategie přijatá Evropskou radou dne 12. prosince 2003 podporuje mezinárodní řád založený na účinném multilateralismu,
   BEROUCE V ÚVAHU společný postoj Rady 2003/444/SZBP ze dne 16. června 2003 o Mezinárodním trestním soudu, jakož i akční plán Rady navazující na tento společný postoj, a zejména významnou úlohu Mezinárodního trestního soudu pro předcházení a zamezení páchání závažných trestných činů spadajících do jeho pravomoci,
   VZHLEDEM K TOMU, že se Evropská unie zavázala podporovat účinné fungování Mezinárodního trestního soudu a zvyšovat jeho všeobecnou podporu pomocí prosazování co nejširší účasti v Římském statutu,
   PŘIPOMÍNAJÍCE, že tuto dohodu je nutno vykládat ve spojení s Římským statutem Mezinárodního trestního soudu a s jednacím a důkazním řádem a že jim tato dohoda podléhá,
   PŘIPOMÍNAJÍCE, že čl. 87 odst. 6 Římského statutu stanoví, že Soud může jakoukoli mezivládní organizaci požádat o poskytnutí informací nebo dokumentů a že také může požádat o jiné formy spolupráce a pomoci, na kterých se s touto organizací dohodne a které jsou v souladu s jeho kompetencemi nebo mandátem,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že tato dohoda zahrnuje podmínky spolupráce a pomoci mezi Mezinárodním trestním soudem a Evropskou unií a nikoli mezi Mezinárodním trestním soudem a členskými státy Evropské unie,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že vedle společného postoje 2003/444/SZBP a akčního plánu EU, který na uvedený společný postoj navazuje, by se Mezinárodní trestní soud a Evropská unie měly za tímto účelem dohodnout na podmínkách spolupráce a pomoci,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Účel dohody
   Tato dohoda, kterou uzavírá Evropská unie (dále jen „EU“) a Mezinárodní trestní soud (dále jen „Soud“) podle ustanovení Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Římského statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „statut“), stanoví podmínky spolupráce a pomoci mezi EU a Soudem.
   Článek 2
   Definice termínů
   1.   Pro účely této dohody se „EU“ rozumí Rada Evropské unie (dále jen „Rada“), generální tajemník/vysoký představitel a generální sekretariát Rady, jakož i Komise Evropských společenství (dále jen „Evropská komise“). Pojem „EU“ neoznačuje jednotlivé členské státy jako takové.
   2.   Pro účely této dohody se „Soudem“ rozumí:

               a)

               předsednictví;

               b)

               odvolací oddělení, oddělení řízení v první instanci a oddělení předběžného řízení;

               c)

               úřad prokurátora;

               d)

               kancelář;

               e)

               sekretariát shromáždění smluvních států.

         Článek 3
   Dohody členských států
   1.   Tato dohoda, včetně jakékoli dohody nebo jakýchkoli dohod uzavřených podle článku 11 této dohody, se nevztahuje na žádosti o informace od Soudu, které se týkají jiných informací než jsou dokumenty EU, včetně utajovaných informací EU, s původem v jednotlivých členských státech. V těchto případech se žádost podává přímo u daného členského státu.
   2.   Článek 73 Římského statutu se obdobně použije na žádosti podané Soudem u EU podle této dohody.
   Článek 4
   Závazky spolupráce a pomoci
   EU a Soud se dohodly na případné úzké vzájemné spolupráci s cílem usnadnit účinné plnění svých příslušných povinností, jakož i na vzájemných konzultacích o otázkách společného zájmu podle ustanovení této dohody při plném dodržování příslušných ustanovení Smlouvy o EU a statutu. V zájmu usnadnění plnění tohoto závazku spolupráce a pomoci souhlasily strany s ustavením vhodných pravidelných kontaktů mezi Soudem a styčným místem EU pro Soud.
   Článek 5
   Účast na jednáních
   EU může pozvat Soud k účasti na jednáních a konferencích pořádaných pod její záštitou, na kterých se projednávají otázky, na nichž má Soud zájem, a tím být Soudu nápomocna v otázkách spadajících do jeho pravomoci.
   Článek 6
   Podpora hodnot, na kterých se zakládá statut
   EU a Soud v případě potřeby spolupracují při přijímání podnětů k podpoře šíření zásad, hodnot a ustanovení statutu a souvisejících dokumentů.
   Článek 7
   Výměna informací
   1.   EU a Soud zajistí v nejširší možné a uskutečnitelné míře pravidelnou výměnu informací a dokumentů společného zájmu v souladu se statutem a s jednacím a důkazním řádem.
   2.   EU se s ohledem na své povinnosti a pravomoci podle Smlouvy o EU zavazuje spolupracovat se Soudem a poskytovat mu informace nebo dokumenty, jimiž disponuje a které může Soud podle čl. 87 odst. 6 statutu od EU vyžádat.
   3.   EU může z vlastního podnětu a v souladu se Smlouvou o EU poskytovat informace nebo dokumenty, které mohou být důležité pro práci Soudu.
   4.   Tajemník Soudu poskytne v souladu se statutem a s jednacím a důkazním řádem informace a dokumentaci týkající se spisů, ústních jednání, rozsudků a příkazů Soudu, o které může mít EU zájem.
   Článek 8
   Zajištění bezpečnosti nebo ochrany
   V případě, že by spolupráce včetně zveřejňování informací nebo dokumentů podle této dohody ohrozila bezpečnost nebo ochranu současných nebo bývalých zaměstnanců EU nebo by jiným způsobem nepříznivě ovlivnila bezpečnost nebo řádný průběh jakékoli operace nebo činnosti EU, může Soud nařídit, zejména na žádost EU, vhodná ochranná opatření.
   Článek 9
   Utajované informace
   Ustanovení týkající se uvolňování utajovaných informací EU ze strany EU některému orgánu Soudu jsou uvedena v příloze k této dohodě, která je její nedílnou součástí.
   Článek 10
   Výpovědi zaměstnanců Evropské unie
   1.   Pokud si Soud vyžádá výpověď úředníka nebo jiného zaměstnance EU, zavazuje se EU plně spolupracovat se Soudem a v případě nutnosti a s řádným ohledem na své povinnosti a pravomoci podle Smlouvy o EU a příslušných pravidel, které z ní vyplývají, přijmout veškerá nezbytná opatření, aby bylo Soudu umožněno vyslechnout výpověď takové osoby, zejména zproštěním dané osoby závazku mlčenlivosti.
   2.   S odkazem na článek 8 strany uznávají, že v případě, že úředníci nebo jiní zaměstnanci EU jsou požádáni o výpověď před Soudem, mohou být nezbytná opatření na jejich ochranu.
   3.   S výhradou statutu a jednacího a důkazního řádu je EU zmocněna jmenovat zástupce, který bude nápomocen jakémukoli úředníku nebo jinému zaměstnanci EU vystupujícímu jako svědek před Soudem.
   Článek 11
   Spolupráce mezi Evropskou unií a prokurátorem
   1.   Při plném dodržování Smlouvy o EU:

               i)

               se EU zavazuje spolupracovat s prokurátorem v souladu se statutem a jednacím a důkazním řádem tím, že mu bude poskytovat další informace v držení EU, o které prokurátor požádá;

               ii)

               se EU zavazuje spolupracovat s prokurátorem v souladu s čl. 54 odst. 3 písm. c) statutu;

               iii)

               přijme EU v souladu s čl. 54 odst. 3 písm. d) statutu taková ujednání nebo dohody, které nejsou v rozporu se statutem a jichž může být zapotřebí k usnadnění spolupráce mezi EU a prokurátorem.

         2.   Prokurátor podá písemnou žádost o informace generálnímu tajemníkovi/vysokému představiteli. Generální tajemník/vysoký představitel písemně odpoví nejpozději do jednoho měsíce.
   3.   EU a prokurátor se mohou dohodnout, že EU poskytne prokurátorovi dokumenty nebo informace pod podmínkou zachování důvěrnosti a výlučně za účelem vytváření nových důkazů a že se tyto dokumenty nebo informace bez souhlasu EU neposkytnou jiným orgánům Soudu nebo třetím stranám v žádném stadiu řízení ani po jeho skončení. Použijí se pravidla o utajovaných informacích podle článku 9.
   Článek 12
   Výsady a imunity
   Pokud Soud usiluje o vykonání své pravomoci nad osobou, která je údajně trestně odpovědná za trestný čin spadající do pravomoci Soudu, a pokud tato osoba požívá podle příslušných pravidel mezinárodního práva jakékoli výsady a imunity, zavazuje se příslušný orgán EU plně spolupracovat se Soudem a s řádným ohledem na své povinnosti a pravomoci podle Smlouvy o EU a pravidel, která z ní vyplývají, přijmout veškerá nezbytná opatření, aby bylo Soudu umožněno vykonat svou pravomoc, zejména odejmutím takových výsad a imunit v souladu s veškerými příslušnými pravidly mezinárodního práva.
   Článek 13
   Personální opatření
   Podle čl. 44 odst. 4 statutu se EU a Soud dohodly, že případ od případu určí, za jakých výjimečných okolností smí Soud využít odborných znalostí pracovníků poskytnutých bezplatně ze strany EU, aby byli nápomocni práci jakýchkoli orgánů Soudu.
   Článek 14
   Služby a zařízení
   Na žádost Soudu poskytne EU s výhradou dostupnosti taková zařízení a takové služby, které mohou být pro účely Soudu požadovány, včetně případné podpory přímo na místě. Podmínky, za kterých mohou být jakákoli taková zařízení, služby nebo podpora ze strany EU poskytnuty, budou popřípadě předmětem předběžných doplňujících ujednání.
   Článek 15
   Odborná příprava
   Podle potřeby a po konzultaci se Soudem EU usiluje o podporu rozvoje odborné přípravy a pomoci pro soudce, prokurátory, úředníky a právní zástupce v oblasti jejich práce související se Soudem.
   Článek 16
   Korespondence
   1.   Pro účely této dohody se,

               a)

               pokud jde o EU,
               veškerá korespondence zasílá Radě na tuto adresu:

                           Council of the European Union

                           Chief Registry Officer

                           Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                           B-1048 Brussels

                     .
               S výhradou odstavce 2 předá vedoucí spisovny Rady veškerou korespondenci členským státům, Evropské komisi a styčnému místu EU pro Soud;

               b)

               pokud jde o Soud,
               veškerá korespondence zasílá tajemníkovi, popřípadě prokurátorovi.

         2.   Korespondenci od jedné strany, která je přístupná pouze určitým oprávněným úředníkům, orgánům nebo útvarům této strany, lze výjimečně z provozních důvodů zasílat a zpřístupňovat pouze určitým oprávněným úředníkům, orgánům nebo útvarům druhé strany, kteří jsou konkrétně označeni za příjemce, a to s ohledem na jejich příslušnost a při dodržení zásady „vědět jen to nejnutnější“. Pokud jde o EU, předává se tato korespondence prostřednictvím vedoucího spisovny Rady.
   Článek 17
   Provádění
   1.   Úřad prokurátora a kancelář Soudu a generální tajemník Rady a Evropské komise dohlížejí na provádění této dohody v souladu se svými příslušnými pravomocemi.
   2.   Soud a EU mohou pro účely provádění této dohody uzavřít taková ujednání, jaká uznají za vhodná.
   Článek 18
   Urovnávání sporů
   Veškeré neshody mezi EU a Soudem vzniklé výkladem nebo uplatňováním této dohody se řeší konzultací mezi stranami.
   Článek 19
   Vstup v platnost a přezkum
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce po podpisu dohody stranami.
   2.   Tato dohoda může být přezkoumána pro zvážení případných změn na žádost kterékoli strany. Dohoda se přezkoumá nejpozději do pěti let od svého vstupu v platnost.
   3.   Jakákoli změna této dohody může být učiněna pouze písemně a po vzájemné dohodě mezi stranami.
   Článek 20
   Vypovězení dohody
   Tuto dohodu může jedna strana vypovědět písemným oznámením o vypovězení druhé straně. Výpověď nabývá účinku šest měsíců po převzetí oznámení druhou stranou, nedotýká se však žádných závazků, které již podle ustanovení této dohody byly převzaty. Zejména se v souladu s ustanoveními této dohody i nadále chrání veškeré utajované informace poskytnuté nebo získané výměnou podle této dohody.
   NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.

      Hecho en Luxemburgo, el diez de abril de dos mil seis.
      V Lucemburku dne desátého dubna dva tisíce šest.
      Udfærdiget i Luxembourg den tiende april to tusind og seks.
      Geschehen zu Luxemburg am zehnten April zweitausendsechs.
      Kahe tuhande kuuenda aasta aprillikuu kümnendal päeval Luxembourgis.
      Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις δέκα Απριλίου δύο χιλιάδες έξι.
      Done at Luxembourg on the tenth day of April in the year two thousand and six.
      Fait à Luxembourg, le dix avril deux mille six.
      Fatto a Lussemburgo, addì dieci aprile duemilase.
      Luksemburgā, divtūkstoš sestā gada desmitajā aprīlī.
      Priimta du tūkstančiai šeštų metų balandžio dešimtą dieną Liuksemburge.
      Kelt Luxembourgban, a kettőezer hatodik év április tizedik napján.
      Magħmul fil-Lussemburgu, fl-għaxra jum ta' April tas-sena elfejn u sitta.
      Gedaan te Luxemburg, de tiende april tweeduizend zes.
      Sporządzono w Luksemburgu dnia dziesiątego kwietnia roku dwutysięcznego szóstego.
      Feito no Luxemburgo, em dez de Abril de dois mil e seis.
      V Luxemburgu dňa desiateho apríla dvetisícšesť.
      V Luxembourgu, desetega aprila leta dva tisoč šest.
      Tehty Luxemburgissa kymmenentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattakuusi.
      Som skedde i Luxemburg den tionde april tjugohundrasex.

         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωοη
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         Por la Corte Penal Internacional
         Za Mezinárodní trestní soud
         For Den Internationale Straffedomstol
         Für den Europäischen Strafgerichtshof
         Rahvusvahelise Kriminaalkohtu nimel
         Για to Διεθνές Ποινικό Δικαστήριο
         For the International Criminal Court
         Pour la Cour Pénale Internationale
         Per la Corte Penale Internazionale
         Starptautiskās Krimināltiesas vārdā
         Tarptautinio baudžiamojo teismo vardu
         A Nemzetközi Büntetőbíróság részéről
         Għall-Qorti Kriminali Internazzjonali
         Voor het Internationaal Strafhof
         W imieniu Międzynarodowego Trybunału Karnego
         Pelo Tribunal Penal Internacional
         Za Medzinárodný trestný súd
         Za Mednarodno Kazensko Sodišče
         Kansainvälisen rikostuomioistuimen puolesta
         För Internationella brottmålsdomstolen

   PŘÍLOHA

               1.

               V případě žádosti orgánu Soudu o utajované informace EU ve smyslu článku 34 statutu lze tyto informace poskytnout pouze v souladu s bezpečnostními předpisy Rady (1).
               Pro účely této dohody se utajovanou informací rozumí každá informace (tedy poznatek, který může být jakýmkoli způsobem sdělován) nebo materiál, pro které je stanoveno, že vyžadují ochranu proti nedovolenému vyzrazení, a které byly takto označeny bezpečnostním stupněm utajení (dále jen „utajované informace“).
               Zejména:

                           i)

                           Soud zajistí, že se u utajovaných informací EU, které mu byly poskytnuty, zachová stupeň bezpečnostního utajení přiřazený EU a ochrání tyto informace na stejné úrovni ochrany, jakou předpokládají bezpečnostní předpisy Rady. V tomto ohledu Soud zabezpečí ochranu požadovanou EU v souladu s pravidly, opatřeními a postupy, které se zavedou podle odstavce 4;

                           ii)

                           Soud nepoužije poskytnuté utajované informace EU k jiným účelům než k těm, pro které mu tyto utajované informace a dokumenty EU byly poskytnuty;

                           iii)

                           Soud neposkytne tyto informace ani dokumenty třetím stranám bez předchozího písemného souhlasu EU v souladu se zásadou souhlasu původce, stanovenou v bezpečnostních předpisech Rady;

                           iv)

                           Soud zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU, které pro něj byly uvolněny, bude povolen pouze osobám, pro které platí zásada „vědět jen to nejnutnější“;

                           v)

                           Soud zajistí, že všechny osoby, které při výkonu svých úředních povinností potřebují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE a vyšším nebo jejichž povinnosti nebo postavení mohou přístup k takovým informacím umožňovat, projdou odpovídajícími bezpečnostními prověrkami dříve, než jim je k takovým informacím udělen přístup, a to v souladu s opatřeními, která se zavedou na základě objektivních kritérií podle odstavce 4;

                           vi)

                           Soud zajistí, že před poskytnutím přístupu k utajovaným informacím EU jsou všechny osoby, které přístup k takovým informacím potřebují, informovány o požadavcích ochranných bezpečnostních předpisů vztahujících se ke stupni utajení informací, k nimž mají mít přístup, a že budou tyto požadavky dodržovat;

                           vii)

                           S ohledem na svůj stupeň utajení jsou utajované informace EU předávány Soudu diplomatickou poštou, vojenskou poštovní službou, zabezpečenou poštovní službou, zabezpečenými telekomunikacemi nebo kurýrní službou. Soud v předstihu oznámí generálnímu sekretariátu Rady EU název a adresu subjektu zodpovědného za bezpečnost utajovaných informací a přesné adresy, na které musí být informace předány, a zajistí, že adresáti projdou bezpečnostními prověrkami;

                           viii)

                           Soud zajistí, že všechny objekty, pozemky, budovy, kanceláře, místnosti, komunikační a informační systémy atd., ve kterých jsou uloženy utajované informace EU nebo ve kterých se s nimi nakládá, jsou chráněny pomocí vhodných fyzických bezpečnostních opatření v souladu s opatřeními, která se zavedou podle odstavce 4;

                           ix)

                           Soud zajistí, že utajované dokumenty EU, které mu jsou předány, se v okamžiku svého převzetí zaznamenají do zvláštní evidence. Soud zajistí, že se kopie utajovaných dokumentů EU, které jsou mu předány a mohou být vyhotoveny přijímajícím subjektem, jakož i jejich počet a distribuce, zaznamenají v této zvláštní evidenci. Soud oznámí EU datum vrácení těchto dokumentů EU nebo poskytne osvědčení o jejich zničení;

                           x)

                           Soud oznámí generálnímu sekretariátu Rady EU jakýkoli případ ohrožení utajovaných informací EU, které mu byly předány. V takovém případě Soud zahájí šetření a přijme vhodná opatření k zamezení opětovného ohrožení v souladu s opatřeními, která se zavedou podle odstavce 4.

               2.

               Při provádění odstavce 1 není povoleno žádné obecné uvolňování informací, pokud mezi sebou strany nezavedou a nedohodnou postupy týkající se určitých kategorií informací.

               3.

               Před poskytnutím utajovaných informací EU Soudu je lze zařadit do nižšího stupně utajení nebo úplně vyjmout z režimu utajení v souladu s bezpečnostními předpisy Rady. Do každého utajovaného dokumentu EU obsahujícího vnitrostátní utajované informace může nahlížet zaměstnanec Soudu, pouze pokud prošel náležitou bezpečnostní prověrkou, nebo mohou být tyto informace zařazeny do nižšího stupně utajení nebo úplně vyjmuty z režimu utajení pouze s výslovným písemným souhlasem původce.

               4.

               Za účelem provádění této dohody se mezi všemi třemi subjekty uvedenými níže zavedou bezpečnostní opatření za účelem stanovení norem vzájemné bezpečnostní ochrany pro utajované informace, které jsou předmětem této dohody:

                           a)

                           Bezpečnostní kancelář Soudu odpovídá za vypracování bezpečnostních opatření pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací poskytovaných Soudu podle této dohody.

                           b)

                           Bezpečnostní kancelář generálního sekretariátu Rady, pod vedením a z pověření generálního tajemníka Rady, jednajícího jménem Rady a z jejího zmocnění, odpovídá za vypracování bezpečnostních opatření pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací poskytovaných EU podle této dohody.

                           c)

                           Bezpečnostní ředitelství Evropské komise, jednající jménem Evropské komise a z jejího zmocnění, odpovídá za vypracování bezpečnostních opatření pro ochranu utajovaných informací poskytovaných nebo vyměňovaných podle této dohody v rámci Evropské komise a jejích prostor.

                           d)

                           Na straně EU podléhají tyto normy schválení Bezpečnostním výborem Rady.

               5.

               Strany si poskytují vzájemnou pomoc v záležitostech bezpečnosti utajovaných informací, na které se vztahuje tato dohoda, a ve věcech společného zájmu. Subjekty uvedené v odstavci 4 vedou vzájemné bezpečnostní konzultace a provádějí prověrky pro posouzení účinnosti bezpečnostních opatření v rámci svých příslušných povinností, které se stanoví podle odstavce 4.

               6.

               Strany mají bezpečnostní organizaci a bezpečnostní programy založené na základních zásadách bezpečnosti a minimálních bezpečnostních normách, které budou zahrnuty do bezpečnostních systémů stran, vypracovaných podle odstavce 4, aby bylo zajištěno, že na utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda, bude uplatňována rovnocenná úroveň ochrany.

               7.

               Před prvním poskytnutím utajovaných informací, na které se vztahuje tato dohoda, si musí příslušné bezpečnostní subjekty uvedené v odstavci 4 vzájemně potvrdit, že přijímající strana je schopna chránit a zabezpečit informace, na které se vztahuje tato dohoda, způsobem odpovídajícím opatřením, která se zavedou podle odstavce 4.

               8.

               Tato dohoda se nedotýká možnosti EU dát k dispozici Soudu informace s nejvyšším stupněm utajení, pokud Soud zajistí stejnou úroveň ochrany, jakou předpokládají bezpečnostní předpisy Rady.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/959 ze dne 19. června 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/386/SZBP o omezujících opatřeních v reakci na protiprávní anexi Krymu a Sevastopolu

text:
               20.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 156/25

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/959
   ze dne 19. června 2015,
   kterým se mění rozhodnutí 2014/386/SZBP o omezujících opatřeních v reakci na protiprávní anexi Krymu a Sevastopolu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 23. června 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/386/SZBP (1).

               (2)

               Evropská rada dne 19. března 2015 dospěla k závěru, že neuznává a nadále odsuzuje protiprávní anexi Krymu a Sevastopolu Ruskou federací a bude se i nadále zasazovat o plné provádění své politiky neuznání.

               (3)

               Na základě přezkumu rozhodnutí 2014/386/SZBP by měla být platnost omezujících opatření prodloužena do dne 23. června 2016.

               (4)

               Rozhodnutí 2014/386/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 5 rozhodnutí 2014/386/ES se druhý pododstavec nahrazuje tímto:

      „Toto rozhodnutí se použije do 23. června 2016.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 19. června 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. REIRS

      (1)  Rozhodnutí Rady 2014/386/SZBP ze dne 23. června 2014 o omezujících opatřeních v reakci na protiprávní anexi Krymu a Sevastopolu (Úř. věst. L 183, 24.6.2014, s. 70).


title: 2010/74/: Rozhodnutí Komise ze dne 4. února 2010 o změně rozhodnutí 2005/629/ES, kterým se zřizuje Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství

text:
               10.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 37/52

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 4. února 2010
   o změně rozhodnutí 2005/629/ES, kterým se zřizuje Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství
   (2010/74/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1), a zejména na čl. 33 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím Komise 2005/629/ES (2) se zřizuje Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství („VTHVR“), který Komisi poskytuje vysoce kvalifikované vědecké poradenství.

               (2)

               Rozhodnutí 2005/629/ES stanoví postupy pro jmenování členů výboru VTHVR, funkční období jeho členů, přizvání externích odborníků, vytvoření pracovních skupin a postupy pro přijetí jednacího řádu výboru VTHVR. Tyto postupy by měly být zjednodušeny s cílem umožnit přijímání správních rozhodnutí na vhodné úrovni.

               (3)

               Aby se předešlo nejasnostem ohledně denních náhrad vyplácených soukromým odborníkům přizvaným Komisí, měly by být dodatečné náhrady přidělované v souladu s rozhodnutím 2005/629/ES členům výboru VTHVR a externím odborníkům, kteří se účastní setkání výboru VTHVR, nazvány „vyrovnáním“.

               (4)

               Rozhodnutí 2005/629/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Jediný článek
   Rozhodnutí 2005/629/ES se mění takto:

               1)

               Ustanovení čl. 4 odst. 1 se nahrazuje tímto:
               „1.   Komise jmenuje členy výboru VTHVR ze seznamu vhodných kandidátů. Tento seznam se vypracuje po zveřejnění otevřené výzvy k podávání žádostí na internetových stránkách Komise.“

               2)

               V článku 7 se výraz „se souhlasem Komise“ nahrazuje zněním „poté, co konzultoval útvar Komise odpovědný za příslušnou dokumentaci“.

               3)

               V článku 8 se výraz „se souhlasem Komise“ nahrazuje zněním „poté, co konzultoval útvar Komise odpovědný za příslušnou dokumentaci“.

               4)

               Článek 9 se mění takto:

                           a)

                           nadpis se nahrazuje tímto:
                           „Hrazené poplatky a vyrovnání“;

                           b)

                           odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                           „1.   Členové výboru VTHVR a externí odborníci mají nárok na vyrovnání za účast na činnosti výboru VTHVR, jak je stanoveno v příloze.“

               5)

               Článek 10 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 nahrazuje tímto:
                           „1.   Před tím, než jsou zorganizována plenární zasedání výboru VTHVR a jeho pracovních skupin, konzultuje výbor VTHVR útvar Komise odpovědný za příslušnou dokumentaci.“;

                           b)

                           odstavec 3 se nahrazuje tímto:
                           „3.   Na žádost útvaru Komise odpovědného za příslušnou dokumentaci mohou být k účasti na setkáních výboru VTHVR a jeho pracovních skupin přizváni odborníci, kteří nejsou členy výboru VTHVR.“

               6)

               V čl. 11 odst. 1 se výraz „se souhlasem Komise“ nahrazuje zněním „poté, co konzultoval útvar Komise odpovědný za příslušnou dokumentaci“.

               7)

               Příloha se nahrazuje zněním v příloze tohoto rozhodnutí.

      V Bruselu dne 4. února 2010.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.

      (2)  Úř. věst. L 225, 31.8.2005, s. 18.

      PŘÍLOHA

            „PŘÍLOHA

               VYROVNÁNÍ

            Členové výboru VTHVR a externí odborníci mají po účasti na činnosti výboru VTHVR nárok na toto vyrovnání:

                        —

                        Účast na plenárních zasedáních výboru VTHVR a pracovních skupin výboru VTHVR

                                    EUR na celý den

                                    Plenární zasedání výboru VTHVR

                                    Pracovní skupiny výboru VTHVR

                                    Předseda

                                    300

                                    300

                                    Místopředseda (1)

                                    300

                                    0

                                    Jiný účastník

                                    250

                                    250

                              Pokud se jedná pouze o dopolední či odpolední účast, činí vyrovnání 50 % vyrovnání na celý den.

                        —

                        Zprávy

                                    EUR

                                    Stanoviska výboru VTHVR na plenárních zasedáních či prostřednictvím korespondence (2)

                                    Zprávy o souvislostech (3) před plenárními zasedáními výboru VTHVR a pracovních skupin

                                    Zpravodaj

                                    300

                                    300 (4)

         (1)  Pouze při plenárních zasedáních výboru VTHVR.

         (2)  Vyrovnání za vypracování stanoviska.

         (3)  Shrnutí, šetření a informace o souvislostech.

         (4)  Vyrovnání se vyplatí nejdéle do 15 dnů na základě časového rozpisu, o němž rozhodne Komise, jak je upřesněno v předběžné písemné dohodě. Komise však může rozhodnout, že počet dnů zvýší, považuje-li to za nutné.“


               19.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/180

         P7_TA(2013)0236
   Žádost, aby byl Jacek Olgierd Kurski zbaven poslanecké imunity
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. června 2013 o žádosti, aby byl Jacek Olgierd Kurski zbaven imunity (2013/2019(IMM))
   (2016/C 065/26)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na žádost o zbavení Jacka Olgierda Kurského poslanecké imunity, kterou zaslal dne 16. ledna 2013 nejvyšší státní zástupce Polské republiky v souvislosti s žádostí ředitele odboru prevence policejního prezídia zastupujícího policejního prezidenta ze dne 2. ledna 2013 a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 4. února 2013,

               —

               poté, co Jacek Olgierd Kurski dostal možnost vyjádřit se, v souladu s čl. 7 odst. 3 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na článek 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

               —

               s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010 a 6. září 2011 (1),

               —

               s ohledem na článek 105 Ústavy Polské republiky a články 7, 7b odst. 1 a 7c ve spojení s článkem 10b polského zákona ze dne 9. května 1996 o výkonu mandátu poslance nebo senátora,

               —

               s ohledem na čl. 6 odst. 2 a článek 7 jednacího řadu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A7-0187/2013),

               A.

               vzhledem k tomu, že nejvyšší státní zástupce Polské republiky požádal o zbavení poslance Evropského parlamentu Jacka Olgierda Kurského poslanecké imunity v souvislosti s podezřením ze spáchání přestupku;

               B.

               vzhledem k tomu, že podle článku 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie požívají poslanci EP na území vlastního státu imunity přiznávané členům parlamentu vlastního státu;

               C.

               vzhledem k tomu, že podle čl. 105 odst. 2 Ústavy polské republiky nemůže být poslanec v průběhu volebního období trestně stíhán bez předchozího souhlasu parlamentu;

               D.

               vzhledem k tomu, že Jacek Olgierd Kurski je podezřelý ze spáchání dopravního přestupku podle § 92 odst. 1 zákona ze dne 20. května 1971 o přestupcích v platném znění (sbírka zákonů Polské republiky 2010, č. 46, bod 275);

               E.

               vzhledem k tomu, že údajný přestupek není v žádném zjevném vztahu s výkonem mandátu poslance Evropského parlamentu ani nepředstavuje názory či hlasování v rámci výkonu mandátu poslance Evropského parlamentu ve smyslu článku 8 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie;

               F.

               vzhledem k tomu, že toto obvinění zjevně není v žádném vztahu k postavení Jacka Olgierda Kurského jako poslance Evropského parlamentu;

               G.

               vzhledem k tomu, že není žádný důvod pro podezření z existence fumus persecutionis;

               1.

               rozhodl, aby byl Jacek Olgierd Kurski zbaven imunity;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru nejvyššímu státnímu zástupci Polské republiky a Jaceku Olgierdovi Kurskimu.

      (1)  Rozsudek ze dne 12. května 1964 ve věci 101/63, Wagner/Fohrmann a Krier (Recueil 1964, s. 387); rozsudek ze dne 10. července 1986 ve věci 149/85, Wybot/Faure a další (Recueil 1986, s. 2391); rozsudek ze dne 15. října 2008 ve věci T-345/05, Mote v. Parlament (Sb. rozh. 2008, s. II-2849); rozsudek ze dne 21. října 2008 ve spojených věcech C-200/07 a C-201/07, Marra v. De Gregorio a Clemente Sb. rozh. 2008, s. I-7929); rozsudek ze dne 19. března 2010 ve věci T-42/06, Gollnisch v. Parlament (Sb. rozh. 2010, s. II-1135); rozsudek ze dne 6. září 2011 ve věci C-163/10, Patriciello (Sb. rozh. 2011, s. I-7565).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 12. července 2002, kterým se mění protokol o statutu Soudního dvora Evropských společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0653

Úřední věstník L 218 , 13/08/2002 S. 0001 - 0001

		Rozhodnutí Radyze dne 12. července 2002,kterým se mění protokol o statutu Soudního dvora Evropských společenství(2002/653/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 245 druhý pododstavec této smlouvy,s ohledem na žádost Soudního dvora ze dne 17. října 2001,s ohledem na stanovisko Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k těmto důvodům:měla by být stanovena účast třetích států v řízení o předběžných otázkách před Soudním dvorem v případě, že dohoda týkající se určité oblasti uzavřená mezi Radou a jedním nebo více třetími státy stanoví, že tyto státy mají právo předkládat podání nebo písemná vyjádření, pokud soud členského státu požádá Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce spadající do oblasti působnosti dohody,ROZHODLA TAKTO:Článek 1V článku 20 Protokolu o statutu Soudního dvora Evropských společenství se doplňuje nový pododstavec, který zní:"Pokud dohoda týkající se určené oblasti uzavřená mezi Radou a jedním nebo více třetími státy stanoví, že tyto státy mají právo předkládat podání nebo písemná vyjádření, pokud soud členského státu požádá Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce spadající do oblasti působnosti dohody, je rozhodnutí vnitrostátního soudu obsahující uvedenou otázku také oznámeno dotyčným třetím státům, které mohou do dvou měsíců od tohoto oznámení předložit Soudnímu dvoru podání nebo písemná vyjádření."Článek 2Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 12. července 2002.Za RadupředsedaT. Pedersen[1] Stanovisko ze dne 22. února 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[2] Stanovisko ze dne 14. května 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 23. prosince 1963 o uzavření Dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem

text:
Důležité právní upozornění

|

31964D0732

Úřední věstník 217 , 29/12/1964 S. 3685 - 3686 Řecké zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 1 S. 0048  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 1 S. 0018  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 11 Svazek 1 S. 0018

		Rozhodnutí Radyze dne 23. prosince 1963o uzavření Dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem(64/732/EHS)RADA EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 238 této smlouvy,s ohledem na Dohodu zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem podepsanou dne 12. září 1963 v Ankaře,s ohledem na konzultaci Evropského parlamentu dne 28. listopadu 1963 [1],ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem a její protokoly, jakož i prohlášení připojená k závěrečnému aktu podepsanému v Ankaře dne dvanáctého září roku tisíc devět set šedesát tři, se uzavírají, schvalují a potvrzují jménem Společenství.Článek 2Předseda Rady provede oznámení tohoto rozhodnutí v souladu s čl. 31 druhým pododstavcem dohody o přidružení.V Bruselu dne 23. prosince 1963.Za RadupředsedaL. De Block[1] Úř. věst. č. 182, 12.12.1963, s. 2906/63.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2017/101 ze dne 11. ledna 2017, kterým se mění rozhodnutí ECB/2014/40 o provádění třetího programu nákupu krytých dluhopisů (ECB/2017/2)

text:
               20.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 16/53

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2017/101
   ze dne 11. ledna 2017,
   kterým se mění rozhodnutí ECB/2014/40 o provádění třetího programu nákupu krytých dluhopisů (ECB/2017/2)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na druhý pododstavec článku 12.1 ve spojení s čl. 3.1 první odrážkou a článkem 18.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím ECB/2014/40 (1) byl zaveden třetí program nákupu krytých dluhopisů (third covered bond purchase programme – dále jen „CBPP3“). CBPP3 je spolu s programem nákupu cenných papírů krytých aktivy, programem nákupu aktiv veřejného sektoru na sekundárních trzích a programem nákupu cenných papírů podnikového sektoru součástí rozšířeného programu nákupu aktiv (asset purchase programme – APP). Cílem APP je dále zlepšit transmisi měnové politiky, usnadnit poskytování úvěrů hospodářství eurozóny, uvolnit úvěrové podmínky pro domácnosti a podniky a přispět k návratu míry inflace ve střednědobém horizontu pod 2 %, ale blízko této úrovně, což je v souladu s prvořadým cílem Evropské centrální banky (ECB) udržovat cenovou stabilitu.

               (2)

               Nákup aktiv v rámci APP je přiměřeným opatřením ke zmírnění rizika výhledu cenového vývoje, neboť dále uvolní měnové a finanční podmínky, včetně těch, které jsou rozhodné pro podmínky poskytování úvěrů nefinančním podnikům a domácnostem eurozóny, čímž podpoří celkovou spotřebu a investiční výdaje v eurozóně, a v konečném důsledku tak přispěje k návratu míry inflace ve střednědobém horizontu pod 2 %, ale blízko této úrovně. APP je zcela v souladu s povinnostmi centrálních bank Eurosystému na základě Smluv, včetně zákazu měnového financování, a nenarušuje fungování Eurosystému v souladu se zásadou otevřeného tržního hospodářství s volnou soutěží.

               (3)

               Dne 8. prosince 2016 Rada guvernérů v souladu se svým mandátem k zajišťování cenové stability rozhodla, že některé parametry APP je třeba upravit, aby bylo dosaženo jeho cílů. Tyto úpravy jsou v souladu s mandátem Rady guvernérů v oblasti měnové politiky, v plném rozsahu respektují povinnosti centrálních bank Eurosystému na základě Smluv a náležitě zohledňují otázky spojené s řízením rizik.

               (4)

               Zamýšlený časový horizont nákupů v rámci APP by konkrétně měl být prodloužen do konce prosince 2017 nebo podle potřeby i déle a v každém případě, dokud Rada guvernérů nezaznamená udržitelnou korekci vývoje inflace, která je v souladu s jejím cílem dosáhnout míru inflace ve střednědobém horizontu pod 2 %, ale blízko této úrovně.

               (5)

               Objem likvidity dodávané trhu prostřednictvím kombinovaných měsíčních nákupů v rámci APP by měl až do konce března 2017 nadále činit 80 miliard EUR. Od dubna 2017 by kombinované měsíční nákupy v rámci APP měly pokračovat v objemu 60 miliard EUR do konce prosince 2017 nebo podle potřeby i delší dobu a v každém případě, dokud Rada guvernérů nezaznamená udržitelnou korekci vývoje inflace, která je v souladu s jejím inflačním cílem. Pokud se mezitím výhled stane méně příznivým nebo pokud finanční podmínky přestanou být v souladu s dalším pokrokem směrem k udržitelné korekci vývoje inflace, hodlá Rada guvernérů rozšířit program co do objemu anebo délky trvání.

               (6)

               S cílem zajistit pokračující hladkou realizaci nákupů v rámci APP v zamýšleném časovém horizontu by měly být v rámci APP v nezbytném rozsahu povoleny nákupy cenných papírů, jejichž výnos do doby splatnosti je nižší než úroková sazba vkladové facility ECB.

               (7)

               Rozhodnutí ECB/2014/40 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Změna
   V článku 2 rozhodnutí ECB/2014/40 se doplňuje nový bod 7, který zní:

                  „7.

                  Povoleny jsou nákupy nominálních krytých dluhopisů se záporným výnosem do splatnosti (nebo nejnižším možným výnosem („yield to worst“)), který se rovná sazbě vkladové facility nebo tuto sazbu převyšuje. Nákupy nominálních krytých dluhopisů se záporným výnosem do splatnosti (nebo nejnižším možným výnosem) pod sazbou vkladové facility jsou povoleny v nezbytném rozsahu.“

   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. ledna 2017.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 11. ledna 2017.

            Za Radu guvernérů ECB

            prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Rozhodnutí ECB/2014/40 ze dne 15. října 2014 o provádění třetího programu nákupu krytých dluhopisů (Úř. věst. L 335, 22.11.2014, s. 22).


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/3 ze dne 18. listopadu 2015, kterým se stanoví zásady pro poskytování zpětné vazby k plnění úkolů dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve společných týmech dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu (ECB/2015/36)

text:
               5.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 1/4

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2016/3
   ze dne 18. listopadu 2015,
   kterým se stanoví zásady pro poskytování zpětné vazby k plnění úkolů dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve společných týmech dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu (ECB/2015/36)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 a 7 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 6 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nařízení o jednotném mechanismu dohledu“) Evropská centrální banka (ECB) odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu. V 79. bodě odůvodnění nařízení o jednotném mechanismu dohledu se uvádí, že pro účinný dohled jsou nezbytní vysoce motivovaní, dobře vyškolení a nestranní zaměstnanci.

               (2)

               V souladu s články 3 až 6 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (2) (dále jen „nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu“) je ECB pověřena ustavením a složením společných týmů dohledu, které se skládají ze zaměstnanců ECB a vnitrostátních příslušných orgánů. Koordinátor společného týmu dohledu za pomoci dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů zajišťuje koordinaci činnosti společného týmu dohledu.

               (3)

               S ohledem na významnou úlohu dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů při koordinaci členů společného týmu dohledu z jejich vnitrostátního příslušného orgánu je nezbytné a přiměřené zavést jednotný postup pro poskytování zpětné vazby k plnění úkolů dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve společných týmech dohledu. Zpětná vazba k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu pomáhá zajistit řádné fungování společných týmů dohledu tím, že přispívá k neustálému zlepšování činnosti dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů. Zpětná vazba k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu má nejprve podobu provozní zkoušky, která je časově omezená. Na základě zkušeností získaných během této provozní zkoušky bude zvážena komplexnější realizace systému zpětné vazby k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu. Za hodnocení výsledků svých zaměstnanců odpovídají výhradně vnitrostátní příslušné orgány a ECB. Vnitrostátní příslušné orgány mohou využít zpětnou vazbu, která byla poskytnuta v souladu s tímto rozhodnutím, při každodenním řízení svých zaměstnanců a tato zpětná vazba může sloužit jako podklad pro interní systémy hodnocení vnitrostátních příslušných orgánů, umožňují-li to příslušné vnitrostátní právní předpisy.

               (4)

               Jelikož evropský inspektor ochrany údajů uznal, že zpětná vazba k plnění úkolů je nezbytná pro řízení společných týmů dohledu, schválil systém zpětné vazby k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu pod podmínkou, že konkrétní fungování tohoto systému bude upraveno právním předpisem přijatým na příslušné úrovni,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v článku 2 nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu.
   Článek 2
   Zpětná vazba k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu
   1.   Dílčím koordinátorům z vnitrostátních příslušných orgánů ve společných týmech dohledu je v souladu se zásadami uvedenými v příloze I poskytována zpětná vazba v souvislosti s výkonem jejich činnosti a činnosti jejich týmu při plnění úkolů v rámci společného týmu dohledu.
   2.   Po stanovení hlavních úkolů a cílů dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů se zpětná vazba poskytuje za období zpětné vazby, které začíná dnem vstupu tohoto rozhodnutí v platnost podle článku 3 a končí dnem 29. února 2016.
   Článek 3
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 20. listopadu 2015.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 18. listopadu 2015.

            Za Radu guvernérů ECB

            prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (2)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).

      PŘÍLOHA I

         Zásady pro poskytování zpětné vazby k plnění úkolů dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve společných týmech dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu

         (Zpětná vazba k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu)

         Zásada 1

         Rozsah zpětné vazby k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu

      Dílčím koordinátorům z vnitrostátních příslušných orgánů ve společných týmech dohledu bude poskytována zpětná vazba k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud pracují ve společném týmu dohledu v rozsahu alespoň 25 % ekvivalentního pracovního místa na plný úvazek, jak je vymezeno v pracovních předpisech relevantního vnitrostátního příslušného orgánu.

         Zásada 2

         Účel zpětné vazby k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu

      V zájmu zajištění a zlepšení fungování jednotného mechanismu dohledu jako celku bude pomocí zpětné vazby k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu posuzována a oceňována výkonnost dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů při plnění jejich úkolů s cílem prohloubit jejich pochopení cílů a kompetencí společných pro jednotný mechanismus dohledu, a tím zvýšit motivaci jednotlivých členů týmu.

         Zásada 3

         Postup pro poskytování zpětné vazby k plnění úkolů dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů v rámci jednotného mechanismu dohledu

                  1.

                  Na začátku období zpětné vazby stanoví koordinátor společného týmu dohledu po konzultaci s dílčím koordinátorem z vnitrostátního příslušného orgánu hlavní úkoly a cíle dílčího koordinátora z vnitrostátního příslušného orgánu uvedeného v zásadě 1. Hlavní úkoly a cíle budou zaznamenány ve formuláři pro zpětnou vazbu.

                  2.

                  Koordinátor společného týmu dohledu poskytuje každému dílčímu koordinátorovi z vnitrostátního příslušného orgánu uvedenému v zásadě 1 průběžně odborné vedení a neformální zpětnou vazbu po celé období zpětné vazby. Po skončení období zpětné vazby poskytne koordinátor společného týmu dohledu každému dílčímu koordinátorovi z vnitrostátního příslušného orgánu uvedenému v zásadě 1 výslednou zpětnou vazbu, a to jak ústně, tak písemně prostřednictvím formuláře pro zpětnou vazbu.

                  3.

                  Průběžná i výsledná zpětná vazba zohlední hlavní úkoly a cíle dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů zaznamenané ve formuláři pro zpětnou vazbu, kompetence v rámci jednotného mechanismu dohledu uvedené v příloze II a příspěvek příslušného týmu k celkovému fungování společného týmu dohledu.

         Zásada 4

         Přístup ke zpětné vazbě k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu

                  1.

                  Výsledná zpětná vazba pro dílčí koordinátory z vnitrostátních příslušných orgánů ve společném týmu dohledu může být zpřístupněna relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, který ji může využít pro účely běžného řízení svých zaměstnanců, umožňují-li to příslušné vnitrostátní právní předpisy.

                  2.

                  Umožňují-li to příslušné vnitrostátní právní předpisy, mohou vnitrostátní příslušné orgány rozhodnout, že zpětnou vazbu k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu využijí jako dodatečný podklad pro své interní systémy hodnocení pracovní výkonnosti.

                  3.

                  Přístup ke zpětné vazbě k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně jejího přenosu, se vnitrostátním příslušným orgánům poskytuje v souladu s čl. 8 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (1).

         Zásada 5

         Ochrana osobních údajů zpracovávaných v souvislosti se zpětnou vazbou k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu

                  1.

                  ECB bude údaje ze zpětné vazby k plnění úkolů v rámci jednotného mechanismu dohledu zpracovávat v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.

                  2.

                  Údaje ze zpětné vazby k plnění úkolů se používají výhradně pro účely uvedené v zásadách 2 a 4 a jsou uchovávány po dobu nejvýše pěti let.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

      PŘÍLOHA II

         SEZNAM KOMPETENCÍ V RÁMCI JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU

            Odborné znalosti
         : Disponuje znalostmi postupů, metodik a předpisů v oblasti dohledu, zejména v kontextu jednotného mechanismu dohledu, jakož i fungování finančních institucí. Sleduje vývoj v těchto oblastech a uplatňuje znalosti v příslušných oblastech činnosti.

            Komunikace
         : Jasným a stručným způsobem předává informace skupinám či jednotlivcům, ať již ústně nebo písemně, tak aby informace i smysl sdělení pochopili. Naslouchá druhým a vhodně na ně reaguje.

            Spolupráce
         : Vytváří a udržuje trvalé pracovní vztahy se spolupracovníky založené na spolupráci za účelem dosažení evropských cílů týmu. Rozvíjí a udržuje účinné vztahy s ostatními s cílem stimulovat a podporovat týmovou práci. Aktivně sdílí údaje, informace a vědomosti v rámci týmu.

            Odhodlanost při dosahování cílů
         : Houževnatě a vytrvale plní úkoly, hledá úspěšná řešení, přičemž přizpůsobuje vlastní chování s cílem nalézt vhodný přístup k dosažení úspěšného výsledku.

            Úsudek a intruzivnost
         : Analyzuje a vyhodnocuje situace, údaje a informace za účelem vytvoření vhodných strategií, plánů a postupů. Chápe a vyjadřuje odlišné a protichůdné pohledy na věc, je-li to třeba, přizpůsobuje přístupy měnícím se požadavkům, posuzuje problémy z nových hledisek a rozvíjí úvahy jiných a jimi navrhovaná řešení. Snaží se zcela pochopit problematiku před tím, že než vydá doporučení nebo učiní závěr, přičemž shromažďuje potřebné úplné a přesné informace, vytváří si řádný úsudek tím, že zdvořile klade řadu intruzivních otázek a neustále zkoumá případné sporné otázky a informace.

            Širší vnímání souvislostí a přístup orientovaný na budoucnost
         : Vnímá věci v širším kontextu přesahujícím rámec vlastní činnosti tím, že má komplexní přehled o různých funkcích/oblastech, uvědomuje si různorodost kulturních souvislostí a hledisek a vyhodnocuje důsledky svých rozhodnutí pro ostatní. Orientuje se na budoucnost a předvídá budoucí příležitosti a hrozby, podniká kroky k tomu, aby vytvářel příležitosti nebo aby zabránil budoucím problémům.

            Objektivní, čestné a nezávislé jednání
         : Jedná nezávisle a objektivně v zájmu Unie jako celku na základě profesních standardů jednotného mechanismu dohledu, prověřuje okolnosti s cílem získat úplný a reálný obraz situace. Snaží se omezit nebo vyloučit zaujatost, předsudky či subjektivní hodnocení tím, že se opírá o ověřitelné údaje a skutečnosti.

            Řízení týmů v rámci jednotného mechanismu dohledu (pouze pro řídící pracovníky)
         : Řídí týmy (virtuální/vzdálené) a vede je směrem k dosažení cílů týmu. Koordinuje činnost týmu v různých zemích tím, že poskytuje vedení a co nejúčinněji a nejefektivněji využívá schopnosti a diverzitu týmu. Snaží se omezit nejednoznačnost a vypořádat se s ní a hledá způsoby, jak vést a dosáhnout výsledků v nejistých situacích.