title: Rozhodnutí Rady 2006/865/SZBP ze dne 28. listopadu 2006 , kterým se provádí společná akce 2005/824/SZBP o policejní misi Evropské unie (EUPM) v Bosně a Hercegovině

text:
               1.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 335/46

      ROZHODNUTÍ RADY 2006/865/SZBP
   ze dne 28. listopadu 2006,
   kterým se provádí společná akce 2005/824/SZBP o policejní misi Evropské unie (EUPM) v Bosně a Hercegovině
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na společnou akci Rady 2005/824/SZBP ze dne 24. listopadu 2005 o policejní misi Evropské unie v Bosně a Hercegovině (1), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedené společné akce ve spojení s čl. 23 odst. 2 druhou odrážkou Smlouvy o Evropské unii,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. listopadu 2005 přijala Rada společnou akci 2005/824/SZBP, která stanoví, že EUPM má pokračovat do 31. prosince 2007 a že má být určena finanční referenční částka pro rok 2007.

               (2)

               EUPM bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit cíle společné zahraniční a bezpečnostní politiky stanovené v článku 11 Smlouvy,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů spojených s prováděním společné akce 2005/824/SZBP činí 12 150 000 EUR pro rok 2007.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Evropské unie s tou výjimkou, že případné předběžné financování nezůstává ve vlastnictví Společenství.
   3.   Výdaje jsou způsobilé ode dne 21. listopadu 2006.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 28. listopadu 2006.

            Za Radu

            předseda

         E. HEINÄLUOMA

      (1)  Úř. věst. L 307, 25.11.2005, s. 55.


title: 2008/32/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 6. prosince 2007 o jmenování belgického člena a belgického náhradníka Výboru regionů

text:
               11.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 8/10

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 6. prosince 2007
   o jmenování belgického člena a belgického náhradníka Výboru regionů
   (2008/32/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh belgické vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 Rada přijala rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Yva LETERMA se uvolnilo místo člena Výboru regionů. Po jmenování pana Johana SAUWENSE členem je volné místo náhradníka Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, jmenováni:

               a)

               jako člen:
               pan Johan SAUWENS, člen Vlámského parlamentu,
               a

               b)

               jako náhradník:
               pan Ludwig CALUWE, člen Vlámského parlamentu.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 6. prosince 2007.

            Za Radu

            předseda

         A. COSTA

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2012/775/: Rozhodnutí Rady ze dne 6. prosince 2012 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro spolupráci zřízeném Dohodou o spolupráci a celní unii mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Republikou San Marino na straně druhé k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení

text:
               13.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 340/13

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 6. prosince 2012
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Výboru pro spolupráci zřízeném Dohodou o spolupráci a celní unii mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Republikou San Marino na straně druhé k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení
   (2012/775/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 22 Dohody o spolupráci a celní unii mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Republikou San Marino na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) stanoví, že Výbor pro spolupráci přijme opatření k provádění zásad koordinace systémů sociálního zabezpečení stanovených v článku 21 dohody.

               (2)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (3)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (4)

               Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Výboru pro spolupráci k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení.

               (5)

               Postoj Unie ve Výboru pro spolupráci by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro spolupráci zřízeném Dohodou o spolupráci a celní unii mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Republikou San Marino na straně druhé, k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, vychází z návrhu rozhodnutí Výboru pro spolupráci připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Zástupci Unie ve Výboru pro spolupráci mohou schválit menší změny tohoto návrhu rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 6. prosince 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         S. CHARALAMBOUS

      (1)  Úř. věst. L 84, 28.3.2002, s. 43.

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO SPOLUPRÁCI EU–SAN MARINO č. …/…
      ze dne …,
      o přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení
      VÝBOR PRO SPOLUPRÁCI,
      s ohledem na Dohodu o spolupráci a celní unii mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Republikou San Marino na straně druhé (1), a zejména na článek 22 uvedené dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Článek 21 Dohody o spolupráci a celní unii mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Republikou San Marino na straně druhé (dále jen „dohoda“) stanoví zásady koordinace systémů sociálního zabezpečení San Marina a členských států.

                  (2)

                  Článek 22 dohody stanoví, že Výbor pro spolupráci přijme opatření k provádění těchto zásad.

                  (3)

                  S ohledem na uplatnění zásady nediskriminace by toto rozhodnutí nemělo zakládat žádná dodatečná práva vyplývající z určitých skutečností nebo událostí, k nimž došlo na území jedné ze stran dohody a jež podle právních předpisů druhé strany dohody nejsou brány v úvahu, s výjimkou práva na převod určitých dávek.

                  (4)

                  Při používání tohoto rozhodnutí by měl být nárok sanmarinských pracovníků na rodinné dávky podmíněn požadavkem, aby s nimi jejich rodinní příslušníci oprávněně pobývali v členském státě, kde jsou tito pracovníci zaměstnáni. V případě, že jejich rodinní příslušníci oprávněně pobývají v jiném členském státě, použije se nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1231/20102010 ze dne 24. listopadu 2010, kterým se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti (2). Toto rozhodnutí by nemělo zakládat žádný nárok na rodinné dávky ve vztahu k rodinným příslušníkům, kteří pobývají v zemi, jež není členským státem, například v San Marinu.

                  (5)

                  Nařízení Rady (EU) č. 1231/2010 již rozšiřuje působnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (3) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (4), na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti. Nařízení (EU) č. 1231/2010 již zahrnuje zásadu sčítání dob pojištění, které pracovníci, již jsou státními příslušníky San Marina, získali v jednotlivých členských státech a které se týkají nároku na určité dávky, jak stanoví čl. 21 odst. 2 dohody.

                  (6)

                  V zájmu snadnějšího uplatňování pravidel koordinace může být nutné stanovit zvláštní opatření, která odpovídají specifickým ustanovením právních předpisů San Marina.

                  (7)

                  K zajištění hladkého průběhu koordinace systémů sociálního zabezpečení v členských státech a v San Marinu je nezbytné stanovit zvláštní opatření o spolupráci mezi členskými státy a San Marinem, jakož i mezi dotčenými osobami a institucemi příslušného státu.

                  (8)

                  Měla by být přijata přechodná ustanovení k ochraně osob, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a k zajištění toho, aby tyto osoby nepozbyly práv v důsledku jeho vstupu v platnost,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      ČÁST I

         OBECNÁ USTANOVENÍ

      Článek 1
      Definice
      1.   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

                  a)

                  „dohodou“ Dohoda o spolupráci a celní unii mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Republikou San Marino na straně druhé;

                  b)

                  „nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004, ve znění uplatňovaném v členských státech Evropské unie;

                  c)

                  „prováděcím nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009;

                  d)

                  „členským státem“ členský stát Evropské unie;

                  e)

                  „pracovníkem“:

                              i)

                              pro účely právních předpisů členského státu osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu čl. 1 písm. a) nařízení,

                              ii)

                              pro účely právních předpisů San Marina osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu těchto právních předpisů;

                  f)

                  „rodinným příslušníkem“:

                              i)

                              pro účely právních předpisů členského státu rodinný příslušník ve smyslu čl. 1 písm. i) nařízení,

                              ii)

                              pro účely právních předpisů San Marina rodinný příslušník ve smyslu těchto právních předpisů;

                  g)

                  „právními předpisy“:

                              i)

                              pokud jde o členské státy, právní předpisy ve smyslu čl. 1 písm. l) nařízení, které se týkají dávek, na něž se vztahuje toto rozhodnutí,

                              ii)

                              pokud jde o San Marino, právní předpisy platné v San Marinu, které se týkají dávek, na něž se vztahuje toto rozhodnutí;

                  h)

                  „dávkami“:

                              i)

                              pokud jde o členské státy, dávky ve smyslu článku 3 nařízení,

                              ii)

                              pokud jde o San Marino, odpovídající dávky uplatňované v San Marinu;

                  i)

                  „převoditelnými dávkami“:

                              i)

                              pokud jde o členské státy:

                                          —

                                          starobní důchody,

                                          —

                                          pozůstalostní důchody,

                                          —

                                          důchody při pracovních úrazech a nemocech z povolání,

                                          —

                                          invalidní důchody v důsledku pracovních úrazů a nemocí z povolání,

                                    ve smyslu nařízení, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek uvedených v příloze X nařízení,

                              ii)

                              pokud jde o San Marino, odpovídající dávky poskytované podle právních předpisů San Marina, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek stanovených v příloze I tohoto rozhodnutí.

            2.   Ostatní pojmy použité v tomto rozhodnutí mají význam stanovený:

                  a)

                  pokud jde o členské státy, v nařízení a v prováděcím nařízení;

                  b)

                  pokud jde o San Marino, v příslušných právních předpisech platných v San Marinu.

            Článek 2
      Osobní působnost
      Toto rozhodnutí se použije na:

                  a)

                  pracovníky, kteří jsou státními příslušníky San Marina a kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území členského státu a kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům jednoho nebo více členských států, a jejich pozůstalé;

                  b)

                  rodinné příslušníky pracovníků podle písmene a) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v některém členském státě;

                  c)

                  pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu a kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území San Marina a kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům San Marina, a jejich pozůstalé, a

                  d)

                  rodinné příslušníky pracovníků podle písmene c) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v San Marinu.

            Článek 3
      Rovnost zacházení
      1.   S pracovníky, kteří jsou státními příslušníky San Marina a jsou legálně zaměstnáni v členském státě, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání se státními příslušníky členských států, v nichž jsou tito pracovníci zaměstnáni.
      2.   S pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu a jsou legálně zaměstnáni v San Marinu, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání se státními příslušníky San Marina.
      ČÁST II

         VZTAHY MEZI ČLENSKÝMI STÁTY A SAN MARINEM

      Článek 4
      Upuštění od pravidel týkajících se bydliště
      1.   Převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i), na které mají osoby uvedené v čl. 2 písm. a) a c) nárok, nepodléhají žádnému snížení, úpravě, pozastavení, odnětí ani konfiskaci z důvodu skutečnosti, že příjemce pobývá:

                  i)

                  pro účely dávek podle právních předpisů členského státu na území San Marina nebo

                  ii)

                  pro účely dávek podle právních předpisů San Marina na území členského státu.

            2.   Rodinní příslušníci pracovníka podle čl. 2 písm. b) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) bodu i) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem dotčeného členského státu, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území San Marina.
      3.   Rodinní příslušníci pracovníka podle čl. 2 písm. d) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) bodu ii) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem San Marina, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území některého členského státu.
      ČÁST III

         RŮZNÁ USTANOVENÍ

      Článek 5
      Spolupráce
      1.   Členské státy a San Marino si navzájem sdělují veškeré informace o změnách ve svých právních předpisech, které mohou mít vliv na provádění tohoto rozhodnutí.
      2.   Pro účely tohoto rozhodnutí si orgány a instituce členských států a San Marina poskytují navzájem pomoc a postupují, jako by šlo o provádění jejich vlastních právních předpisů. Vzájemná správní pomoc uvedených orgánů a institucí je v zásadě bezplatná. Příslušné orgány členských států a San Marina se však mohou dohodnout na náhradě některých nákladů.
      3.   Orgány a instituce členských států a San Marina mohou za účelem provádění tohoto rozhodnutí komunikovat přímo mezi sebou a s dotčenými osobami a jejich zástupci.
      4.   Instituce a osoby, na které se vztahuje toto rozhodnutí, mají povinnost se vzájemně informovat a spolupracovat za účelem řádného provádění tohoto rozhodnutí.
      5.   Osoby, na které se vztahuje toto rozhodnutí, musí neprodleně informovat instituce příslušného členského státu nebo San Marina, pokud je příslušným státem, a členského státu bydliště nebo San Marina, pokud je jejich státem bydliště, o jakýchkoliv změnách své osobní či rodinné situace, které ovlivňují jejich práva na dávky podle tohoto rozhodnutí.
      6.   Nesplnění povinnosti poskytovat informace uvedené v odstavci 5 může mít za následek použití přiměřených opatření podle vnitrostátních právních předpisů. Tato opatření však musí být rovnocenná opatřením použitelným v obdobných situacích podle vnitrostátních právních předpisů a nesmí v praxi žadatelům znemožňovat či nadměrně ztěžovat výkon práv přiznaných tímto rozhodnutím.
      7.   Členské státy a San Marino mohou přijímat vnitrostátní předpisy, které stanoví podmínky pro ověření nároku na dávky zohledňující skutečnost, že příjemci pobývají nebo mají bydliště mimo území státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce. Tyto předpisy musí být přiměřené, nesmějí být v žádném případě diskriminující na základě státní příslušnosti a musí být v souladu se zásadami tohoto rozhodnutí. Tyto předpisy musí být oznámeny Výboru pro spolupráci.
      Článek 6
      Správní kontroly a lékařské prohlídky
      1.   Tento článek se použije na osoby uvedené v článku 2, které pobírají převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i), a na instituce pověřené prováděním tohoto rozhodnutí.
      2.   Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území San Marina, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území San Marina a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí na žádost dlužné instituce lékařskou prohlídku instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce v souladu s postupy stanovenými právními předpisy používanými touto institucí.
      Dlužná instituce v případě potřeby informuje instituci místa pobytu nebo bydliště o veškerých zvláštních požadavcích, které je třeba dodržet, a o předmětu lékařské prohlídky.
      Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o lékařskou prohlídku požádala.
      Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat příjemce vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, a to buď na území, na němž má příjemce dávek nebo žadatel o dávky bydliště nebo kde pobývá, anebo v zemi, v níž má sídlo dlužná instituce. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce.
      3.   Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území San Marina, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území San Marina a dlužná instituce se nachází na území členského státu, správní kontrolu na žádost dlužné instituce provádí instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce.
      Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o správní kontrolu požádala.
      Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat situaci týkající se příjemce přezkoumat odborníkem podle vlastního výběru. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce.
      4.   Jeden nebo více členských států a San Marino se mohou dohodnout na jiných správních ustanoveních, o kterých musí informovat Výbor pro spolupráci.
      5.   Odchylně od zásady bezplatné vzájemné správní pomoci podle čl. 5 odst. 2 tohoto rozhodnutí hradí skutečnou částku výdajů na kontroly uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku dlužná instituce, která požadovala jejich provedení, instituci, která byla požádána o jejich provedení.
      Článek 7
      Použití článku 24 dohody

         Článek 24 dohody se použije, pokud se jedna strana domnívá, že druhá strana nesplnila povinnosti stanovené v článcích 5 a 6.
      Článek 8
      Zvláštní ustanovení o používání právních předpisů San Marina
      Výbor pro spolupráci může v případě potřeby začlenit do přílohy II tohoto rozhodnutí zvláštní ustanovení o používání právních předpisů San Marina.
      Článek 9
      Správní postupy podle stávajících dvoustranných dohod
      Správní postupy obsažené ve stávajících dvoustranných dohodách mezi členským státem a San Marinem mohou být i nadále používány, nedotýkají-li se nepříznivě práv a povinností dotčených osob, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí.
      Článek 10
      Dohody doplňující správní postupy pro provádění tohoto rozhodnutí
      Jeden nebo více členských států a San Marino mohou uzavřít dohody určené k doplnění správních postupů pro používání tohoto rozhodnutí, zejména pokud jde o předcházení podvodům a chybám a boj proti nim.
      ČÁST IV

         PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

      Článek 11
      Přechodná ustanovení
      1.   Toto rozhodnutí nezakládá žádné nároky za období přede dnem svého vstupu v platnost.
      2.   S výhradou odstavce 1 se nárok podle tohoto rozhodnutí nabývá i ve vztahu k pojistné události, ke které došlo přede dnem jeho vstupu v platnost.
      3.   Jakékoli dávky, které nebyly přiznány nebo jejichž výplata byla pozastavena z důvodu státní příslušnosti nebo místa bydliště dotčené osoby, jsou na žádost této osoby přiznány nebo obnoveny s účinností od data vstupu tohoto rozhodnutí v platnost za předpokladu, že nároky, na jejichž základě se dříve dávky poskytovaly, nebyly uspokojeny jednorázovým peněžitým vyrovnáním.
      4.   Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána do dvou let ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky nabyté na základě tohoto rozhodnutí od uvedeného dne a proti dotčené osobě nelze uplatnit ustanovení právních předpisů žádného z členských států nebo San Marina týkající se propadnutí nebo promlčení nároků.
      5.   Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána po uplynutí dvouleté lhůty uvedené v odstavci 4, získávají se nároky, které nepropadly ani nebyly promlčeny, dnem podání žádosti, s výjimkou případů, kdy se použijí příznivější ustanovení právních předpisů kteréhokoli členského státu nebo San Marina.
      Článek 12
      Přílohy tohoto rozhodnutí
      1.   Přílohy tohoto rozhodnutí tvoří jeho nedílnou součást.
      2.   Na žádost San Marina nebo Evropské unie mohou být přílohy pozměněny rozhodnutím Výboru pro spolupráci.
      Článek 13
      Vstup v platnost
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po dni zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

         V …. dne

               Za Výbor pro spolupráci

               předseda nebo předsedkyně

         (1)  Úř. věst. L EU 84, 28.3.2002, s. 43.

         (2)  Úř. věst. L 344, 29.12.2010, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.

         PŘÍLOHA I

            SEZNAM ZVLÁŠTNÍCH NEPŘÍSPĚVKOVÝCH PENĚŽITÝCH DÁVEK POSKYTOVANÝCH V SAN MARINU

         PŘÍLOHA II

            ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O POUŽÍVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ SAN MARINA


title: 2011/189/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 24. června 2010 o podpisu Úmluvy o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu jménem Evropské unie

text:
               29.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 81/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 24. června 2010
   o podpisu Úmluvy o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu jménem Evropské unie
   (2011/189/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Unie má pravomoc přijímat opatření na zachování a řízení mořských biologických zdrojů v rámci společné rybářské politiky a uzavírat dohody s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.

               (2)

               Na základě rozhodnutí Rady 98/392/ES (1) je Unie smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982, v níž se od všech členů mezinárodního společenství požaduje spolupráce při zachování a řízení mořských biologických zdrojů.

               (3)

               Na základě rozhodnutí Rady 98/414/ES (2) je Unie smluvní stranou Dohody o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací.

               (4)

               Rada dne 17. dubna 2007 zmocnila Komisi, aby jménem Společenství vedla jednání o úmluvě o Regionální organizaci pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří zaměřené na rybolovné zdroje, na něž se doposud nevztahuje činnost žádné stávající regionální organizace pro řízení rybolovu.

               (5)

               Jednání byla úspěšně uzavřena dne 14. listopadu 2009 v Aucklandu na Novém Zélandu, kde byl přijat návrh Úmluvy o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu (dále jen „úmluva“), která je podle svého čl. 36 odst. 1 otevřena k podpisu v období 12 měsíců ode dne 1. února 2010.

               (6)

               Cílem úmluvy je zajistit dlouhodobou ochranu a udržitelné využívání rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy prostřednictvím jejího účinného provádění.

               (7)

               Jelikož v oblasti úmluvy loví rybolovné zdroje plavidla plující pod vlajkou členských států Unie, je v zájmu Unie hrát při provádění úmluvy účinnou úlohu.

               (8)

               Úmluva by měla být podepsána,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Úmluvy o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu (dále jen „úmluva“) se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího pozdějšího uzavření (3).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn určit osobu nebo osoby zmocněné podepsat úmluvu jménem Unie s výhradou jejího uzavření.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 24. června 2010.

            Za Radu

            předseda

         J. BLANCO LÓPEZ

      (1)  Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 14.

      (3)  Znění úmluvy bude zveřejněno současně s rozhodnutím o jejím uzavření.


title: Rozhodnutí č. A3 ze dne 17. prosince 2009 , které se týká sčítání nepřerušovaných období vyslání získaných podle nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004  (Text s významem pro EHP )a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem

text:
               8.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 149/3

         ROZHODNUTÍ č. A3
   ze dne 17. prosince 2009,
   které se týká sčítání nepřerušovaných období vyslání získaných podle nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004
   (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)
   2010/C 149/04
   SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ,
   s ohledem na čl. 72 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1), podle něhož je správní komise odpovědná za řešení všech správních otázek nebo otázek výkladu vyplývajících z ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (2),
   s ohledem na článek 12 nařízení (ES) č. 883/2004,
   s ohledem na články 5 a 14 až 21 nařízení (ES) č. 987/2009,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pro účely tohoto rozhodnutí se „vysláním“ rozumí jakákoli období získaná zaměstnanci nebo osobami samostatně výdělečně činnými, během kterých osoba vykonává činnost v jiném členském státě než příslušném členském státě v souladu s ustanoveními čl. 14 odst. 1, čl. 14a odst. 1, čl. 14b odst. 1 a 2 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 (3) a čl. 12 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 883/2004.

               (2)

               Ustanovení článku 12 nařízení (ES) č. 883/2004, která stanoví výjimku z obecného pravidla určeného v čl. 11 odst. 3 písm. a) uvedeného nařízení, mají zejména usnadnit volné poskytování služeb ve prospěch zaměstnavatelů vysílajících pracovníky do jiných členských států, než ve kterém jsou usazeni, a také mají usnadnit volný pohyb pracovníků do jiných členských států. Tato ustanovení mají za cíl rovněž odstranit překážky, které by mohly bránit volnému pohybu pracovníků, podpořit hospodářský průnik a zabránit administrativním komplikacím, zejména pokud jde o pracovníky a podniky.

               (3)

               Rozhodujícími podmínkami pro uplatnění čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení je existence přímého vztahu mezi zaměstnavatelem a zaměstnaným pracovníkem a existence vazeb mezi zaměstnavatelem a členským státem, ve kterém je usazen. Rozhodující podmínkou pro uplatnění čl. 12 odst. 2 uvedeného nařízení je obvyklý výkon podstatné podobné činnosti v členském státě, ve kterém je osoba usazena.

               (4)

               Podle nařízení (EHS) č. 1408/71 nesmí předpokládaná doba vyslání přesáhnout 12 měsíců, přičemž je možné prodloužení o nejvýše 12 dalších měsíců v případě nepředvídatelných okolností. Podle nařízení (ES) č. 883/2004 nesmí předpokládaná celková doba vyslání přesáhnout 24 měsíců.

               (5)

               Jakékoli prodloužení nepřerušené doby vyslání na dobu delší než je maximální doba stanovená v uvedených nařízeních vyžaduje dohodu podle článku 17 nařízení (EHS) č. 1408/71 nebo článku 16 nařízení (ES) č. 883/2004.

               (6)

               V nařízení (ES) č. 883/2004 není explicitně uvedeno žádné přechodné ustanovení týkající se sčítání dob vyslání získaných podle nařízení (EHS) č. 1408/71 a (ES) č. 883/2004. Záměrem zákonodárného orgánu bylo prodloužit maximální možnou předpokládanou dobu vyslání z 12 měsíců na 24 měsíců. Postupy a jiné podmínky pro vyslání se významněji nezměnily.

               (7)

               S ohledem na právní kontinuitu mezi starými a novými nařízeními a v zájmu zajištění jednotného uplatnění pravidel vysílání během přechodného období mezi nařízeními (EHS) č. 1408/71 a (ES) č. 883/2004,
               v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004,

         ROZHODLA TAKTO:

               1.

               Všechny doby vyslání získané podle nařízení (EHS) č. 1408/71 musí být pro výpočet nepřerušené doby vyslání při aplikaci nařízení (ES) č. 883/2004 vzaty v úvahu, a to tak, aby celková doba nepřerušeného vyslání získaná podle obou nařízení nepřesáhla 24 měsíců.

               2.

               Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne vstupu nařízení (ES) č. 987/2009 v platnost.

            předsedkyně správní komise

         Lena MALMBERG

      (1)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2.


title: 2011/597/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2011 o uzavření účtů Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2009

text:
               27.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 250/209

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2011
   o uzavření účtů Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2009
   (2011/597/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2009,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2009, spolu s odpověďmi agentury (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze d ne 15. února 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES a článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/114/ES, Euratom ze dne 12. února 2008, kterým se stanoví stanovy Zásobovací agentury Euratomu (3), a zejména na článek 8 tohoto rozhodnutí,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0144/2011),

               1.

               schvaluje uzavření účtů Zásobovací agentury Euratomu za rozpočtový rok 2009;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí generálnímu řediteli Zásobovací agentury Euratomu, Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 338, 14.12.2010, s. 6.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 41, 15.2.2008, s. 15.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: 2010/222/: Rozhodnutí Komise ze dne 19. dubna 2010 o účasti Evropské komise na Celosvětovém partnerství pro bioenergii

text:
               20.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 98/12

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 19. dubna 2010
   o účasti Evropské komise na Celosvětovém partnerství pro bioenergii
   (2010/222/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská unie si v odvětví energetiky stanovila za cíl zvýšit zabezpečení dodávek a snížit emise skleníkových plynů způsobené vlastní spotřebou energie zvýšeným využíváním obnovitelných zdrojů energie. Bionergie představuje významnou součást strategie pro obnovitelné zdroje. Unie usiluje o udržitelnou produkci biomasy a přijala kritéria udržitelnosti pro biopaliva a biokapaliny.

               (2)

               Komise se v rámci své spolupráce s mezinárodními partnery, včetně rozvojových zemí, aktivně účastní dialogů v odvětví energetiky a jiných forem spolupráce týkajících se této problematiky. Výhody bionergie se plně projeví až v okamžiku, kdy i ostatní země přijmou strategie v oblasti bioenergie a budou je udržitelným způsobem provádět. Uskutečnění udržitelné produkce energie lze výrazně urychlit prostřednictvím vhodných mezinárodních rámců.

               (3)

               Představitelé G8 schválili v rámci Gleneagleského akčního plánu z roku 2005 založení Celosvětového partnerství pro bioenergii na podporu širšího a nákladově efektivního využívání biomasy a biopaliv, zejména v rozvojových zemích. Celosvětové partnerství pro bioenergii iniciovalo vznik pracovních skupin zabývajících se metodami použitelnými na skleníkové plyny a udržitelností, s cílem podpořit udržitelné využití bioenergie.

               (4)

               Předseda Celosvětového partnerství pro bioenergii se dne 12. dubna 2007 písemně obrátil na předsedu Evropské komise Barrosa a vyzval Komisi k účasti na Celosvětovém partnerství pro bioenergii a následně svou výzvu zopakoval.

               (5)

               Komise bude moci díky své účasti na Celosvětovém partnerství pro bioenergii lépe koordinovat své mezinárodní činnosti týkající se bioenergie a s tím spojené otázky v oblasti udržitelnosti.

               (6)

               Celosvětové partnerství pro bionergii je financováno z příspěvků svých členů. Tyto příspěvky jsou dobrovolné a rozhodnutí o účasti na něm nezavazuje Komisi, aby finančně přispívala do společných rozpočtů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Evropská komise (dále jen „Komise“) se jako partner účastní na Celosvětovém partnerství pro bioenergii.
   Článek 2
   Komisař pro energetiku, nebo jeho určený zástupce, je oprávněn podepsat jménem Komise mandát pro Celosvětové partnerství pro bioenergii.

      V Bruselu dne 19. dubna 2010.

            Za Komisi

         Günther OETTINGER

            člen Komise


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1141 ze dne 13. července 2015, kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)

text:
               14.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 185/18

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/1141
   ze dne 13. července 2015,
   kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. července 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/392/SZBP (1).

               (2)

               Dne 22. července 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/482/SZBP (2), kterým se prodloužila platnost rozhodnutí 2012/392/SZBP do 15. července 2016 a stanovila finanční referenční částka do 15. července 2015.

               (3)

               Evropská rada se dne 23. dubna 2015 zavázala k posílení přítomnosti Unie na moři, k předcházení nelegálním migračním tokům a k zesílení vnitřní solidarity a odpovědnosti. Je odhodlána posílit podporu Nigeru, mimo jiné při monitorování a kontrole pozemních hranic a tras na základě stávajících operací SZBP v regionu. Politický a bezpečnostní výbor se dne 13. května 2015 na základě prozatímního strategického přezkumu dohodl na nové linii operace, která kombinuje zapojení v Niamey s trvalou přítomností v Agadezu.

               (4)

               Rozhodnutí 2012/392/SZBP je třeba změnit tak, aby období, na které se vztahuje finanční referenční částka, bylo prodlouženo do 15. července 2016. Do tří měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí bude uvedená finanční referenční částka přezkoumána na základě dalšího operačního plánování týkajícího se přístupu s dvojím zaměřením, který kombinuje posílené zapojení v Niamey s trvalou přítomností v Agadezu.

               (5)

               Mise EUCAP Sahel Niger bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2012/392/SZBP se mění takto:

               1)

               v článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 16. července 2012 do 31. října 2013 činí 8 700 000 EUR.
               Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 1. listopadu 2013 do 15. července 2014 činí 6 500 000 EUR.
               Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 16. července 2014 do 15. července 2015 činí 9 155 000 EUR.
               Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 16. července 2015 do 15. července 2016 činí 9 800 000 EUR.“

               2)

               článek 13a se nahrazuje tímto:
               „Článek 13a
               Projektová skupina
               1.   Mise EUCAP Sahel Niger zahrnuje projektovou skupinu pro určování a provádění projektů, které jsou v souladu s cíli mise a přispívají k výkonu mandátu. Mise EUCAP Sahel Niger podle potřeby usnadňuje realizaci projektů prováděných na vlastní odpovědnost členskými státy a třetími státy v oblastech souvisejících s misí EUCAP Sahel Niger a na podporu jejích cílů a poskytuje ohledně nich poradenství.
               2.   S výhradou odstavce 3 je mise EUCAP Sahel Niger oprávněna použít k provádění projektů, které jsou považovány za projekty doplňující soudržným způsobem ostatní akce mise EUCAP Sahel Niger, finanční příspěvky EU a členských států nebo třetích států, pokud jsou tyto projekty:

                           a)

                           uvedeny ve finančním výkazu tohoto rozhodnutí nebo

                           b)

                           v průběhu mandátu mise začleněny prostřednictvím změny uvedeného finančního výkazu na žádost vedoucího mise.

                     Poté, co Komise nebo tyto státy formálně navrhnou, aby jejich finanční příspěvky byly spravovány misí EUCAP Sahel Niger, uzavře mise EUCAP Sahel Niger s Komisí nebo těmito státy dohodu, která se týká zejména konkrétních postupů pro vyřizování případných stížností třetích stran ohledně škod vzniklých jednáním nebo opomenutím ze strany mise EUCAP Sahel Niger při využívání finančních prostředků, které byly poskytnuty těmito státy. Přispívající členské státy nemohou v žádném případě činit Unii nebo vysokého představitele odpovědnými za jednání nebo opomenutí ze strany mise EUCAP Sahel Niger při využívání finančních prostředků, které byly poskytnuty těmito státy.
               3.   Přijetí finančních příspěvků pro projektovou skupinu od EU nebo třetích států schvaluje Politický a bezpečnostní výbor.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 16. července 2015.

      V Bruselu dne 13. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         F. ETGEN

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/392/SZBP ze dne 16. července 2012 o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (Úř. věst. L 187, 17.7.2012, s. 48).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/482/SZBP ze dne 22. července 2014, kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (Úř. věst. L 217, 23.7.2014, s. 31).


C 287 E/158              CS                               Úřední věstník Evropské unie                                              24.11.2006
Středa, 18. ledna 2006
               P6_TA(2006)0011
               Zřízení vyšetřovacího výboru ke krizi společnosti „Equitable Life Assurance
               Society“
               Rozhodnutí Evropského parlamentu o zřízení vyšetřovacího výboru ke krizi společnosti Equitable
                                                            Life Assurance Society
               Evropský parlament,
               — s ohledem na článek 193 Smlouvy o ES,
               — s ohledem na rozhodnutí 95/167/ES, Euratom, ESUO Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne
                    19. dubna 1995 o podrobných ustanoveních o výkonu vyšetřovacího práva Evropského parlamentu (1),
               — s ohledem na článek 176 jednacího řádu,
               — s ohledem na žádost předloženou 213 poslanci Evropského parlamentu,
               — s ohledem na rozhodnutí Konference předsedů ze dne 14. prosince 2005, jež přijala zásadní dohodu
                    o zřízení vyšetřovacího výboru s ohledem na obvinění vznesená v petici 0611/2004 od Arthura Whita
                    (Brit) a v petici 0029/2005 od Paula Braithwaita (Brit) jménem členů akční skupiny členů společnosti
                    Equitable Life Assurance Society a s ohledem na další petice týkající se téže záležitosti, které podali
                    němečtí a irští předkladatelé a které se všechny týkaly společnosti Equitable Life Assurance Society (dále
                    jen „Equitable Life“),
               1. přijímá rozhodnutí zřídit vyšetřovací výbor, který prošetří údajná porušení právních předpisů Spole-
               čenství a údajné chyby v řízení při uplatňování právních předpisů Společenství, jež se týkají krize Equitable
               Life, aniž by tím byly dotčeny pravomoci vnitrostátních soudů a soudů Společenství;
               2.    přijímá rozhodnutí, že vyšetřovací výbor:
               — prošetří, údajná porušení právních předpisů Společenství a údajné chyby v řízení při uplatňování směr-
                    nice 92/96/EHS (2), která je nyní obsažena v kodifikované směrnici 2002/83/ES (3), příslušnými orgány
                    Spojeného království ve vztahu k Equitable Life, zejména pokud jde o regulatorní rámec a sledování
                    finančního zdraví pojišťoven, včetně jejich solventnosti, tvorbu odpovídajících technických rezerv
                    a krytí těchto rezerv odpovídajícími aktivy;
               — posoudí v této souvislosti, zda Komise řádně dostála své povinnosti dohlížet na správné a včasné prová-
                    dění právních předpisů Společenství ve vnitrostátním právu, a zjistí, zda k situaci, která nastala, nepři-
                    spěly systémové slabiny;
               — posoudí obvinění, podle něhož orgány dohledu Spojeného království po celou řadu let, přinejmenším
                    od roku 1989, nedokázaly důsledně chránit zájmy pojištěnců, neboť neprováděly přísnou kontrolu
                    účetních postupů a způsobu tvorby rezerv a nesledovaly finanční situaci Equitable Life;
               (1) Úř. věst. L 113, 19.5.1995, s. 1.
               (2) Směrnice Rady 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se
                   přímého životního pojištění a o změně směrnic 79/267/EHS a 90/619/EHS (třetí směrnice o životním pojištění) (Úř.
                   věst. L 360, 9.12.1992, s. 1).
               (3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (Úř. věst. L 345,
                   19.12.2002, s. 1). Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2005/68/ES (Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 1).
 ---pagebreak--- 24.11.2006           CS                             Úřední věstník Evropské unie                                       C 287 E/159
                                                                                Středa, 18. ledna 2006
           — posoudí současný stav pohledávek ze strany klientů, kteří jsou evropskými občany a nejsou občany
                Spojeného království, a přiměřenost opatření k nápravě, jež mají pojištěnci z jiných členských států
                k dispozici podle právních předpisů Spojeného království nebo EU;
           — učiní návrhy, které považuje v této záležitosti za nezbytné;
           3. přijímá rozhodnutí, že vyšetřovací výbor předloží Parlamentu do čtyř měsíců od zahájení své činnosti
           průběžnou zprávu s tím, že závěrečná zpráva bude předložena Parlamentu do dvanácti měsíců od přijetí
           tohoto rozhodnutí;
           4.    přijímá rozhodnutí, že vyšetřovací výbor bude složen z 22 poslanců Evropského parlamentu.
           P6_TA(2006)0012
           Zřízení dočasného výboru k domnělému využití evropských zemí ze strany CIA
           pro převoz a nezákonné zadržování vězňů
           Rozhodnutí Evropského parlamentu na vytvoření dočasného výboru pro prošetření domnělého
           využívání evropských zemí k přepravě a protiprávnímu zadržování vězňů zpravodajskou službou
                                                                CIA
           Evropský parlament,
           — s ohledem na oddanost Evropské unie zásadám svobody, demokracie, dodržování lidských práv
                a základních svobod a právního státu, jak je uvedeno v preambuli Smlouvy o Evropské unii a zejména
                v jejích článcích 6 a 7,
           — s ohledem na to, že podle rozhodovací praxe Soudního dvora Evropských společenství je ochrana
                základních práv také součástí ústavního pořádku Společenství,
           — s ohledem na to, že podle prohlášení orgánů EU ze dne 7. prosince 2000 je ochrana lidské důstojnosti
                jedním z hlavních cílů Listiny základních práv Evropské unie a že tyto základní hodnoty by byly pošla-
                pány v případě, že by došlo z jakéhokoli důvodu ke krutému, nelidskému nebo ponižujícímu jednání
                s osobami v rámci přímé nebo nepřímé zodpovědnosti členských států EU nebo jejích orgánů,
           — s ohledem na své usnesení ze dne 15. prosince 2005 o domnělém využívání evropských zemí ze strany
                CIA k přepravě a protiprávnímu zadržování vězňů (1), které vzhledem k vyšetřování prováděnému
                Radou Evropy předpokládá, že je třeba vytvořit dočasný výbor Evropského parlamentu, který se
                zúčastní tohoto vyšetřování, zejména proto, že se týká členských zemí,
           — s ohledem na článek 175 jednacího řádu,
           (1) Přijaté texty, P6_TA(2005)0529.


title: 2013/80/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 13. února 2013 , kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu svařovaných trub, trubek a dutých profilů se čtvercovým nebo obdélníkovým příčným průřezem, ze železa (kromě litiny) nebo z oceli (kromě nerezavějící oceli), pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Turecka a Ukrajiny

text:
               14.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 43/36

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 13. února 2013,
   kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu svařovaných trub, trubek a dutých profilů se čtvercovým nebo obdélníkovým příčným průřezem, ze železa (kromě litiny) nebo z oceli (kromě nerezavějící oceli), pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Turecka a Ukrajiny
   (2013/80/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   POSTUP

               (1)

               Dne 16. února 2012 obdržela Evropská komise (dále jen „Komise“) podnět týkající se údajného dumpingu působícího újmu týkajícího se dovozu svařovaných trub, trubek a dutých profilů se čtvercovým nebo obdélníkovým příčným průřezem, ze železa (kromě litiny) nebo z oceli (kromě nerezavějící oceli) (dále jen „duté profily“), pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Turecka a Ukrajiny (dále jen „dotčené země“).

               (2)

               Podnět byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“), kteří představují více než 25 % celkové výroby dutých profilů v Unii. Uvedený podnět obsahoval důkazy prima facie o existenci dumpingu a o podstatné újmě působené dumpingovým dovozem, což bylo považováno za dostatečné k zahájení antidumpingového řízení.

               (3)

               Po konzultaci s poradním výborem tedy Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2) zahájila antidumpingové řízení týkající se dovozu dutých profilů pocházejících z dotčených zemí.

               (4)

               Komise zaslala dotazníky výrobnímu odvětví Unie, vyvážejícím výrobcům v dotčených zemích, dovozcům a orgánům Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Turecka a Ukrajiny. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost písemně předložit svá stanoviska a podat žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.

               (5)

               Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.

         B.   STAŽENÍ PODNĚTU A ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ

               (6)

               Dopisem Komisi ze dne 23. listopadu 2012 žadatelé oficiálně stáhli svůj podnět.

               (7)

               Podle čl. 9 odst. 1 základního nařízení platí, že pokud je podnět stažen, může být řízení zastaveno, s výjimkou případu, kdy to není v zájmu Unie.

               (8)

               Komise usoudila, že by stávající řízení mělo být zastaveno, jelikož šetření neodhalilo žádné důvody ani okolnosti, které by naznačovaly, že zastavení řízení není v zájmu Unie.

               (9)

               Zúčastněné strany o tom byly patřičně informovány a dostaly příležitost vyjádřit své stanovisko. Komise neobdržela žádné připomínky, jež by naznačovaly, že zastavení řízení není v zájmu Unie.

               (10)

               Komise proto dospěla k závěru, že antidumpingové řízení týkající se dovozu dutých profilů pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Turecka a Ukrajiny do Unie by mělo být zastaveno bez uložení opatření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Antidumpingové řízení týkající se dovozu svařovaných trub, trubek a dutých profilů se čtvercovým nebo obdélníkovým příčným průřezem, ze železa (kromě litiny) nebo z oceli (kromě nerezavějící oceli), v současnosti kódů KN 7306 61 92 a 7306 61 99, pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Turecka a Ukrajiny se zastavuje.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 13. února 2013.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  Úř. věst. C 96, 31.3.2012, s. 13.


title: 2014/898/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru BiH/22/2014 ze dne 4. prosince 2014 o jmenování velitele operace EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině a o zrušení rozhodnutí BiH/19/2012

text:
               13.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 358/17

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU BiH/22/2014
   ze dne 4. prosince 2014
   o jmenování velitele operace EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině a o zrušení rozhodnutí BiH/19/2012

      (2014/898/SZBP)

   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2004/570/SZBP ze dne 12. července 2004 o vojenské operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 6 odst. 1 společné akce 2004/570/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor k přijímání dalších rozhodnutí o jmenování velitele sil EU.

               (2)

               Dne 27. listopadu 2012 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí BiH/19/2012 (2), kterým velitelem sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině jmenoval generálmajora Dietera HEIDECKERA.

               (3)

               Velitel operace EU doporučil jmenovat novým velitelem sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině generálmajora Johanna LUIFA, který generálmajora Dietera HEIDECKERA nahradí.

               (4)

               Vojenský výbor Evropské unie toto doporučení podpořil.

               (5)

               Rozhodnutí BiH/19/2012 by proto mělo být zrušeno.

               (6)

               V souladu s článkem 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu.

               (7)

               Evropská rada na svém zasedání v Kodani ve dnech 12. a 13. prosince 2002 přijala prohlášení, které uvádí, že opatření „Berlín plus“ a jejich provádění se bude vztahovat pouze na ty členské státy Unie, které jsou zároveň buď členy NATO, nebo stranami „Partnerství pro mír“, a které tudíž uzavřely dvoustranné bezpečnostní dohody s NATO,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Generálmajor Johann LUIF je jmenován velitelem sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině od 15. prosince 2014.
   Článek 2
   Rozhodnutí BiH/19/2012 se zrušuje.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. prosince 2014.

      V Bruselu dne 4. prosince 2014.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 252, 28.7.2004, s. 10.

      (2)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru BiH/19/2012 ze dne 27. listopadu 2012 o jmenování velitele sil EU pro vojenskou operaci Evropské unie v Bosně a Hercegovině (Úř. věst. L 333, 5.12.2012, s. 45).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1780 ze dne 5. října 2015, kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)

text:
               6.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 259/21

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/1780
   ze dne 5. října 2015,
   kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 16. července 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/392/SZBP. (1)

               (2)

               Dne 22. července 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/482/SZBP (2), kterým se prodloužila použitelnost rozhodnutí 2012/392/SZBP do 15. července 2016 a stanovila finanční referenční částka do 15. července 2015.

               (3)

               Dne 13. července 2015 přijala Rada rozhodnutí (SZBP) 2015/1141 (3), kterým se stanovila finanční referenční částka pro období do 15. července 2016. Rada v uvedeném rozhodnutí zdůraznila, že finanční referenční částku by měla být do tří měsíců od přijetí uvedeného rozhodnutí přezkoumat a vzít při tom v úvahu další operační plánování, týkající se přístupu s dvojím zaměřením, který kombinuje posílené zapojení v Niamey s trvalou přítomností v Agadezu.

               (4)

               S ohledem na další operační plánování by měla být finanční referenční částka pro období od 16. července 2015 do 15. července 2016 přezkoumána.

               (5)

               Mise EUCAP Sahel Niger bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 13 rozhodnutí Rady 2012/392/SZBP se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:

      „1.   Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 16. července 2012 do 31. října 2013 činí 8 700 000 EUR.
      Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 1. listopadu 2013 do 15. července 2014 činí 6 500 000 EUR.
      Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 16. července 2014 do 15. července 2015 činí 9 155 000 EUR.
      Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů týkajících se mise EUCAP Sahel Niger v období od 16. července 2015 do 15. července 2016 činí 18 400 000 EUR.
      2.   Veškeré výdaje jsou spravovány v souladu s pravidly a postupy použitelnými na souhrnný rozpočet Unie. Fyzickým a právnickým osobám je umožněno se bez omezení účastnit zadávání veřejných zakázek ze strany mise EUCAP Sahel Niger. Na zboží zakoupené misí EUCAP Sahel Niger se navíc nevztahují žádná pravidla původu.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 5. října 2015.

            Za Radu

            předseda

         N. SCHMIT

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/392/SZBP ze dne 16. července 2012 o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (Úř. věst. L 187, 17.7.2012, s. 48).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/482/SZBP ze dne 22. července 2014, kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (Úř. věst. L 217, 23.7.2014, s. 31).

      (3)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1141 ze dne 13. července 2015, kterým se mění rozhodnutí 2012/392/SZBP o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (Úř. věst. L 185, 14.7.2015, s. 18).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/785 ze dne 19. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/183/SZBP o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice

text:
               20.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 131/73

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2016/785
   ze dne 19. května 2016,
   kterým se mění rozhodnutí 2013/183/SZBP o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2013/183/SZBP ze dne 22. dubna 2013 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice a o zrušení rozhodnutí 2010/800/SZBP (1), a zejména na čl. 19 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. dubna 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/183/SZBP.

               (2)

               Vzhledem k závažnosti situace v Korejské lidově demokratické republice by mělo být na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze II rozhodnutí 2013/183/SZBP, zařazeno dalších osmnáct osob a jeden subjekt. Měly by být rovněž aktualizovány údaje o dvou osobách uvedených ve zmíněné příloze.

               (3)

               Příloha II rozhodnutí 2013/183/SZBP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příloha II rozhodnutí 2013/183/SZBP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 19. května 2016.

            Za Radu

            předseda

         A.G. KOENDERS

      (1)  Úř. věst. L 111, 23.4.2013, s. 52.

      PŘÍLOHA

                  1)

                  V příloze II části I (A) rozhodnutí 2013/183/SZBP se na seznam osob odpovědných za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo osob či subjektů jednajících jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, na něž se vztahují omezující opatření, zařazují tyto osoby a subjekty:

                              Jméno
                              (a případná další používaná jména)

                              Identifikační údaje

                              Odůvodnění

                              15.

                              Choe Kyong-song

                              Generálplukovník v armádě KLDR. Bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících, jež je ústředním orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR souvisejících s jadernými zbraněmi, s balistickými raketami nebo s jinými zbraněmi hromadného ničení.

                              16.

                              Choe Yong-ho

                              Generálplukovník v armádě KLDR. Bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících, jež je klíčovým orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Velitel vzdušných sil. Odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR souvisejících s jadernými zbraněmi, s balistickými raketami nebo s jinými zbraněmi hromadného ničení.

                              17.

                              Hong Sung-Mu
                              (také znám jako HUNG Sung Mu)

                              Datum narození: 1.1.1942

                              Náměstek ředitele odboru pro zbrojařský průmysl (MID). Odpovědný za vývoj programů týkajících se konvenčních zbraní a raket, včetně balistických raket. Jedna z hlavních osob odpovědných za průmyslový rozvoj programů pro jaderné zbraně. Je odpovědný za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              18.

                              Jo Chun Ryong
                              (také znám jako CHO Chun Ryo'ng, JO Chun-Ryong, JO Cho Ryong)

                              Datum narození: 4.4.1960

                              Předseda druhého hospodářského výboru (od roku 2014) odpovědný za závody a továrny KLDR pro výrobu střeliva. Druhý hospodářský výbor byl označen podle Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2270 (2016) z důvodů své klíčové role v oblasti programů KLDR týkajících se raket, odpovědnosti za výrobu balistických raket a dohledu nad ní a z důvodu řízení společnosti Korea Mining Development Trading Corporation (KOMID) – předního subjektu KLDR pro obchod se zbraněmi. Člen komise pro národní obranu. Účastnil se několika programů v oblasti balistických raket. Jedna z hlavních postav zbrojařského průmyslu KLDR. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              19.

                              Jo Kyongchol

                              Generál v armádě KLDR. Bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících, jež je klíčovým orgánem pro otázky národní obrany v KLDR. Ředitel velení pro vojenskou bezpečnost. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR souvisejících s jadernými zbraněmi, s balistickými raketami nebo s jinými zbraněmi hromadného ničení.

                              20.

                              Kim Chun-sam

                              Generálporučík, bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících, jež je klíčovým orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Ředitel operačního úřadu velitelství armády KLDR a první místopředseda velitelství armády. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              21.

                              KIM Chun-sop

                              Člen komise pro národní obranu, která je klíčovým orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              22.

                              KIM Jong-gak

                              Datum narození: 20.7.1941
                              Místo narození: Pyongyang

                              Zástupce maršála v armádě KLDR, bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících, která je klíčovým orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              23.

                              KIM Rak Kyom
                              (také znám jako Kim Rak-gyom)

                              Čtyřhvězdičkový generál, velitel strategických sil (známých též jako Strategic Rocket Forces), které velí aktuálně čtyřem strategickým a taktickým raketovým jednotkám, včetně brigády obsluhující KN-08 (ICBM). USA zařadily tyto strategické síly na seznam z důvodu jejich účasti na činnostech, které materiálně přispívají šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů. Bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících, která je klíčovým orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Podle zpráv medií se měl KIM účastnit v dubnu 2016 zkoušek mezikontinentálních balistických raket s Jung Un KIMEM. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              24.

                              Kim Won-hong

                              Datum narození: 7.1.1945
                              Místo narození: Pyongyang
                              Číslo pasu: 745310010

                              Generál, ředitel odboru pro státní bezpečnost. Ministr pro státní bezpečnost. Člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících a komise pro národní obranu, které jsou klíčovými orgány KLDR pro otázky národní obrany. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              25.

                              Pak Jong-chon

                              Generálplukovník v armádě KLDR, náčelník korejských lidových ozbrojených sil, zástupce náčelníka štábu a ředitel odboru velení palebných sil. Náčelník velitelství armády a ředitel odboru velitelství pozemních sil. Bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících, která je klíčovým orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              26.

                              Ri Jong-su

                              Viceadmirál. Bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících, která je klíčovým orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Vrchní velitel korejských námořních sil, jenž je zapojen do vývoje programů pro balistické rakety a do rozvoje jaderných kapacit námořních sil KLDR. Odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              27.

                              Son Chol-ju

                              Generálplukovník korejských lidových ozbrojených sil a politický ředitel vzdušných a protivzdušných sil, které dohlíží na vývoj a modernizaci protileteckých raket. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              28.

                              Yun Jong-rin

                              Generál, bývalý člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících a člen komise pro národní obranu, které jsou klíčovými orgány pro otázky národní obrany v KLDR. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              29.

                              Pak Yong-sik

                              Čtyřhvězdičkový generál, člen odboru pro státní bezpečnost, ministr obrany. Člen ústřední vojenské komise Korejské strany pracujících a komise pro národní obranu, které jsou klíčovými orgány KLDR pro otázky národní obrany. Zúčastnil se testování balistických raket v březnu roku 2016. Odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR souvisejících s jadernými zbraněmi, s balistickými raketami nebo s jinými zbraněmi hromadného ničení.

                              30.

                              Hong Yong Chil

                              Náměstek ředitele odboru vojenského průmyslu. Odbor vojenského průmyslu jenž byl zařazen na seznam Radou bezpečnosti OSN dne 2. března 2016, se účastní klíčových aktivit raketového programu KLDR. Odbor vojenského průmyslu je odpovědný za vývoj balistických raket KLDR, včetně Taepo Dong-2, za výrobu zbraní, výzkum a vývoj a dohled nad nimi. Odboru vojenského průmyslu podléhají druhý hospodářský výbor a druhá akademie přírodních věd označené v srpnu roku 2010. Odbor vojenského průmyslu v nedávných letech pracoval na vývoji transportéru KN08 pro ICBM. HONG doprovázel KIM Jong Un na řadě událostí souvisejících s rozvojem jaderného programu a programu balistických střel KLDR a je považován za osobu, která hrála významnou roli v jaderné zkoušce provedené KLDR dne 6. ledna 2016. Náměstek ředitele odboru vojenského průmyslu, který byl zařazen na seznam Radou bezpečnosti OSN. Náměstek ředitele ústředního výboru Korejské strany pracujících. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              31.

                              Ri Hak Chol
                              (také znám jako RI Hak Chul, RI Hak Cheol)

                              Datum narození: 19.1.1963 nebo 8.5.1966
                              Čísla pasů: 381320634, PS- 563410163

                              Prezident společnosti Green Pine Associated Corporation. Podle Výboru pro sankce OSN společnost Green Pine Associated Corporation („Green Pine“) převzala řadu činností společnosti Korea Mining Development Trading Corporation (KOMID). Společnost KOMID, která byla Výborem pro sankce OSN označena v dubnu roku 2009, je v KLDR největší společností obchodující se zbraněmi a hlavním vývozcem zboží a vybavení souvisejícího s balistickými raketami a konvenčními zbraněmi. Společnost Green Pine je rovněž zodpovědná za zhruba polovinu vývozu zbraní a souvisejícího materiálu KLDR. Společnost Green Pine byla označena jako subjekt podléhající sankcím za vývoz zbraní nebo souvisejícího materiálu ze Severní Koreje. Green Pine se specializuje na produkci vojenských námořních plavidel a výzbroje, například ponorek, vojenských lodí a raketových systémů, a dále vyváží torpéda a poskytuje technickou pomoc íránským společnostem působícím v oblasti obrany. Prezident společnosti Green Pine byl označen Radou bezpečnosti OSN.

                              32.

                              Yun Chang Hyok

                              Datum narození: 9.8.1965

                              Náměstek ředitele střediska družicové kontroly Národního úřadu pro rozvoj leteckého a kosmického průmyslu (NADA). Na úřad NADA se vztahují omezující opatření uložená Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2270 (2016) z důvodu jeho podílení se na vývoji vědy technologií týkajících se vesmíru, včetně vypouštění satelitů a nosných raket. Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2270 (2016) odsoudila vypuštění satelitu KLDR dne 7. února 2016, využívající technologii balistických raket, jako porušení rezolucí č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) jež bylo zařazeno na seznam Radou bezpečnosti Organizace spojených národů. Náměstek ředitele je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                  2)

                  V příloze II části I (B) rozhodnutí 2013/183/SZBP se na seznam subjektů odpovědných za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, na něž se vztahují omezující opatření, zařazuje tento subjekt:

                              Název
                              (a případné další používané názvy)

                              Identifikační údaje

                              Odůvodnění

                              13.

                              Strategické raketové síly (Strategic Rocket Forces)

                              V rámci národních ozbrojených sil KLDR je tento subjekt zapojen do vývoje a operačního provádění programů souvisejících s balistickými raketami nebo jinými zbraněmi hromadného ničení.

                  3)

                  V příloze II části I (A) rozhodnutí 2013/183/SZBP se na seznamu osob a subjektů odpovědných za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo osob či subjektů jednajících jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, na něž se vztahují omezující opatření, nahrazují údaje o těchto osobách:

                              Jméno
                              (a případná další používaná jména)

                              Identifikační údaje

                              Odůvodnění

                              3.

                              CHU Kyu-Chang
                              (také znám jako JU Kyu-Chang)

                              Datum narození 25.11.1928
                              Místo narození: Provincie Jižní Hamgyo'ng

                              Člen komise pro národní obranu, která je klíčovým orgánem KLDR pro otázky národní obrany. Bývalý ředitel odboru pro zbraně ústředního výboru Korejské strany pracujících. Je odpovědný za podporu nebo prosazování programů KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.

                              8.

                              PAEK Se-bong

                              Rok narození:1946

                              Bývalý předseda druhého hospodářského výboru (odpovědný za balistický program) ústředního výboru Korejské strany pracujících. Člen Komise národní obrany.


title: 2010/118/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/118/SZBP ze dne 25. února 2010 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu

text:
               26.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 49/22

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/118/SZBP
   ze dne 25. února 2010
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu (1)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 10. června 1999 přijala Rada bezpečnosti Organizace spojených národů rezoluci 1244 (1999).

               (2)

               Dne 15. září 2006 přijala Rada společnou akci 2006/623/SZBP (2) o zřízení týmu podílejícího se na přípravách zřízení možného mezinárodního civilního úřadu v Kosovu, včetně účasti zvláštního zástupce Evropské unie (přípravný tým MCM/ZZEU).

               (3)

               Ve dnech 13. a 14. prosince 2007 Evropská rada zdůraznila, že Unie je připravena hrát vedoucí úlohu při posilování stability v regionu a při provádění dohody vymezující budoucí status Kosova. Uvedla, že Unie je připravena napomáhat Kosovu na cestě k udržitelné stabilitě, a to i prostřednictvím mise evropské bezpečnostní a obranné politiky a příspěvku k mezinárodnímu civilnímu úřadu v Kosovu jako součásti mezinárodní přítomnosti.

               (4)

               Dne 4. února 2008 přijala Rada společnou akci 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (3) a společnou akci 2008/123/SZBP (4) o jmenování pana Pietera FEITHA zvláštním zástupcem Evropské unie v Kosovu do 28. února 2009.

               (5)

               Dne 16. února 2009 přijala Rada společnou akci 2009/137/SZBP prodlužující mandát zvláštního zástupce Unie do 28. února 2010 (5).

               (6)

               Mandát zvláštního zástupce Unie by měl být prodloužen do 31. srpna 2010. Po vstupu rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost v platnost může však být na doporučení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku mandát zvláštního zástupce Unie ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.

               (7)

               Strategickým rámcem politiky Unie vůči oblasti západního Balkánu je proces stabilizace a přidružení, jehož nástroje se na Kosovo vztahují, včetně evropského partnerství, politického a odborného dialogu v rámci mechanismu sledování procesu stabilizace a přidružení a souvisejících programů pomoci Unie.

               (8)

               Mandát zvláštního zástupce Unie by měl být vykonáván v koordinaci s Komisí s cílem zajistit soulad s jinými příslušnými činnostmi spadajícími do pravomoci Unie.

               (9)

               Rada předpokládá, že pravomoci a působnost zvláštního zástupce Unie a pravomoci a působnost mezinárodního civilního zástupce budou svěřeny stejné osobě.

               (10)

               Zvláštní zástupce Unie bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit cíle společné zahraniční a bezpečnostní politiky stanovené v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Pietera FEITHA jako zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu se prodlužuje do dne 31. srpna 2010. Po vstupu rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost v platnost může však být na doporučení vysoké představitelky mandát zvláštního zástupce Unie ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.
   Článek 2
   Cíle politiky
   Mandát zvláštního zástupce Unie vychází z cílů politiky Unie v Kosovu. Mezi ně patří hrát vedoucí úlohu při posilování stability v regionu a při provádění dohody vymezující budoucí status Kosova za účelem stabilního, životaschopného, mírového, demokratického a mnohonárodnostního Kosova, které na základě dobrých sousedských vztahů přispívá k regionální spolupráci a stabilitě; Kosova, které dodržuje zásady právního státu a poskytuje ochranu menšinám a kulturnímu i náboženskému dědictví.
   Článek 3
   Mandát
   K dosažení cílů politiky se zvláštnímu zástupci Unie uděluje mandát

               a)

               nabízet poradenství a podporu Unie v politickém procesu;

               b)

               podporovat celkovou politickou koordinaci Unie v Kosovu;

               c)

               poskytovat vedoucímu Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) vedení v otázkách místní politické situace, včetně politických hledisek otázek týkajících se výkonných pravomocí;

               d)

               zajišťovat soulad a soudržnost opatření Unie vůči veřejnosti. Mluvčí zvláštního zástupce Unie je hlavní kontaktní osobou Unie pro kosovské sdělovací prostředky v otázkách společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky. Veškeré činnosti v oblasti tisku a informování veřejnosti budou prováděny v úzké a nepřetržité spolupráci s mluvčím vysoké představitelky Unie pro zahraniční a bezpečnostní politiku/tiskovým oddělením sekretariátu Rady;

               e)

               přispívat k rozvoji a upevňování dodržování lidských práv a základních svobod v Kosovu, včetně práv a základních svobod žen a dětí, v souladu s politikou Unie v oblasti lidských práv a obecnými zásadami Unie pro lidská práva.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce Unie odpovídá za provádění mandátu z pověření vysoké představitelky.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem Unie výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce Unie hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci Unie strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž by byly dotčeny pravomoci vysoké představitelky.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce Unie v období od 1. března 2010 do 31. srpna 2010 činí 1 660 000 EUR.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou způsobilé ode dne 1. března 2010. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými pro souhrnný rozpočet Unie. Nabídkových řízení se mohou účastnit státní příslušníci zemí oblasti západního Balkánu.
   3.   Správa výdajů podléhá smlouvě mezi zvláštním zástupcem Unie a Komisí. Zvláštní zástupce Unie je za veškeré výdaje odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   Zvláštnímu zástupci Unie je přidělen vyhrazený personál Unie, který je mu nápomocen při provádění jeho mandátu a který přispívá k soudržnosti, viditelnosti a účinnosti celkové činnosti Unie v Kosovu. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce Unie za sestavení svého týmu. Tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce Unie neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy a orgány Unie mohou navrhnout vyslání personálu, který by pracoval se zvláštním zástupcem Unie. Plat personálu vyslaného členským státem nebo orgánem Unie ke zvláštnímu zástupci Unie hradí dotyčný členský stát nebo dotyčný orgán Unie. Ke zvláštnímu zástupci Unie mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do generálního sekretariátu Rady. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu nebo orgánu Unie a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce Unie.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce Unie a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce Unie a členů jeho týmu se dohodnou s hostitelskou stranou či stranami podle potřeby. Veškerou podporu nezbytnou k tomuto účelu poskytují členské státy a Komise.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací
   1.   Zvláštní zástupce Unie a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (6), zejména při nakládání s utajovanými informacemi EU.
   2.   Vysoká představitelka je v souladu s bezpečnostními předpisy Rady oprávněna poskytovat NATO/KFOR utajované informace EU a dokumenty Unie vytvořené pro účely dané akce až do stupně „CONFIDENTIEL UE“.
   3.   Vysoká představitelka je v souladu s operativními potřebami zvláštního zástupce Unie a v souladu s bezpečnostními předpisy Rady oprávněna poskytovat OSN a Organizaci pro bezpečnost a spolupráci v Evropě utajované informace EU a dokumenty Unie vytvořené pro účely dané akce až do stupně „RESTREINT UE“. Za tím účelem se vypracují místní ujednání.
   4.   Vysoká představitelka je oprávněna poskytnout třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty Unie o jednáních Rady týkajících se dané akce, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (7).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce Unie přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Delegace Unie nebo členské státy, podle okolností, poskytují logistickou podporu v oblasti.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce Unie v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v zeměpisné oblasti své působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že

               a)

               vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi na základě pokynů generálního sekretariátu Rady, zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a zahrnující pohotovostní a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro danou oblast mise generálním sekretariátem Rady;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá vysoké představitelce, Radě a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o jiných bezpečnostních otázkách v rámci zpráv v polovině období a zpráv o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce Unie pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysoké představitelce a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce Unie podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysoké představitelky nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce Unie podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce Unie podporuje celkovou politickou koordinaci Unie. Pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie byly na místě uplatňovány soudržným způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce Unie jsou koordinovány s činnostmi Komise a případně i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Unie působících v oblasti. Zvláštní zástupce Unie pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucími delegací Unie v regionu a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci Unie co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce poskytuje vedoucímu mise EULEX KOSOVO vedení v otázkách místní politické situace, včetně politických hledisek otázek týkajících se výkonných pravomocí. Zvláštní zástupce Unie a civilní velitel operace se podle potřeby navzájem konzultují.
   3.   Zvláštní zástupce Unie rovněž udržuje vztahy s příslušnými místními subjekty a dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
   4.   Zvláštní zástupce Unie společně s dalšími činiteli Unie působícími na místě zajistí šíření a sdílení informací mezi činiteli Unie na místě s cílem dosáhnout vysokého stupně společného situačního uvědomování a hodnocení.
   Článek 13
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v dané oblasti podléhají pravidelnému přezkumu. Na konci svého mandátu předloží zvláštní zástupce Unie vysoké představitelce, Radě a Komisi zprávu o provádění mandátu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. března 2010.
   Článek 15
   Zveřejnění
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 25. února 2010.

            Za Radu

            předseda

         A. PÉREZ RUBALCABA

      (1)  Ve smyslu rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999).

      (2)  Úř. věst. L 253, 16.9.2006, s. 29.

      (3)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 92.

      (4)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 88.

      (5)  Úř. věst. L 46, 17.2.2009, s. 69. Společná akce ve znění společné akce 2009/605/SZBP (Úř. věst. L 206, 8.8.2009, s. 20).

      (6)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.

      (7)  Rozhodnutí 2009/937/EU, kterým se přijímá jednací řád Rady (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).


title: 2005/721/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 25. dubna 2005 o podpisu a prozatímním provádění Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii

text:
                  21.10.2005

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 278/2

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 25. dubna 2005
         o podpisu a prozatímním provádění Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii
         (2005/721/ES)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 310 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem druhou větou této smlouvy,
         s ohledem na akt o přistoupení z roku 2003, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
         s ohledem na návrh Komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rada dne 10. února 2004 pověřila Komisi, aby jménem Společenství a jeho členských států jednala s Tuniskou republikou za účelem změny Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (1) s ohledem na přistoupení nových členských států k Evropské unii.

                     (2)

                     Jednání byla dokončena ke spokojenosti Komise.

                     (3)

                     Protokol sjednaný s Tuniskou republikou stanoví v čl. 12 odst. 2 prozatímní provádění protokolu před jeho vstupem v platnost.

                     (4)

                     Uvedený protokol by měl být podepsán jménem Společenství a prozatímně prováděn s výhradou uzavření,

               ROZHODLA TAKTO:

            Článek 1
            Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii jménem Společenství a jeho členských států.
            Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Protokol uvedený v článku 1 je prováděn prozatímně od 1. května 2004 s výhradou jeho uzavření.

            V Lucemburku dne 25. dubna 2005.

                  Za Radu

                  předseda

               J. ASSELBORN

            (1)  Úř. věst. L 97, 30.3.1998, s. 2.