title: 2011/240/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 14. dubna 2011 o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy v Litvě  Text s významem pro EHP

text:
               15.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 101/122

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 14. dubna 2011
   o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy v Litvě
   (Text s významem pro EHP)
   (2011/240/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
   s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na kapitolu 4 přílohy IX tohoto aktu,
   s ohledem na žádost podanou Litvou,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle aktu o přistoupení z roku 2003 může Litva za podmínek stanovených v uvedeném aktu po dobu sedmi let ode dne přistoupení, která skončí dne 30. dubna 2011, ponechat v platnosti zákazy týkající se nabývání zemědělské půdy fyzickými a právnickými osobami z jiných členských států EU, které nemají v Litvě bydliště, sídlo, pobočku nebo zastoupení. Jde o dočasnou výjimku z volného pohybu kapitálu, jenž je zaručen články 63 až 66 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto přechodné období může být prodlouženo pouze jednou na maximálně tři roky.

               (2)

               Dne 4. února 2011 požádala Litva o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy o tři roky.

               (3)

               Hlavním důvodem pro zavedení přechodného období byla potřeba zachovat socioekonomické podmínky zemědělských činností po zřízení jednotného trhu a přechodu ke společné zemědělské politice v Litvě. Cílem bylo především zohlednit obavy vzniklé v souvislosti s možným dopadem liberalizace nabývání zemědělské půdy na odvětví zemědělství v důsledku počátečních velkých rozdílů cen půdy a příjmů v porovnání s Rakouskem, Belgií, Dánskem, Finskem, Francií, Německem, Řeckem, Irskem, Itálií, Lucemburskem, Nizozemskem, Portugalskem, Španělskem, Švédskem a Spojeným královstvím (dále jen EU-15). Přechodné období bylo rovněž navrženo, aby se usnadnila restituce a privatizace zemědělské půdy pro zemědělce. Ve své zprávě ze dne 16. července 2008 o přezkumu přechodných opatření pro nabývání zemědělských nemovitostí, která byla stanovena smlouvou o přistoupení z roku 2003 (dále jen „přezkum v polovině období v roce 2008“), Komise zdůraznila význam dokončení výše zmíněné zemědělské reformy do konce plánovaného přechodného období (1).

               (4)

               Pozemková reforma v Litvě stále probíhá. Podle údajů poskytnutých litevskými orgány zůstává celkem 429 000 ha státní půdy, u které se musí vyjasnit vlastnická práva. V této chvíli bylo privatizováno pouze 77 200 ha státní zemědělské půdy a u 351 000 ha zemědělské půdy, která tvoří 11,42 % celkové výměry zemědělské půdy v Litvě, stále zůstávají nevyřešená vlastnická práva.

               (5)

               Podle názoru litevských orgánů nejasná vlastnická práva spolu s nepříznivou strukturou zemědělských hospodářství nevyhnutelně brání pozemkovým transakcím a konsolidaci zemědělské půdy. Rozdrobenost pozemků však vede k nižší konkurenceschopnosti a k tomu, že se zemědělské podniky méně zaměřují na trh. V této souvislosti údaje za rok 2009, které zpřístupnily litevské orgány, ukazují, že v tomto roce zemědělské podniky hospodařící na výměře do 5 ha tvořily 52,5 % všech zemědělských podniků.

               (6)

               Výše zmíněná nižší konkurenceschopnost litevského odvětví zemědělství v porovnání s odvětvím zemědělství v EU-15 je znásobena obtížemi v přístupu k finančním prostředkům a vysokými úrokovými sazbami, které se používají na komerční úvěry pro nabytí zemědělské půdy (více než 10 % v roce 2009).

               (7)

               Kromě toho nedávná globální finanční a hospodářská krize měla rovněž negativní dopad na litevskou ekonomiku a zvláště na prodejní ceny zemědělských produktů. Podle údajů litevského odboru statistiky vlády Litevské republiky celkový index prodejních cen zemědělských produktů v roce 2009 ve srovnání s rokem 2008 činil 77,8. Pokles byl zvláště výrazný v odvětví pěstování rostlin, kde se celkový index prodejních cen těchto zemědělských produktů v roce 2009 ve srovnání s rokem 2008 rovnal 69,1.

               (8)

               S ohledem na výše uvedené faktory lze vysvětlit stále značný, i když v čase klesající rozdíl mezi příjmy ze zemědělství zemědělců v Litvě a zemědělců v EU-15. Podle úřadu Eurostat se v roce 2009 úroveň příjmů zemědělců v Litvě snížila o 13,6 %, zatímco průměrný příjem v EU-27 se snížil o 10,7 %.

               (9)

               Podobně jako u úrovně příjmů ze zemědělství stále přetrvává rozdíl v prodejních cenách zemědělské půdy mezi Litvou a ostatními členskými státy EU. Podle údajů úřadu Eurostat zůstávají ceny zemědělských pozemků v Litvě ve srovnání s ostatními členskými státy EU nízké. Úplné sblížení prodejních cen zemědělské půdy se ani neočekávalo, ani nebylo pokládáno za nezbytnou podmínku ukončení přechodného období. Nicméně rozdíly mezi cenami zemědělské půdy v Litvě a v EU-15 jsou natolik výrazné, že by mohly bránit dalšímu plynulému sbližování cen.

               (10)

               S ohledem na tyto souvislosti lze spolu s litevskými orgány předpokládat, že by zrušení omezení ode dne 1. května 2011 vyvolalo tlak na ceny půdy v Litvě. Po skončení přechodného období proto existuje nebezpečí vážného narušení litevského trhu se zemědělskou půdou.

               (11)

               Z tohoto důvodu by se mělo prodloužení přechodného období o tři roky uvedené v kapitole 4 přílohy IX aktu o přistoupení povolit.

               (12)

               Aby se trh v plném rozsahu připravil na liberalizaci, je i za nepříznivých hospodářských podmínek nadále nanejvýš důležité podporovat zlepšování faktorů, mezi něž patří možnosti získání úvěrů a pojištění pro zemědělce a dokončení zemědělské strukturální reformy během přechodného období, jak již bylo zdůrazněno v přezkumu v polovině období v roce 2008.

               (13)

               Protože otevřený jednotný trh byl vždy centrem evropské prosperity, zvýšený příliv zahraničního kapitálu by zemědělskému trhu v Litvě rovněž přinesl potenciální prospěch. Jak bylo zdůrazněno v přezkumu v polovině období v roce 2008, mohly by zahraniční investice do odvětví zemědělství mít rovněž důležitý dlouhodobý vliv na poskytování kapitálu a know-how, na fungování trhů s půdou a zemědělskou produktivitu. Postupné uvolnění omezení zahraničního vlastnictví během přechodného období by také přispělo k přípravě trhu na úplnou liberalizaci.

               (14)

               Z důvodu právní jistoty a s cílem zabránit vzniku právní mezery ve vnitrostátním právním systému Litvy po skončení současného přechodného období by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Přechodné období pro nabývání zemědělské půdy v Litvě uvedené v kapitole 4 přílohy IX aktu o přistoupení z roku 2003 se prodlužuje do dne 30. dubna 2014.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 14. dubna 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  KOM(2008) 461 v konečném znění ze dne 16. července 2008.


title: Rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zřizuje Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu (SCH/Com-ex (98) 26 def.)

text:
Důležité právní upozornění

|

41998D0026

Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0138 - 0143

		Rozhodnutí výkonného výboruze dne 16. září 1998,kterým se zřizuje Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu(SCH/Com-ex (98) 26 def.)VÝKONNÝ VÝBOR,s ohledem na článek 132 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě,s ohledem na článek 7 uvedené úmluvy,s ohledem na společné prohlášení k článku 139 uvedené v závěrečném aktu k uvedené úmluvě,vzhledem k tomu, že iniciativa zřídit stálý výbor vychází ze snahy doplnit stávající nástroje Evropské unie;s ohledem na dodržování zásady státní suverenity;vzhledem k tomu, že tento výbor může být později upraven, aby odpovídal funkčnímu rámci Evropské unie,ROZHODL TAKTO:Zřizuje se Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu (dále jen "stálý výbor"), který je pod vedením výkonného výboru pověřen jednak zjišťovat, zda jsou splněny veškeré podmínky vyžadované pro uvedení úmluvy v platnost ve státě kandidujícím na uvedení této úmluvy v platnost, a jednak dbát na řádné uplatňování schengenského acquis ve státech, které již úmluvu uplatňují, zejména zjišťováním obtíží a navrhováním řešení.Stálý výbor je výlučně příslušný pro vypracovávání zpráv, které hodnotí přípravu států kandidujících na uvedení prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě v platnost, a pro ověřování, že veškeré podmínky vyžadované pro praktické uplatňování úmluvy a pro zrušení kontrol na vnitřních hranicích byly splněny.Druhým úkolem stálého výboru je položit základy, které umožní výkonnému výboru dbát na řádné uplatňování úmluvy ve státech, které ji již uvedly v platnost, zejména kontrolou doporučení inspekčních výborů na vnějších hranicích, zajišťováním nápravy nedostatků uvedených ve výroční zprávě o vnějších hranicích, soustředěním pozornosti na úsilí, které je potřeba společně vyvíjet pro zlepšení kvality kontrol na vnějších hranicích, a rovněž optimalizací uplatňování úmluvy v oblasti spolupráce policie, soudů a SIS. Stálý výbor hledá řešení zjištěných obtíží a navrhuje řešení pro uspokojivé a optimální provádění úmluvy. Výlučná odpovědnost za kontrolu řádného uplatňování úmluvy zůstává signatářským státům. Stálý výbor se tedy omezí na provádění ověřování vymezeného v níže uvedeném zmocnění.Tyto dva úkoly odůvodňují, že stálému výboru je uděleno dvojí zmocnění:1. příprava zpráv, které budou sloužit jako podklad pro zjištění, že veškeré podmínky vyžadované pro uvedení úmluvy v platnost ve státě kandidujícím na uvedení této úmluvy v platnost jsou splněny. V těchto případech je výbor označován jako hodnotící výbor a bude pověřen hodnocením úrovně připravenosti těchto států;2. položí základy, které umožní výkonnému výboru dbát na řádné uplatňování úmluvy ve státech, které ji již uplatňují, za účelem optimalizace jejího uplatňování a spolupráce mezi smluvními partnery. Především hledá řešení obtíží zjištěných od uvedení úmluvy v platnost a navrhuje zlepšení kontrol v souladu se sledovanými cíli a s duchem úmluvy. V tomto případě je výbor označován jako prováděcí výbor.I. HODNOTÍCÍ VÝBOR PRO STÁTY KANDIDUJÍCÍ NA UVEDENÍ ÚMLUVY V PLATNOST1. ÚKOLY HODNOTÍCÍHO VÝBORUKdykoli některý stát kandiduje na uvedení úmluvy v platnost, vypracuje stálý výbor v rámci své hodnotící funkce zprávu, která stanoví seznam kritérií, jež mají kandidátské státy splnit. Tento seznam musí přesně určit úroveň, které má být dosaženo ve všech oblastech upravovaných úmluvou. Jakmile tato kritéria schválí výkonný výbor, musí stálý výbor v další zprávě ověřit, zda stát kandidující na uvedení úmluvy v platnost tato kritéria splňuje a dosahuje požadované úrovně.Výbor může v každé oblasti své působnosti zmocnit skupinu kvalifikovaných odborníků, aby vypracovala zprávu ve svém oboru. Zprávy popisují kvalitativní, kvantitativní, provozní, správní a organizační hlediska a měly by odhalovat nedostatky či slabé stránky a navrhovat řešení.2. OBLASTI PŮSOBNOSTIVýbor vypracuje zevrubnou a vyčerpávající zprávu a zhodnotí připravenost států kandidujících na uvedení úmluvy v platnost ve všech oblastech uvedených v rozhodnutí SCH/Com-ex (93) 10 ze dne 14. prosince 1993 a dbá na dodržování všech podmínek nezbytných pro uplatňování schengenského acquis. Hodnocení se zejména vztahuje na tyto oblasti:- kontrola na vnějších hranicích, zejména uplatňování Společné příručky,- ostraha na vnějších pozemních hranicích a na vnějších hranicích na moři,- víza, zejména uplatňování Společné konzulární instrukce,- podmínky pro pohyb cizinců včetně boje proti nedovolenému přistěhovalectví a nedovolenému pobytu cizinců,- povolení k pobytu a záznamy pro odepření vstupu,- policejní spolupráce,- vzájemná pomoc v trestních věcech včetně vydávání osob,- omamné látky,- SIS, zejména uplatňování příručky SIRENE,- ochrana osobních údajů,- politiky v oblasti vyhošťování a zpětného přebírání osob,- pravidla pro pohyb osob na letištích.Stálý výbor jednak vychází z následujících úkolů v oblasti vnějších hranic, policejní spolupráce, SIS a víz; jednak zpracuje seznam úkolů, které mají odborníci plnit v ostatních oblastech:a) Kontroly na vnějších hranicích a kontroly přílivu přistěhovalců včetně dvoustranné a mnohostranné spolupráce se třetími zeměmi a otázka zpětného přebírání osobS ohledem na místní zeměpisnou situaci a v závislosti na druhu vnější hranice státu, ve kterém je prováděna inspekce, mohou odborníci:- provádět inspekce na vnějších hranicích na moři a sbírat na místě informace o účinnosti ostrahy na moři a na zemi, a zejména v noci. Účastnit se kontrol osob a nákladu v hlavních přístavech,- sledovat kontrolní opatření na pozemních hranicích za účelem ověření jejich účinnosti ve dne a v noci. Musí mimo jiné v pohovorech s kontrolními orgány získávat informace o boji proti nedovolenému přistěhovalectví,- provádět inspekce na všech letištích za účelem kontroly uplatňování ustanovení Schengenu,- provádět inspekce ústředních orgánů pověřených kontrolou na vnějších hranicích a kontrolou přistěhovalectví a posuzovat správní strukturu a koordinaci mezi vnitrostátní a místní úrovní,- při inspekcích hraničních přechodů a ústředních orgánů zjišťovat praxi při udělování víz na hranici,- při inspekcích hraničních přechodů a ústředních orgánů ověřovat, zda SIS může být uveden do provozu,- hodnotit způsoby provádění kontrol na vnějších hranicích, na povolených hraničních přechodech a v úsecích mezi nimi,- hodnotit technické prostředky dostupné na vnějších hranicích, zejména v oblasti boje proti padělaným dokladům,- hodnotit ostrahu pozemních hranic a hranic na moři,- ověřovat, zda je na jednotlivých hranicích, kde je prováděna inspekce, přiměřený počet pracovníků s ohledem na zvláštnosti hranic, a ověřovat úroveň jeho vyškolení, zejména v oblasti odhalování padělaných dokladů,- ověřovat opatření přijatá na vnějších hranicích, kde je prováděna inspekce, pro boj proti nedovolenému přistěhovalectví a obecně proti trestné činnosti,- ověřovat opatření přijatá vůči osobám, jimž byl na hranicích odepřen vstup, nebo osobám s nedovoleným pobytem,- ověřovat opatření přijatá pro boj proti skupinám organizujícím nedovolené přistěhovalectví,- posoudit spolupráci se sousedním státem nebo sousedními státy.Cílem inspekcí je zhodnotit na místě účinnost kontrolních opatření a soulad se schengenským kontrolním standardem, Společnou příručkou a souvisejícími rozhodnutími výkonného výboru.b) Spolupráce na společných hranicích se státy, které již úmluvu uplatňují, zejména v oblasti policejní a soudní spolupráce, zvláště uzavírání dvoustranných dohod a vysílání styčných úředníkůV této souvislosti je stálý výbor pověřen ověřovat:- účinnost každodenní spolupráce při uplatňování úmluvy a dvoustranných dohod ve společných příhraničních oblastech,- schopnost a ochotu provádět a rozvíjet společné přeshraniční operace v souladu s úmluvou a dvoustrannými dohodami,- schopnost a ochotu provádět a rozvíjet spolupráci se styčnými úředníky,- účinnost spolupráce se sousedními státy na vnějších hranicích schengenského prostoru v boji proti trestné činnosti, a zejména v boji proti skupinám organizujícím nedovolené přistěhovalectví,- přístup policie k automatizovaným údajům a její obecné vzdělávání,- účinnost struktur hraniční spolupráce,- přímou spolupráci a vztahy mezi orgány kandidátského státu a státy Schengenu,- úroveň prostředků a personálu zajišťujících bezpečnost v hraniční oblasti.c) SIS, kanceláře SIRENE, ochrana zařízení a osobních údajůV této souvislosti má stálý výbor za úkol ověřovat:Technická hlediska- kvalitativní, kvantitativní, provozní, organizační a technická hlediska budoucích N. SIS,- technické prostředky a postupy pro předávání informací z vnitrostátních informačních systémů do N. SIS (vkládání informací z vnitrostátních systémů do SIS),- technické prostředky pro zpřístupnění údajů ze SIS pro uživatele na místě a zajištění synchronizace údajů v systémech N. SIS a C. SIS,- technickou dostupnost N. SIS.Hlediska týkající se údajů a jejich využití- množství údajů, které je stát připraven vložit do SIS,- kvalitu vkládaných údajů (oznámení rubrik),- zeměpisnou polohu terminálů, jejich počet a provozní stav (dostupnost údajů SIS pro koncové uživatele),- vzdělávání pracovníků oprávněných používat údaje obsažené v SIS,- interní postupy a pokyny pro provádění záznamů, které se uplatní v případě pozitivního výsledku kontroly,- použití různých variant záznamů,- provozní možnosti kanceláří SIRENE (koordinace mezi útvary, lhůta pro odpověď).Ochrana zařízení a osobních údajů- organizační a technická hlediska ochrany zařízení a osobních údajů,- opatření přijatá pro zamezení přístupu k zařízením a k údajům,- opatření přijatá pro zajištění různé úrovně zpracování v závislosti na oprávnění uživatele,- podmínky pro výmaz prošlých záznamů.d) Udělování víz- obecné podmínky pro udělování víz v porovnání s podmínkami Společné konzulární instrukce,- možnosti předchozích konzultací před udělením víz,- možnosti nahlédnutí do SIS před udělením víz,- možnosti opatření vízových štítků a skladovací podmínky.Stálý výbor dohlíží na koordinaci těchto zpráv a předkládá výkonnému výboru celkovou zprávu.II. PROVÁDĚCÍ VÝBOR PRO STÁTY, KTERÉ ÚMLUVU JIŽ UPLATŇUJÍ1. ÚKOLYStálý výbor umožňuje zjišťovat případné obtíže na vnějších hranicích a rozeznávat situace, které neodpovídají úrovni stanovené v souladu s duchem a cíli úmluvy. Stálý výbor umožňuje, aby státu, kde je prováděna inspekce, a výkonnému výboru byly oznámeny zjištěné obtíže a navržená řešení, za účelem uspokojivého a optimálního uplatňování úmluvy. U obtíží zjištěných po uvedení úmluvy v platnost má výbor právo navrhovat technické zlepšení kontrol, bezpečnosti a soudní spolupráce včetně vydávání osob.Výbor je rovněž povinen ověřovat, zda byly účinně provedeny doporučení a připomínky vydané inspekčními výbory na vnějších hranicích a zda umožnily odstranění případných bezpečnostních nedostatků. Stejným způsobem má výbor zajistit nápravu nedostatků uvedených ve výroční zprávě o situaci na vnějších hranicích států uplatňujících úmluvu.Výbor musí své úkoly plnit pružně a objektivně ve spolupráci s příslušnými orgány a v souladu s právními a deontologickými pravidly uplatňovanými na vnitrostátní úrovni, čímž usiluje o dosažení společného cíle, kterým je zlepšení bezpečnosti a respektování zájmů ostatních států uplatňujících úmluvu.2. OBLASTI PŮSOBNOSTIPro státy, které úmluvu již uplatňují, má výbor širší oblast působnosti než inspekční výbory, avšak zaměřuje se i nadále na praktické otázky. Oblasti, které mohou být hodnoceny, a proto musejí být vzaty v úvahu, pokrývají celek schengenského acquis, zejména jde o:- kontrolu a ostrahu vnějších hranic,- policejní spolupráci v příhraničních oblastech států, které úmluvu již uplatňují,- Schengenský informační systém,- podmínky pro udělování schengenských víz (zejména pravidla pro předchozí konzultace s partnerskými státy v případě státních příslušníků z citlivých států),- opatření pro ukončení pobytu cizinců s nedovoleným pobytem na území státu,- vzájemnou pomoc v trestních věcech včetně vydávání osob.Přednostně musí být zpracována tato hlediska:a) Kontrola a ostraha na vnějších hranicích- opatření pro provádění kontrol na povolených hraničních přechodech na vnějších hranicích a v úsecích mezi nimi,- technické prostředky, které jsou dostupné na vnějších hranicích, zejména v oblasti boje proti padělaným dokladům,- přiměřenost počtu pracovníků s ohledem na zvláštnosti hranic, kde je prováděna inspekce,- ostraha a kontroly vnějších hranic včetně mobilních hlídek a systémů a metod stacionární ostrahy,- vyškolení personálu, zejména v oblasti padělaných dokladů,- opatření přijatá na vnějších hranicích, kde je prováděna inspekce, pro boj proti nedovolenému přistěhovalectví a obecně proti trestné činnosti,- opatření přijatá vůči osobám, jimž byl na hranicích odepřen vstup, nebo osobám s nedovoleným pobytem na území Schengenské dohody,- opatření přijatá pro boj proti skupinám organizujícím nedovolené přistěhovalectví,- stávající formy spolupráce se sousedním státem nebo sousedními státy,- správní struktura útvaru nebo útvarů příslušných pro boj proti nedovolenému přistěhovalectví a koordinace mezi nimi na celostátní a místní úrovni,- uplatňování SIS na hraničních přechodech.b) Policejní spolupráce v příhraničních oblastech států, které úmluvu již uplatňují- existence dvoustranných dohod,- výkon práva na pronásledování a sledování,- struktura příhraniční spolupráce,- přímá spolupráce mezi útvary,- prostředky a personál zajišťující bezpečnost v příhraniční oblasti,- spolupráce prostřednictvím styčných úředníků.c) Schengenský informační systém- vkládání údajů z vnitrostátních systémů do SIS,- technická dostupnost N. SIS a kanceláří SIRENE,- přístup koncových uživatelů k údajům SIS,- podmínky výmazu prošlých záznamů,- využívání různých možností při provádění záznamů,- provozní kapacita kanceláří SIRENE: lhůta pro odpověď atd.d) Podmínky pro udělování schengenských víz- způsoby konzultací před udělením víz podle přílohy 5B Společné konzulární instrukce,- způsoby nahlédnutí do SIS před udělením schengenských víz,- udělování víz s omezenou územní platností: počet, cílové skupiny, důvody,- způsoby opatřování schengenských vízových štítků a skladovací podmínky.III. ZÁSADY PRO ČINNOST STÁLÉHO VÝBORUSložení stálého výboruVýbor je stálým orgánem. Skládá se z jednoho vysoce postaveného zástupce za každý signatářský stát úmluvy nebo dohody o spolupráci. (Tento vysoce postavený zástupce může mít doprovod). Stálému výboru je při zasedáních a při plnění různých úkolů nápomocen sekretariát.Stálý výbor provádí inspekce ve všech zemích v pořadí a v intervalech, které určí výkonný výbor.Stálí členové mohou za účelem plnění svých úkolů vyzvat státy Schengenu, aby jim poskytly pro časově omezené úkoly odborníky pro každou oblast působnosti výboru, zejména pro provádění úkolů v zemích v souladu s opatřeními, která určí stálí členové. Některé úkoly prováděné odborníky mohou být prováděny společně nebo se mohou zvláště soustředit na jednu z oblastí. Každý stát je oprávněn určit v každé oblasti působnosti odborníka, který plní úkoly v rámci stálého výboru. Stálý výbor však usiluje, aby počet členů delegací zůstal na úrovni, která odpovídá technickému omezení spojenému s těmito úkoly.Probíhá-li současně několik inspekcí odborných skupin specializovaných na jednotlivé zvláštní oblasti, bude před koncem inspekce uspořádáno koordinační jednání se všemi odborníky.Odborníci musí mít požadovanou kvalifikaci a obecně je vhodné, aby byli jmenováni opakovaně.Evropská komise se zúčastní prací stálého výboru a činnosti pracovních skupin tohoto výboru, ústřední skupiny a výkonného výboru jako pozorovatel.Společný kontrolní orgánStálý výbor vykonává úkoly, aniž jsou dotčeny pravomoci Společného kontrolního orgánu. Stálý výbor je oprávněn konzultovat tento orgán v oblastech své působnosti.Místa určená k inspekciStálý výbor spolu s příslušnou pracovní skupinou vybírá místa určená k inspekci a informace, které je třeba shromáždit jednotlivě.Jazykový režimJazykový režim se určuje pro každou inspekci zvlášť.Usnadnění práce výboruÚstřední orgány státu, kde je prováděna inspekce, zajistí, aby jejich orgány spolupracovaly a pomáhaly a umožňovaly tak řádné plnění prací výboru. Stát, kde je prováděna inspekce, musí předložit výboru odpovídající informace o místech určených k inspekci a všechny příslušné statistické, faktické, analytické a další údaje (v jednom z úředních jazyků Schengenu) alespoň jeden měsíc před zahájením inspekce.Cestovné a náklady na pobyt při inspekciCestovné a náklady na pobyt nesou sami členové výboru nebo jejich odborníci. Stát, kde je prováděna inspekce, nese náklady na logistickou podporu na místě.Vypracování zprávyZpráva se vypracuje v souladu s jednotným vzorem, který určí stálý výbor po poradě s dotčenými pracovními skupinami. Tento vzor lze přizpůsobit potřebám a okolnostem.Předběžný návrh zprávy odborníků vypracuje předseda a předloží jej skupině odborníků, kteří hledají obecnou shodu o formulování této zprávy. Zástupci státu, kde je prováděna inspekce, mají v této skupině postavení pozorovatele. Po vypracování zprávy odborníky je předložena státu, kde je prováděna inspekce, který k ní může zaujmout stanovisko. Zpráva a stanovisko jsou předloženy stálému výboru. Ten se pokusí nalézt obecnou shodu mezi oběma dokumenty. V bodech, v nichž ke shodě nedojde, zaznamená výbor ve zprávě stanoviska obou stran.Zprávy musí jasně uvádět, v jakých oblastech bylo dosaženo cílů a v jakých nikoli, společně s konkrétními návrhy opatření k nápravě nebo zlepšení situace. Konečné rozhodnutí přijímá v každém případě výkonný výbor.DůvěrnostČlenové výboru a odborníci musí zachovávat důvěrnost informací, které získají při plnění svých úkolů. Zprávy zpracované podle tohoto rozhodnutí se považují za důvěrné.V Königswinteru dne 16. září 1998.předsedaM. Kanther--------------------------------------------------


title: 2014/911/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 4. prosince 2014 . o zahájení automatizované výměny daktyloskopických údajů v Lotyšsku

text:
               17.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 360/28

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 4. prosince 2014.
   o zahájení automatizované výměny daktyloskopických údajů v Lotyšsku

      (2014/911/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (1), a zejména na článek 25 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (2), a zejména na článek 20 a kapitolu 4 přílohy uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle Protokolu o přechodných ustanoveních, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii jsou právní účinky aktů orgánů, institucí a jiných subjektů Unie přijatých před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost zachovány až do zrušení, zániku nebo změny těchto aktů v rámci provádění Smluv.

               (2)

               Použije se tedy článek 25 rozhodnutí 2008/615/SVV a Rada musí jednomyslně rozhodnout, zda členské státy provedly ustanovení kapitoly 6 uvedeného rozhodnutí.

               (3)

               Článek 20 rozhodnutí 2008/616/SVV stanoví, že rozhodnutí uvedená v čl. 25 odst. 2 rozhodnutí 2008/615/SVV se mají přijímat na základě hodnotící zprávy, která vychází z dotazníku. Pokud jde o automatizovanou výměnu údajů podle kapitoly 2 rozhodnutí 2008/615/SVV, má hodnotící zpráva vycházet z hodnotící návštěvy a zkušebního testu.

               (4)

               Podle kapitoly 4 bodu 1.1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV se dotazník vypracovaný příslušnou pracovní skupinou Rady týká každé automatizované výměny údajů a členský stát jej vyplní, jakmile se domnívá, že splňuje podmínky pro sdílení údajů v příslušné kategorii údajů.

               (5)

               Lotyšsko vyplnilo dotazník o ochraně údajů a dotazník o výměně daktyloskopických údajů.

               (6)

               Lotyšsko provedlo úspěšný zkušební test s Rakouskem.

               (7)

               V Lotyšsku proběhla hodnotící návštěva a rakouský hodnotící tým vypracoval zprávu o této návštěvě a předal ji příslušné pracovní skupině Rady.

               (8)

               Radě byla předložena celková hodnotící zpráva, v níž jsou shrnuty výsledky dotazníku, hodnotící návštěvy a zkušebního testu týkajících se výměny daktyloskopických údajů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pro účely automatizovaného vyhledávání daktyloskopických údajů Lotyšsko plně provedlo obecná ustanovení o ochraně údajů obsažená v kapitole 6 rozhodnutí 2008/615/SVV a ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost je oprávněno přijímat a poskytovat osobní údaje v souladu s článkem 9 uvedeného rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 4. prosince 2014.

            Za Radu

            předseda

         A. ORLANDO

      (1)  Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. prosince 2006 , kterým se mění jednací řád Soudního dvora Evropských společenství, pokud jde o užívání jazyků

text:
                  29.12.2006

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 386/44

         ROZHODNUTÍ RADY
         ze dne 18. prosince 2006,
         kterým se mění jednací řád Soudního dvora Evropských společenství, pokud jde o užívání jazyků
         (2006/955/ES, Euratom)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na článek 64 Protokolu o statutu Soudního dvora,
         v souladu s postupem stanoveným v čl. 245 druhém pododstavci Smlouvy o založení Evropského společenství a čl. 160 druhém pododstavci Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
         s ohledem na žádost Soudního dvora,
         s ohledem na stanovisko Komise ze dne 12. prosince 2006,
         s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu ze dne 13. prosince 2006,
         vzhledem k tomu, že s přistoupením Bulharské republiky a Rumunska se bulharština a rumunština stávají úředními jazyky Evropské unie a že je třeba tyto jazyky zahrnout mezi jednací jazyky stanovené jednacím řádem,
         ROZHODLA TAKTO:

            Článek 1
            Jednací řád Soudního dvora Evropských společenství ze dne 19. června 1991 (Úř. věst. L 176, 4.7.1991, s. 7, opraveno v Úř. věst. L 383, 29.12.1992, s. 117), pozměněný dne 21. února 1995 (Úř. věst. L 44, 28.2.1995, s. 61), 11. března 1997 (Úř. věst. L 103, 19.4.1997, s. 1, opraveno v Úř. věst. L 351, 23.12.1997, s. 72), 16. května 2000 (Úř. věst. L 122, 24.5.2000, s. 43), 28. listopadu 2000 (Úř. věst. L 322, 19.12.2000, s. 1), 3. dubna 2001 (Úř. věst. L 119, 27.4.2001, s. 1), 17. září 2002 (Úř. věst. L 272, 10.10.2002, s. 24, opraveno v Úř. věst. L 281, 19.10.2002, s. 24), 8. dubna 2003 (Úř. věst. L 147, 14.6.2003, s. 17), 19. dubna 2004 (Úř. věst. L 132, 29.4.2004, s. 2), 20. dubna 2004 (Úř. věst. L 127, 29.4.2004, s. 107), 12. července 2005 (Úř. věst. L 203, 4.8.2005, s. 19) a 18. října 2005 (Úř. věst. L 288, 29.10.2005, s. 51), se mění takto:
            V článku 29 se odstavec 1 nahrazuje tímto:

                  „1.   Jednacími jazyky jsou angličtina, bulharština, čeština, dánština, estonština, finština, francouzština, irština, italština, litevština, lotyština, maďarština, maltština, němčina, nizozemština, polština, portugalština, rumunština, řečtina, slovenština, slovinština, španělština a švédština.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost Smlouvy o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii.

            Znění jednacího řádu Soudního dvora v jazycích bulharském a rumunském budou přijata po vstupu smlouvy uvedené v prvním pododstavci v platnost.
            V Bruselu dne 18. prosince 2006.

                  Za Radu

                  předseda

               J.-E. ENESTAM


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. května 2010 o jmenování členů a náhradníků správní rady Evropského institutu pro rovnost žen a mužů

text:
               27.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/22

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 18. května 2010
   o jmenování členů a náhradníků správní rady Evropského institutu pro rovnost žen a mužů
   2010/C 137/08
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1922/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (1), a zejména na článek 10 tohoto nařízení;
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 10 nařízení (ES) č. 1922/2006 mimo jiné stanoví, že Rada jmenuje 18 členů a náhradníků správní rady Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na dobu tří let.

               (2)

               Osmnáct členských států (Belgie, Bulharsko, Česká republika, Německo, Estonsko, Španělsko, Francie, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko, Švédsko a Spojené království) by mělo navrhnout členy a náhradníky na období od 1. června 2010 do 31. května 2013.

               (3)

               Vlády všech výše uvedených členských států předložily Radě seznam kandidátů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Níže uvedené osoby jsou jmenovány členy a náhradníky správní rady Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na období od 1. června 2010 do 31. května 2013:

      ZÁSTUPCI VLÁDY

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Belgie

               Michel PASTEEL

               Annemie PERNOTOVÁ

               Bulharsko

               Tatjana Spassova KMETOVA

               Petja Mihajlova MOEVA

               Česká republika

               Andrea BARŠOVÁ

               Czeslaw WALEK

               Německo

               Eva Maria WELSKOP-DEFFAAOVÁ

               Renate AUGSTEINOVÁ

               Estonsko

               Käthlin SANDEROVÁ

               Christian VESKE

               Španělsko

               Enriqueta CHICANO JÁVEGOVÁ

               Cecilia PAYNOVÁ DE ORIVE

               Francie

               Elisabeth TOMÉ-GERTHEINRICHSOVÁ

               Françoise VILAINOVÁ

               Maďarsko

               Zsuzsa SEBESTYÉNOVÁ

               Katalin KISSNÉ BENCZEOVÁ

               Malta

               Therese BUGEJOVÁ

               Therese SPITERIOVÁ

               Nizozemsko

               Carlien SCHEELEOVÁ

               Ferdi LICHER

               Rakousko

               Vera JAUKOVÁ

               Dietmar HILLBRAND

               Portugalsko

               Sara FALCÃO CASACAOVÁ

               Pedro DELGADO ALVES

               Rumunsko

               Florin-Marian NEGREA

               Andra Cristina CROITORUOVÁ

               Slovinsko

               Roman KUHAR

               Maruša GORTNAROVÁ

               Slovensko

               Martina JANÍKOVÁ

               Jana STANKOVÁ

               Finsko

               Tarja HEINILÄ-HANNIKAINENOVÁ

               Riitta MARTIKAINENOVÁ

               Švédsko

               Helén LUNDKVISTOVÁ

               Lars WITTENMARK

               Spojené království

               Helene REARDON-BONDOVÁ

               Celia REEDOVÁ

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 18. května 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. SALGADO

      (1)  Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 9.


title: 2013/339/EU: Rozhodnutí zástupců vlád členských států ze dne 26. června 2013 o jmenování jednoho soudce Tribunálu

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 179/95

         ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ
   ze dne 26. června 2013
   o jmenování jednoho soudce Tribunálu
   (2013/339/EU)
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 19 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 254 a 255 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 160a odst. 1 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s články 5 a 7 Protokolu o statutu Soudního dvora Evropské unie a poté, co s účinností ke dni 1. září 2013 odstoupil pan Josef AZIZI, je třeba přistoupit ke jmenování jednoho soudce Tribunálu na zbývající část funkčního období pana Josef AZIZI, tedy do 31. srpna 2016.

               (2)

               Jako kandidát na uvolněné místo byl navržen pan Viktor KREUSCHITZ.

               (3)

               Výbor zřízený článkem 255 Smlouvy o fungování Evropské unie vydal stanovisko k otázce vhodnosti pana Viktora KREUSCHITZE pro výkon funkce soudce Tribunálu,

         PŘIJALI TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Viktor KREUSCHITZ je jmenován soudcem Tribunálu na období od 1. září 2013 do 31. srpna 2016.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 26. června 2013.

            předseda

         R. MONTGOMERY


title: Rozhodnutí Rady ze dne 17. října 2000 o způsobech spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami členských států při výměně informací

text:
Důležité právní upozornění

|

32000D0642

Úřední věstník L 271 , 24/10/2000 S. 0004 - 0006

		Rozhodnutí Radyze dne 17. října 2000o způsobech spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami členských států při výměně informací(2000/642/SVV)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropské unie, a zejména na čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,s ohledem na podnět Finské republiky,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,vzhledem k těmto důvodům:(1) Akční plán pro boj proti organizované trestné činnosti byl schválen Evropskou radou na zasedání v Amsterodamu ve dnech 16. a 17. června 1997 [1]. Akční plán doporučuje, a to zejména v doporučení 26 písmeno e), zlepšení spolupráce mezi kontaktními místy, která jsou pověřena přijímat ohlašování podezřelých transakcí v souladu se směrnicí Rady 91/308/EHS ze dne 10. června 1991 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz [2].(2) Všechny členské státy zřídily finanční zpravodajské jednotky, které jsou pověřeny sběrem a analýzou informací získaných na základě směrnice 91/308/EHS, aby se zjistily vazby mezi podezřelými finančními transakcemi a trestnou činností, která je jejich základem, a předcházelo se tak praní peněz a bojovalo proti němu.(3) Zdokonalení mechanismů pro výměnu informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami je jedním z cílů, které přijala skupina odborníků na boj proti praní peněz, zřízená v rámci multidisciplinární skupiny o organizované trestné činnosti, s výhledem na zdokonalení výměny informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami a vyšetřovacími orgány v členských státech a organizaci multidisciplinárních finančních zpravodajských jednotek, které budou shromažďovat poznatky z finanční, policejní a soudní oblasti.(4) Závěry Rady z března 1995 zdůraznily skutečnost, že posilování systémů boje proti praní peněz vyžaduje užší spolupráci mezi jednotlivými orgány, které se účastní boje proti tomuto jevu.(5) Druhá zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu o provádění směrnice 91/308/EHS uvádí obtíže, které dosud zřejmě brání komunikaci a výměně informací mezi některými jednotkami s rozdílným právním postavením.(6) Je nezbytné, aby příslušné orgány členských států, které se účastní boje proti praní peněz, spolu úzce spolupracovaly a aby byl mezi těmito orgány zajištěn přímý styk.(7) Členské státy již úspěšně přijaly opatření v této oblasti založená především na zásadách stanovených ve vzorovém memorandu o porozumění navrženém neformální celosvětovou sítí finančních zpravodajských jednotek nazývanou "skupina Egmont".(8) Členské státy musí organizovat finanční zpravodajské jednotky tak, aby bylo zajištěno, že informace a dokumenty budou podávány v přiměřených lhůtách.(9) Toto rozhodnutí se nedotýká žádné dohody, úmluvy ani ujednání o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi soudními orgány,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 11. Členské státy zajistí, že finanční zpravodajské jednotky vytvořené nebo určené k tomu, aby přijímaly finanční informace sdělované za účelem boje proti praní peněz, budou v souladu se svými vnitrostátními pravomocemi spolupracovat při shromažďování, analýze a vyšetřování důležitých informací o jakékoli skutečnosti, která by mohla být známkou praní peněz.2. Pro účely odstavce 1 členské státy zajistí, aby si finanční zpravodajské jednotky vyměňovaly, z vlastního podnětu nebo na žádost a buď v souladu s tímto rozhodnutím, nebo v souladu se stávajícími nebo budoucími memorandy o porozumění, veškeré dostupné informace, které by mohly být důležité pro zpracování nebo analýzu informací nebo pro šetření finančních transakcí, které provádí finanční zpravodajská jednotka, související s praním peněz a se zapojenými fyzickými nebo právnickými osobami.3. Určí-li členský stát jako finanční zpravodajskou jednotku policejní orgán, mohou být podle tohoto rozhodnutí předávány informace, které má tato finanční zpravodajská jednotka k dispozici, orgánu přijímajícího členského státu určenému pro tento účel a příslušnému pro oblasti uvedené v odstavci 1.Článek 21. Členské státy zajistí, aby pro účely tohoto rozhodnutí byla zřízena jediná finanční zpravodajská jednotka pro každý členský stát a aby odpovídala této definici:"Vnitrostátní ústřední jednotka, která je pro účely boje proti praní peněz pověřena přijímáním sdělovaných finančních informací (a v mezích oprávnění i podáváním žádostí o ně), jejich analýzou a předáváním příslušným orgánům; tyto informace se týkají majetku, u kterého je podezření, že pochází z trestné činnosti, nebo jejich oznámení požadují vnitrostátní právní předpisy."2. V rámci odstavce 1 mohou členské státy vytvořit ústřední jednotku, která bude přijímat nebo předávat informace z decentralizovaných agentur nebo decentralizovaným agenturám.3. Členské státy sdělí, která jednotka plní funkci finanční zpravodajské jednotky ve smyslu tohoto článku. Tuto informaci písemně oznámí generálnímu sekretariátu Rady. Toto oznámení nemá vliv na stávající vztahy spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami.Článek 3Členské státy zajistí, aby vnitřní stanovy finančních zpravodajských jednotek, bez ohledu na to, zda se jedná o správní, policejní nebo soudní orgány, neovlivňovaly výkon jejich úkolů podle tohoto rozhodnutí.Článek 41. Každá žádost podaná na základě tohoto rozhodnutí musí být doplněna stručným popisem významných skutečností známých dožadující finanční zpravodajské jednotce. Finanční zpravodajská jednotka upřesní v žádosti způsob, jakým budou požadované informace využity.2. Je-li žádost podána v souladu s tímto rozhodnutím, poskytne dožádaná finanční zpravodajská jednotka veškeré relevantní informace včetně dostupných finančních informací a požadovaných policejních údajů, aniž by bylo nezbytné podávat formální žádost podle použitelných úmluv nebo dohod platných mezi členskými státy.3. Finanční zpravodajská jednotka může odmítnout sdělit informace, které by mohly narušit vyšetřování trestného činu vedené v dožádaném členském státu, nebo za výjimečných okolností, pokud by sdělení informací bylo zjevně nepřiměřené oprávněným zájmům fyzické nebo právnické osoby nebo dotčeného členského státu nebo by jinak nebylo v souladu se základními zásadami vnitrostátního práva. Každé odmítnutí poskytnout informace je třeba řádně vysvětlit finanční zpravodajské jednotce, která o ně žádá.Článek 51. Informace nebo dokumenty získané na základě tohoto rozhodnutí jsou určeny pro účely stanovené v čl. 1 odst. 1.2. Finanční zpravodajská jednotka může při předávání informací nebo dokumentů podle tohoto rozhodnutí stanovit omezení a podmínky pro použití informací pro jiné účely, než které jsou stanoveny v odstavci 1. Přijímající finanční zpravodajská jednotka musí tato omezení a podmínky dodržet.3. Má-li členský stát v úmyslu použít předané informace nebo dokumenty pro vyšetřování nebo stíhání trestného činu pro účely stanovené v čl. 1 odst. 1, nesmí předávající členský stát odmítnout svůj souhlas s takovým použitím, ledaže tak učiní na základě omezení podle svého vnitrostátního práva nebo podmínek uvedených v čl. 4 odst. 3. Každé odmítnutí udělit souhlas musí být řádně vysvětleno.4. Finanční zpravodajské jednotky přijmou veškerá nezbytná opatření, včetně bezpečnostních, aby zajistily, že k informacím předávaným podle tohoto rozhodnutí nebudou mít přístup žádné jiné orgány, subjekty nebo útvary.5. Poskytnuté informace jsou chráněny v souladu s úmluvou Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatické zpracování osobních údajů a v souladu s doporučením Výboru ministrů Rady Evropy č. R(87)15 ze dne 15. září 1987, které upravuje používání osobních údajů v policejní oblasti, a to přinejmenším podle stejných pravidel o utajení a ochraně osobních údajů, jaká jsou uplatňována podle vnitrostátních právních předpisů platných pro dožadující finanční zpravodajskou jednotku.Článek 61. Finanční zpravodajské jednotky si mohou vyměňovat významné informace v mezích použitelného vnitrostátního práva, a aniž by musely za tímto účelem podávat žádost.2. Na informace předávané podle tohoto článku se vztahuje článek 5.Článek 7Členské státy stanoví vhodné a chráněné komunikační kanály mezi finančními zpravodajskými jednotkami a dohodnou se na nich.Článek 8Toto rozhodnutí se provede, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států vůči Europolu, stanovené v Úmluvě o Europolu.Článek 91. Je-li úroveň spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami, jak ji stanoví memoranda o porozumění již uzavřená, nebo která budou případně uzavřena mezi orgány členských států, slučitelná s tímto rozhodnutím nebo je-li širší než ustanovení tohoto rozhodnutí, není tímto rozhodnutím dotčena. Jsou-li ustanovení tohoto rozhodnutí širší než ustanovení memorand o porozumění uzavřených mezi orgány členských států, nahrazuje toto rozhodnutí dva roky po svém nabytí účinku tato memoranda o porozumění.2. Členské státy zajistí, že budou schopny plně spolupracovat v souladu s tímto rozhodnutím nejpozději do tří let po jeho nabytí účinku.3. Rada zhodnotí ve lhůtě čtyř let od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, jak členské státy plní toto rozhodnutí, a může rozhodnout, že bude tato hodnocení provádět pravidelně.Článek 10Toto rozhodnutí se vztahuje na Gibraltar. Pro tento účel a bez ohledu na článek 2 může Spojené království oznámit generálnímu sekretariátu Rady ustanovení finanční zpravodajské jednotky pro Gibraltar.Článek 11Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 17. října 2000.V Lucemburku dne 17. října 2000.Za RadupředsedkyněÉ. Guigou[1] Úř. věst. C 251, 15.8.1997, s. 1.[2] Úř. věst. L 166, 28.6.1991, s. 77.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 8. března 2010 o jmenování dvou maltských členů Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků

text:
               11.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/2

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 8. března 2010
   o jmenování dvou maltských členů Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků
   2010/C 60/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (1), a zejména na články 26 a 27 uvedeného nařízení,
   s ohledem na kandidátské listiny předložené Radě vládami členských států,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada svými rozhodnutími ze dne 25. září 2008 (2), ze dne 13. října 2008 (3) a ze dne 25. května 2009 (4) jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků na dobu od 25. září 2008 do 24. září 2010, s výjimkou některých maltských členů v kategorii zástupců organizací zaměstnavatelů.

               (2)

               Maltská vláda předložila jména kandidátů na dvě volná místa,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Jsou jmenováni tito členové Poradního výboru pro volný pohyb pracovníků na období, které trvá do 24. září 2010:
   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Země

               Členové

               Náhradníci

               Malta

               Joshua ZAMMIT
               Reginald FAVA

      V Bruselu dne 8. března 2010.

            Za Radu

            předseda

         C. CORBACHO

      (1)  Úř. věst. L 257, 18.10.1968, s. 2.

      (2)  Úř. věst. C 253, 4.10.2008, s. 7.

      (3)  Úř. věst. C 264, 17.10.2008, s. 5.

      (4)  Úř. věst. C 123, 3.6.2009, s. 11.


title: Rozhodnutí Rady 2008/783/SZBP ze dne 15. září 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (operace EUFOR Tchad/RCA)

text:
               9.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 268/32

         ROZHODNUTÍ RADY 2008/783/SZBP
   ze dne 15. září 2008
   o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (operace EUFOR Tchad/RCA)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 15. října 2007 přijala společnou akci 2007/677/SZBP o vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (1) (operace EUFOR Tchad/RCA).

               (2)

               Podle čl. 10 odst. 3 uvedené společné akce mají být podrobná pravidla účasti třetích států předmětem dohody podle článku 24 Smlouvy.

               (3)

               Na základě zmocnění Rady ze dne 13. září 2004 sjednalo předsednictví, kterému byl nápomocen generální tajemník Rady Evropské unie, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, dohodu mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na operaci EUFOR Tchad/RCA (dále jen „dohoda“).

               (4)

               Dohoda by měla být schválena jménem Unie,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (operace EUFOR Tchad/RCA) se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 15. září 2008.

            Za Radu

            předseda

         B. KOUCHNER

      (1)  Úř. věst. L 279, 23.10.2007, s. 21.
    ---documentbreak---

               9.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 268/33

         PŘEKLAD
   DOHODA
   mezi Evropskou unií a Chorvatskou republikou o účasti Chorvatské republiky na vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (Operace EUFOR Tchad/RCA)
   EVROPSKÁ UNIE (EU)
   na jedné straně a
   CHORVATSKÁ REPUBLIKA
   na straně druhé,
   dále jen „strany“,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ:
   přijetí společné akce 2007/677/SZBP ze dne 15. října 2007 o vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (operace EUFOR Tchad/RCA) Radou Evropské unie,
   přizvání Chorvatské republiky k účasti na operaci vedené Evropskou unií,
   úspěšné dokončení procesu vytváření sil a doporučení velitele operace EU a Vojenského výboru EU dohodnout se na účasti ozbrojených sil Chorvatské republiky na operaci vedené Evropskou unií,
   rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru CHAD/1/2008 ze dne 13. února 2008 o přijetí příspěvků třetích států na vojenskou operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (1) a rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru CHAD/2/2008 ze dne 18. března 2008 o zřízení Výboru přispěvatelů na vojenskou operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (2), obě ve znění rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru CHAD/3/2008 ze dne 14. května 2008 (3) a rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru CHAD/4/2008 ze dne 2. září 2008 (4),
   rozhodnutí Chorvatské republiky ze dne 15. července 2008 účastnit se operace EUFOR Tchad/RCA,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Účast na operaci
   1.   Chorvatská republika se v souladu s touto dohodou a veškerými nezbytnými prováděcími ujednáními připojuje ke společné akci 2007/677/SZBP ze dne 15. října 2007 o vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (EUFOR Tchad/RCA) a k jakékoli společné akci nebo rozhodnutí, kterými Rada Evropské unie rozhodne o prodloužení operace EUFOR Tchad/RCA.
   2.   Příspěvkem Chorvatské republiky k operaci EUFOR Tchad/RCA není dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie.
   3.   Chorvatská republika zajistí, aby její síly a personál účastnící se operace EUFOR Tchad/RCA plnily své úkoly v souladu

               —

               se společnou akcí 2007/677/SZBP a jejími případnými následnými změnami,

               —

               s operačním plánem,

               —

               s veškerými prováděcími opatřeními.

         4.   Síly a personál přidělené k operaci Chorvatskou republikou plní své úkoly a jednají pouze v zájmu operace EUFOR Tchad/RCA.
   5.   Chorvatská republika včas uvědomí velitele operace EUFOR Tchad/RCA o každé změně své účasti na operaci.
   Článek 2
   Postavení sil
   1.   Postavení sil a personálu přidělených Chorvatskou republikou na operaci EUFOR Tchad/RCA se řídí dohodou o postavení sil uzavřenou mezi Evropskou unií a dotyčnými státy, pokud taková dohoda existuje.
   2.   Postavení sil a personálu přidělených k velitelství nebo k velitelským složkám umístěným mimo Čadskou republiku a Středoafrickou republiku se řídí ujednáními mezi velitelstvím a dotyčnými velitelskými složkami a Chorvatskou republikou.
   3.   Aniž je dotčena dohoda o postavení sil podle odstavce 1, vykonává Chorvatská republika soudní pravomoc nad svými silami a personálem, které se účastní operace EUFOR Tchad/RCA.
   4.   Chorvatská republika vyřizuje veškeré nároky vzniklé v souvislosti s účastí na operaci EUFOR Tchad/RCA, které vznese některý z příslušníků jejích sil či členů personálu nebo které se jich týkají. Chorvatská republika odpovídá za zahájení řízení, zejména soudního nebo kárného, proti kterémukoli příslušníku svých sil nebo členu personálu v souladu se svými právními předpisy.
   5.   Chorvatská republika se zavazuje učinit při podpisu této dohody prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody vůči kterémukoli státu, který se účastní operace EUFOR Tchad/RCA.
   Článek 3
   Utajované informace
   1.   Chorvatská republika přijme vhodná opatření k zajištění ochrany utajovaných informací EU v souladu s bezpečnostními předpisy Rady Evropské unie, které jsou obsaženy v rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (5), jakož i dalšími pokyny vydanými příslušnými orgány, včetně velitele operace EUFOR Tchad/RCA.
   2.   V rámci operace EUFOR Tchad/RCA se použijí ustanovení Dohody mezi Chorvatskou republikou a Evropskou unií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací, podepsané dne 10. dubna 2006.
   Článek 4
   Linie velení
   1.   Všechny síly a personál účastnící se operace EUFOR Tchad/RCA zůstávají zcela pod velením svých vnitrostátních orgánů.
   2.   Vnitrostátní orgány převedou operační a taktické velení nebo řízení svých sil a personálu na velitele operace EUFOR Tchad/RCA. Velitel operace EUFOR Tchad/RCA je oprávněn přenášet svou pravomoc.
   3.   Chorvatská republika má ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.
   4.   Po konzultacích s Chorvatskou republikou může velitel operace EUFOR Tchad/RCA kdykoli požádat o stažení příspěvku Chorvatské republiky.
   5.   Chorvatská republika jmenuje vysokého vojenského zástupce jako zástupce svého kontingentu v operaci EUFOR Tchad/RCA. Vysoký vojenský zástupce konzultuje s velitelem sil EU všechny záležitosti, které mají vliv na operaci, a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu.
   Článek 5
   Finanční hlediska
   1.   Chorvatská republika nese veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci EUFOR Tchad/RCA kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v právních nástrojích podle čl. 1 odst. 1 této dohody a v rozhodnutí Rady 2007/384/SZBP ze dne 14. května 2007 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (Athena) (6).
   2.   V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám ze státu nebo států, v nichž se operace uskutečňuje, uhradí Chorvatská republika, pokud je zjištěna její odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v případné dohodě o postavení sil podle čl. 2 odst. 1 této dohody.
   Článek 6
   Příspěvek na společné náklady
   Chorvatská republika je osvobozena od příspěvků na společné náklady operace EUFOR Tchad/RCA.
   Článek 7
   Prováděcí ujednání k dohodě
   Generální tajemník Rady Evropské unie, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, a příslušné orgány Chorvatské republiky uzavřou veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.
   Článek 8
   Neplnění závazků
   Pokud jedna ze stran neplní své závazky stanovené v předchozích článcích, druhá strana má právo vypovědět tuto dohodu písemně diplomatickou cestou s měsíční výpovědní lhůtou.
   Článek 9
   Řešení sporů
   Spory o výklad nebo použití této dohody se mezi stranami řeší diplomatickou cestou.
   Článek 10
   Vstup v platnost
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po dni, kdy si strany diplomatickou cestou vzájemně oznámí dokončení vnitřních postupů nezbytných pro tento účel.
   2.   Tato dohoda se prozatímně uplatňuje ode dne podpisu.
   3.   Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu trvání příspěvku Chorvatské republiky k operaci EUFOR Tchad/RCA.

      V Bruselu dne 26. září 2008 v jazyce anglickém ve dvou vyhotoveních.

            Za Evropskou unii

            Za Chorvatskou republiku

      (1)  Úř. věst. L 56, 29.2.2008, s. 64.

      (2)  Úř. věst. L 107, 17.4.2008, s. 60.

      (3)  Úř. věst. L 144, 4.6.2008, s. 82.

      (4)  Úř. věst. L 247, 16.9.2008, s. 54.

      (5)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 152, 13.6.2007, s. 14.
   PROHLÁŠENÍ
   PODLE ČL. 2 ODST. 5 A 6 DOHODY
   Prohlášení členských států EU:
   „V případě zranění nebo smrti členů svého personálu, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jimi vlastněného a používaného při operaci EUFOR Tchad/RCA, budou členské státy EU, které uplatňují společnou akci 2007/677/SZBP ze dne 15. října 2007 o vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (operace EUFOR Tchad/RCA), usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovolují jejich vnitrostátní právní systémy, vzdaly nároků na náhradu škody vůči Chorvatské republice, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta

               —

               byly způsobeny personálem z Chorvatské republiky při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EUFOR Tchad/RCA, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení, nebo

               —

               nastaly v důsledku používání jakéhokoli majetku, jenž patří Chorvatské republice, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací EUFOR Tchad/RCA, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení personálu operace EUFOR Tchad/RCA z Chorvatské republiky, který tento majetek používá.“

         Prohlášení Chorvatské republiky:
   „V případě zranění nebo smrti členů svého personálu, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jimi vlastněného a používaného při operaci EUFOR Tchad/RCA, bude Chorvatská republika, která se připojuje ke společné akci 2007/677/SZBP ze dne 15. října 2007 o vojenské operaci Evropské unie v Čadské republice a ve Středoafrické republice (operace EUFOR Tchad/RCA), usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje její vnitrostátní právní systém, vzdala nároků na náhradu škody vůči kterémukoli jinému státu účastnícímu se operace EUFOR Tchad/RCA, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta

               —

               byly způsobeny personálem při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EUFOR Tchad/RCA, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení, nebo

               —

               nastaly v důsledku používání jakéhokoli majetku, jenž patří státům účastnícím se operace EUFOR Tchad/RCA, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací EUFOR Tchad/RCA, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení personálu operace EUFOR Tchad/RCA, který tento majetek používá.“


title: 2006/710/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady a Komise ze dne 25. září 2006 o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Kazachstán na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii

text:
               1.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 303/7

      ROZHODNUTÍ RADY A KOMISE

   ze dne 25. září 2006
   o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Kazachstán na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii
   (2006/710/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 44 odst. 2, čl. 47 odst. 2 poslední větu a článek 55, čl. 57 odst. 2, článek 71, čl. 80 odst. 2, články 93, 94, 133 a 181a ve spojení s čl. 300 odst. 2 druhou větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na smlouvu o přistoupení ze dne 16. dubna 2003, a zejména na čl. 2 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení připojený ke smlouvě o přistoupení, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na souhlas Rady podle článku 101 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Kazachstán na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii, kterým se stanovují některé technické úpravy spojené s institucionálním a právním vývojem uvnitř Evropské unie, byl podepsán jménem Evropského společenství a členských států dne 30. dubna 2004 v souladu s rozhodnutím Rady 2006/709/ES (2).

               (2)

               Protokol je prozatímně používán ode dne přistoupení až do jeho vstupu v platnost.

               (3)

               Protokol by měl být uzavřen,

         ROZHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Kazachstán na straně druhé, aby se přihlédlo k přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii, se schvaluje jménem Evropského společenství, Evropského společenství pro atomovou energii a členských států.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí (3).
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Evropského společenství a jeho členských států oznámení podle článku 4 protokolu. Předseda Komise zároveň učiní toto oznámení jménem Evropského společenství pro atomovou energii.

      V Bruselu dne 25. září 2006.

         Za Radu

            předseda

         M. PEKKARINEN

            Za Komisi

         J. M. BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst C 174 E, 14.7.2005, s. 16.

      (2)  Viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (3)  Viz strana 3 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 20. prosince 1985, kterým se v důsledku přistoupení Španělska a Portugalska mění rozhodnutí 83/516/EHS o úkolech Evropského sociálního fondu

text:
Důležité právní upozornění

|

31985D0568

Úřední věstník L 370 , 31/12/1985 S. 0040 - 0040 Finské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 4 S. 0072  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 05 Svazek 5 S. 0024  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 4 S. 0072  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 05 Svazek 5 S. 0024

		Rozhodnutí Radyze dne 20. prosince 1985,kterým se v důsledku přistoupení Španělska a Portugalska mění rozhodnutí 83/516/EHS o úkolech Evropského sociálního fondu(85/568/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 126 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,vzhledem k tomu, že čl. 7 odst. 3 rozhodnutí 83/516/EHS [1] stanoví, že 40 % všech výdajových položek dostupných na akce uvedené v čl. 3 odst. 1 zmíněného rozhodnutí je určeno na akce zaměřené na podporu zaměstnanosti ve francouzských zámořských departementech, Řecku, Grónsku, Irsku, Mezzogiornu a Severním Irsku; že odkaz na Grónsko se stal neúčinným v důsledku vystoupení Grónska ze Společenství;vzhledem k tomu, že z důvodu přistoupení Španělska a Portugalska by měly být upraveny právní předpisy Společenství, zejména v souladu s prohlášením Evropského hospodářského společenství o účasti Španělska a Portugalska na prostředcích Evropského sociálního fondu, připojeným k závěrečnému aktu smlouvy o přistoupení;vzhledem k tomu, že by měly být s ohledem na čl. 7 odst. 3 rozhodnutí 83/516/EHS vymezeny oblasti Španělska a Portugalska, které jsou zvláště hospodářsky a sociálně znevýhodněny a ve kterých akce na podporu zaměstnanosti požívají dotace z výdajových položek dostupných pro akce podle čl. 3 odst. 1 zmíněného rozhodnutí;vzhledem k tomu, že by mělo být zvýšeno procento těchto dotací za účelem vytvoření nové finanční rovnováhy mezi akcemi na podporu zaměstnanosti ve zvláště znevýhodněných oblastech a akcemi v ostatních oblastech s vysokou a dlouhodobou nezaměstnaností nebo průmyslovou a odvětvovou restrukturalizací,ROZHODLA TAKTO:Článek 1"3. Od 1. ledna 1986 do 31. prosince 1988 je 44,5 % všech výdajových položek dostupných pro akce uvedené v čl. 3 odst. 1 určeno na akce, pro které lze příspěvek z fondu poskytnout, které jsou v souladu s obecnými zásadami pro správu fondu a které jsou zaměřené na podporu zaměstnanosti v Řecku, autonomních oblastech: Andalusie, Kanárské ostrovy, Kastilie-León, Kastilie-La Mancha, Extremadura, Galicie, Murcie, ve městech Ceuta a Melilla, ve francouzských zámořských departementech, v Irsku, Mezzogiornu, Portugalsku a v Severním Irsku. Zbývající výdajové položky se soustředí na akce ve prospěch rozvoje zaměstnanosti v ostatních oblastech s vysokou a dlouhodobou nezaměstnaností nebo průmyslovou a odvětvovou restrukturalizací."Článek 2Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. ledna 1986 s výhradou vstupu v platnost smlouvy o přistoupení Španělska a Portugalska.V Bruselu dne 20. prosince 1985.Za RadupředsedaR. Krieps[1] Úř. věst. L 289, 22.10.1983, s. 38.--------------------------------------------------


title: 2005/704/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 11. října 2005, kterým se přijímají závazky nabízené v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky

text:
               12.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 267/27

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 11. října 2005,
   kterým se přijímají závazky nabízené v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky
   (2005/704/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   POSTUP

               (1)

               Komise nařízením (ES) č. 552/2005 (2) uložila prozatímní antidumpingová cla na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) do Společenství.

               (2)

               Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření Komise pokračovala v šetření dumpingu, újmy a zájmů Společenství. Konečná zjištění a závěry šetření jsou uvedeny v nařízení Rady (ES) č. 1659/2005 (3) o uložení konečného antidumpingového cla a konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých magnezitových cihel pocházejících z ČLR.

               (3)

               Šetření potvrdilo prozatímní závěry o dumpingu působícím újmu ve vztahu k dovozu některých magnezitových cihel pocházejících z ČLR.

         B.   ZÁVAZKY

               (4)

               Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření nabídla společnost Yingkou Oinghua Refractories Co. Ltd, spolupracující vyvážející výrobce v ČLR, závazky týkající se ceny v kombinaci s množstevním stropem v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení. V těchto závazcích daná společnost nabídla, že bude dotčený výrobek prodávat v rámci určitého množstevního stropu v cenových úrovních, které odstraní poškozující účinek dumpingu, nebo nad těmito cenovými úrovněmi. Dovozy přesahující množstevní strop budou podléhat antidumpingovým clům.

               (5)

               Společnost bude také Komisi poskytovat pravidelné a podrobné informace o svých vývozech do Společenství, což Komisi umožní tyto závazky účinně sledovat. Navíc s ohledem na strukturu prodeje této společnosti Komise usuzuje, že riziko obcházení dohodnutých závazků je omezené.

               (6)

               Vzhledem k těmto skutečnostem se závazky považují za přijatelné.

               (7)

               Aby Komise byla schopna účinně sledovat, zda společnost plní své závazky, bude osvobození od cla při předložení žádosti příslušnému celnímu orgánu o propuštění do volného oběhu v souladu se závazky podmíněno předložením faktury obsahující alespoň údaje uvedené v příloze nařízení (ES) č. 1659/2005. Tento rozsah informací je rovněž potřebný k tomu, aby celní orgány mohly s dostatečnou přesností ověřit, zda zásilka odpovídá obchodním dokladům. V případech, kdy žádná taková faktura nebude předložena, nebo tato faktura nebude odpovídat deklarovanému výrobku, bude místo toho nutné zaplatit příslušnou sazbu antidumpingového cla.

               (8)

               S cílem zajistit účinné dodržování závazků byli dovozci výše uvedeným nařízením Rady informováni o tom, že jakékoli porušení závazků může u příslušných transakcí vést ke zpětnému uplatnění antidumpingového cla.

               (9)

               V případě porušení nebo odvolání závazků se prostřednictvím čl. 8 odst. 9 základního nařízení automaticky uplatní antidumpingové clo uložené Radou v souladu s čl. 9 odst. 4,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Závazky nabízené níže uvedeným vyvážejícím výrobcem v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky se přijímají.

               Země

               Společnost

               Doplňkový kód Taric

               Čínská lidová republika

               Yingkou Qinghua Refractories Co. Ltd, Qinghuayu Village, Qinghua District, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, ČLR

               A636

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 11. října 2005.

            Za Komisi

         Peter MANDELSON

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 461/2004 (Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 12).

      (2)  Úř. věst. L 93, 12.4.2005, s. 6.

      (3)  Viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: 2006/466/ES: Rozhodnutí Rady ze dne  5. května 2006  o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o některých aspektech leteckých služeb

text:
               6.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 184/25

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 5. května 2006
   o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o některých aspektech leteckých služeb
   (2006/466/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (2)

               Komise jménem Společenství sjednala dohodu s Novým Zélandem o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) v souladu s mechanismy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (3)

               Dohoda by měla být podepsána a prozatímně uplatňována s výhradou pozdějšího uzavření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství s výhradou rozhodnutí Rady o uzavření uvedené dohody.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu či osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství s výhradou jejího uzavření.
   Článek 3
   Než dohoda vstoupí v platnost, je uplatňována prozatímně od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.
   Článek 4
   Předseda Rady je oprávněn učinit oznámení stanovené v čl. 8 odst. 2 dohody.

      V Bruselu dne 5. května 2006.

            Za Radu

            předseda

         K.-H. GRASSER

    ---documentbreak---

               6.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 184/26

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o některých aspektech leteckých služeb
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   na jedné straně a
   NOVÝ ZÉLAND
   na straně druhé
   (dále jen „smluvní strany“)
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropského společenství a Novým Zélandem byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Společenství,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy v dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi uvedeným členským státem a třetími zeměmi,
   S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost nabýt vlastnictví leteckých dopravců, kterým byly vydány licence v souladu s právem Evropského společenství,
   UZNÁVAJÍCE, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Novým Zélandem, která jsou v rozporu s právem Evropského společenství, musí být plně uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropského společenství v této dohodě není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem, narušit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Nového Zélandu ani změnit ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, která se týkají přepravních práv,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Obecná ustanovení
   1.   Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropského společenství; „smluvní stranou“ smluvní strana této dohody, „stranou“ smluvní strana příslušné dvoustranné dohody o leteckých službách, „leteckým dopravcem“ také letecká dopravní společnost a „územím Evropského společenství“ území členských států, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství.
   2.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.
   3.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na letecké dopravce nebo letecké dopravní společnosti členského státu, který je stranou uvedené dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké dopravní společnosti určené tímto členským státem.
   Článek 2
   Určení, oprávnění a zrušení
   1.   Odstavce 3 a 4 tohoto článku mají přednost před odpovídajícími ustanoveními článků uvedených v příloze II bodech a) a b) týkajícími se určení leteckého dopravce příslušným členským státem, jeho oprávnění a povolení vydaných Novým Zélandem a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce.
   2.   Odstavce 3 a 4 tohoto článku mají přednost před odpovídajícími ustanoveními článků uvedených v příloze II bodech a) a b) této dohody týkajícími se určení leteckých dopravců Novým Zélandem, jeho oprávnění a povolení vdaných příslušným členským státem a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce.
   3.   Po obdržení takového určení a žádostí určeného leteckého dopravce nebo dopravců v podobě a způsobem, které jsou předepsány pro provozní oprávnění a technická povolení, udělí každá strana, s výhradou odstavců 4 a 5, odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že:

               a)

               v případě leteckého dopravce určeného členským státem:

                           i)

                           letecký dopravce je usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území určujícího členského státu a má platnou provozní licenci od členského státu v souladu s právem Evropského společenství,

                           ii)

                           členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad,

                           iii)

                           letecký dopravce má hlavní místo podnikání na území členského státu, který mu udělil platnou provozní licenci, a

                           iv)

                           letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví a skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států;

               b)

               v případě leteckého dopravce určeného Novým Zélandem:

                           i)

                           Nový Zéland vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a

                           ii)

                           letecký dopravce má hlavní místo podnikání a sídlo na Novém Zélandu.

         4.   Kterákoli strana může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout nebo omezit provozní oprávnění nebo technické povolení leteckého dopravce určeného druhou stranou v případech, kdy:

               a)

               v případě leteckého dopravce určeného členským státem:

                           i)

                           letecký dopravce není usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území určujícího členského státu nebo nemá platnou provozní licenci od členského státu v souladu s právem Evropského společenství,

                           ii)

                           členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) nevykonává nebo neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad,

                           iii)

                           letecký dopravce nemá hlavní místo podnikání na území členského státu, který mu udělil platnou provozní licenci,

                           iv)

                           letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví nebo není skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států,

                           v)

                           letecký dopravce již obdržel provozní oprávnění na základě dvoustranné dohody mezi Novým Zélandem a jiným členským státem a Nový Zéland může prokázat, že vykonáváním přepravních práv na základě této dohody na trase, která zahrnuje místo v tomto jiném členském státě, by obcházel omezení přepravních práv, jež jsou uložená touto jinou dohodou, nebo

                           vi)

                           určený letecký dopravce je držitelem osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vydaného členským státem, mezi Novým Zélandem a uvedeným členským státem není uzavřena žádná dvoustranná dohoda o leteckých službách a uvedený členský stát odepřel přepravní práva leteckému dopravci určenému Novým Zélandem;

               b)

               v případě leteckého dopravce určeného Novým Zélandem:

                           i)

                           Nový Zéland neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo

                           ii)

                           letecký dopravce nemá hlavní místo podnikání a sídlo na Novém Zélandu.

         5.   Při výkonu svého práva podle odstavce 4 nediskriminuje Nový Zéland letecké dopravce členských států na základě státní příslušnosti, aniž jsou dotčena jeho práva podle odst. 4 písm. a) bodů v) a vi).
   Článek 3
   Práva v souvislosti s regulativní kontrolou
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II bodě c).
   2.   Pokud členský stát určil leteckého dopravce, jehož regulativní kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, uplatňují se práva Nového Zélandu podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a Novým Zélandem rovněž na přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a na oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.
   Článek 4
   Zdanění leteckých pohonných hmot
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě d).
   2.   Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání nic, co je stanoveno v dohodách uvedených v příloze II bodě d), členským státům nebo Novému Zélandu v nediskriminačním uložení daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jejich území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce členského státu nebo Nového Zélandu, který poskytuje služby mezi dvěma místy na území jednotlivých smluvních stran.
   Článek 5
   Tarify
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II bodě e).
   2.   Tarify za přepravu uskutečněnou zcela v rámci Evropského společenství, které jsou účtovány leteckým dopravcem nebo dopravci určenými Novým Zélandem podle dohody uvedené v příloze I a obsahující ustanovení uvedené v příloze II bodě e), podléhají právu Evropského společenství. Právo Evropského společenství se použije nediskriminačním způsobem.
   3.   Tarify za přepravu uskutečněnou zcela v rámci Nového Zélandu, které jsou účtovány leteckými dopravci určenými členskými státy podle dohody uvedené v příloze I a obsahující ustanovení uvedené v příloze II bodě e) podléhají právu Nového Zélandu. Právo Nového Zélandu se použije nediskriminačním způsobem.
   Článek 6
   Přílohy dohody
   Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.
   Článek 7
   Revize nebo změna
   Smluvní strany mohou tuto dohodu kdykoli po vzájemné dohodě revidovat nebo změnit.
   Článek 8
   Vstup v platnost
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost poté, co si smluvní strany navzájem písemně oznámí, že byly dokončeny jejich vnitřní postupy potřebné pro vstup dohody v platnost.
   2.   Bez ohledu na odstavec 1 smluvní strany souhlasí s prozatímním uplatňováním této dohody od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů nutných pro tento účel.
   3.   Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a Novým Zélandem, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány, jsou uvedeny v příloze I bodě b). Tato dohoda se vztahuje na všechny takové dohody a ujednání po jejich vstupu v platnost nebo začátku prozatímního uplatňování.
   Článek 9
   Ukončení platnosti
   1.   V případě ukončení platnosti některé dohody uvedené v příloze I současně končí platnost všech ustanovení této dohody, které se týkají dotyčné dohody uvedené v příloze I.
   2.   V případě ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze I současně končí platnost této dohody.

      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.

         V Bruselu ve dvou vyhotoveních dne dvacátého prvního června roku dva tisíce šest v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském. V případě rozporů má anglické znění přednost před zněními v ostatních jazycích.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         Por Nueva Zelanda
         Za Nový Zéland
         For New Zealand
         Für Neuseeland
         Uus-Meremaa nimel
         Για τη Νέα Ζηλανδíα
         For New Zealand
         Pour la Nouvelle-Zélande
         Per la Nuova Zelanda
         Jaunzēlandes vārdā
         Naujosios Zelandijos vardu
         Új-Zéland részéről
         Għan-New Zealand
         Voor Nieuw-Zeeland
         W imieniu Nowej Zelandii
         Pela Nova Zelândia
         Za Nový Zéland
         Za Novo Zelandijo
         Uuden-Seelannin puolesta
         För Nya Zeeland

   PŘÍLOHA I
   Seznam dohod uvedených v článku 1 této dohody

               a)

               Dohody o leteckých službách mezi Novým Zélandem a členskými státy Evropského společenství, které byly ke dni podpisu této dohody uzavřené, podepsané nebo prozatímně uplatňované:

                           —

                           Dohoda mezi rakouskou spolkovou vládou a vládou Nového Zélandu o letecké dopravě, podepsaná ve Vídni dne 14. března 2002 (dále jen „novozélandsko–rakouská dohoda“);

                           —

                           Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Nového Zélandu o leteckých službách, podepsaná ve Wellingtonu dne 4. června 1999 (dále jen „novozélandsko–belgická dohoda“);

                           —

                           Dohoda mezi Dánským královstvím a Novým Zélandem o leteckých službách, podepsaná ve Wellingtonu dne 7. února 2001 (dále jen „novozélandsko–dánská dohoda“);
                           doplněná Dohodou o spolupráci mezi skandinávskými zeměmi týkající se společnosti Scandinavian Airlines System (SAS), podepsanou ve Wellingtonu dne 7. února 2001;

                           —

                           Dohoda mezi vládou Francouzské republiky a vládou Nového Zélandu o leteckých službách, podepsaná v Paříži dne 9. listopadu 1967 (dále jen „novozélandsko–francouzská dohoda“);
                           naposledy pozměněná výměnou nót ze dne 9. srpna 1971;

                           —

                           Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Novým Zélandem o letecké dopravě, podepsaná v Bonnu dne 2. listopadu 1987, v platném znění (dále jen „novozélandsko–německá dohoda“);

                           —

                           Dohoda mezi vládou Irska a vládou Nového Zélandu o leteckých službách, podepsaná v Dublinu dne 27. května 1999 (dále jen „novozélandsko–irská dohoda“);

                           —

                           Dohoda mezi vládou Nového Zélandu a vládou Italské republiky o leteckých službách, podepsaná v Římě v září roku 2001 (dále jen „novozélandsko–italská dohoda“);

                           —

                           Dohoda mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Nového Zélandu o leteckých službách, podepsaná ve Wellingtonu dne 2. listopadu 1992 (dále jen „novozélandsko–lucemburská dohoda“);

                           —

                           návrh Dohody mezi vládou Nového Zélandu a vládou Nizozemského království o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo ně, přiložený k memorandu o porozumění podepsanému v Haagu dne 11. května 1999 (dále jen „návrh novozélandsko–nizozemské dohody“);

                           —

                           Dohoda mezi Španělským královstvím a Novým Zélandem o letecké dopravě, podepsaná v Madridu dne 6. května 2002 (dále jen „novozélandsko–španělská dohoda“);

                           —

                           Dohoda mezi Švédským královstvím a Novým Zélandem o leteckých službách; podepsaná ve Wellingtonu dne 7. února 2001 (dále jen „novozélandsko–švédská dohoda“);
                           doplněná Dohodou o spolupráci mezi skandinávskými zeměmi týkající se společnosti Scandinavian Airlines System (SAS), podepsanou ve Wellingtonu dne 7. února 2001;

               b)

               Dohody o leteckých službách a jiná ujednání parafované nebo podepsané mezi Novým Zélandem a členskými státy Evropského společenství, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány.

         PŘÍLOHA II
   Seznam článků dohod uvedených v příloze I, na které se odkazuje v článcích 2 až 5 této dohody

               a)

               Určení členským státem:

                           —

                           článek 3 novozélandsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 4 novozélandsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 3 novozélandsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 3 novozélandsko–německé dohody (1),

                           —

                           článek 3 novozélandsko–irské dohody (1),

                           —

                           článek 4 novozélandsko–italské dohody (1),

                           —

                           článek 3 novozélandsko–lucemburské dohody (1),

                           —

                           článek 4 návrhu novozélandsko–nizozemské dohody (1),

                           —

                           článek 3 novozélandsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 3 novozélandsko–švédské dohody.

               b)

               Zamítnutí, zrušení, dočasné odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení:

                           —

                           článek 4 novozélandsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 5 novozélandsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 4 novozélandsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 8 novozélandsko–francouzské dohody (1),

                           —

                           článek 4 novozélandsko–německé dohody (1),

                           —

                           článek 4 novozélandsko–irské dohody (1),

                           —

                           článek 5 novozélandsko–italské dohody (1),

                           —

                           článek 4 novozélandsko–lucemburské dohody (1),

                           —

                           článek 5 návrhu novozélandsko–nizozemské dohody (1),

                           —

                           článek 4 novozélandsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 4 novozélandsko–švédské dohody.

               c)

               Regulativní kontrola:

                           —

                           článek 6 novozélandsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 7 novozélandsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 13 novozélandsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 11a novozélandsko–německé dohody,

                           —

                           článek 6 novozélandsko–irské dohody,

                           —

                           článek 11 novozélandsko–italské dohody,

                           —

                           článek 6 novozélandsko–lucemburské dohody,

                           —

                           článek 12 návrhu novozélandsko–nizozemské dohody,

                           —

                           článek 11 novozélandsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 13 novozélandsko–švédské dohody.

               d)

               Zdanění leteckých pohonných hmot:

                           —

                           článek 7 novozélandsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 10 novozélandsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 5 novozélandsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 6 novozélandsko–francouzské dohody,

                           —

                           článek 6 novozélandsko–německé dohody,

                           —

                           článek 9 novozélandsko–irské dohody,

                           —

                           článek 6 novozélandsko–italské dohody,

                           —

                           článek 8 novozélandsko–lucemburské dohody,

                           —

                           článek 10 návrhu novozélandsko–nizozemské dohody,

                           —

                           článek 5 novozélandsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 5 novozélandsko–švédské dohody.

               e)

               Tarify za přepravu v rámci Evropského společenství:

                           —

                           článek 11 novozélandsko–rakouské dohody,

                           —

                           článek 13 novozélandsko–belgické dohody,

                           —

                           článek 9 novozélandsko–dánské dohody,

                           —

                           článek 10 novozélandsko–francouzské dohody,

                           —

                           článek 10 novozélandsko–německé dohody,

                           —

                           článek 12 novozélandsko–irské dohody,

                           —

                           článek 8 novozélandsko–italské dohody,

                           —

                           článek 10 novozélandsko–lucemburské dohody,

                           —

                           článek 6 návrhu novozélandsko–nizozemské dohody,

                           —

                           článek 7 novozélandsko–španělské dohody,

                           —

                           článek 9 novozélandsko–švédské dohody.

      (1)  Na tato ustanovení se nevztahuje čl. 2 odst. 2 této dohody.
   PŘÍLOHA III
   Seznam jiných států uvedených v článku 2 této dohody

               a)

               Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               b)

               Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               c)

               Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               d)

               Švýcarská konfederace (v rámci dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).