title: Dohoda mezi Evropským parlamentem a Komisí o postupu projednávání ve výborech #Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 8. května 2008 o uzavření interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem a Komisí o postupech pro provádění rozhodnutí Rady 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (C6-0009/2008 (2008/2002(ACI))

text:
               12.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 271/70

         Čtvrtek 8. května 2008Dohoda mezi Evropským parlamentem aKomisí opostupu projednávání ve výborech
   P6_TA(2008)0189
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 8. května 2008 o uzavření interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem a Komisí o postupech pro provádění rozhodnutí Rady 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (C6-0009/2008 (2008/2002(ACI))
   2009/C 271 E/09

      Evropský parlament,
   s ohledem na dopis předsedy EP ze dne 27. března 2008, v němž byla předána informace o interinstitucionální dohodě, kterou Konference předsedů schválila dne 12. prosince 2007,
   s ohledem na článek 202 Smlouvy o ES,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/512/ES ze dne 17. července 2006, kterým se mění rozhodnutí 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (1),
   s ohledem na návrh dohody mezi Evropským parlamentem a Komisí o postupech pro provádění rozhodnutí Rady 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (dále jen „dohoda“),
   s ohledem na článek 81 a čl. 120 odst. 1 jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti (A6-0107/2008),

               A.

               vzhledem k tomu, že některá ustanovení dohody mezi Evropským parlamentem a Komisí o postupech pro provádění rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (2) („dohoda z roku 2000“) bohužel nebyla Komisí brána v úvahu, například ustanovení, že Parlamentu jsou různé dokumenty týkající se projednávání ve výborech předkládány ve stejnou dobu a za stejných podmínek jako členům daného výboru, je natolik pomíjeno, že tyto dokumenty jsou téměř vždy zasílány Parlamentu příliš pozdě a rozhodně ne ve stejnou dobu jako členům výboru,

               B.

               vzhledem k tomu, že postupy pro provádění rozhodnutí Rady 1999/468/ES byly a stále jsou, s výjimkou postupů pro nový regulativní postup s kontrolou, velmi neuspokojivé, mj. kvůli způsobu fungování databáze postupů pro projednávání ve výborech; vzhledem k tomu, že dokumenty jsou často zasílány po částech a bez jasného vysvětlení jejich významu, někdy s nesprávnými záhlavími, např. návrhy prováděcích opatření, o nichž dosud nebylo hlasováno ve výboru, jsou zaslány se záhlavím „právo kontroly“, zatímco by v záhlaví mělo být „právo na informace“; tato skutečnost vede k tomu, že není jasné, které lhůty se uplatní,

               C.

               vzhledem k tomu, že tento problém ve skutečnosti ještě více omezuje již tak velmi malou kontrolu Parlamentu, pokud jde o záležitosti spojené s postupem projednávání ve výboru,

               D.

               vzhledem k tomu, že se Komise rozhodla vytvořit elektronický rejstřík zahrnující veškeré dokumenty předané Parlamentu, k nimž má mít Parlament přímý přístup, a tento rejstřík umožní jasnou identifikaci dokumentů, na které se vztahuje stejný postup, obsahuje údaje o dosažené fázi postupu a časový plán, dále jasné rozlišení mezi navrhovanými opatřeními, které Parlament obdržel, a konečným návrhem na základě stanoviska výboru, v němž bude jasně označena jakákoli změna ve srovnání s dokumenty, které již byly Parlamentu předány,

               E.

               vzhledem k tomu, že dohoda má velký praktický význam nejen pro nový regulativní postup s kontrolou, ale i pro všechny postupy projednávání ve výborech; vzhledem k tomu, že dohoda může sloužit jako precedens pro budoucí interinstitucionální dohody s podobnými cíli,

               F.

               vzhledem k tomu, že ačkoli má dohoda platit pro krátké přechodné období, zkušenost získaná během tohoto přechodného období by mohla být velmi poučná, a vzhledem k tomu, že jejím cílem je zajistit, aby po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost každý postup projednávání ve výboru v rámci tří orgánů fungoval uspokojivým způsobem,

               1.

               zdůrazňuje, že v příslušných případech je odkaz na regulativní postup s kontrolou povinný pro všechny tři instituce a nelze o něm smlouvat nebo vyjednávat; vyzývá Radu, Komisi a všechny parlamentní výbory, aby v budoucích legislativních postupech tyto okolnosti náležitě zohledňovaly;

               2.

               připomíná, že regulativní postup s kontrolou je třeba použít pro všechna opatření obecného významu, jež mají za účel změnu jiných než podstatných prvků základních aktů přijatých postupem podle článku 251 Smlouvy, mimo jiné zrušením některých těchto prvků nebo doplněním aktu o nové jiné než podstatné prvky;

               3.

               vyzývá Radu a Komisi, aby v případech, kdy nemusí být jasné, zda se má použít nový regulativní postup s kontrolou, nebo jiný postup rozhodování ve výborech, použily nový regulativní postup s kontrolou;

               4.

               zdůrazňuje, že jediným cílem nového regulativního postupu s kontrolou je posílit právo kontroly Parlamentu a že tento postup v žádném případě nemění rozsah prováděcích pravomocí, které mohou být svěřeny Komisi;

               5.

               zastává názor, že dohoda představuje krok správným směrem, pokud jde o práva a pravomoci Parlamentu s ohledem na delegované právní předpisy;

               6.

               vítá skutečnost, že dohoda přesněji formuluje povinnost Komise informovat Parlament podle čl. 7 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES, a sice stanovením, že Parlament musí být informován o postupech výborů v souladu s opatřeními, která zajistí průhlednost systému předávání a identifikaci předávaných informací a různých fází postupu;

               7.

               očekává, že Komise bude plně dodržovat všechna ustanovení dohody, což se bohužel neděje v případě dohody z roku 2000;

               8.

               vyzývá k tomu, aby stručné zápisy měly trvale vysokou úroveň a aby k nim byly připojeny seznamy přítomných, na nichž budou uvedena přinejmenším jména osob, které se dané schůze zúčastnily, jejich příslušnost a emailové adresy;

               9.

               zdůrazňuje, že účinný provoz nového rejstříku bude rozhodujícím prvkem, pokud jde o úplné a uspokojivé provádění dohody, a proto netrpělivě očekává jeho zavedení do praxe; doporučuje, aby po přechodném období Parlament a Komise posoudily nový rejstřík a napravily jakékoli praktické problémy a chyby, které se mohou vyskytnout; doporučuje, aby Parlament zpočátku získával informace o fungování rejstříku od dotčených stran;

               10.

               jednoznačně vítá nová ustanovení, podle nichž má rejstřík jasně rozlišit význam všech přijatých dokumentů týkajících se postupu projednávání ve výborech, jakoukoli možnou souvislost s jinými dokumenty, které již byly postoupeny, a jakékoli změny, které byly učiněny;

               11.

               vyzývá v této souvislosti Komisi, aby změnila své vnitřní postupy s cílem zajistit rozlišování návrhů opatření, které je třeba zaslat Parlamentu ve stejnou dobu jako příslušnému výboru na základě práva Parlamentu na informace, od návrhů opatření, které je třeba Parlamentu zaslat, aby mohl uplatňovat své právo kontroly;

               12.

               vítá zavedení „systému včasné kontroly“, který Parlament informuje, jakmile je zřejmé, že výboru bude předložen naléhavý návrh prováděcích opatření, trvá však na tom, že tento systém nesmí být zneužíván k tomu, aby se z nenaléhavých záležitostí činily záležitosti naléhavé, protože kratší lhůty mohou platit pouze v řádně odůvodněných výjimečných případech;

               13.

               zdůrazňuje, že k tomu, aby Parlament mohl na základě dostatečných informací uplatňovat své právo kontroly, musí mu být pravidelně poskytována základní dokumentace, která vysvětluje, proč Komise navrhuje určitá opatření; vítá ochotu Komise napomáhat Parlamentu v zájmu zajištění plné spolupráce v případě projednávání zvláštních prováděcích opatření, a vyzývá proto Komisi, aby Parlamentu na základě jeho žádosti předkládala veškeré podklady týkající se návrhu prováděcích opatření;

               14.

               nesdílí názor Komise, že návrhy prováděcích opatření předkládané Parlamentu nemají být zveřejňovány až do doby, kdy se o nich hlasuje ve výborech, a trvá na svém právu konzultovat veškerá navrhovaná opatření libovolným způsobem; vyzývá Komisi, aby svůj názor přehodnotila a zveřejňovala všechny návrhy prováděcích opatření, jakmile jsou formálně předloženy;

               15.

               schvaluje uzavření dohody a očekává, že dohoda bude po schválení bezodkladně plně prováděna;

               16.

               rozhodl připojit dohodu ke svému jednacímu řádu, a nahradit tak jeho přílohu XII;

               17.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a jeho přílohu pro informaci Radě, Komisi a parlamentům členských států.

      (1)  Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11.

      (2)  Úř. věst. L 256, 10.10.2000, s. 19.

      Čtvrtek 8. května 2008PŘÍLOHA
      EVROPSKÝ PARLAMENT
      KOMISE
      DOHODA MEZI EVROPSKÝM PARLAMENTEM A KOMISÍ O POSTUPECH PRO PROVÁDĚNÍ ROZHODNUTÍ RADY 1999/468/ES O POSTUPECH PRO VÝKON PROVÁDĚCÍCH PRAVOMOCÍ SVĚŘENÝCH KOMISI, VE ZNĚNÍ ROZHODNUTÍ 2006/512/ES

         Informování Evropského parlamentu

                  1.

                  Podle čl. 7 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES (1) má Komise pravidelně informovat Evropský parlament o činnosti výborů (2) v souladu s opatřeními, která zajistí průhlednost a účinnost systému předávání a identifikaci předávaných informací a různých stádií postupu. Z tohoto důvodu jsou mu za stejných podmínek a ve stejnou dobu jako členům výborů předkládány návrhy programů jednání schůzí výborů, návrh opatření prováděcích aktů předkládané těmto výborům podle základních aktů přijatých postupem podle článku 251 Smlouvy, výsledky hlasování, stručné zápisy ze schůzí a seznamy orgánů, ke kterým náleží osoby určené členskými státy, aby je zastupovaly.

         Rejstřík

                  2.

                  Komise vytvoří rejstřík zahrnující veškeré dokumenty předané Evropskému parlamentu (3). Evropský parlament má k tomuto rejstříku přímý přístup. V souladu se čl. 7 odst. 5 rozhodnutí 1999/468/ES se odkazy na všechny dokumenty předané Evropskému parlamentu zveřejní.

                  3.

                  V souladu se závazky, které přijala Komise ve svém prohlášení k čl. 7 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES (4), a jakmile budou splněny příslušné technické předpoklady, rejstřík uvedený v bodu 2 umožní zejména:

                              —

                              jasnou identifikaci dokumentů, na které se vztahuje stejný postup, a týkajících se jakýchkoli změn k prováděcím opatření v každé fázi postupu;

                              —

                              uvedení fáze postupu a časového rozvrhu;

                              —

                              jasné rozlišení mezi navrhovanými opatřeními, které obdržel Evropský parlament ve stejnou dobu jako členové výboru v souladu s právem na informace, a konečným návrhem na základě stanoviska výboru, které je předáno Evropskému parlamentu;

                              —

                              jasnou identifikaci jakýchkoli změn ve srovnání s dokumenty, které už byly Evropskému parlamentu předány.

                  4.

                  Pokud Evropský parlament a Komise usoudí po skončení přechodného období, které začíná okamžikem vstupu této dohody v platnost, že systém je funkční a uspokojující, předávají se dokumenty Evropskému parlamentu prostřednictvím elektronického oznámení s odkazem na rejstřík uvedený v bodu 2. Uvedené rozhodnutí se přijme na základě výměny dopisů mezi předsedy obou orgánů. Během přechodného období se dokumenty Evropskému parlamentu předávají jako příloha elektronické pošty.

                  5.

                  Komise dále souhlasí s tím, že - pro informaci a na žádost příslušného parlamentního výboru - předá Evropskému parlamentu určité návrhy opatření provádějící základní akty které, ačkoliv nebyly přijaty postupem uvedeným v článku 251 Smlouvy, mají zásadní význam pro Evropský parlament. Tato opatření se zanesou do rejstříku uvedeného v bodu 2 a současně se jejich zanesení oznámí Evropskému parlamentu.

                  6.

                  Kromě stručných zápisů uvedených v bodu 1 může Evropský parlament požadovat přístup k zápisům ze schůzí výborů (5). Komise posoudí každou žádost jednotlivě v souladu s pravidly o zachování důvěrnosti stanovenými v příloze 1 rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Komisí (6).

         Důvěrné dokumenty

                  7.

                  S důvěrnými dokumenty se zachází v souladu s vnitřními správními postupy, které jednotlivé orgány vypracují tak, aby poskytovaly veškeré nezbytné záruky.

         Usnesení Evropského parlamentu podle článku 8 rozhodnutí 1999/468/ES

                  8.

                  Podle článku 8 rozhodnutí 1999/468/ES může Evropský parlament v odůvodněném usnesení prohlásit, že návrh opatření provádějících základní akt přijatý postupem podle článku 251 Smlouvy překračuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu.

                  9.

                  Evropský parlament přijme tato usnesení v souladu se svým jednacím řádem; učiní tak v době jednoho měsíce ode dne přijetí závěrečného návrhu prováděcích opatření v jazykových zněních, která byla předložena členům příslušného výboru.

                  10.

                  Evropský parlament a Komise souhlasí, že je vhodné s trvalou platností stanovit kratší lhůtu pro některé druhy naléhavých prováděcích opatření, u kterých je v zájmu řádné správy třeba rozhodnout rychleji. Jedná se zejména o některé druhy opatření týkajících se vnější činnosti včetně humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech, ochrany bezpečnosti a zdraví, zabezpečení a bezpečnosti dopravy a výjimek z pravidel pro zadávání veřejných zakázek. Dohoda mezi členem Komise a předsedou příslušného parlamentního výboru stanoví druhy příslušného opatření a příslušné lhůty. Tato dohoda může být kteroukoli ze stran kdykoli vypovězena.

                  11.

                  Aniž jsou dotčeny případy uvedené v bodu 10, uplatní se v naléhavých případech a v případě opatření týkajících se každodenních administrativních záležitostí anebo záležitostí s omezenou dobou platnosti lhůta kratší. Lhůta může být velmi krátká v případě mimořádné naléhavé události, zejména pokud jde o otázky veřejného zdraví. Příslušný člen Komise stanoví odpovídající lhůtu a udá náležité důvody. Evropský parlament může v těchto případech použít postupu, jímž lze provádění článku 8 nařízení 1999/468/ES postoupit příslušnému parlamentnímu výboru, který v dané lhůtě zašle Komisi odpověď.

                  12.

                  Jakmile se útvary Komise rozhodnou, že návrhy opatření, na které se vztahují body 10 a 11, mají být předloženy výboru, upozorní na tuto skutečnost neformálním způsobem sekretariát příslušného parlamentního výboru nebo výborů. Ihned po předložení původního návrhu opatření členům výboru, oddělení Komise upozorní na tuto skutečnost sekretariát příslušného parlamentního výboru nebo výborů a informují o jeho naléhavosti a lhůtách, které začnou platit po předložení konečného návrhu.

                  13.

                  Poté, co Evropský parlament přijme usnesení podle bodu 8 anebo odpověď podle bodu 11, uvědomí příslušný člen Komise Evropský parlament nebo případně příslušný parlamentní výbor o krocích, které Komise zamýšlí učinit.

                  14.

                  Údaje podle bodů 10 a 13 se zanesou do rejstříku.

         Regulativní postup s kontrolou

                  15.

                  V případě, že se uplatní regulativní postup s kontrolou, informuje Komise po hlasování ve výboru Evropský parlament o příslušných lhůtách. S výhradou bodu 16 začnou tyto lhůty platit až poté, co Evropský parlament obdrží všechna jazyková znění.

                  16.

                  V případě, že se uplatňují kratší lhůty (čl. 5a odst. 5 písm. b) rozhodnutí 1999/468/ES), a v naléhavých případech (čl. 5a odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES), začnou tyto lhůty platit dnem, kdy Evropský parlament obdrží konečný návrh prováděcích opatření ve všech jazykových zněních, které byly předloženy členům výboru, a za předpokladu, že předseda parlamentního výboru nemá námitek. V každém případě se Komise snaží předat všechna jazyková znění Evropskému parlamentu co nejdříve. Jakmile se útvar Komise rozhodne, že návrhy opatření, na které se vztahuje čl. 5a odst. 5 písm. b) a odst. 6, mají být předloženy výboru, upozorní na tuto skutečnost neformálním způsobem sekretariát příslušného parlamentního výboru nebo výborů.

         Finanční služby

                  17.

                  V souladu se svým prohlášením ke čl. 7 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na finanční služby se Komise zavazuje, že:

                              —

                              zajistí, aby úředník Komise předsedající schůzi výboru na požádání informoval po každé schůzi Evropský parlament o jakýchkoli rozpravách týkajících se návrhu prováděcích opatření, které byly předloženy danému výboru;

                              —

                              odpoví ústně nebo písemně na jakékoli dotazy týkající se rozprav o návrhu prováděcích opatření, který byl předložen výboru.

                        Komise zajistí, aby závazky přijaté na plenárním zasedání dne 5. února 2002 (7), opětovně potvrzené na plenárním zasedání dne 31. března 2004 (8), a rovněž závazky uvedené v bodech 1 až 7 dopisu ze dne 2. října 2001 (9), který zaslal člen Komise pan Bolkestein předsedkyni Hospodářského a měnového výboru Evropského parlamentu, byly řádně dodržovány v celém odvětví finančních služeb (včetně cenných papírů, bankovních služeb, pojištění, penzí a účetnictví).

         Kalendář parlamentní činnosti

                  18.

                  Kromě případů, kdy se uplatňují kratší lhůty a naléhavých případů, Komise zohlední období parlamentních prázdnin (zimní, letní a evropské volby) při předávání návrhů prováděcích opatření podle této dohody, aby bylo zajištěno, že Parlament může vykonávat své pravomoci ve lhůtách stanovených v rozhodnutí 1999/468/ES a v této dohodě.

         Spolupráce mezi Evropským parlamentem a Komisí

                  19.

                  Oba orgány vyjadřují svou připravenost být si vzájemně nápomocny tak, aby v plné míře spolupracovaly při jednáních o zvláštních prováděcích opatřeních. Za tímto účelem se naváží odpovídající kontakty na administrativní úrovni.

         Předchozí dohody

                  20.

                  Dohoda z roku 2000 mezi Evropským parlamentem a Komisí týkající se postupů pro provádění rozhodnutí Rady 1999/468/ES (10) se tímto ruší. Evropský parlament a Komise považují v rozsahu, ve kterém se jich týkají, následující dohody za vyšlé z užívání a proto neúčinné: Plumbova-Delorsova dohoda z roku 1988, Samlandova-Williamsonova dohoda z roku 1996 a modus vivendi z roku 1994 (11).

         (1)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

         (2)  Pro účely této dohody se výrazem ‘výbor’ rozumí výbory zřízené v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES kromě případů, kdy je uvedeno, že se daným výrazem označuje jiný výbor.

         (3)  Termínem pro vytvoření rejstříku je 31. března 2008.

         (4)  Úř. věst. C 171, 22.7.2006, s. 21.

         (5)  Viz rozhodnutí Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 19. července 1999 ve věci T-188/97 Rothmans v Commission [1999] ECR II-2463.

         (6)  Úř. věst. C 177 E, 18.5.2006, s. 123.

         (7)  Úř. věst. C 284 E, 21.11.2002, s. 19.

         (8)  Úř. věst. C 103 E, 29.4.2004, s. 446 a doslovný záznam ze zasedání (CRE) z plenárního zasedání Parlamentu dne 31. března 2004, bod „Hlasování“.

         (9)  Úř. věst. C 284 E, 21.11.2002, s. 83.

         (10)  Úř. věst. L 256, 10.10.2000, s. 19.

         (11)  Úř. věst. C 102, 4.4.1996, s. 1.


title: 2010/803/EU: Rozhodnutí přijaté vzájemnou dohodou mezi zástupci vlád členských států ze dne 10. prosince 2010 o umístění sídla Agentury pro evropský GNSS

text:
               28.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 342/15

         ROZHODNUTÍ PŘIJATÉ VZÁJEMNOU DOHODOU MEZI ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ
   ze dne 10. prosince 2010
   o umístění sídla Agentury pro evropský GNSS
   (2010/803/EU)
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ,
   s ohledem na článek 341 Smlouvy o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 912/2010 ze dne 22. září 2010 o zřízení Agentury pro evropský GNSS, kterým se ruší nařízení Rady (ES) č. 1321/2004 o zřízení řídících struktur pro evropské družicové navigační programy a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 683/2008 (1), byla zřízena Agentura pro evropský GNSS.

               (2)

               Je třeba rozhodnout o umístění sídla Agentury pro evropský GNSS,

         PŘIJALI TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Sídlo Agentury pro evropský GNSS se nachází v Praze.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 10. prosince 2010.

            předseda

         V. VAN QUICKENBORNE

      (1)  Úř. věst. L 276, 20.10.2010, s. 11.


title: 2013/645/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 26. září 2013 o dodatečných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění (ECB/2013/35)

text:
               12.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 301/6

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 26. září 2013
   o dodatečných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění
   (ECB/2013/35)
   (2013/645/EU)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na čl. 3.1 první odrážku a články 12.1, 14.3 a 18.2 tohoto statutu,
   s ohledem na obecné zásady ECB/2011/14 ze dne 20. září 2011 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (1) a na rozhodnutí ECB/2013/6 ze dne 20. března 2013 o pravidlech týkajících se používání vlastních nekrytých bankovních dluhopisů zaručených státem jako zajištění při operacích měnové politiky Eurosystému (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 18.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky mohou Evropská centrální banka (ECB) a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky“), provádět úvěrové operace s úvěrovými institucemi a ostatními účastníky trhu s tím, že úvěry jsou dostatečně zajištěny. Standardní podmínky, za nichž jsou ECB a národní centrální banky připraveny provádět úvěrové operace, včetně kritérií, podle kterých se určuje způsobilost zajištění pro účely úvěrových operací Eurosystému, jsou stanoveny v příloze I obecných zásad ECB/2011/14 a rozhodnutí ECB/2013/6.

               (2)

               Obecnými zásadami ECB/2013/4 ze dne 20. března 2013 o dodatečných dočasných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění a o změně obecných zásad ECB/2007/9 (3) a rozhodnutím ECB/2013/22 ze dne 5. července 2013 o dočasných opatřeních týkajících se způsobilosti obchodovatelných dluhových nástrojů vydaných nebo plně zaručených Kyperskou republikou (4) byla zavedena dodatečná dočasná opatření týkající se způsobilosti zajištění pro úvěrové operace Eurosystému.

               (3)

               Podle oddílu 1.6 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 může Rada guvernérů kdykoli měnit nástroje, podmínky, kritéria a postupy provádění operací měnové politiky Eurosystému.

               (4)

               Dne 17. července 2013 se Rada guvernérů rozhodla dále posílit svůj rámec kontroly rizik, a to tak, že upravila kritéria způsobilosti a srážky uplatňované na zajištění přijímané při operacích měnové politiky Eurosystému a přijala některá dodatečná opatření za účelem zlepšení celkové soudržnosti rámce a jeho praktického uplatňování.

               (5)

               Rozhodnutí uvedená ve 4. bodu odůvodnění by měla být zakotvena v rozhodnutí ECB,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Změny a doplnění některých ustanovení obecných zásad ECB/2011/14
   1.   Pravidla pro provádění operací měnové politiky Eurosystému a kritéria způsobilosti zajištění stanovená v tomto rozhodnutí se uplatňují ve spojení s ostatními právními akty Eurosystému, které se týkají nástrojů a postupů měnové politiky Eurosystému, a zejména s obecnými zásadami ECB/2011/14.
   2.   V případě rozporu mezi tímto rozhodnutím a obecnými zásadami ECB/2011/14 nebo opatřeními přijatými k jejich provedení na vnitrostátní úrovni má přednost toto rozhodnutí. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, uplatňují národní centrální banky nadále všechna ustanovení obecných zásad ECB/2011/14 v nezměněné podobě.
   Článek 2
   Žádosti o informace
   1.   Jako součást rámce měnové politiky uvedeného v kapitole 1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 si Eurosystém vyhrazuje právo vyžádat si veškeré relevantní informace potřebné k plnění úkolů a dosažení cílů týkajících se operací měnové politiky a tyto informace obdržet.
   2.   Tímto právem není dotčeno jakékoli jiné stávající zvláštní právo Eurosystému vyžádat si informace v souvislosti s operacemi měnové politiky.
   Článek 3
   Obecná kritéria způsobilosti obchodovatelných aktiv
   1.   Následující odstavce musí být vykládány ve spojení s obecnými požadavky Eurosystému na způsobilost obchodovatelných aktiv uvedenými v odstavci 1 oddílu 6.2.1.1. přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 a s opatřeními ke kontrole rizika pro obchodovatelná aktiva uvedenými v oddílu 6.4.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
   2.   Každý způsobilý dluhový nástroj musí:

               a)

                           i)

                           znít na pevnou a bezpodmínečně stanovenou částku jistiny (5) nebo

                           ii)

                           znít na bezpodmínečně stanovenou částku jistiny, která je na fixní bázi vázána v určitém čase pouze na jeden inflační index eurozóny, přičemž nesmí obsahovat žádné jiné složité struktury (6), a

               b)

                           i)

                           mít kupón s pevnou sazbou, s nulovou sazbou nebo s odstupňovanou sazbou a s předem vymezeným kupónovým rozvrhem a předem definovanými kupónovými hodnotami, které nemohou vést k zápornému peněžnímu toku, nebo

                           ii)

                           mít kupón s proměnlivou sazbou, který nemůže vést k zápornému peněžnímu toku a který má následující strukturu: kupónová sazba = (referenční sazba * l) ± x, s tím, že f ≤ kupónová sazba ≤ c, přičemž:

                                       1.

                                       referenční sazbou může být v určitém čase jen jedna z těchto sazeb:

                                                   a)

                                                   sazba peněžního trhu v eurech (např. EURIBOR, LIBOR) nebo obdobné indexy;

                                                   b)

                                                   sazba swapů s konstantní splatností (např. indexy CMS, EIISDA, EUSA);

                                                   c)

                                                   výnos jednoho státního dluhopisu v eurozóně, jehož splatnost nepřesahuje jeden rok, nebo index několika státních dluhopisů v eurozóně, jejichž splatnost nepřesahuje jeden rok, nebo

                                                   d)

                                                   inflační index eurozóny sestavovaný Eurostatem nebo národním statistickým úřadem členského státu (např. HISC);

                                             přičemž se v případě, že je splácení jistiny vázáno na referenční sazbu, musí jednat o tutéž referenční sazbu jako v písmenu a) bodu ii), a

                                       2.

                                       f (spodní hranice), c (horní hranice), l (faktor snížení/zvýšení páky („leveraging/deleveraging factor“)) a x (marže) jsou, pokud jsou dány, číselné hodnoty, které jsou předem pevně stanoveny k okamžiku emise a které se mohou časem měnit, kde f, c a x jsou větší než nula nebo rovny nule a l je větší než nula po celou dobu životnosti aktiva. V případě kupónů s proměnlivou sazbou, u nichž je referenční sazbou inflační index, se l rovná jedné.

         3.   Veškeré struktury nezahrnuté v odstavci 2 jsou nezpůsobilé. Seznam vyloučených kupónových struktur uvedený v oddílu 6.2.1.1 odst. 1 druhém pododst. přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 se tudíž považuje za nepoužitelný. Aktiva, která byla na seznamu způsobilých aktiv ke dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a která se stanou nezpůsobilými na základě odstavce 2, zůstávají způsobilá po dobu dvanácti měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.
   4.   Způsobilost aktiva, pokud se týká jeho kupónové struktury, se v případě kupónu s odstupňovanou sazbou – ať už pevnou, či proměnlivou – hodnotí s ohledem na celou dobu životnosti aktiva s přihlédnutím k budoucímu i minulému vývoji.
   5.   Způsobilé kupóny nesmějí mít žádné volitelné prvky na straně emitenta, tj. nesmějí umožňovat změny v kupónové struktuře po celou dobu životnosti aktiva – s přihlédnutím k budoucímu i minulému vývoji, které závisejí na rozhodnutí emitenta.
   6.   Druhý odstavec oddílu 6.7 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 se přestane používat.
   Článek 4
   Dodatečné kritérium způsobilosti cenných papírů krytých hypotečními úvěry na komerční účely
   Aniž jsou dotčena kritéria způsobilosti uvedená v odstavci 2 oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, aktiva, která vytvářejí peněžní toky zajišťující cenné papíry kryté hypotečními úvěry na komerční účely, nesmějí zahrnovat úvěry, které jsou v kterémkoli okamžiku strukturované, syndikované nebo s vysokou finanční pákou. Pro účely tohoto článku mají pojmy „strukturovaný úvěr“, „syndikovaný úvěr“ a „úvěr s vysokou finanční pákou“ stejný význam jako v čl. 3 odst. 6 bodech 4 až 6 obecných zásad ECB/2013/4.
   Článek 5
   Zvláštní kritéria způsobilosti krytých dluhopisů
   1.   Následující odstavce musí být vykládány ve spojení s dodatečnými kritérii způsobilosti krytých dluhopisů uvedenými v odstavci 3 oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
   2.   Pro účely odst. 3 písm. b) oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 se subjekt považuje za součást konsolidované skupiny nebo za subjekt přidružený ke stejnému centrálnímu subjektu, existuje-li mezi zúčastněnými subjekty úzké propojení ve smyslu oddílu 6.2.3.2. Příslušnost ke stejné skupině nebo přidružení ke stejnému centrálnímu subjektu se určuje v době, kdy jsou cenné papíry kryté aktivy s přednostním vypořádáním převedeny do souboru zajišťovacích aktiv krytého dluhopisu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7).
   3.   Na kryté dluhopisy, které byly na seznamu způsobilých aktiv k 30. březnu 2013, se vztahuje ochrana předchozího stavu do 28. listopadu 2014. Ochrana předchozího stavu se může vztahovat i na navyšované emise těchto krytých dluhopisů za předpokladu, že od 31. března 2013 nejsou do souboru zajišťovacích aktiv doplňovány cenné papíry kryté aktivy, které nesplňují požadavky uvedené v odst. 3 písm. a) až c) oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
   4.   Odstavci 1 až 3 nejsou dotčena pravidla stanovená rozhodnutím ECB/2013/6, která se týkají používání vlastních nekrytých bankovních dluhopisů zaručených státem jako zajištění při operacích měnové politiky Eurosystému.
   Článek 6
   Dodatečné vysoké úvěrové standardy pro obchodovatelná aktiva
   1.   Na hodnocení obchodovatelných aktiv (s výjimkou cenných papírů krytých aktivy) ze strany externí ratingové instituce, jak je uvedeno v oddílu 6.3.2 písm. a) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se vztahují tyto podmínky:

               i)

               Nejméně jedno hodnocení ze strany akceptované externí ratingové instituce (8) týkající se emise nebo, neexistuje-li rating emise od téže externí ratingové instituce, programu/série emisí, v jejichž rámci je dané aktivum vydáno, musí splňovat práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem (9). V souladu s oddílem 6.3.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 ECB zveřejňuje práh úvěrové kvality pro všechny akceptované externí ratingové instituce (10). Jestliže pro tutéž emisi, popřípadě program/sérii emisí existuje více hodnocení ze strany externích ratingových institucí, použije se nejlepší dostupné ratingové hodnocení (tj. nejlepší dostupné hodnocení emise, případně programu/série emisí ze strany externí ratingové instituce). Pokud nejlepší dostupné ratingové hodnocení emise, popřípadě programu/série emisí nesplňuje práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem, není aktivum způsobilé, i když existuje přijatelná záruka podle oddílu 6.3.2 písm. c) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14. V případě, že pro emisi, popřípadě program/sérii emisí neexistuje hodnocení úvěrového rizika externí ratingovou institucí, vyžaduje se pro způsobilost aktiva, aby práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem splňovalo nejlepší dostupné hodnocení ze strany externí ratingové instituce pro emitenta nebo ručitele (je-li záruka přijatelná podle oddílu 6.3.2 písm. c) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14).

               ii)

               V případě ratingů emise a programu/série emisí ze strany externí ratingové instituce se pro účely stanovení vysokých úvěrových standardů pro obchodovatelná aktiva nerozlišuje podle původní splatnosti aktiva. Přijatelný je každý rating, který externí ratingová instituce přidělila emisi nebo programu/sérii emisí a který splňuje práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem. Pokud jde o rating emitenta/ručitele externí ratingovou institucí, závisí přijatelnost hodnocení úvěrového rizika ze strany externí ratingové instituce na původní splatnosti aktiva. Rozlišuje se mezi krátkodobými aktivy (tj. aktivy s původní splatností do 390 dnů) a dlouhodobými aktivy (tj. aktivy s původní splatností delší než 390 dnů). V případě krátkodobých aktiv jsou přijatelné krátkodobé i dlouhodobé ratingy emitentů a dlouhodobé ratingy ručitelů na základě pravidla nejlepšího hodnocení. V případě dlouhodobých aktiv jsou přijatelné jen dlouhodobé ratingy emitentů nebo ručitelů ze strany externí ratingové instituce.

         2.   Práh úvěrové kvality platný pro cenné papíry kryté aktivy, na něž se vztahuje zpravodajská povinnost týkající se údajů o úvěrech, jak je vymezeno v rámci Eurosystému pro hodnocení úvěrového rizika v oddílu 6.3.2 písm. b) (hodnocení cenných papírů krytých aktivy ze strany externí ratingové instituce) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, při emisi i po dobu životnosti cenného papíru krytého aktivy odpovídá stupni úvěrové kvality 2 na harmonizované ratingové stupnici Eurosystému („single A“ (11)). Ostatní požadavky na základě oddílu 6.3.2 písm. b) (hodnocení cenných papírů krytých aktivy ze strany externí ratingové instituce) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 zůstávají nezměněny.
   3.   Na cenné papíry kryté aktivy, které nesplňují zpravodajské požadavky týkající se údajů o úvěrech, se budou i nadále vztahovat požadavky hodnocení uvedené v oddílu 6.3.2 písm. b) (hodnocení cenných papírů krytých aktivy ze strany externí ratingové instituce) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
   4.   Pokud neexistuje hodnocení úvěrového rizika ze strany externí ratingové instituce pro emisi (případně program/sérii emisí), lze vysoké úvěrové standardy pro obchodovatelná aktiva s výjimkou cenných papírů krytých aktivy stanovit na základě záruk poskytnutých finančně zdravými ručiteli ve smyslu oddílu 6.3.2 písm. c) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14. Finanční zdraví ručitele se hodnotí na základě dlouhodobých ratingů ručitele ze strany externí ratingové instituce, jež splňují práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem. Záruka musí splňovat požadavky vymezené v oddílu 6.3.2 písm. c) bodech i) až iv) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
   Článek 7
   Stanovení srážek
   Hodnocení úvěrového rizika, které se používá pro účely určení způsobilosti aktiv v souladu s oddíly 6.3.2 a 6.3.3 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se použije při stanovení příslušné srážky podle oddílu 6.4.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
   Článek 8
   Kategorie srážek a srážky uplatňované na obchodovatelná a neobchodovatelná aktiva
   1.   Kategorie likvidity pro obchodovatelná aktiva, jak jsou vymezeny v opatřeních Eurosystému ke kontrole rizika pro obchodovatelná aktiva v tabulce 6 oddílu 6.4.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se v rámci uvedeného oddílu označují jako kategorie srážek, přičemž nedochází ke změnám v přiřazení způsobilých aktiv do příslušných kategorií.
   2.   Úrovně srážek při ocenění, které se uplatňují u obchodovatelných aktiv a které jsou vymezeny v opatřeních Eurosystému ke kontrole rizika v tabulce 7 oddílu 6.4.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se nahrazují srážkami vymezenými v příloze I tohoto rozhodnutí.
   3.   Srážka uplatňovaná na cenné papíry kryté aktivy zahrnuté do kategorie srážek V podle oddílu 6.4.2 písm. d) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 činí 10 % bez ohledu na jejich splatnost či kupónovou strukturu.
   4.   Na vlastní kryté dluhopisy se vztahuje dodatečná srážka při ocenění. Tato dodatečná srážka je aplikována přímo na hodnotu celé emise dluhového nástroje v podobě snížení ceny při ocenění o a) 8 % v případě vlastních krytých dluhopisů stupně úvěrové kvality 1 a 2 a b) 12 % v případě v případě vlastních krytých dluhopisů stupně úvěrové kvality 3. „Vlastními krytými dluhopisy“ se pro tyto účely rozumí kryté bankovní dluhopisy vydané protistranou nebo subjekty, s nimiž je tato protistrana úzce propojena, které protistrana nebo s ní úzce propojené subjekty používají v rozsahu přesahujícím 75 % nesplacené nominální hodnoty těchto dluhopisů.
   5.   Úrovně srážek při ocenění, které se uplatňují u neobchodovatelných aktiv a které jsou vymezeny v opatřeních Eurosystému ke kontrole rizika v tabulce 9 oddílu 6.4.3 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se nahrazují srážkami vymezenými v příloze II tohoto rozhodnutí.
   6.   Srážka při ocenění uplatňovaná u neobchodovatelných klientských dluhových nástrojů krytých hypotékou podle oddílu 6.4.3.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 činí 39,5 % jejich nesplacené nominální hodnoty.
   Článek 9
   Prostředky nápravy v případě neplnění a z důvodu obezřetnosti
   1.   Prostředky nápravy, které musí příslušná smluvní či veřejnoprávní úprava uplatňovaná národní centrální bankou zajistit, jak je uvedeno v oddílu 1.7 přílohy II obecných zásad ECB/2011/14, se řídí podmínkami vymezenými v následujících odstavcích.
   2.   V případě neplnění nebo z důvodu obezřetnosti je národní centrální banka oprávněna využít následující prostředky:

               a)

               dočasně nebo úplně vyloučit anebo omezit přístup protistrany k operacím na volném trhu;

               b)

               dočasně nebo úplně vyloučit anebo omezit přístup protistrany ke stálým facilitám Eurosystému;

               c)

               ukončit všechny probíhající smlouvy a transakce;

               d)

               požadovat urychlenou realizaci pohledávek, které nejsou dosud splatné nebo jsou podmíněné;

               e)

               použít vklady protistrany u národní centrální banky k vyrovnání pohledávek za touto protistranou;

               f)

               pozastavit plnění povinností vůči této protistraně až do vyrovnání jejího dluhu.

         3.   V případě neplnění může být národní centrální banka dále oprávněna využít následující prostředky:

               a)

               požadovat úroky z prodlení;

               b)

               požadovat odškodnění za ztráty vzniklé v důsledku neplnění protistrany.

         4.   Z důvodu obezřetnosti může být dále národní centrální banka oprávněna odmítnout aktiva poskytnutá příslušnou protistranou jako zajištění při úvěrových operacích Eurosystému, omezit použití takových aktiv nebo u nich uplatnit dodatečné srážky.
   5.   Národní centrální banka musí být vždy v takovém právním postavení, aby mohla bez zbytečného odkladu realizovat veškerá aktiva přijatá jako zajištění a tím pokrýt výši poskytnutého úvěru, pokud protistrana urychleně nevyrovná záporný zůstatek.
   6.   S cílem zajistit jednotné provádění přijatých opatření může Rada guvernérů ECB rozhodnout o opatřeních k nápravě včetně dočasného nebo úplného vyloučení anebo omezení přístupu k operacím na volném trhu či stálým facilitám Eurosystému.
   Článek 10
   Upřesnění definice zemí EHP
   1.   Pro účely rámce Eurosystému pro zajištění země EHP zahrnují všechny členské státy EU bez ohledu na to, zda formálně přistoupily k EHP, či nikoli, a Island, Lichtenštejnsko a Norsko.
   2.   Definice zemí EHP uvedená v dodatku 2 k příloze I obecných zásad ECB/2011/14 (Slovníček pojmů) se považuje za příslušně změněnou.
   Článek 11
   Úprava uplatňování zpravodajské povinnosti týkající se údajů o úvěrech ve vztahu k cenným papírům krytým aktivy
   1.   Aniž je dotčen odstavec 2 oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 a její dodatek 8, může Eurosystém v jednotlivých případech jako způsobilé zajištění přijmout cenné papíry kryté aktivy, u nichž je výsledné hodnocení po skončení příslušného přechodného období nižší než A1, za podmínky poskytnutí náležitého zdůvodnění, proč nebylo dosaženo požadovaného výsledného hodnocení. V případě každého náležitého zdůvodnění Rada guvernérů stanoví maximální přípustnou odchylku a časový horizont, v němž lze takovou odchylku tolerovat. Časový horizont představuje určité období, v němž musí být kvalita údajů týkajících se cenných papírů krytých aktivy zlepšena.
   2.   Úplný seznam náležitých zdůvodnění, přípustných odchylek a období, po které lze odchylky tolerovat, se zveřejňuje na internetových stránkách ECB a obsahuje mimo jiné popis aktiv z dřívější doby („legacy assets“) a v minulosti zavedených IT systémů („legacy IT systems“).
   Článek 12
   Vstup v platnost a použití
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. října 2013.
   2.   Čl. 8 odst. 4 představuje výjimku a použije se od 1. listopadu 2013.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 26. září 2013.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 331, 14.12.2011, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 95, 5.4.2013, s. 22.

      (3)  Úř. věst. L 95, 5.4.2013, s. 23.

      (4)  Úř. věst. L 195, 18.7.2013, s. 27.

      (5)  Dluhopisy s warranty či jinými podobnými právy nejsou způsobilé.

      (6)  Dluhové nástroje, u nichž je částka jistiny v určitém čase vázána pouze na jeden inflační index eurozóny, jsou rovněž přípustné za předpokladu, že jejich kupónová struktura odpovídá čl. 3 odst. 2 písm. b) bodu ii) odst. 1 d) a je vázána na tentýž inflační index.

      (7)  Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1.

      (8)  Seznam akceptovaných externích ratingových institucí, interních systémů hodnocení úvěrového rizika národních centrálních bank a ratingových nástrojů třetích stran a jejich poskytovatelů je k dispozici na internetových stránkách ECB www.ecb.europa.eu.

      (9)  Hodnocení programu/série emisí externí ratingovou institucí je relevantní, pouze pokud se vztahuje na dané aktivum a neexistuje žádný jiný rating emise od téže externí ratingové instituce.

      (10)  Tato informace se zveřejňuje na internetových stránkách ECB www.ecb.europa.eu.

      (11)  Rating „single A“ znamená rating alespoň „A3“ od agentury Moody’s, „A-“ od agentury Fitch nebo Standard & Poor’s, nebo „AL“ od agentury DBRS.

      PŘÍLOHA I

         ÚROVNĚ SRÁŽEK PŘI OCENĚNÍ UPLATŇOVANÉ U ZPŮSOBILÝCH OBCHODOVATELNÝCH AKTIV

                  Kategorie srážek

                  Úvěrová kvalita

                  Zbytková splatnost
                  (v letech)

                  Kategorie I

                  Kategorie II (1)

                  Kategorie III (1)

                  Kategorie IV (1)

                  Kategorie V (1)

                  pevný kupón

                  nulový kupón

                  pevný kupón

                  nulový kupón

                  pevný kupón

                  nulový kupón

                  pevný kupón

                  nulový kupón

                  Stupně 1 a 2 (AAA až A-) (2)

                  0-1

                  0,5

                  0,5

                  1,0

                  1,0

                  1,0

                  1,0

                  6,5

                  6,5

                  10,0

                  1-3

                  1,0

                  2,0

                  1,5

                  2,5

                  2,0

                  3,0

                  8,5

                  9,0

                  3-5

                  1,5

                  2,5

                  2,5

                  3,5

                  3,0

                  4,5

                  11,0

                  11,5

                  5-7

                  2,0

                  3,0

                  3,5

                  4,5

                  4,5

                  6,0

                  12,5

                  13,5

                  7-10

                  3,0

                  4,0

                  4,5

                  6,5

                  6,0

                  8,0

                  14,0

                  15,5

                  > 10

                  5,0

                  7,0

                  8,0

                  10,5

                  9,0

                  13,0

                  17,0

                  22,5

                  Kategorie srážek

                  Úvěrová kvalita

                  Zbytková splatnost
                  (v letech)

                  Kategorie I

                  Kategorie II (1)

                  Kategorie III (1)

                  Kategorie IV (1)

                  Kategorie V (1)

                  pevný kupón

                  nulový kupón

                  pevný kupón

                  nulový kupón

                  pevný kupón

                  nulový kupón

                  pevný kupón

                  nulový kupón

                  Stupeň 3 (BBB + až BBB-) (2)

                  0-1

                  6,0

                  6,0

                  7,0

                  7,0

                  8,0

                  8,0

                  13,0

                  13,0

                  Nezpůsobilé

                  1-3

                  7,0

                  8,0

                  10,0

                  14,5

                  15,0

                  16,5

                  24,5

                  26,5

                  3-5

                  9,0

                  10,0

                  15,5

                  20,5

                  22,5

                  25,0

                  32,5

                  36,5

                  5-7

                  10,0

                  11,5

                  16,0

                  22,0

                  26,0

                  30,0

                  36,0

                  40,0

                  7-10

                  11,5

                  13,0

                  18,5

                  27,5

                  27,0

                  32,5

                  37,0

                  42,5

                  > 10

                  13,0

                  16,0

                  22,5

                  33,0

                  27,5

                  35,0

                  37,5

                  44,0

         (1)  Na jednotlivé cenné papíry kryté aktivy, kryté bankovní dluhopisy (kryté bankovní dluhopisy typu Jumbo, tradiční kryté bankovní dluhopisy a ostatní kryté bankovní dluhopisy) a nekryté bankovní dluhopisy, které jsou teoreticky oceněny podle oddílu 6.5 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se vztahuje dodatečná srážka při ocenění. Tato srážka je aplikována přímo na teoretické ocenění dluhového nástroje v podobě snížení ceny o 5 %. Kromě toho se na vlastní kryté dluhopisy uplatňuje dodatečné snížení ceny při ocenění. Toto snížení ceny při ocenění činí 8 % v případě vlastních krytých dluhopisů stupně úvěrové kvality 1 a 2 a 12 % v případě vlastních krytých dluhopisů stupně úvěrové kvality 3.

         (2)  Rating podle harmonizované ratingové stupnice Eurosystému zveřejněné na internetových stránkách ECB www.ecb.europa.eu

      PŘÍLOHA II

         ÚROVNĚ SRÁŽEK PŘI OCENĚNÍ UPLATŇOVANÉ U ÚVĚROVÝCH POHLEDÁVEK S PEVNÝMI ÚROKOVÝMI PLATBAMI

                  Metodika oceňování

                  Úvěrová kvalita

                  Zbytková splatnost (v letech)

                  Pevná úroková platba a ocenění na základě teoretické ceny přiřazené národní centrální bankou

                  Pevná úroková platba a ocenění podle zůstatku přiřazeného národní centrální bankou

                  Stupně 1 a 2 (AAA až A-)

                  0–1

                  10,0

                  12,0

                  1–3

                  12,0

                  16,0

                  3–5

                  14,0

                  21,0

                  5–7

                  17,0

                  27,0

                  7–10

                  22,0

                  35,0

                  > 10

                  30,0

                  45,0

                  Metodika oceňování

                  Úvěrová kvalita

                  Zbytková splatnost (v letech)

                  Pevná úroková platba a ocenění na základě teoretické ceny přiřazené národní centrální bankou

                  Pevná úroková platba a ocenění podle zůstatku přiřazeného národní centrální bankou

                  Stupeň 3 (BBB+ až BBB-)

                  0–1

                  17,0

                  19,0

                  1–3

                  29,0

                  34,0

                  3–5

                  37,0

                  46,0

                  5–7

                  39,0

                  52,0

                  7–10

                  40,0

                  58,0

                  > 10

                  42,0

                  65,0


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2015/1669 ze dne 29. dubna 2015 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2013

text:
               30.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/284

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2015/1669
      ze dne 29. dubna 2015
      o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2013
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2013,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2013 spolu s odpověďmi agentury (1),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2013 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 17. února 2015 o absolutoriu, které má být uděleno agentuře za plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2013 (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3),

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 460/2004 ze dne 10. března 2004 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací (5),

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 526/2013 ze dne 21. května 2013 o Agentuře Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA) a o zrušení nařízení (ES) č. 460/2004 (6), a zejména na článek 21 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7),

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (8), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0089/2015),

         1.

            uděluje výkonnému řediteli Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2013;

         2.

            předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

         3.

            pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

               Předseda

            Martin SCHULZ

               Generální tajemník

            Klaus WELLE

         (1)  Úř. věst. C 442, 10.12.2014, s. 217.

         (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

         (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 1.

         (6)  Úř. věst. L 165, 18.6.2013, s. 41.

         (7)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (8)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: 2004/644/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 13. září 2004, kterým se přijímají prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů

text:
               21.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 296/16

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 13. září 2004,
   kterým se přijímají prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů
   (2004/644/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 286 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (1), a zejména na čl. 24 odst. 8 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (ES) č. 45/2001 (dále jen „nařízení“) stanoví zásady a pravidla vztahující se na všechny orgány a instituce Společenství a umožňuje ustanovení inspektora ochrany údajů každým orgánem a institucí Společenství.

               (2)

               Podle čl. 24 odst. 8 uvedeného nařízení přijme prováděcí pravidla týkající se inspektora ochrany údajů každý orgán nebo instituce Společenství v souladu s ustanoveními přílohy uvedeného nařízení. Tato prováděcí pravidla se týkají zejména úkolů, povinností a pravomocí inspektora ochrany údajů.

               (3)

               Prováděcí pravidla rovněž upřesní postupy pro výkon práv subjektů údajů a pro plnění povinností všech dotčených činitelů v orgánech nebo institucích Společenství týkajících se zpracování osobních údajů.

               (4)

               Prováděcími pravidly nařízení není dotčeno nařízení (ES) č. 1049/2001 (2), rozhodnutí 2004/338/ES, Euratom (3), a zejména příloha II uvedeného rozhodnutí, rozhodnutí 2001/264/ES (4), a zejména oddíl VI část II uvedeného rozhodnutí, jakož i rozhodnutí generálního tajemníka Rady, vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku ze dne 25. června 2001 (5),

         ROZHODLA TAKTO:
   ODDÍL 1
   OBECNÁ USTANOVENÍ
   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   Toto rozhodnutí stanoví další prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001, dále jen „nařízení“, pokud jde o Radu Evropské unie.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí, a aniž jsou dotčeny definice stanovené nařízením, se rozumí:

               a)

               „správcem“ orgán, generální ředitelství, ředitelství, divize, jednotka nebo jakákoli jiná organizační složka, která sama nebo společně s jinými určuje účel a způsob zpracování osobních údajů, definované v oznámení, které je třeba zaslat inspektorovi ochrany údajů v souladu s článkem 25 nařízení;

               b)

               „kontaktní osobou“ správní pracovník nebo pracovníci generálního ředitelství, a pokud ne, jiný zaměstnanec, jehož určí generální ředitelství po poradě s inspektorem ochrany údajů jako svého zástupce k řešení otázek ochrany údajů v úzké spolupráci s inspektorem ochrany údajů;

               c)

               „zaměstnanci generálního sekretariátu Rady“ všichni úředníci a ostatní osoby generálního sekretariátu Rady, na které se vztahuje služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, stanovený v nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (6), nebo kteří pracují pro generální sekretariát Rady na smluvním základě (praktikanti, konzultanti, smluvní partneři, úředníci vyslaní členskými státy).

         ODDÍL 2
   INSPEKTOR OCHRANY ÚDAJŮ
   Článek 3
   Jmenování a úkoly inspektora ochrany údajů
   1.   Náměstek generálního tajemníka Rady jmenuje inspektora ochrany údajů a sdělí jeho jméno evropskému inspektorovi ochrany údajů. Inspektor ochrany údajů je přímo podřízen náměstkovi generálního tajemníka Rady.
   2.   Funkční období inspektora ochrany údajů činí tři roky a může být jmenován dvakrát opětovně.
   3.   Při výkonu svých povinností jedná inspektor ochrany údajů nezávisle a ve spolupráci s evropským inspektorem ochrany údajů. Zejména nesmí přijímat žádné příkazy od jmenovacího orgánu generálního sekretariátu Rady ani od nikoho jiného ohledně vnitřního uplatňování nařízení nebo ohledně jeho spolupráce s evropským inspektorem ochrany údajů.
   4.   Plnění úkolů a povinností inspektora ochrany údajů se vyhodnotí po předběžné konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů. Inspektor ochrany údajů může být odvolán z funkce pouze se souhlasem evropského inspektora ochrany údajů, přestane-li splňovat podmínky požadované pro její výkon.
   5.   Inspektor ochrany údajů musí být, aniž je dotčen postup pro jeho jmenování, informován o všech stycích s vnějšími stranami týkajících se provádění nařízení, zejména pokud jde o styk s evropským inspektorem ochrany údajů.
   6.   Aniž jsou dotčena odpovídající ustanovení nařízení, podléhají inspektor ochrany údajů a jeho zaměstnanci pravidlům a nařízením platným pro úředníky a ostatní zaměstnance Evropských společenství.
   Článek 4
   Úkoly
   Inspektor ochrany údajů

               a)

               zajišťuje, aby správce a subjekty údajů byli informováni o svých právech a povinnostech vyplývajících z tohoto nařízení. V rámci tohoto úkolu zejména vypracovává informační a oznamovací tiskopisy, konzultuje zúčastněné strany a zvyšuje obecné povědomí o otázkách ochrany údajů;

               b)

               odpovídá na žádosti evropského inspektora ochrany údajů a v oblasti své působnosti spolupracuje s evropským inspektorem ochrany údajů na jeho žádost nebo z vlastního podnětu;

               c)

               zajišťuje nezávislým způsobem vnitřní uplatňování nařízení v generálním sekretariátu Rady;

               d)

               vede rejstřík zpracování, která byla provedena správci, a zajišťuje všem osobám přístup k rejstříku buď přímo, nebo nepřímo prostřednictvím evropského inspektora ochrany údajů;

               e)

               oznamuje evropskému inspektorovi ochrany údajů zpracování, která mohou představovat zvláštní rizika ve smyslu čl. 27 odst. 2 nařízení;

               f)

               dbá tak o to, aby při zpracování nedocházelo k poškozování práv a svobod subjektů údajů.

         Článek 5
   Povinnosti
   1.   Kromě obecných úkolů inspektor ochrany údajů

               a)

               působí jako poradce jmenovacího orgánu generálního sekretariátu Rady a správců v otázkách uplatňování předpisů o ochraně údajů. Jmenovací orgán nebo dotyční správci, příslušný výbor zaměstnanců nebo jakákoli fyzická osoba mohou inspektora ochrany údajů konzultovat přímo, aniž by využívaly úřední cesty, k jakékoli otázce týkající se výkladu nebo používání nařízení;

               b)

               vyšetřuje z vlastního podnětu nebo na žádost jmenovacího orgánu, správců, výboru zaměstnanců nebo jakékoli fyzické osoby otázky a skutečnosti, které přímo souvisejí s jeho úkoly a o kterých se dozví, a podává zprávu jmenovacímu orgánu nebo osobě, která o šetření požádala. Považuje-li se to za vhodné, měly by být vhodným způsobem informovány všechny ostatní dotyčné strany. Je-li stěžovatelem fyzická osoba nebo v případě, že stěžovatel jedná jménem fyzické osoby, musí inspektor ochrany údajů v rámci možností zajistit důvěrnost žádosti, pokud dotyčný subjekt údajů nedá jednoznačný souhlas k jinému vyřízení žádosti;

               c)

               spolupracuje při výkonu své funkce s inspektory ochrany údajů jiných orgánů a institucí Společenství, zejména výměnou zkušeností a osvědčené praxe;

               d)

               zastupuje generální sekretariát Rady ve všech otázkách souvisejících s ochranou údajů; aniž je dotčeno rozhodnutí 2004/338/ES, Euratom, může zastupování zahrnovat účast inspektora ochrany údajů v příslušných výborech nebo na fórech na mezinárodní úrovni;

               e)

               předkládá výroční zprávu o své činnosti náměstkovi generálního tajemníka Rady a zpřístupní ji zaměstnancům.

         2.   Aniž jsou dotčeny čl. 4 písm. b), čl. 5 odst. 1 písm. b) a c) a článek 15, nesmějí inspektor ochrany údajů a jeho zaměstnanci sdělovat informace nebo zpřístupňovat dokumenty, které získají při výkonu své funkce.
   Článek 6
   Pravomoci
   Při plnění svých úkolů a povinností inspektor ochrany údajů

               a)

               má kdykoli přístup k údajům, které jsou předmětem zpracování, do všech kanceláří, zařízení pro zpracování údajů a k nosičům dat;

               b)

               může si vyžádat právní stanovisko od právní služby Rady;

               c)

               může si vyžádat služby externích odborníků v oblasti informačních technologií po předchozím souhlasu schvalující osoby v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství1 (7), a prováděcími pravidly k němu;

               d)

               aniž jsou dotčeny povinnosti a pravomoci evropského inspektora ochrany údajů, může navrhovat generálnímu sekretariátu Rady správní opatření a vydávat obecná doporučení o vhodném uplatňování nařízení;

               e)

               může v konkrétních případech vydávat veškerá jiná doporučení generálnímu sekretariátu Rady nebo všem ostatním dotčeným stranám k praktickému zdokonalení ochrany údajů v praxi;

               f)

               může upozornit jmenovací orgán generálního sekretariátu Rady, že některý zaměstnanec porušil povinnosti vyplývající z nařízení, a navrhnout zahájení správního šetření s ohledem na případné použití článku 49 nařízení.

         Článek 7
   Prostředky
   Inspektor ochrany údajů má k dispozici dostatečný počet zaměstnanců a prostředky nezbytné k plnění jeho povinností.
   ODDÍL 3
   PRÁVA A POVINNOSTI ČINITELŮ V OBLASTI OCHRANY ÚDAJŮ
   Článek 8
   Jmenovací orgán
   1.   V případě stížnosti podle článku 90 nařízení (ES, Euratom) č. 723/2004 týkající se porušení nařízení se jmenovací orgán poradí s inspektorem ochrany údajů, který vydá písemné stanovisko nejpozději do patnácti dnů od obdržení žádosti. Nevydá-li inspektor ochrany údajů po skončení této lhůty jmenovacímu orgánu stanovisko, nebude již vyžadováno. Jmenovací orgán není stanoviskem inspektora ochrany údajů vázán.
   2.   Inspektor ochrany údajů je uvědoměn, kdykoli je posuzována otázka, která má nebo může mít význam pro ochranu údajů.
   Článek 9
   Správci
   1.   Správci jsou povinni zajistit, aby veškerá jimi řízená zpracování byla v souladu s nařízením.
   2.   Správci zejména

               a)

               předem uvědomí inspektora ochrany údajů o zahájení každého zpracování nebo souboru zpracování pro týž účel nebo pro několik souvisejících účelů a o každé podstatné změně stávajícího zpracování. Správce neprodleně oznámí zpracování prováděné před vstupem nařízení v platnost ke dni 1. února 2001;

               b)

               jsou nápomocni inspektorovi ochrany údajů a evropskému inspektorovi ochrany údajů při plnění jejich povinností, zejména podáváním informací v odpovědi na jejich otázky nejpozději do tří dnů;

               c)

               přijímají vhodná technická a organizační opatření a vydávají vhodné pokyny zaměstnancům generálního sekretariátu Rady, aby zajistili důvěrnost zpracování údajů i úroveň bezpečnosti odpovídající rizikům vyplývajícím ze zpracování;

               d)

               v případě potřeby konzultují inspektora ochrany údajů k souladu určitého zpracování s nařízením, zejména mají-li důvod se domnívat, že určitá zpracování nejsou v souladu s články 4 a 10 nařízení. Mohou rovněž konzultovat inspektora ochrany údajů a bezpečnostní odborníky v oblasti informačních technologií na generálním ředitelství A, v bezpečnostním úřadu a úřadu pro bezpečnost informací (INFOSEC) o otázkách týkajících se důvěrnosti zpracování a o bezpečnostních opatření přijatých podle článku 22 nařízení.

         Článek 10
   Kontaktní osoby
   1.   Aniž je dotčena odpovědnost inspektora ochrany údajů, kontaktní osoba

               a)

               je nápomocna svému generálnímu ředitelství nebo jednotce při vedení seznamu všech stávajících zpracováních osobních údajů;

               b)

               je nápomocna svému generálnímu ředitelství nebo jednotce při zjišťování správců;

               c)

               má právo získávat od správců a jejich zaměstnanců odpovídající a nezbytné informace, jež potřebuje pro plnění svých správních úkolů na generálním ředitelství nebo v jednotce. Toto právo nezahrnuje právo přístupu k osobním údajům zpracovávaných v rámci působnosti správce.

         2.   Aniž je dotčena působnost správců, kontaktní osoba

               a)

               je nápomocna správcům v plnění jejich povinností;

               b)

               v případě potřeby usnadňuje komunikaci mezi inspektorem ochrany údajů a správci.

         Článek 11
   Zaměstnanci generálního sekretariátu Rady
   1.   Všichni zaměstnanci generálního sekretariátu Rady přispívají zejména k uplatňování pravidel důvěrnosti a bezpečnosti zpracování osobních údajů, jak je stanoveno v článku 21 a 22 nařízení. Žádný zaměstnanec generálního sekretariátu Rady s přístupem k osobním údajům je nesmí zpracovávat jinak než podle pokynů správce, pokud to nevyžaduje vnitrostátní právo nebo právo Společenství.
   2.   Každý zaměstnanec generálního sekretariátu Rady může podat evropskému inspektorovi ochrany údajů stížnost na údajné porušení nařízení o zpracování osobních údajů, aniž by přitom postupoval úřední cestou, jak je vymezeno v pravidlech stanovených evropským inspektorem ochrany údajů.
   Článek 12
   Subjekty údajů
   1.   Kromě práva subjektů údajů být přiměřeně informován o každém zpracování osobních údajů, které se jich týkají, v souladu s článkem 11 a 12 nařízení se mohou subjekty údajů obracet na dotyčné správce, aby vykonali svá práva podle článku 13 až 19 nařízení, jak je vymezeno v oddíle 5 tohoto rozhodnutí.
   2.   Aniž je dotčen soudní přezkum, může každý subjekt údajů, má-li za to, že v důsledku zpracování jeho osobních údajů Rada porušila jeho práva zakotvená v nařízení, podat stížnost evropskému inspektorovi ochrany údajů, jak je vymezeno pravidly stanovenými evropským inspektorem ochrany údajů.
   3.   Nikomu nesmí být na újmu, že podal evropskému inspektorovi ochrany údajů stížnost nebo upozornil inspektora ochrany údajů na údajné porušení nařízení.
   ODDÍL 4
   REJSTŘÍK OZNÁMENÝCH ZPRACOVÁNÍ
   Článek 13
   Oznamovací postup
   1.   Správce oznámí inspektorovi ochrany údajů každé zpracování osobních údajů na oznamovacím tiskopise, který je k dispozici na intranetové stránce generálního sekretariátu Rady (ochrana údajů). Oznámení se předává inspektorovi ochrany údajů elektronicky. Do deseti pracovních dnů se inspektorovi ochrany údajů zasílá ve formě zprávy potvrzující oznámení. Po obdržení potvrzujícího oznámení je inspektor ochrany údajů zveřejní v rejstříku.
   2.   Oznámení obsahuje všechny informace určené v čl. 25 odst. 2 nařízení. Každá změna, která ovlivní tyto informace, musí být neprodleně sdělena inspektorovi ochrany údajů.
   3.   Další pravidla a postupy týkající se oznamovacího postupu, kterým se mají správci řídit, jsou součástí obecných doporučení vydaných inspektorem ochrany údajů.
   Článek 14
   Obsah a účel rejstříku
   1.   Inspektor ochrany údajů spravuje rejstřík prováděných zpracování osobních údajů, který je založen na oznámeních obdržených od správců.
   2.   Rejstřík obsahuje alespoň informace uvedené v čl. 25 odst. 2 písm. a) až g) nařízení. Avšak informace, která je zapsána v rejstříku inspektorem ochrany údajů, může být výjimečně omezena, je-li to nezbytné k zajištění bezpečnosti konkrétního zpracování.
   3.   Rejstřík slouží jako seznam zpracování osobních údajů provedených v Radě. Poskytuje informace subjektům údajů a usnadňuje jim výkon jejich práv stanovených v článcích 13 až 19 nařízení.
   Článek 15
   Přístup do rejstříku
   1.   Inspektor ochrany údajů přijme vhodná opatření, aby měl každý přístup k rejstříku buď přímo, nebo nepřímo prostřednictvím evropského inspektora ochrany údajů. Inspektor ochrany údajů zejména poskytne zúčastněným osobám informace a pomoc, pokud jde o způsob, jakým lze podávat žádosti o přístup do rejstříku, a místo, kde tak lze učinit.
   2.   Kromě případu, kdy je zajištěn přístup on-line, se žádosti o přístup do rejstříku podávají v písemné podobě, včetně elektronické, v některém z jazyků uvedených v článku 314 Smlouvy a dostatečně přesným způsobem, který umožní inspektorovi ochrany údajů určit dotyčné zpracování. Žadateli se neprodleně zašle potvrzení o přijetí žádosti.
   3.   Není-li žádost dostatečně přesná, požádá inspektor ochrany údajů žadatele, aby ji upřesnil, a je mu při tom nápomocen. V případě žádosti, která se týká velkého počtu zpracování, může inspektor ochrany údajů tuto skutečnost žadateli neformálně sdělit s cílem nalézt nejvhodnější řešení.
   4.   Každý může požádat inspektora ochrany údajů o kopii informací, které jsou přístupné v rejstříku, o kterémkoli oznámeném zpracování.
   ODDÍL 5
   POSTUP PRO SUBJEKTY ÚDAJŮ PŘI VÝKONU JEJICH PRÁV
   Článek 16
   Obecná ustanovení
   1.   Práva subjektů údajů uvedená v tomto oddílu mohou vykonávat pouze dotčené fyzické osoby nebo, ve výjimečných případech, je lze s řádným zmocněním vykonávat jménem těchto osob. Žádosti se podávají v písemné podobě příslušnému správci s kopií inspektorovi ochrany údajů. V případě potřeby je inspektor ochrany údajů nápomocen subjektu údajů v určení příslušného správce. Inspektor ochrany údajů poskytne potřebné zvláštní tiskopisy. Správci vyhoví žádosti pouze tehdy, je-li tiskopis zcela vyplněn a totožnost stěžovatele je řádně ověřena. Výkon práv subjektů údajů je bezplatný.
   2.   Správce zašle žadateli potvrzení o přijetí do pěti pracovních dnů od registrace žádosti. Není-li stanoveno jinak, odpoví správce na žádost nejpozději do 15 pracovních dnů od registrace žádosti a buď žádosti vyhoví, nebo písemně sdělí důvody pro úplné nebo částečné zamítnutí, zejména v případech, kdy žadatel není považován za subjekt údajů.
   3.   V případě nesrovnalostí nebo zjevného zneužití výkonu práv subjektem údajů, a tvrdí-li subjekt údajů, že zpracování je nezákonné, je správce povinen konzultovat inspektora ochrany údajů k této žádosti nebo odkázat subjekt údajů na inspektora ochrany údajů, který rozhodne o přípustnosti žádosti a dalším vhodném postupu.
   4.   Každá dotyčná osoba může konzultovat inspektora ochrany údajů k výkonu svých práv v konkrétním případě. Aniž je dotčen soudní přezkum, může každý subjekt údajů, má-li za to, že jeho práva podle nařízení byla porušena v důsledku zpracování jeho osobních údajů, podat stížnost evropskému inspektorovi ochrany údajů.
   Článek 17
   Právo na přístup
   Subjekt údajů má právo získat od správce bez omezení kdykoli do tří měsíců od obdržení žádosti informace uvedené v čl. 13 písm. a) až d) nařízení, a to buď nahlédnutím do těchto údajů na místě, nebo obdržením kopie, včetně případně kopie v elektronické podobě, podle toho, čemu dává žadatel přednost.
   Článek 18
   Právo na opravu
   Každá žádost subjektu údajů o opravu nepřesných nebo neúplných osobních údajů musí uvádět dotyčné údaje a opravu, kterou je třeba provést. Správce musí opravu provést neprodleně.
   Článek 19
   Právo na blokování
   Správce vyřídí neprodleně jakoukoli žádost o blokování údajů podle článku 15 nařízení. Žádost musí uvádět dotyčné údaje a důvody pro jejich blokování. O odblokování uvědomí správce předem subjekt údajů, který podal tuto žádost.
   Článek 20
   Právo na výmaz
   Subjekt údajů může žádat správce o neprodlený výmaz údajů v případě jejich nezákonného zpracování, zejména v případech porušení článků 4 až 10 nařízení. Žádost musí uvádět dotyčné údaje a důvody nebo důkazy o nezákonnosti zpracování. V systémech automatického zpracování dat se výmaz zajistí v zásadě všemi vhodnými technickými prostředky, jež znemožňují jakékoli další zpracování vymazaných údajů. Není-li výmaz z technických důvodů možný, provede správce po konzultaci s inspektorem ochrany údajů a dotyčnou osobou neprodlené zablokování těchto údajů.
   Článek 21
   Oznámení třetí osobě
   Subjekt údajů může v případě jakékoli opravy, blokování nebo výmazu na základě své žádosti dosáhnout toho, že je správce oznámí třetím osobám, kterým byly osobní údaje subjektu sděleny, pokud se to neukáže jako nemožné nebo to nevyžaduje nepřiměřené úsilí.
   Článek 22
   Právo na námitku
   Subjekt údajů může v souladu s článkem 18 nařízení vznést námitku proti zpracování svých osobních údajů a proti jejich sdělení nebo využití. Žádost musí uvádět dotyčné údaje a odůvodnění žádosti. Je-li námitka důvodná, nesmí se dané zpracování již těchto údajů týkat.
   Článek 23
   Automatizovaná jednotlivá rozhodnutí
   Subjekt údajů má právo nestát se subjektem automatizovaného jednotlivého rozhodnutí, jak uvádí článek 19 nařízení, ledaže je toto rozhodnutí výslovně povoleno podle vnitrostátních právních předpisů nebo právních předpisů Společenství nebo rozhodnutím evropského inspektora ochrany údajů, které chrání oprávněné zájmy subjektu údajů. V každém případě musí mít subjekt údajů možnost předem vyjádřit svůj názor a konzultovat inspektora ochrany údajů.
   Článek 24
   Výjimky a omezení
   1.   Správce může omezit práva uvedená v článcích 17 až 21 tohoto rozhodnutí, pokud k tomu vedou oprávněné důvody uvedené v článku 20 nařízení. S výjimkou případů naprosté naléhavosti správce nejprve konzultuje inspektora ochrany údajů, jehož stanovisko není pro orgán závazné. Správce neprodleně odpoví na žádosti o použití výjimek nebo omezení výkonu práv a své rozhodnutí odůvodní.
   2.   Každá dotčená osoba může požádat evropského inspektora ochrany údajů o použití čl. 47 odst. 1 písm. c) nařízení.
   ODDÍL 6
   POSTUP ŠETŘENÍ
   Článek 25
   Praktické postupy
   1.   Žádost o šetření se podává inspektorovi ochrany údajů písemně, na zvláštním tiskopise, který inspektor poskytne. V případě zjevného zneužití práva požadovat šetření, například pokud táž osoba podala nedávno stejnou žádost, není inspektor ochrany údajů povinen žadateli odpovídat.
   2.   Do patnácti dnů od obdržení zašle inspektor ochrany údajů potvrzení o přijetí jmenovacímu orgánu nebo osobě, která požádala o šetření, a ověří, zda má být žádost považována za důvěrnou.
   3.   Inspektor ochrany údajů si vyžádá od správce, který je odpovědný za dané zpracování údajů, písemné vyjádření k věci. Správce podá inspektorovi ochrany údajů odpověď do patnácti dnů. Inspektor ochrany údajů si může vyžádat doplňující informace od jiných stran, jako je bezpečnostní úřad a úřad pro bezpečnost informací (INFOSEC) generálního sekretariátu Rady. Ve vhodných případech si může si vyžádat stanovisko právní služby Rady. Informace nebo stanoviska se inspektorovi ochrany údajů poskytují do třiceti dnů.
   4.   Inspektor ochrany údajů podává odpověď jmenovacímu orgánu nebo osobě, která podala žádost, nejpozději tři měsíce od jejího obdržení.
   ODDÍL 7
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 26
   Účinek
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 13. září 2004.

            Za Radu

         B. R. BOT

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2004/338/ES, Euratom ze dne 22. března 2004, kterým se přijímá jednací řád Rady (Úř. věst. L 106, 15.4.2004, s. 22).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1). Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/194/ES (Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 48).

      (5)  Rozhodnutí generálního tajemníka Rady, vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku ze dne 25. června 2001 o kodexu řádného úředního chování Generálního sekretariátu Rady Evropské unie a jeho zaměstnanců v jejich profesionálních vztazích s veřejností (Úř. věst. C 189, 5.7.2001, s. 1).

      (6)  Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 723/2004 (Úř. věst. L 124, 27.4.2004, s. 1).

      (7)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.


title: 2010/447/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/447/SZBP ze dne 11. srpna 2010 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě

text:
               12.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 211/39

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/447/SZBP
   ze dne 11. srpna 2010
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 21. července 2003 přijala Rada společnou akci 2003/357/SZBP (1) o jmenování pana Marca OTTEHO zvláštním zástupcem Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě (dále jen „zvláštní zástupce EU“).

               (2)

               Dne 22. února 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/107/SZBP (2) o prodloužení mandátu zvláštního zástupce EU do 31. srpna 2010.

               (3)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen do 28. února 2011 nebo do doby, než Rada na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka“) rozhodne, že v rámci Evropské služby pro vnější činnost byly zřízeny příslušné funkce, které odpovídají funkcím podle rozhodnutí 2010/107/SZBP, a než Rada mandát ukončí.

               (4)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit cíle společné zahraniční a bezpečnostní politiky stanovené v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2010/107/SZBP se mění takto:

               1)

               Článek 1 se nahrazuje tímto:
               „Článek 1
               Zvláštní zástupce Evropské unie
               Mandát pana Marca OTTEHO jako zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě (dále jen „zvláštní zástupce Unie“) se prodlužuje do 28. února 2011 nebo do doby, než Rada na návrh vysoké představitelky rozhodne, že v rámci Evropské služby pro vnější činnost byly zřízeny příslušné funkce, které odpovídají funkcím podle stávajícího rozhodnutí, a než Rada mandát ukončí.“

               2)

               Článek 5 se nahrazuje tímto:
               „Článek 5
               Financování
               1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce Unie v období od 1. března 2010 do 31. srpna 2010 činí 730 000 EUR.
               2.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce Unie v období od 1. září 2010 do 28. února 2011 činí 585 000 EUR.
               3.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými pro souhrnný rozpočet Unie.
               4.   Správa výdajů bude upravena ve smlouvě mezi zvláštním zástupcem Unie a Komisí. Zvláštní zástupce Unie je za veškeré výdaje odpovědný Komisi.“

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 11. srpna 2010.

            Za Radu

            předseda

         S. VANACKERE

      (1)  Úř. věst. L 184, 23.7.2003, s. 45.

      (2)  Úř. věst. L 46, 23.2.2010, s. 8.