title: Rozhodnutí Komise (EU) 2016/285 ze dne 6. listopadu 2015 o státní podpoře SA.38545 2014/C (ex 2014/NN) poskytnuté Francouzskou republikou ve prospěch společností Mory-Ducros SAS a MoryGlobal (oznámeno pod číslem C(2015) 7523) (Text s významem pro EHP)

text:
               1.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 53/6

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/285
   ze dne 6. listopadu 2015
   o státní podpoře SA.38545 2014/C (ex 2014/NN) poskytnuté Francouzskou republikou ve prospěch společností Mory-Ducros SAS a MoryGlobal

         (oznámeno pod číslem C(2015) 7523)

   (Pouze francouzské znění je závazné)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
   poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s těmito články (1),
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   POSTUP

               (1)

               Po neformálních jednáních mezi Komisí a Francií zaslala Francie dne 7. února 2014 Komisi informační zprávu ohledně poskytnutí podílnického úvěru z Fondu pro hospodářský a sociální rozvoj (Fonds de développement économique et social – dále jen „ESDF“) společnosti MoryGlobal (2).

               (2)

               Na ústní žádost Komise předala Francie novou informační zprávu dne 2. dubna 2014.

               (3)

               Dne 11. dubna a 8. května 2014 byly odeslány dvě nové žádosti o informace, na které Francie odpověděla dopisy ze dne 30. dubna a 9. května 2014. Tyto žádosti byly doplněny žádostí ze dne 27. června 2014, na kterou Francie odpověděla dne 10. července 2014.

               (4)

               Na návrh Komise bylo dne 9. července 2014 zorganizováno jednání s Francií.

               (5)

               Protože k vyplacení první části úvěru z fondu ESDF došlo dne 18. února 2014, Komise zaevidovala toto opatření do registru neoznámených podpor.

               (6)

               Dopisem ze dne 16. září 2014 oznámila Komise Francii své rozhodnutí zahájit ve věci této podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“) (dále jen „formální vyšetřovací řízení“).

               (7)

               Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie
                   (3). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětné podpoře. Komise v této věci neobdržela od zúčastněných stran žádné připomínky.

               (8)

               Francie předložila své připomínky dne 24. října 2014. Na žádost Komise předložila dodatečné informace dne 12. ledna a 6. května 2015.

         2.   SKUTKOVÉ SOUVISLOSTI

   2.1.   POPIS PŘÍJEMCE A SKUTKOVÝCH SOUVISLOSTÍ

               (9)

               Skupina Mory-Ducros zahrnovala zejména společnost Mory-Ducros SAS (dále jen „MD“) a rovněž občanskoprávní realitní společnosti SPAD a ARCATIME CAUDAN, které byly 100 % dceřinými společnostmi společnosti MD.

               (10)

               Společnost MD měla za akcionáře společnost Arcole Industries (dále jen „Arcole“), což je holdingová společnost specializovaná na přebírání a ozdravění podniků v obtížích. Společnost Arcole získala v červnu roku 2010 společnost Ducros Express od společnosti DHL a v červnu roku 2011 v rámci řízení o nuceném vyrovnání se společností Mory SA některá její aktiva. Následně společnost Arcole sloučila tyto dvě činnosti v rámci společnosti MD.

               (11)

               Společnost MD byla po společnosti Geodis druhým největším provozovatelem v odvětví zásilkových služeb a pronajímání dopravních prostředků. Společnost MD vykonávala čtyři hlavní činnosti, a to zásilkové služby a vnitrostátní přepravu, vnitrostátní pronajímání dopravních prostředků, mezinárodní zásilkové služby a pronajímání dopravních prostředků a logistiku. Toto odvětví činnosti čelilo ve Francii od začátku desetiletí stoupajícím těžkostem, což se projevilo slučováním významných provozovatelů a/nebo jejich úpadky. Kromě historie aktiv nebo společností zahrnutých do společnosti MD následkem řízení o nuceném vyrovnání je nutno zaznamenat převzetí aktiv společnosti SERNAM, která byla tradičním provozovatelem a dceřinou společností SNCF, po konkurzním řízení společností Geodis (4).

               (12)

               K 31. prosinci 2012 vykázala společnost MD konsolidovaný obrat ve výši 765 milionů EUR. Společnost MD zaměstnávala přibližně 5 300 pracovníků a měla 85 poboček. Negativní dopad finanční krize a zesílená konkurence ostatních provozovatelů v souvislosti s potížemi odvětví zásilkových služeb a pronajímání dopravních prostředků ale vedly ke zhoršení výsledků, které ještě umocnily provozní náklady přesahující provozní náklady na trhu, nepříznivé sazby u četných zákazníků a špatný stav budov a vozového parku kvůli nedostatečným investicím v předcházejících hospodářských obdobích.

               (13)

               Rozsudkem ze dne 26. listopadu 2013 zahájil obchodní soud v Pontoise se společností MD řízení o nuceném vyrovnání.

               (14)

               Dne 3. ledna 2014 učinila společnost Arcole, která byla tehdy majoritním akcionářem společnosti MD, nabídku na převzetí společnosti.

               (15)

               Dne 28. ledna 2014 podala společnost Arcole u obchodního soudu v Pontoise vylepšenou nabídku ve formě plánu postoupení společnosti MoryGlobal, která byla společností nově založenou za tímto účelem, aby takto došlo k převzetí hlavních aktiv společnosti MD.

               (16)

               Dne 29. ledna 2014 vydal ministr hospodářství a financí vyhlášku, jíž byl dán společnosti MoryGlobal k dispozici úvěr z fondu ESDF ve výši 17,5 milionu EUR, který bylo možno čerpat jednorázově či v několika platbách.

               (17)

               V očekávání formalizace dohody o půjčce mezi společností MoryGlobal a státem podepsal stát zastupovaný Meziresortním výborem průmyslové restrukturalizace (Comité interministériel de restructuration industrielle – dále jen „CIRI“) dne 30. ledna 2014 se společností Arcole memorandum o porozumění: společnost Arcole se zejména zavázala ke vkladu prostředků v celkové výši 17,5 milionu EUR, a to částkou 10 milionů EUR formou navýšení kapitálu a částkou 7,5 milionu EUR formou konvertibilních dluhopisů (5).

               (18)

               Dne 6. února 2014 přijal obchodní soud v Pontoise plán postoupení společnosti MD ve prospěch společnosti Arcole.

               (19)

               Přes vklad kapitálu a úvěr z fondu ESDF vyhlásil obchodní soud v Bobigny dne 31. března 2015 likvidaci společnosti MoryGlobal.

         2.2.   POPIS OPATŘENÍ
   2.2.1.   Úvěr z fondu ESDF ve výši 17,5 milionu EUR

               (20)

               Úmluvou ze dne 11. února 2014 poskytl stát společnosti MoryGlobal úvěr z fondu ESDF ve výši 17,5 milionu EUR. Přímo podle podmínek úvěru byl tento úvěr určen na financování nabytí části činností společnosti MD a činnosti společnosti MoryGlobal.

               (21)

               Bylo stanoveno, že za úvěr z fondu ESDF bude vyplácena odměna v pevné roční úrokové míře ve výši 1 % za rok. Úroky vznikající až do konečné lhůty splacení úvěru měly být vypočítávány každý rok, poté kapitalizovány a konečně zaplaceny v den splatnosti úvěru z fondu ESDF. Odchylně od předcházejícího měla společnost MoryGlobal v případě, že by došlo k vyplacení dividend společnosti Arcole, přistoupit v den vyplacení těchto dividend a do výše částky vyplacených dividend k úhradě kapitalizovaných pevných úroků vzniklých k tomuto dni.

               (22)

               K tomuto úroku s pevnou úrokovou mírou se připojoval úrok s proměnlivou úrokovou mírou, který se rovnal celkové výši dividend přijatých a vyplacených během hospodářského období po odečtení výše vyplacené fixní odměny.

               (23)

               Celková úroková míra (pevná a proměnlivá) úvěru z fondu ESDF nesměla být nižší než průměrná úroková míra u úroků, které společnost Arcole přiznala jako odměnu u běžných účtů společníků.

               (24)

               Ke splacení úvěru mělo dojít najednou dvacet let po vyplacení poslední části úvěru, k němuž došlo dne 24. dubna 2014.

               (25)

               Úvěr z fondu ESDF byl ručen prvořadou a výlučnou zástavou účtu cenných papírů, který obsahoval 100 % cenných papírů společnosti MoryGlobal. Účet zástavy měl obsahovat po celou dobu úvěru z fondu ESDF nejméně 90 % zastavených akcií společnosti MoryGlobal.

               (26)

               V případě, že by společnost Arcole postoupila 100 % svých akcií ve společnosti MoryGlobal, musela by společnost MoryGlobal splatit celkovou výši úvěru a všechny dlužné částky ve spojitosti s úvěrem a zaplatit státu částku představující cenu za vypovězení dohody, která odpovídá ceně postoupení společnosti po odečtení celkové částky, již společnost Arcole investovala do společnosti MoryGlobal v nejrůznějších formách, celkové odměny za podílnický úvěr vyplacené ke dni postoupení společnosti a všech nákladů spojených s tímto postoupením. V případě částečného postoupení akcií se měl uplatnit poměr akcií postoupených společností Arcole vzhledem k celkovému počtu akcií v držení společnosti Arcole před jejich postoupením.

               (27)

               Celková výše úvěru byla vyplacena v těchto dnech a těchto částkách: 3 miliony EUR dne 18. února 2014; 7 milionů EUR dne 11. března 2014 a 7,5 milionu EUR dne 24. dubna 2014.

         2.2.2.   Sociální opatření

               (28)

               Tiskovou zprávou ze dne 6. února 2014 (6) oznámili ministři pro hospodářskou obnovu, práce, zaměstnanosti, profesního vzdělávání a sociálního dialogu spolu s ministrem pověřeným dopravou a otázkami moře a rybářství, že bude zaveden plán doprovodných opatření pro zaměstnance společnosti MD. Měl se skládat z těchto částí:

                           —

                           Automatická opatření: podpory, na které mají propuštění zaměstnanci automatický zákonný nárok na základě pouhé žádosti. Podle Smlouvy o profesním zabezpečení (Contrat de Sécurisation Professionnelle – CSP) tak mohou zaměstnanci mít nárok na i) odměnu, která se téměř rovná jejich současné čisté mzdě, a ii) specifická školení použitím prostředků z fondu sociálních partnerů na zabezpečení profesních kariér.

                           —

                           Opatření volného uvážení: podpory, které Francie může poskytnout či neposkytnout. Jedná se o podpory dvojího typu: i) Francie zaručí zaměstnancům služby, jako je přístup k obecným poradcům či k přeškolovacím kurzům prostřednictvím systému posílených doprovodných služeb (dále jen „systém posílených doprovodných služeb“), a ii) poskytne snižující se dočasné podpory po dobu dvou let na pokrytí rozdílu mzdy v případě přijetí do zaměstnání s nižší odměnou, a to až do výše 300 EUR za měsíc (dále jen „systém snižující se dočasné podpory“).

               (29)

               Celkové náklady na tato sociální opatření a přesné podmínky jejich poskytnutí nebyly ve větší míře upřesněny.

         3.   POCHYBNOSTI VYJÁDŘENÉ V ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

   3.1.   OZNAČENÍ ZA STÁTNÍ PODPORU

               (30)

               Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení si Komise kladla otázky ohledně existence hospodářského zvýhodnění, pokud jde jak o úvěr z fondu ESDF, tak o sociální opatření ve prospěch zaměstnanců. Vzhledem k chronologii výměny mezi společností Arcole a Francií považovala Komise za možné, že úvěr z fondu ESDF a sociální opatření byla poskytnuta zejména ze sociálních důvodů týkajících se zachování pracovních míst a výrobních jednotek, což nejsou důvody obezřetného investora.

         3.1.1.   Úvěr z fondu ESDF

               (31)

               Komise především zjistila, že zapojení a opakované zásahy veřejných orgánů prostřednictvím různých tiskových zpráv umožnily zvýhodnit nabídku společnosti Arcole na převzetí, a tím společnost MoryGlobal. Původní nabídka společnosti Arcole ze dne 3. ledna 2014 tak spočívala v částce 25 milionů EUR externího financování zajišťovaného právnickými osobami podle veřejného práva, zatímco ve vylepšené nabídce ze dne 28. ledna 2014 zřejmě úvěr z fondu ESDF ve výši 17,5 milionu EUR nahradil účast těchto jiných možných investorů. Komise si proto na jedné straně kladla otázky ohledně důvodů jejich odstoupení a na druhé straně ohledně možnosti, že úvěr z fondu ESDF byl poskytnut oproti zlepšení podmínek sociálního plánu.

               (32)

               Komise dále zaznamenala, že se Francie zřejmě rozhodla poskytnout úvěr dříve, než se seznámila se závěrečnou zprávou Eight Advisory s výsledky simulací míry návratnosti investic (dále jen „MNI“) týkajících kapitálových vkladů společnosti Arcole a úvěru z fondu ESDF, protože konečné znění této zprávy bylo vypracováno teprve dne 26. ledna 2014.

               (33)

               Komise si rovněž kladla otázky ohledně podmínek úvěru z fondu ESDF. Tento úvěr vykazuje totiž jak vlastnosti půjčky v případě, že podnik nevyplácí dividendy, tak vkladu do vlastního kapitálu v případě, že je vyplácí.

               (34)

               V případě analyzování opatření jako úvěru Komise usoudila, že úroková míra ve výši 1 % není v souladu s tržní úrokovou mírou, protože bez ohledu na použitou metodiku (použití sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (7) (dále jen „sdělení z roku 2008“) nebo metody založené na údajích Bloomberg a Capital IQ) dospěla Komise k závěru, že za úvěr nebyla vyplácena dostatečná odměna. Komisi se dále nezdálo, že by odklad zaplacení úroků ke dni splatnosti úvěru byl běžným postupem na trhu. Komise si rovněž kladla otázky ohledně odhadu hodnoty jištění.

               (35)

               V případě analyzování opatření jako vkladu do vlastního kapitálu se Komisi jevilo, že stát jako investor nebyl z hlediska rizik ve stejné situaci jako společnost Arcole, a to bez ohledu na skutečnost, že výše vkladu této společnosti byla stejná jako výše vkladu státu. Stát totiž nesdílel stejné finanční pobídky jako společnost Arcole, která musela zajistit návratnost investic z doby před soudním řízením pokračováním činnosti podniku, a vyhnout se tak nákladnému sociálnímu plánu. Komise se dále domnívala, že souběžnost s investicí společnosti Arcole umožnil zásah prokurátora, který požádal o odchylku […] (8). Komise rovněž zaznamenala, že minimální oportunitní náklady podobné investice na dvacet let by se pohybovaly okolo 7,4 %. Také pravděpodobnost získání odměny výrazně přesahující 1 % se jí jevila jako nízká vzhledem k nahodilému vyplácení dividend. Komise dále poznamenala, že snaha státu zabránit, aby společnost Arcole vystoupila z kapitálu společnosti MoryGlobal, není zřejmě snaha, kterou by projevil soukromý investor.

               (36)

               Bez ohledu na označení opatření si Komise dále kladla otázky, zda zahrnutí průmyslových závazků v oblasti ochrany životního prostředí do úmluvy o úvěru je v souladu z hlediska zásady soukromého investora.

         3.1.2.   Sociální opatření

               (37)

               Komise zaznamenala, že změny v sociálním plánu ve smyslu lepšího provázení propuštěných zaměstnanců společnosti MD, ke kterým došlo před podáním vylepšené nabídky, zřejmě hradil v rozhodující míře stát zavedením sociálních opatření popsaných v části 2.2.2. Podle tisku totiž nabyvatel trval na své navržené částce 7 000 EUR na zaměstnance jako odškodnění za propuštění nad zákonný nárok a odmítl tuto částku navýšit. Tato opatření proto zřejmě poskytla společnosti MoryGlobal výhodu, protože část sociálního plánu hradil stát a nikoliv tato společnost. Komise usoudila, že v případě prokázání hospodářské návaznosti mezi společnostmi MD a MoryGlobal osvobození společnosti MD od jejích závazků vůči zaměstnancům zvýhodnilo hospodářskou situaci společnosti MoryGlobal.

         3.2.   PŘEZKUM SLUČITELNOSTI

               (38)

               Komise sice neměla žádné pochybnosti ohledně označení společnosti MD za podnik v obtížích, ale kladla si otázky o stejném označení v případě společnosti MoryGlobal, která vznikla dne 23. ledna 2014.

               (39)

               Protože se k tomu Francie domnívala, že opatření nepředstavují státní podporu, nepředložila žádnou analýzu jejich slučitelnosti. Komise proto Francii vyzvala, aby takovou analýzu vypracovala.

         3.3.   ZÁSADA HOSPODÁŘSKÉ NÁVAZNOSTI

               (40)

               Komise připomenula, že podle judikatury Soudního dvora Evropské unie lze povinnost navrácení neslučitelné podpory rozšířit na novou společnost, na niž dotčená společnost převedla část svých aktiv, pokud tento převod umožňuje dospět k závěru o hospodářské návaznosti mezi oběma společnostmi (9). Podle Komise existuje silné podezření na hospodářskou návaznost mezi společnostmi MD a MoryGlobal vzhledem k souboru nepřímých důkazů převzatých judikaturou Soudního dvora. Společnost MoryGlobal by tak mohla být povinna splatit celou výši neslučitelné podpory poskytnuté společnosti MD.

         4.   PŘIPOMÍNKY FRANCIE K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

               (41)

               Francie předložila své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 23. října 2014.

               (42)

               Francie nejprve odmítá, že by slib o poskytnutí úvěru společnosti MoryGlobal a návazné tiskové zprávy mohly zvýhodnit tuto společnost tím, že došlo k upřednostnění nabídky společnosti Arcole, která údajně mohla díky tomuto úvěru předložit vylepšenou nabídku.

         4.1.   OZNAČENÍ ZA STÁTNÍ PODPORU

               (43)

               Francie se domnívá, že při rozhodnutí o poskytnutí úvěru z fondu ESDF společnosti MoryGlobal se zachovala jako obezřetný investor. Zdůrazňuje především, že je nepřesné tvrdit, že se rozhodnutí státu o investici nezakládalo na žádném důležitém podkladu hospodářské a finanční analýzy, protože se nečekalo na závěrečnou zprávu Eight Advisory ze dne 26. ledna 2014. Tato zpráva totiž v zásadě pouze přebírá obsah analýz, které předtím provedly společnost Arcole a výbor CIRI ohledně výhledů společného investování.

               (44)

               Komise dále nezohledňuje specifické vlastnosti úvěru z fondu ESDF. Francie totiž poskytla společnosti MoryGlobal podílnický úvěr prostřednictvím finančního nástroje fondu ESDF: všechny prvky spojené s nízkou odměnou uplatněním posuzované pevné úrokové míry je nutno analyzovat společně s ostatními prvky odměny a kapitálového zisku. Francie se domnívá, že Komise by postupovala neopodstatněně, kdyby považovala společnost MoryGlobal za podnik s ratingem CCC podle sdělení z roku 2008. Společnost MoryGlobal je společnost bez pasiv společnosti MD, která byla založena, aby po kolektivním úpadkovém řízení provedla upravený strategický plán. Francie se rovněž domnívá, že na rozdíl od tvrzení Komise představuje v případě podílnického úvěru jeho splacení in fine nejvhodnější způsob. Francie dále vyjadřuje údiv nad tím, že Komise považuje pravděpodobnost získání míry návratnosti přesahující 1 % za nízkou. Tato analýza zřejmě potvrzuje názor, že do převzetí nejživotaschopnějších a nejvýnosnějších aktiv společnosti MD nebylo údajně možno provést žádnou obezřetnou investici. Francie dále trvá na tom, že nesleduje cíl zabránit či znevýhodnit vystoupení společnosti Arcole z kapitálu podniku, ale sleduje cíl nezůstat v případě vystoupení společnosti Arcole v kapitálu sama, což je v souladu se zásadou obezřetného investora.

               (45)

               Závěrem se Francie domnívá, že opatření je nutno analyzovat jako kapitálový vklad uskutečněný pari passu se společností Arcole.

               (46)

               Pokud jde o otázky Komise, zda zahrnutí průmyslových závazků v oblasti ochrany životního prostředí do úmluvy o úvěru je v souladu z hlediska zásady soukromého investora, Francie uvádí jako protiargument návrh sdělení Komise o pojmu státní podpora podle čl. 107 odst. 1 SFEU (10): „Pro účely použití kritéria subjektu v tržním hospodářství se zohledňují pouze zisky a závazky, které se váží k postavení státu jako hospodářského subjektu, s výjimkou těch, které se váží k jeho postavení nositele veřejné moci“.

               (47)

               Francie se dále domnívá, že státní financování sociálních opatření ve prospěch propuštěných pracovníků nemá povahu státní podpory. Tato opatření totiž neposkytují podniku žádnou podporu, protože nijak nenahrazují žádný závazek podniku vůči jeho zaměstnancům.

         4.2.   PŘEZKUM SLUČITELNOSTI

               (48)

               Francie se na jedné straně domnívá, že společnost MoryGlobal byla způsobilá k poskytnutí podpor na restrukturalizaci jakožto hospodářský následník společnosti MD, a na druhé straně, že tyto podpory jsou slučitelné s pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (11) (dále jen „pokyny z roku 2004“). Francie zdůrazňuje, že opatření prováděná s cílem obnovit životaschopnost společností MD/MoryGlobal se podobají opatřením, která by byla přijata v rámci plánu restrukturalizace, který by Komise schválila na základě pokynů z roku 2004. Také omezení oblasti činnosti společnosti MD umožnilo oslabit nadměrné narušení hospodářské soutěže. a konečně, podpora je omezena na nutné minimum.

         5.   VYJÁDŘENÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

               (49)

               Žádná ze zúčastněných stran se k rozhodnutí o zahájení řízení nevyjádřila.

         6.   POSOUZENÍ PODPORY

   6.1.   POSOUZENÍ EXISTENCE PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU

               (50)

               V čl. 107 odst. 1 SFEU je stanoveno, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.

               (51)

               Na základě tohoto ustanovení musí být k označení opatření za státní podporu splněny tyto kumulativní podmínky: i) opatření je státního původu, ii) opatření je selektivní, iii) opatření poskytuje jeho příjemci hospodářské zvýhodnění a iv) opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a může ovlivnit obchod mezi členskými státy.

               (52)

               Komise si přeje zdůraznit, že k oběma typům opatření, tj. k úvěru z fondu ESDF na jedné straně a k sociálním opatřením na straně druhé, je v tomto rozhodnutí přistupováno odděleně z důvodu jasnosti analýzy. Ve skutečnosti došlo k přijetí obou opatření zároveň a obě opatření jsou úzce spojena svým společným konečným cílem, kterým je zajištění pokračování v hospodářské činnosti společnosti MD s co největším počtem zaměstnanců, jak bude prokázáno v další části rozhodnutí.

         6.1.1.   Existence státních prostředků a přičitatelnost

               (53)

               Pokud jde o úvěr z fondu ESDF, byl přiznán vyhláškou ministra hospodářství a financí a jeho provedení svěřeno generálnímu řediteli státní pokladny. Související prostředky pocházejí ze zvláštního účtu státní pokladny a splácení jistiny a úroků se rovněž uskutečňuje do rozpočtu francouzského státu. Úvěr je podepsán, vyplácen a spravován bankovním domem Natixis ve jménu Francie na základě úmluvy podepsané mezi Natixis a Francií.

               (54)

               Pokud jde o sociální opatření, tisková zpráva ze dne 6. února 2014 jasně uvádí, že budou financována veřejnou správou.

               (55)

               Komise proto dochází k závěru, že zkoumaná opatření znamenají zapojení státních prostředků a jsou přičitatelná státu.

         6.1.2.   Selektivita

               (56)

               Pokud jde o úvěr z fondu ESDF, Komise konstatuje, že byl poskytnut ve prospěch společnosti, která převzala aktiva společnosti MD, tj. společnosti MoryGlobal. Ačkoliv má fond ESDF za úkol poskytovat úvěry na hospodářský a sociální rozvoj za podmínek stanovených oběžníkem ze dne 26. listopadu 2004 o opatřeních státu v oblasti prevence a řešení obtíží podniků (12), kterými se řídí fungování fondu, poskytování úvěrů z fondu ESDF je vždy předmětem přezkumu případ od případu. Podmínka ohledně selektivity je tak splněna.

               (57)

               Pokud jde o sociální opatření ve prospěch zaměstnanců, Komise bere na vědomí, že se dělí na dvě části: automatickou a nepovinnou, jež závisí na volném uvážení Francie.

               (58)

                  Automatická opatření. Francie se domnívá, že Smlouva o profesním zabezpečení CSP je opatření podle obecného práva stanovené zákoníkem práce, které má zejména za cíl zajistit propuštěným zaměstnancům zachování jejich příjmů v téměř stejné výši. Smlouva o profesním zabezpečení vznikla zákonem ze dne 28. července 2011 (13) a je určena pro zaměstnance podniků v nuceném vyrovnání nebo konkurzu. Komise zjišťuje, že zaměstnanci společnosti MD byli způsobilí pro služby vyplývající z této smlouvy. Soudí proto, že podpory vyplacené propuštěným pracovníkům v rámci Smlouvy o profesním zabezpečení a rovněž částky vyplacené použitím prostředků z fondu sociálních partnerů na zabezpečení profesních kariér na financování přeškolení nesplňují kritérium selektivity a nepředstavují státní podporu.

               (59)

                  Opatření volného uvážení. Analýza Komise je odlišná, pokud jde o služby v rámci druhé části, které přesahují zákonné povinnosti podniku a jsou v plné výši financovány státem. Služby poskytované v rámci systému posílených doprovodných služeb a hrazení státem po dobu dvou roků rozdílu ve mzdě v případě přeřazení zaměstnance do zaměstnání s nižší mzdou jsou výsledkem rozhodnutí státu v rámci jeho rozhodovacích pravomocí a v tomto konkrétním případě se týkají podniku-příjemce, a to přesto, že podmínky snižující se dočasné podpory jsou stanoveny v článku R.322-6 zákoníku práce a ve vyhlášce ze dne 22. ledna 2014 přijaté za účelem provedení článku R.5123 zákoníku práce (14).

               (60)

               Komise uzavírá s tím, že považuje za selektivní na jedné straně opatření zahrnující úvěr z fondu ESDF a na druhé straně sociální opatření v rámci systému volného uvážení. Sociální opatření v rámci systému automatických opatření nejsou selektivní. Nepředstavují proto státní podporu, a nebudou proto v tomto rozhodnutí dále zvažována.

         6.1.3.   Existence hospodářského zvýhodnění

   6.1.3.1.   Rámec analýzy

               (61)

               Pokud se v důsledku státního zásahu zlepší finanční situace podniku, jedná se o hospodářské zvýhodnění. Podle ustálené judikatury je ale pro posouzení, zda státní opatření představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, třeba určit, zda podnik, který je jeho příjemcem, získává hospodářskou výhodu, kterou by za běžných tržních podmínek nezískal (15).

               (62)

               Zásah veřejného orgánu totiž nemusí nutně poskytnout jeho příjemci výhodu, a nepředstavuje proto podporu, pokud k němu došlo za běžných tržních podmínek, to znamená, pokud se veřejný orgán choval, jak by se za podobné situace choval obezřetný subjekt v tržním hospodářství. V tomto ohledu může existence výrazných investic stejné povahy, k nimž došlo souběžně se státním zásahem ze strany jiných soukromých subjektů, které postoupily podobná rizika („pari passu“), naznačovat, že se stát zachoval jako obezřetný subjekt. Dále je nutno přezkoumat, zda státní zásah vychází z hospodářských vyhodnocení srovnatelných s těmi, které by si za okolností daného případu nechal vypracovat pro účely určení budoucí návratnosti uvedené investice obezřetný soukromý investor v tržním hospodářství v postavení co nejpodobnějšímu postavení státu předtím, než by takovou investici uskutečnil.

         6.1.3.2.   Politické souvislosti poskytnutí veřejných opatření

               (63)

               Je nutno zdůraznit, že zapojení a opakované zásahy veřejné moci mezi zahájením řízení o nuceném vyrovnání dne 22. listopadu 2013 a dnem 6. února 2014, kdy obchodní soud v Pontoise rozsudkem souhlasil s převzetím, umožnily na jedné straně zvýhodnit nabídku společnosti Arcole na převzetí, a tak v konečném důsledku společnost MoryGlobal, a. Dne 22. listopadu 2013 oznámili ministr produktivního oživení a ministr dopravy veřejně:„Období, které právě začíná, je nutno využít k tomu, aby se přezkoumaly všechny možnosti a navrhla řešení, jak pokračovat v činnosti v životaschopném hospodářském rozsahu při zachování co největšího počtu pracovních míst“ (16). Dne 10. ledna 2014 prohlásil ministr produktivního oživení, že Francie poskytne úvěr ve výši 17,5 milionu EUR na zabezpečení nabídky společnosti Arcole oproti zejména zlepšení sociálního plánu (17). Ministr učinil prohlášení ohledně sociálních opatření ve prospěch zaměstnanců společnosti MD a slíbil:„zachování výše mzdy po dobu jednoho roku pomocí smlouvy o profesním zabezpečení“, „financování všech přeškolení u všech schválených profesních plánů“ a „částečné hrazení po dobu dvou roků rozdílu ve mzdě, aby nedošlo ke snížení kupní síly“ (18). Dne 29. ledna 2014 byl předseda správní rady a generální ředitel společnosti Arcole povolán k předsedovi vlády, aby ho ujistil, že se společnost Arcole skutečně zapojí do nabídky na převzetí společnosti MD (19).

         6.1.3.3.   Úvěr z fondu ESDF

               (64)

                  Právní povaha opatření. Francie se domnívá, že předmětné opatření má dvojí povahu, protože je jak úvěrem (placení úroků), tak kapitálovým vkladem (možné vyplácení úroků v závislosti na dividendách). Francie vysvětluje, že v případě, kdy by bylo nutno rozhodnout, mělo by být opatření označeno za kapitálový vklad, což by umožnilo srovnání s kapitálovým vkladem společnosti Arcole, který byl ve stejné výši 17,5 milionu EUR. Francie tak uzavírá, že obě financování proběhla pari passu a bez existence státní podpory.

               (65)

               Zásahy fondu ESDF reguluje oběžník ministerstva hospodářství a financí ze dne 26. listopadu 2004 (20). Podle tohoto dokumentu může fond ESDF zasahovat na podporu podniků v obtížích pouze pomocí splatných úvěrů a nelze ho použít k převzetí kontroly nad podporovanými podniky. Kromě toho skutečnost, že část odměny za úvěr je vázána na vyplacení dividend akcionářské společnosti Arcole, neznamená, že fond ESDF obdrží rovněž dividendy: odměna za úvěr z fondu ESDF spočívá částečně v proměnlivých úrocích, jejichž vyplacení je prostě vyvoláno vyplacením dividend společnosti Arcole. Mezi právy fondu ESDF a společnosti Arcole dále existuje zjevná asymetrie. Jako příklad lze uvést, že fond ESDF se nemůže seznamovat a ještě méně účastnit na přijímání rozhodnutí ohledně řízení a strategického směrování společnosti MoryGlobal a ani mít prospěch z případného navýšení hodnoty kapitálu této společnosti.

               (66)

               Komise proto soudí, že je nutno považovat opatření podpory z fondu ESDF za úvěr a nikoliv za kapitálový vklad a při neexistenci podobných výhledů na odměnu ho nelze považovat za pari passu s kapitálovým vkladem provedeným společností Arcole. Navíc je tato rozdílná povaha vkladů fondu ESDF a společnosti Arcole v každém případě ještě zjevnější, zohlední-li se systém posílených doprovodných služeb a systém snižující se dočasné podpory hrazených Francií. Z finančního hlediska se toto převzetí nákladů rovná bezplatné a nevratné dotaci kumulované s úvěrem z fondu ESDF, aniž by společnost Arcole souhlasila s podobným finančním úsilím z hlediska očekávané návratnosti. Francie mohla v nejlepším případě doufat v odměnu a splacení pouhého úvěru, zatímco společnost Arcole by zůstala akcionářem společnosti MoryGlobal, a mohla tak očekávat návratnost ze svého kapitálového podílu.

               (67)

                  Chování Francie jako obezřetného hospodářského subjektu. Řada skutečností svědčí o tom, že se Francie nechovala jako obezřetný hospodářský subjekt.

               (68)

               Jak již bylo popsáno v části 6.1.3.2, zástupci Francie zejména mnohokrát veřejně vystoupili, aby zdůraznili, že Francie zasáhne na podporu převzetí společnosti MD, aby „se zachoval co největší počet pracovních míst“. Taková prohlášení o záměrech nejsou zrovna výrazem chování obezřetného hospodářského subjektu, který přichází na pomoc podniku v obtížích: v takovém případě je jedním z prvních obvykle přijímaných opatření na omezení nákladů a záchranu podniku snížení celkových mzdových nákladů. Toto uvažování a cíle veřejné moci, které vedou ke zvýšení celkových mzdových nákladů, mohou být v protikladu se zájmem obezřetného soukromého investora, protože mohou snížit schopnost vypůjčovatele splatit půjčené částky.

               (69)

               Dále nic nesvědčí o tom, že Francie získala „hospodářská hodnocení srovnatelná s těmi, které by za okolností daného případu prováděl pro účely určení budoucí výnosnosti uvedené investice racionální soukromý investor v postavení co nejpodobnějším postavení uvedeného státu předtím, než takovou investici uskuteční“ (21). V odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení Francie tvrdila, že závěrečná zpráva Eight Advisory ze dne 26. ledna 2014 představuje pouhé shrnutí průběžných zpráv vypracovaných v prosinci. Přes opakované žádosti Komise (22) ale Francie nepředložila tyto průběžné zprávy, aby tak umožnila Komisi ověřit toto tvrzení. Vzhledem k podkladům, které má k dispozici, a to zejména veřejným prohlášením jednotlivých pověřených ministrů (23), Komise proto soudí, že rozhodnutí o v zásadě poskytnutí úvěru z fondu ESDF a jeho podmínkách byla přijata před konečným vypracováním zprávy s výsledky simulace míry návratnosti investic v případě kapitálového vkladu společnosti Arcole a úvěru z fondu ESDF a že Francie přijala rozhodnutí o poskytnutí úvěru dříve, než se seznámila s výsledky této zprávy. Avšak „hospodářská hodnocení, která byla vypracována poté, co byla tato výhoda poskytnuta, zpětné stanovení skutečné rentability kapitálových investic realizovaných dotčeným členským státem nebo pozdější odůvodnění skutečně zvoleného postupu však jako důkaz toho, že tento členský stát před poskytnutím takové výhody nebo současně s jejím poskytnutím toto rozhodnutí přijal jakožto hospodářský subjekt jednající v tržním hospodářství, nestačí“ (24).

               (70)

               Kromě toho skutečnost, že rozsudek obchodního soudu v Pontoise zmiňuje ve svém odůvodnění úvěr z fondu ESDF jako záruku, která umožňuje zajistit pokračování činnosti podniku a její udržitelnost, svědčí o tom, že úvěr poskytl společnosti MD výhodu v rámci řízení o nuceném vyrovnání, a proto také společnosti MoryGlobal jako pokračovatelky činnosti společnosti MD po její likvidaci.

               (71)

               Závazky v oblasti ochrany životního prostředí, tj. výměna vozového parku, uložené společnosti MoryGlobal v rámci úvěru z fondu ESDF rovněž ukazují, že Francie nejednala jako obezřetný hospodářský subjekt ale jako veřejná moc. Žádný obezřetný hospodářský subjekt by totiž nepodmínil poskytnutí úvěru podniku v obtížích nákladným obnovení vozového parku dotčeného podniku z pouhých starostí o životní prostředí. Bez přesného odůvodnění by tato podmínka byla zcela cizí cíli ziskovosti, který má sledovat poskytovatel úvěru. Uložení požadavků v oblasti ochrany životního prostředí, které se týkají vozového parku, vede totiž k dodatečným nákladům, které mohou snížit schopnost vypůjčovatele úvěr splatit.

               (72)

                  Neexistence chování Francie jako obezřetného hospodářského subjektu z hlediska podmínek úvěru. Úvěr je především provázen jištěním, jež tvoří zástava kapitálu společnosti MoryGlobal. Vzhledem k mimořádně nejisté situaci společnosti MoryGlobal se takové řešení jeví jako přinejmenším málo spolehlivé. Za předpokladu, že by se společnost MoryGlobal dostala do konkurzu, a protože ke splacení jistiny a úroků má dojít in fine po 20 rocích, fond ESDF by nezískal zpět částku, kterou původně půjčil. Na druhé straně se ukazuje, že hodnota podílů držených v podniku je o to nižší, oč jsou akcie méně likvidní, což je případ společnosti MoryGlobal. V případě stagnace či dokonce poklesu hospodářských výsledků společnosti MoryGlobal by byl dopad na hodnotu těchto podílů mimořádně výrazný. Poskytnuté jištění a očekávaná odměna se proto jeví jako slabé a nezdají se dostatečné, aby vyrovnaly riziko podstoupené Francií.

               (73)

               Úvěr se splacením in fine po dvaceti rocích představuje pro investora značné riziko. Dále se nezdá, že by odložení platby úroků ke dni splatnosti úvěru bylo obvyklé, a to zejména v případě podniku, který vzešel z řízení o nuceném vyrovnání, a nemá proto žádnou pozitivní historii úvěrů či ratingu, a navíc působí v hospodářském odvětví, které čelí obtížím popsaným v bodech odůvodnění 10 až 12. Pro investora se totiž hodnota úroků snižuje, je-li jejich placení odloženo na konec úvěru, a může klesnout pod nominální úrokovou míru. V tomto konkrétním případě, kdy byla nominální ziskovost stanovena na výši 1 %, by stačilo, aby míra inflace přesáhla tuto výši a na konci období by byla skutečná ziskovost úvěru negativní. Politika Evropské centrální banky v této oblasti má přitom za cíl udržovat dlouhodobě inflaci v pásmu těsně pod hranicí 2 % (25), zatímco výnosnost státních dluhopisů Francie (obligations assimilables du Trésor) na 10 a 30 let dosahovala na začátku února 2014 míry 2,29 % a 3,27 %. Ukazuje se proto, že nominální míru odměny z úvěru ve výši 1 % bylo možno považovat ve skutečnosti za negativní, protože na konci splatnosti úvěru za 20 let bude s největší pravděpodobností pod úrovní inflace. Tato odměna u úvěru z fondu ESDF byla nižší než náklady na financování francouzského státu na základě státních dluhopisů ze stejné doby, a to u značně rizikovějšího aktiva.

               (74)

               Negativní ziskovost úvěru navíc ještě roste, zahrnou-li se do výpočtu náklady na systém posílených doprovodných služeb a systém snižující se dočasné podpory, které převzala Francie. Z částek uvedených v bodě odůvodnění 90 vyplývá, že tyto systémy mohly představovat pro francouzský stát náklady přesahující 10 milionů EUR v nominální hodnotě (4 000 EUR na začleněného zaměstnance při maximálním počtu stanovenému na 2 732 zaměstnanců). Jako příklad lze uvést, že již čistá aktualizovaná hodnota předpokládaného časového rozložení vyplácení a splátek úvěru z fondu ESDF, valorizovaná pevnou mírou splatnosti za 20 let (dále jen „TEC 20“) ve výši 2,90 %, byla negativní ve výši – 5,45 milionu EUR a při zahrnutí nákladů na tyto systémy (26) se stala negativní ve výši – 14,62 milionů EUR (27). Obezřetný hospodářský subjekt by proto na tato financování nepřistoupil.

               (75)

               Simulace interní míry návratnosti, které předložila Francie, navíc vycházejí z předpokladu, že společnost Arcole vystoupí z kapitálu společnosti MD a zaplatí státu odškodnění za vypovězení dohody, bez čehož by ziskovost byla značně nižší. Avšak společnost Arcole může v kapitálu zůstat. V tomto případě by se ziskovost úvěru omezila pro Francii na vybírání úroků. Za takové situace by měla společnost Arcole prospěch ze zhodnocení hodnoty svého podílu či z latentního kapitálového zisku u tohoto podílu, který stát nemůže očekávat. V tomto ohledu je nutno poznamenat, že snaha Francie zabránit nebo znevýhodnit vystoupení společnosti Arcole z kapitálu podniku není v ničem snahou obezřetného hospodářského subjektu, který se pouze ohlíží na ziskovost ve více či méně dlouhodobém horizontu. Tuto snahu lze naopak vysvětlit jako snahu zajistit pokračování činnosti podniku, pro který Francie zasáhla na podporu společnosti Arcole […].

               (76)

               Placení úroků s proměnlivou mírou je navíc zřejmě zcela teoretické, protože společnost MoryGlobal vzešla z likvidace společnosti MD, která sama vznikla částečně z likvidace společnosti Mory. Předpoklady předložené Francií k tomu počítaly s vyplácením dividend, to znamená také úroků s proměnlivou mírou, až od roku 2018, 2019 a 2020, aniž by se tím míra návratnosti investic stala pozitivní. V tomto ohledu je nutno zdůraznit, že ustanovení úvěru, které počítá s tím, že celková úroková míra (pevná a proměnlivá) u úvěru z fondu ESDF nesmí být nižší než průměrná úroková míra u úroků, které společnost Arcole přiznala jako odměnu u běžných účtů společníků, není ustanovení, které by větší měrou prokazovalo obezřetnost poskytnutí úvěru, protože placení úroků s proměnlivou úrokovou mírou je značně teoretické.

               (77)

               Výpočet interní míry návratnosti, který předložila Francie, je proveden pouze u úvěru z fondu ESDF a nezahrnuje v žádném ohledu dopad zavedení systému posílených doprovodných služeb a systému snižující se dočasné podpory, u nichž náklady převzala Francie, přestože o nich bylo rozhodnuto ve stejné době jako o úvěru z fondu ESDF. Z částek uvedených v bodě odůvodnění 90 vyplývá, že zejména první systém mohl představovat pro francouzský stát náklady přesahující částku 10 milionů EUR v nominální hodnotě. Obezřetný subjekt v tržním hospodářství by ale zohlednil všechny prostředky, které vkládá do investice, aby odhadl její skutečnou výnosnost. Za účelem posouzení, zda celkové veřejné financování pokračování v činnosti společnosti MD nabízí dostatečné výhledy na ziskovost, obezřetný hospodářský subjekt, který by se nacházel v situaci Francie, by zohlednil nejenom úvěr ale také náklady systému posílených doprovodných služeb a systému snižující se dočasné podpory, které nesla Francie.

         6.1.3.4.   Sociální opatření – opatření volného uvážení

               (78)

               Pokud jde o sociální opatření závisející na volném uvážení, jež zahrnují jak systém posílených doprovodných služeb, tak systém snižující se dočasné podpory, Francie předkládá dva argumenty, které mají vyvrátit existenci hospodářského zvýhodnění podniku, který je jejich příjemcem. Francie především zdůrazňuje, že se těmito službami nesnižuje příspěvek společnosti MD k plánu záchrany pracovních míst. Francie dále tvrdí, že tyto služby jsou určeny výlučně pro propuštěné zaměstnance, a proto z nich nevyplývá žádná výhoda pro podnik.

               (79)

               Komise tuto analýzu nesdílí.

               (80)

               Na jedné straně se ukazuje, že jistota poskytnutí těchto opatření státem – ačkoliv jsou skutečně určeny na pomoc zaměstnancům – prospěla v konečném důsledku společnosti MD a jejímu akcionáři společnosti Arcole v rámci její nabídky na převzetí tím, že výrazně zjednodušila sociální okolnosti převzetí činnosti. Komise v tomto ohledu zaznamenává, že rozhodnutí Francie o zahájení systému posílených doprovodných služeb pochází ze dne 22. ledna 2014 a že k podání vylepšené nabídky společnosti Arcole u obchodního soudu v Pontoise došlo krátce po tomto dnu, a to dne 28. ledna 2014. Náklady spojené se zlepšením sociálního plánu, ke kterému došlo před podáním vylepšené nabídky, převzala hlavně Francie formou zavedení sociálních opatření popsaných výše. Podle tisku totiž nabyvatel trval na své navržené částce 7 000 EUR na zaměstnance jako odškodnění za propuštění nad zákonný nárok a odmítl tuto částku navýšit.

               (81)

               Na druhé straně Komise konstatuje, že skutečnost, že zásah pokrývá výdaje příjemce, které nejsou povinné, nestačí k tomu, aby se vyloučila existence podpory. Podle její ustálené praxe a jak se připomíná v rozsudku Soudního dvora ze dne 26. září 1996 ve věci Kimberly Clark Sopalin
                   (28): „za podporu budou označeny zásahy ve prospěch určitých podniků nebo určitých odvětví výroby i v případě, že slouží k financování nákladů, které příslušný podnik nese dobrovolně“. V tomto konkrétním případě Komise soudí, že skutečnost, že sociální opatření „volného uvážení“ nesnižují příspěvek společnosti MD k plánu záchrany pracovních míst, nestačí k prokázání neexistence podpory. Kromě toho Tribunál ve svém rozsudku ve věci Corsica Ferries France v. Komise
                   (29) v bodě 83 upřesnil, že „na základě zásady rovného zacházení (viz bod 75 výše), je i členským státům umožněno v případě likvidace veřejného podniku poskytnout dodatečné odstupné, i když jejich povinnosti a priori nemohou přesahovat striktní zákonné a smluvní minimum“. V následujícím bodě ale upřesňuje, že „převzetí těchto dodatečných nákladů vzhledem k oprávněným důvodům nemůže sledovat výhradně sociální, nebo dokonce politické, cíle, neboť pak by nemohly být splněny podmínky testu soukromého investora, jak byl popsán v bodech 76 až 82 výše. Neodpovídají-li náklady jdoucí nad rámec zákonných a smluvních povinností, byť posuzovány v dlouhodobém horizontu, jakékoli ekonomické logice, musí být považovány za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES“. V tomto konkrétním případě nebyla společnost MD veřejným podnikem. Převzetí sociálních opatření Francií nemělo proto žádné jiné odůvodnění, než že Francie jednala jako veřejná moc.

               (82)

               Systém posílených doprovodných služeb a systém snižující se dočasné podpory proto poskytly společnosti MD výhodu, protože část sociálního plánu, byť nebyla pro zaměstnavatele povinná, financovala Francie a nikoli společnost MD, aniž by tato společnost musela vrátit částky, jejichž úhradu na sebe vzala Francie.

         6.1.3.5.   Závěr ohledně existence hospodářského zvýhodnění

               (83)

               Přezkum úvěru z fondu ESDF, systému posílených doprovodných služeb a systému snižující se dočasné podpory, ať brány jednotlivě a tím spíše souhrnně, svědčí proto o tom, že se Francie nechovala jako obezřetný hospodářský subjekt a že jejich přidělení poskytlo společnostem MoryGlobal a MD hospodářskou výhodu, kterou by za tržních podmínek nezískaly. Vzhledem k této skutečnosti byly společnosti MoryGlobal a MD zvýhodněny ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

         6.1.3.6.   Označení za prvek podpory

               (84)

                  Úvěr z fondu ESDF. Pokud jde o úrokovou míru u úvěru, Komise soudí, že míra ve výši 1 % není sama o sobě v souladu s tržními podmínkami. Bez podkladů, které by zpochybňovaly úrokové míry uvedené ve sdělení z roku 2008, Komise soudí, že tržní úrokovou míru lze odhadnout na základě tohoto sdělení.

               (85)

               K tomuto bodu je nutno poznamenat, že Francie předkládá protikladná tvrzení. Ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení totiž vysvětluje k pochybnostem Komise ohledně odměny za úvěr z fondu ESDF, že „společnost NewcoMD/MoryGlobal nebyla nikdy předmětem ratingu a tím spíše ratingu CCC, protože se jedná o společnost bez pasiv, s vlastním kapitálem a založené, aby provedla přizpůsobený strategický plán (!) po kolektivním úpadkovém řízení“ (30). Ve své analýze slučitelnosti ale Francie tvrdí, že společnost MoryGlobal je hospodářský následník společnosti MD, a proto byla oprávněna obdržet podporu na restrukturalizaci, přičemž název jedné z částí jejího podání zní:„Společnost NewcoMD není 'nově založený podnik' ve smyslu pokynů“ (31).

               (86)

               Komise v tomto konkrétním případě konstatuje, že společnost MoryGlobal byla v okamžiku poskytnutí úvěru z fondu ESDF formálně podnikem zbaveným pasiv společnosti MD a s vlastním kapitálem. Teoreticky by tak společnost MoryGlobal neměla mít potíže financovat se u soukromých subjektů. Nicméně v praxi nebyly žádné soukromé subjekty ochotny se zapojit, a společnost MoryGlobal se proto musela obrátit na Francii a fond ESDF. Z pohledu soukromých subjektů se sice mohla společnost MoryGlobal jevit jako podnik bez pasiv společnosti MD, nicméně přesto jako následník této společnosti, tedy nespolehlivého podniku, který byl likvidován několik roků po restrukturalizaci, jež stála u jeho vzniku. Na základě informací, které má Komise k dispozici, se jeví hospodářská situace společnosti MD při neexistenci jakéhokoli ratingu společnosti MoryGlobal jako nejvhodnější srovnávací měřítko. Na rozdíl od tvrzení Francie je proto nutno uplatnit na společnost MoryGlobal rating CCC.

               (87)

               Jištění, jejichž hodnota závisela výlučně na úspěšném provedení plánu na převzetí činnosti společnosti MD a nikoli na objektivních inherentních parametrech, jaké představuje hmotný majetek, zásoby či výrobní nebo realitní aktiva, je nutno považovat za slabá.

               (88)

               Při uplatnění sdělení z roku 2008 by tak měla být zvolena míra ve výši 10,53 % (tj. 0,53 % základní úrokové míry platné ve Francii mezi lednem a březnem roku 2014, ke které je nutno přidat 1 000 bazických bodů vzhledem k nízké hodnotě poskytnutých jištění).

               (89)

               Komise soudí, že se výše podpory rovná rozdílu mezi i) mírou ve výši 10,53 % (referenční míra Francie + 1 000 bazických bodů) uplatněnou na jistinu a ii) mírou ve výši 1 % (úroková míra u úvěru z fondu ESDF) uplatněnou na jistinu a vypočítanou za dobu, po kterou byla tato částka dána k dispozici společnosti MoryGlobal. Tento přístup k odhadnutí hospodářského zvýhodnění formou rozdílu v úrokových mírách je nutno uplatnit na částky úroků. Skutečnost, že úmluva o úvěru počítá s vyplácením úroků s proměnlivou mírou, tuto částku nezpochybňuje. Simulace, ze kterých Francie údajně vycházela při rozhodování o poskytnutí úvěru, totiž počítaly s vyplácením dividend až od roku 2018 a netýkaly se období po roce 2020. Kromě toho skutečnost, že společnost MoryGlobal vzešla z likvidace společnosti MD, která zase částečně vznikla z likvidace společnosti Mory, svědčí o mimořádně hypotetické možnosti, že Francii budou vypláceny úroky s proměnlivou úrokovou mírou.

               (90)

                  Systém posílených doprovodných služeb a systém snižující se dočasné podpory. V rámci systému posílených doprovodných služeb, který vznikl vyhláškou ze dne 22. ledna 2014 přijaté za účelem provedení článku R.5123 zákoníku práce a úmluvou o kolektivním systému posílených doprovodných služeb uzavřené mezi Francií a insolvenčním správcem společnosti MD, se Francie podílí částkou 4 000 EUR na začleněného zaměstnance, přičemž maximální počet začleněných zaměstnanců je stanoven na 2 732 osob. Prvek podpory proto odpovídá částkám, které Francie skutečně vyplatila na základě tohoto systému.

               (91)

               V rámci systému snižující se dočasné podpory, který vznikl na základě článků R.5123-9 až R.5123-11 zákoníku práce a vyhlášky ze dne 26. května 2004 o úmluvách o snižující se dočasné podpoře (32) a rovněž na základě tiskové zprávy ze dne 6. února 2014 (33), bude Francie vyplácet až 300 EUR za měsíc a po dobu 2 let každému zaměstnanci společnosti MD, který byl převeden do zaměstnání s nižší mzdou. Prvek podpory proto odpovídá částkám, které Francie skutečně vyplatila na základě tohoto systému.

         6.1.4.   Narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu mezi členskými státy

               (92)

               Sociální opatření zvýhodnila společnost MD, protože ji osvobodila od závazků stanovených v sociálním plánu. Za předpokladu, že by nedošlo k likvidaci společnosti MD, její konkurenční pozice vůči ostatním subjektům na trhu zásilkových služeb by tím byla posílena.

               (93)

               Úvěr z fondu ESDF zvýhodňuje společnost MoryGlobal tím, že jí poskytuje dodatečné prostředky. Umožňuje jí totiž uchovat si konkurenční pozici, která je silnější, než by byla bez podpory. Může tak narušit hospodářskou soutěž mezi subjekty působícími v odvětví zásilkových služeb a pronajímání dopravních prostředků.

               (94)

               Trh zásilkových služeb a pronajímání dopravních prostředků je navíc plně otevřen hospodářské soutěži a vyznačuje se rozsáhlými obchodními výměnami mezi členskými státy. Komise proto dochází k závěru, že zkoumaná opatření ve prospěch podniku působícího na trhu otevřenému hospodářské soutěži narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž a jsou takové povahy, že ovlivňují obchod mezi členskými státy

         6.1.5.   Závěr ohledně existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

               (95)

               Úvěr z fondu ESDF, systém posílených doprovodných služeb a systém snižující se dočasné podpory představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

         6.2.   POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM

               (96)

               Zákaz státní podpory stanovený v čl. 107 odst. 1 SFEU není absolutní ani bezpodmínečný. Konkrétně čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU představuje právní základ, který umožňuje považovat některé podpory za slučitelné s vnitřním trhem.

               (97)

               V tomto konkrétním případě Komise soudí, že podpory byly poskytnuty s cílem obnovit dlouhodobou životaschopnost podniků v obtížích. Je proto nutno analyzovat, zda by zkoumaná opatření mohla být považována za slučitelná na základě čl. 107 odst. 3 SFEU.

         6.2.1.   Platný právní základ

               (98)

               V bodě 137 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci nefinančních podniků v obtížích (34) se stanoví, že „Komise prověří, zda se podpory na záchranu či restrukturalizaci poskytnuté bez schválení Komise, a tedy v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy, slučují s vnitřním trhem na základě těchto pokynů, pokud je celá podpora nebo její část poskytnuta po zveřejnění pokynů v Úředním věstníku Evropské unie“ [ze dne 31. července 2014]. V bodě 138 je následně upřesněno:„Ve všech ostatních případech bude postupovat podle pokynů platných v době, kdy byla podpora poskytnuta“.

               (99)

               Protože byla zkoumaná opatření poskytnuta v únoru roku 2014, je nutno analyzovat jejich slučitelnost na základě pokynů z roku 2004.

               (100)

               V rozsudku ve věci Itálie v. Komise Soudní dvůr usoudil, že:„je nutno připomenout, že členský stát, který žádá o možnost poskytnout podporu odchylně od pravidel Smlouvy má za povinnost spolupracovat s Komisí. Na základě této povinnosti mu zejména přísluší poskytnout všechny podklady, který by této instituci umožnily ověřit, zda jsou splněny všechny podmínky odchylky“ (35). Slučitelnost opatření je proto nutno posuzovat na základě podkladů předaných Francií.

         6.2.2.   Sociální opatření – opatření volného uvážení

               (101)

               Aby mohl podnik využít podpor na záchranu a restrukturalizaci, je nutno, aby mohl být považován za podnik v obtížích podle definice uvedené v oddílu 2.1 pokynů z roku 2004. Společnost MD splňuje podmínky pro zahájení kolektivního úpadkového řízení. Jak bylo uvedeno výše v oddílu 2.1, dne 26. listopadu 2013 uvalil totiž obchodní soud v Pontoise na společnost MD nucené vyrovnání. Lze ji proto považovat za podnik v obtížích podle bodu 10 pokynů z roku 2004.

               (102)

               V bodech 34 a 35 pokynů z roku 2004 je uvedeno, že poskytnutí podpory musí být podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí být ve všech případech jednotlivé podpory schválen Komisí a který musí umožnit obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku na základě realistických předpokladů.

               (103)

               V tomto konkrétním případě Komise konstatuje, že jí Francie nepředložila žádný plán restrukturalizace. Tvrzení Francie, podle něhož by takový plán restrukturalizace prováděný na základě analýzy Komise dospěl ke stejnému řešení, nelze v žádném případě přijmout, protože Komisi nebylo umožněno, aby byla schopna zmiňovanou analýzu provést. Kritérium obnovení dlouhodobé životaschopnosti proto nemohlo být splněno.

               (104)

               Stejně tak se v bodech 38 až 42 pokynů z roku 2004 stanoví, že vyrovnávací opatření musí přijmout příjemce. Tato opatření musí být určena na základě průzkumu trhu přiloženého k plánu restrukturalizace. Bez vyrovnávacích opatření bude podpora považována za podporu v rozporu se společným zájmem, a proto neslučitelnou se společným trhem.

               (105)

               V tomto ohledu nenavrhla Francie žádná vyrovnávací opatření jakékoliv povahy. Stejně tak jako v případě plánu restrukturalizace tvrzení Francie, podle něhož by přijetí vyrovnávacích opatření na základě analýzy Komise vedlo ke stejnému řešení, nelze v žádném případě přijmout, protože Komisi nebylo umožněno, aby byla schopna zmiňovanou analýzu provést.

               (106)

               Komise proto dochází k závěru, že státní podporu ve prospěch společnosti MD, jež vyplývá z toho, že Francie převzala náklady spojené se systémem posílených doprovodných služeb a systémem snižující se dočasné podpory, nelze podle pokynů z roku 2004 považovat za státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.

         6.2.3.   Úvěr z fondu ESDF

               (107)

               Především je nutno připomenout, že Francie nepředložila ani plán restrukturalizace a ani vyrovnávací opatření, což by umožnilo zajistit slučitelnost podpory na restrukturalizaci, která byla vyplacena společnosti MoryGlobal. Závěr ohledně slučitelnosti předmětné podpory s vnitřním trhem proto nemůže být založen na pokynech z roku 2004.

               (108)

               Navíc a pro úplnost je nutno poznamenat, že v bodě 12 pokynů z roku 2004 se stanoví:„Nově vytvořený podnik není pro účely těchto pokynů pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. To platí například tehdy, když po likvidaci původního podniku vznikne nový podnik nebo když dotyčný podnik pouze převezme aktiva původního podniku“. V tomto konkrétním případě vznikla společnost MoryGlobal dne 23. ledna 2014 následkem likvidace společnosti MD. V žádném případě by proto společnost MoryGlobal nemohla získat státní podporu jako podporu na restrukturalizaci. Ostatně i kdyby neměla být společnost MoryGlobal jako „hospodářský následník“ společnosti MD považována za nově vytvořený podnik podle pokynů z roku 2004, podporu by přesto nebylo možno prohlásit za slučitelnou z důvodů uvedených v bodě odůvodnění 107. Komise konstatuje, že nebylo ani prokázáno, že společnost MoryGlobal splňuje podmínky, aby byla považována za podnik v obtížích, což je přesto zásadní skutečnost pro uplatnění pokynů z roku 2004. Dále je nutno poznamenat, že Francie během řízení nepředložila žádný jiný právní základ slučitelnosti.

               (109)

               Komise proto dochází k závěru, že státní podporu ve prospěch společnosti MoryGlobal, jež vyplývá z úvěru z fondu ESDF, nelze podle pokynů z roku 2004 považovat za státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.

         7.   NAVRÁCENÍ A HOSPODÁŘSKÁ NÁVAZNOST

   7.1.   RÁMEC ANALÝZY

               (110)

               V souladu se SFEU a ustálenou judikaturou Soudního dvora má Komise pravomoc rozhodnout, že dotyčný stát musí zrušit nebo upravit podporu, pokud Komise konstatuje, že je neslučitelná s vnitřním trhem. Soudní dvůr rovněž opakovaně rozhodl, že povinnost státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, slouží k obnovení dřívějšího stavu (36).

               (111)

               Soudní dvůr v tomto ohledu stanovil, že tohoto cíle je dosaženo, jakmile příjemce vrátí protiprávní podporu, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (37).

               (112)

               V souladu s judikaturou článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (38), stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil […]“.

               (113)

               Protože předmětná opatření byla provedena porušením článku 108 SFEU a je je nutno považovat za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být navrácena, aby došlo na trhu k obnovení stavu, který existoval před jejich poskytnutím. Navrácení musí pokrýt období, během něhož byla příjemci poskytnuta výhoda, tj. období mezi dnem, kdy podpora byla dána příjemci k dispozici, a dnem jejího skutečného navrácení. Částky k navrácení zahrnují úroky splatné až ke dni skutečného navrácení. Podle judikatury se úroky z navrácení účtují ode dne, kdy byla podpora skutečně dána k dispozici (39).

               (114)

               Francie by proto měla získat zpět od společnosti MoryGlobal neslučitelnou podporu, již představuje úvěr z fondu ESDF, a od společnosti MD neslučitelnou podporu, již představuje systém posílených doprovodných služeb a systém snižující se dočasné podpory.

         7.2.   NAVRÁCENÍ NESLUČITELNÉ PODPORY SPOLEČNOSTÍ MORYGLOBAL

               (115)

               Pokud jde o společnost MoryGlobal, tak se v současné době nachází v konkurzním řízení. Podle ustálené judikatury nepředstavuje platební neschopnost příjemce a jeho neschopnost vrátit podporu platný důvod pro jeho osvobození od povinnosti podporu navrátit (40). V tomto případě lze v zásadě obnovit stav před vyplacením podpory a odstranit narušení hospodářské soutěže tím, že se pohledávka vzniklá z navrácení podpory zapíše na seznam pohledávek v rámci konkurzního řízení. V případě, že členský stát neměl možnost zajistit navrácení celé částky podpory, zapsání pohledávky splňuje povinnost navrácení, pokud konkurzní řízení vede ke skutečné likvidaci příjemce, tj. k definitivnímu ukončení jeho činnosti (41).

               (116)

               V tomto ohledu předala Francie dne 31. března 2015 zmocněncům k ochraně zájmů věřitelů určených soudem prohlášení o pohledávce vůči společnosti MoryGlobal, která se týkala úvěru z fondu ESDF, ve výši 17 500 000 EUR u jistiny a ve výši 155 916,66 EUR u úroků. Avšak tyto úroky jsou vypočítány za skutečnou dobu trvání úvěru a za úrokovou míru převzatou ze smlouvy. Zápis těchto pohledávek odpovídá běžným povinnostem věřitele, které má v rámci soudní likvidace, a není spojen s jeho povinnostmi v rámci navrácení podpory. Aby Francie získala zpět částky podpory uvedené v tomto rozhodnutí, musí k pohledávkám, které je nutno zapsat v rámci konkurzního řízení, přidat navrácení podpory obsažené v úvěru z fondu ESDF. Tato podpora se vypočítá jako rozdíl mezi uplatněnou úrokovou mírou a mírou ve výši 10,53 % u již splatných splátek, a to až do okamžiku, kdy se podle francouzského práva v oblasti konkurzního řízení přestávají úroky vypočítávat. Tyto částky je nutno navýšit o úroky z navrácení za období ode dne, kdy byla podpora dána k dispozici, až do dne skutečného navrácení, či v tomto konkrétním případě až do dne, kdy se úroky přestávají vypočítávat podle právních ustanovení, jimiž se řídí konkurzní řízení.

         7.3.   NAVRÁCENÍ NESLUČITELNÉ PODPORY SPOLEČNOSTÍ MD – HOSPODÁŘSKÁ NÁVAZNOST

               (117)

               Pokud jde o systém posílených doprovodných služeb a systém snižující se dočasné podpory, prospěch z nich měla společnost MD. Tato společnost ale byla likvidována a její aktiva byla rozsudkem obchodního soudu v Pontoise ze dne 6. února 2014 postoupena společnosti Arcole, která je konsolidovala v rámci společnosti MoryGlobal.

               (118)

               Podle judikatury lze povinnost navrácení podpory rozšířit na novou společnost, na niž dotčená společnost převedla část svých aktiv, pokud tento převod umožňuje dospět k závěru o hospodářské návaznosti mezi oběma společnostmi (42). Nelze tak vyloučit možnost rozšířit povinnost vrácení na jinou entitu, pokud se prokáže, že tato entita využívá ve skutečnosti předmětné podpory kvůli hospodářské návaznosti mezi oběma entitami. Pokud by k tomu došlo, tak by nabyvatelé činností příjemců měli rovněž povinnost navrátit podpory považované za neslučitelné s vnitřním trhem.

               (119)

               V tomto konkrétním případě je proto nutno přezkoumat, zda lze nabyvatele činností společnosti MD, tj. společnost MoryGlobal, považovat za hospodářského následníka společnosti MD, a tím za povinného navrátit podpory neslučitelné s vnitřním trhem, jejichž byla společnost MD příjemcem.

               (120)

               Podle rozsudku Soudního dvora ve věci Itálie a SIM2 Multimedia v. Komise
                   (43), ze kterého Komise vycházela ve svých rozhodnutích ve věcech Olympic Airlines, Alitalia a Sernam
                   (44), je analýza hospodářské návaznosti mezi subjekty založena na souboru nepřímých důkazů. Mezi zohlednitelnými faktory judikatura uvádí tyto: i) rozsah převedených aktiv, ii) cena, za niž byla tato aktiva převedena, iii) totožnost nabyvatelů, iv) okamžik převzetí a v) hospodářské odůvodnění převzetí. Tento soubor nepřímých důkazů potvrdil Soudní dvůr ve svém rozsudku ve věci Ryanair v. Komise
                   (45) ze dne 28. března 2012, kterým schválil rozhodnutí Komise ve věci Alitalia.

               (121)

               V tomto konkrétním případě převzala společnost Arcole všechna hmotná a nehmotná aktiva společnosti MD a konsolidovala je v rámci své dceřiné společnosti MoryGlobal. Téměř polovina zaměstnanců společnosti MD byla navíc převedena do společnosti MoryGlobal. V tomto ohledu je nutno zdůraznit, že v rozsudku obchodního soudu v Pontoise se zmiňuje skutečnost, že společnost Arcole žádala ve své nabídce, aby na ni byla převedena aktiva společnosti MD, která jsou nezbytná pro zachování výrazné části její činnosti v oblasti zásilkových služeb, logistiky a pronajímání dopravních prostředků.

               (122)

               Obchodní soud v Pontoise navíc stanovil v rámci řízení o nuceném vyrovnání společnosti MD cenu, za kterou byla tato aktiva získána. Ve svém rozsudku obchodní soud vysvětluje:„V tomto konkrétním případě je nesporné, že platně mohla být zvážena a posouzena pouze nabídka předložená společností Arcole Industries s doložkou o nahrazení“. Cena, za kterou k postoupení došlo, nevzešla tak z porovnání několika konkurenčních nabídek. Cenu, za kterou společnost Arcole nabyla aktiva společnosti MD, nelze proto považovat za cenu na základě tržní transakce.

               (123)

               Společnosti MD a MoryGlobal mají navíc stejného majoritního akcionáře, a to společnost Arcole. Tato společnost mohla ostatně převzít aktiva společnosti MD po její likvidaci pouze na základě výjimečné odchylky požadované prokurátorem republiky […].

               (124)

               Společnost MoryGlobal pokračovala v činnostech společnosti MD v oblasti zásilkových služeb, pronajímání dopravních prostředků a logistiky, jak jasně uvedla společnost Arcole při převzetí společnosti MD. V tomto ohledu je nutno zdůraznit, že jedno z odůvodnění soudu upřesňuje:„Vzhledem k tomu, že při zohlednění předložených záruk může převzetí pravděpodobně zajistit kromě jiného pokračování činnosti podniku a jeho zachování“. Kromě toho společnost MoryGlobal převzala všechny obchodní názvy společnosti MD a právo prohlašovat se za následníka této společnosti jak ve Francii, tak v zahraničí a rovněž všechny značky.

               (125)

               Vzhledem k rozsahu převzatých aktiv, ceně, za kterou byla tato aktiva převedena, totožnosti nabyvatelů a hospodářskému odůvodnění převzetí Komise proto dospívá k závěru o hospodářské návaznosti mezi společnostmi MD a MoryGlobal.

               (126)

               Navrácení výše podpory poskytnuté na základě systému posílených doprovodných služeb a systému snižující se dočasné podpory musí být proto rozšířeno na společnost MoryGlobal. Navrácení musí být rovněž zapsáno na seznam pohledávek v rámci konkurzního řízení se společností MoryGlobal.

         8.   ZÁVĚR

               (127)

               Komise konstatuje, že poskytnutím úvěru z fondu ESDF společnosti MoryGlobal a převzetím nákladů spojených se systémem posílených doprovodných služeb a systémem snižující se dočasné podpory na místo společnosti MD poskytla Francie protiprávně státní podporu porušením čl. 108 odst. 3 SFEU. Francie proto získá od společnosti MoryGlobal zpět částku podpory navýšenou o úroky, nebo v případě, že k celkovému navrácení nedojde z důvodu konkurzního řízení s touto společností, zajistí, aby došlo ke skutečné likvidaci společnosti MoryGlobal.

               (128)

               Komise konstatuje, že opatření, jež Francie poskytla propuštěným zaměstnancům společnosti MD na základě smlouvy o profesním zabezpečení, nepředstavují státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Státní podpora vyplývající z úvěru z Fondu pro hospodářský a sociální rozvoj (Fonds de développement économique et social) přiznaného společnosti MoryGlobal dne 11. února 2014 byla poskytnuta Francouzskou republikou ve prospěch společnosti MoryGlobal protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, protože uplatněná úroková míra je nižší než úroková míra vypočítaná v tomto rozhodnutí na základě sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb, tj. úroková míra ve výši 10,53 %, a je neslučitelná s vnitřním trhem.
   2.   Státní podpory vyplývající ze systému posílených doprovodných služeb zavedeného na základě vyhlášky ze dne 22. ledna 2014 přijaté za účelem provedení článku R.5123 zákoníku práce a z úmluvy o kolektivním systému posílených doprovodných služeb uzavřené mezi Francií a insolvenčním správcem společnosti Mory-Ducros SAS, které Francouzská republika poskytla ve prospěch společnosti Mory-Ducros SAS protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
   3.   Státní podpory vyplývající ze systému snižující se dočasné podpory zavedeného na základě článků R.5123-9 až R.5123-11 zákoníku práce a vyhlášky ze dne 26. května 2004 o úmluvách o snižující se dočasné podpoře, které Francouzská republika poskytla ve prospěch společnosti Mory-Ducros SAS protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
   Článek 2
   Sociální opatření, která Francouzská republika poskytla propuštěným zaměstnancům společnosti Mory-Ducros SAS na základě smlouvy o profesním zabezpečení, nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
   Článek 3
   1.   Francouzská republika je povinna si nechat vrátit podpory uvedené v článku 1 od společnosti MoryGlobal jako takové a jako hospodářského následníka společnosti Mory-Ducros SAS.
   2.   K částkám, které je nutno vrátit, se přičítají úroky počínaje dnem, kdy byly dány k dispozici příjemci, až do jejich skutečného vrácení.
   3.   Úroky se počítají ze základu složeného v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (46).
   Článek 4
   1.   Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
   2.   Francouzská republika provede toto rozhodnutí ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
   Článek 5
   1.   Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Francouzská republika Komisi tyto informace:

               a)

               celkovou částku (jistinu a úroky), která má být navrácena příjemcem;

               b)

               podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím;

               c)

               doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.

         2.   Francouzská republika bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem vykonat toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpor uvedených v článku 1. Na pouhou žádost Komise předloží neprodleně informace o již přijatých a plánovaných opatřeních pro splnění tohoto rozhodnutí. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.

      V Bruselu dne 6. listopadu 2015.

            Za Komisi

         Margrethe VESTAGER

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. C 24, 23.1.2015, s. 32.

      (2)  Společnost se původně jmenovala Newco MD a její název na MoryGlobal byl změněn dne 14. února 2014. Z důvodu jasnosti je v tomto rozhodnutí používán pouze název MoryGlobal.

      (3)  Viz pozn. pod čarou č. 1.

      (4)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 17. září 2015 ve věci C-33/14 P, Mory a další v. Komise, ECLI:EU:C:2015:609, zejména body č. 2 až 15.

      (5)  Tato dohoda počítala rovněž s financováním převzetí společnosti MD pomocí faktoringu ve výši 15 milionů EUR.

      (6)  http://www.developpement-durable.gouv.fr/IMG/pdf/CP_-_MORY_DUCROS_AM_MS_et_FC_-_06-02-2014.pdf

      (7)  Úř. věst. C 14, 19.1.2008, s. 6.

      (8)  Důvěrné údaje.

      (9)  Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2012 ve věci T-123/09, Ryanair v. Komise, ECLI:EU:T:2012:164, bod č. 155.

      (10)  Návrh sdělení o pojmu státní podpora podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, bod č. 80, dostupný na adrese: http://ec.europa.eu/competition/consultations/2014_state_aid_notion/index_en.html

      (11)  Úř. věst. C 244, 1.10.2004, s. 2.

      (12)  Úřední věstník Francouzské republiky č. 279, 1.12.2004, s. 20468.

      (13)  Zákon č. 2011-893 ze dne 28. července 2011 o rozvoji střídání zaměstnání a zabezpečení profesních kariér, Úřední věstník Francouzské republiky č. 174, 29.7.2011, s. 12914.

      (14)  Úřední věstník Francouzské republiky č. 0024, 29.1.2014, s. 1681.

      (15)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 29. června 1999 ve věci C-256/97, DMT, ECLI:EU:C:1999:332, bod č. 22.

      (16)  Directmatin.fr ze dne 22. listopadu 2013: „MD: Montebourg a Cuvillier vzali případ do svých rukou“ („MD: Montebourg et Cuvillier se saisissent du dossier“), http://www.directmatin.fr/france/2013-11-22/MD-montebourg-et-cuvillier-se-saisissent-du-dossier-616172

      (17)  Deník Les Echos ze dne 10. ledna 2014: „Mory Ducros: stát podpoří nabídku společnosti Arcole, oznámil Montebourg“ („Mory Ducros: l'État va soutenir l'offre d'Arcole, annonce Montebourg“), http://www.lesechos.fr/10/01/2014/lesechos.fr/0203235311692_MD---l-État-va-soutenir-l-offre-d-arcole--annonce-montebourg.htm

      (18)  Deník Libération ze dne 12. ledna 2014: „Montebourg zachraňuje Mory Ducros“ („Montebourg au secours de Mory Ducros“) http://www.liberation.fr/economie/2014/01/12/montebourg-au-secours-de-MD_972338

      (19)  Deník Nord Eclair ze dne 29. ledna 2014: „Mory Ducros: šéf Arcole Industries povolán do paláce Matignon (Montebourg)“ („Mory Ducros: le patron d'Arcole Industries convoqué à Matignon (Montebourg)“), http://www.nordeclair.fr/france-monde/MD-le-patron-d-arcole-industries-convoque-a-ia0b0n353355.

      (20)  Viz pozn. pod čarou č. 11.

      (21)  Rozsudek Soudního dvora (velký senát) ze dne 5. června 2012 ve věci C-124/10 P, Komise v. EDF, ECLI:EU:C:2012:318, bod č. 84.

      (22)  Žádosti o informace Komise zaslané Francii dne 2. prosince 2014 a 16. července 2015.

      (23)  Viz poznámky pod čarou č. 15 až 18.

      (24)  Rozsudek ve věci Komise v. EDF uvedený výše v pozn. pod čarou č. 20, bod č. 85.

      (25)  https://www.ecb.europa.eu/press/pressconf/2013/html/is130502.en.html

      (26)  Náklady ve výši 10 milionů, u nichž se kvůli zjednodušení předpokládá, že budou zcela zaplaceny v roce 2016 (N + 3). Toto zjednodušení stejně jako použití pevné míry splatnosti za 20 roků pro míru valorizace jsou součástí opatrného a konzervativního přístupu.

      (27)  Tyto částky jsou vypočítány valorizací kapitalizovatelných úrokových měr (1 % za rok) splatných ke dni splatnosti úvěru (N + 20) a jistiny; výsledná částka je odečtena od jistiny ve výši 17,5 milionu EUR a aktualizovaných nákladů na tyto systémy. Použitou mírou valorizace je pevná míra splatnosti za 20 roků ke dni 3. února 2014. Tato míra se získá lineární korelací pojistných měr výnosnosti dvou cenných papírů státní pokladny, které ohraničují co nejpřesněji splatnost „n roků“ (v tomto případě 20 roků). https://www.banque-france.fr/economie-et-statistiques/changes-et-taux/les-indices-obligataires.html.

      (28)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 26 září 1996 ve věci C-241/94, Francie v. Komise, ECLI:EU:C:1996:353, bod č. 30.

      (29)  Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2012 ve věci T-565/08, Corsica Ferries France v. Komise, ECLI:EU:T:2012:415.

      (30)  Odpověď Francie ze dne 23. října 2014, s. 13.

      (31)  Odpověď Francie ze dne 23. října 2014, s. 19.

      (32)  Úřední věstník Francouzské republiky č. 135, 12.6.2004, s. 10466.

      (33)  Viz pozn. pod čarou č. 4.

      (34)  Úř. věst. C 249, 31.7.2014, s. 1.

      (35)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 28. dubna 1993 ve věci C-364/90, Itálie v. Komise, ECLI:EU:C:1993:157, bod č. 20.

      (36)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 14. září 1994 ve spojených věcech C-278/92, C-279/92 a C-280/92, Španělsko v. Komise, ECLI:EU:C:1994:325, bod č. 75.

      (37)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 17. června 1999 ve věci C-75/97, Belgie v. Komise, ECLI:EU:C:1999:311, body č. 64 a 65.

      (38)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1).

      (39)  Rozsudek Tribunálu ze dne 30. ledna 2002 ve věci T-35/99, Keller a Keller Meccanica v. Komise, ECLI:EU:T:2002:19, body č. 106 až 109.

      (40)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 29. dubna 2004 ve věci C-277/00, Německo v. Komise, ECLI:EU:C:2004:238, bod č. 85; rozsudek Soudního dvora ze dne 15. ledna 1986 ve věci C-52/84, Komise v. Belgie, ECLI:EU:C:1986:3, bod č. 14; rozsudek Soudního dvora ze dne 21. března 1990 ve věci C-142/87, Belgie v. Komise, ECLI:EU:C:1990:125, body č. 60 až 62.

      (41)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 11. prosince 2012 ve věci C-610/10, Komise v. Španělské království, ECLI:EU:C:2012:781, bod č. 104.

      (42)  Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2012 ve věci T-123/09, Ryanair v. Komise, ECLI:EU:T:2012:164, bod č. 155.

      (43)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 8. května 2003 ve spojených věcech C-328/99 a C-399/00, Itálie a SIM 2 Multimedia v. Komise, ECLI:EU:C:2003:252.

      (44)  Rozhodnutí Komise ze dne 17. září 2008 o státních podporách N 321/08, N 322/08 a N 323/08, Řecko – prodej určitých aktiv společností Olympic Airlines/Olympic Airways Services; rozhodnutí Komise ze dne 12. listopadu 2008, státní podpora č. 510/2008 – Itálie – Prodej aktiv letecké společnosti Alitalia; rozhodnutí Komise ze dne 4. dubna 2012 SA.34547 – Francie – Převzetí aktiv skupiny SERNAM v rámci řízení o její reorganizaci.

      (45)  Rozsudek ve věci Ryanair v. Komise uvedený výše v pozn. pod čarou č. 41.

      (46)  Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (EU) 2015/1589, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1).


title: Rozhodnutí generálního tajemníka Rady, vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku ze dne 8. června 2001 o použitelnosti rozhodnutí Rady o zřízení Vojenského štábu Evropské unie

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0442

Úřední věstník L 155 , 12/06/2001 S. 0018 - 0018

		Rozhodnutí generálního tajemníka Rady, vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politikuze dne 8. června 2001o použitelnosti rozhodnutí Rady o zřízení Vojenského štábu Evropské unie(2001/442/SZBP)GENERÁLNÍ TAJEMNÍK RADY, VYSOKÝ PŘEDSTAVITEL PRO SPOLEČNOU ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKU,s ohledem na čl. 5 druhý pododstavec rozhodnutí Rady 2001/80/SZBP ze dne 22. ledna 2001 o zřízení Vojenského štábu Evropské unie (Úř. věst. L 27, 30. 1. 2001, s. 7), v němž se stanoví, že uvedené rozhodnutí se použije ode dne, který určí generální tajemník Rady, vysoký představitel po konzultaci s Politickým a bezpečnostním výborem a s Vojenským výborem,s ohledem na stanovisko Vojenského výboru (zasedajícího na úrovni náčelníků generálních štábů) ze dne 23. května 2001,s ohledem na stanovisko Politického a bezpečnostního výboru ze dne 29. května 2001,ROZHODL TAKTO:1. Rozhodnutí Rady 2001/80/SZBP ze dne 22. ledna 2001 o zřízení Vojenského štábu Evropské unie je použitelné ode dne 11. června 2001.2. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku.V Bruselu dne 8. června 2001.Javier Solanagenerální tajemník, vysoký představitel--------------------------------------------------