title: 2012/176/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 8. března 2012 o uzavření Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království na programech Unie#Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království v programech Unie

text:
               28.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 8. března 2012
   o uzavření Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království na programech Unie
   (2012/176/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem i) a odst. 8 druhým pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 7. října 2010 byl jménem Unie podepsán Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království na programech Unie (dále jen „protokol“).

               (2)

               V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dnem 1. prosince 2009 Evropská unie nahradila Evropské společenství a stala se jeho nástupkyní.

               (3)

               Protokol je třeba uzavřít,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království na programech Unie se schvaluje jménem Unie.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady provede jménem Unie oznámení podle článku 10 protokolu.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 8. března 2012.

            Za Radu

            předseda

         M. BØDSKOV

      PROTOKOL
      k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království v programech Unie
      EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
      na straně jedné a
      MAROCKÉ KRÁLOVSTVÍ, dále jen „Maroko“,
      na straně druhé,
      dále jen společně „smluvní strany“,
      VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:

                  (1)

                  Maroko uzavřelo Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marokem na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) dne 26. února 1996.

                  (2)

                  Evropská rada na zasedání v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004 přivítala návrhy Komise týkající se evropské politiky sousedství a schválila závěry Rady ze dne 14. června 2004.

                  (3)

                  Rada při mnoha dalších příležitostech přijala závěry podporující tuto politiku.

                  (4)

                  Rada dne 5. března 2007 vyslovila podporu obecnému a globálnímu přístupu vyjádřenému ve sdělení Komise ze dne 4. prosince 2006, který umožňuje účast partnerských zemí evropské politiky sousedství na práci agentur Společenství na programech Společenství na základě dosažených výsledků a pokud to právní základ umožňuje.

                  (5)

                  Maroko vyjádřilo přání účastnit se některých programů Unie.

                  (6)

                  Konkrétní podmínky účasti Maroka v každém konkrétním programu, včetně finančního příspěvku a postupů pro podávání zpráv a pro hodnocení, je třeba stanovit v memorandu o porozumění mezi Komisí a příslušnými orgány Maroka,

            SE DOHODLY NA NÁSLEDUJÍCÍCH USTANOVENÍCH:
      Článek 1
      Maroko se může účastnit všech stávajících a budoucích programů Unie otevřených účasti Maroka v souladu s příslušnými předpisy, jimiž se tyto programy přijímají.
      Článek 2
      Maroko finančně přispívá do souhrnného rozpočtu Unie podle konkrétních programů, kterých se účastní.
      Článek 3
      Zástupci Maroka se mohou jako pozorovatelé a v záležitostech týkajících se Maroka účastnit činnosti řídících výborů pověřených sledováním programů, na něž tato země finančně přispívá.
      Článek 4
      Na projekty a iniciativy předložené účastníky z Maroka se v co největším možném rozsahu vztahují stejné podmínky, pravidla a postupy související s příslušnými programy, jaké se vztahují na členské státy.
      Článek 5
      Konkrétní podmínky týkající se účasti Maroka v každém programu, zejména pokud jde o splatný finanční příspěvek a postupy pro podávání zpráv a pro hodnocení, budou stanoveny v memorandu o porozumění mezi Komisí a příslušnými orgány Maroka na základě kritérií stanovených příslušným programem.
      Požádá-li Maroko o vnější pomoc Unie, aby se mohlo účastnit určitého programu Unie, na základě článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1638/2006 ze dne 24. října 2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství (2) nebo na základě jakéhokoli obdobného nařízení týkajícího se vnější pomoci Unie pro Maroko, které může být v budoucnosti přijato, budou podmínky využití pomoci Unie Marokem stanoveny ve finanční dohodě, zejména s ohledem na článek 20 nařízení (ES) č. 1638/2006.
      Článek 6
      Každé memorandum o porozumění uzavřené na základě článku 5 stanoví v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), že finanční kontrola nebo audit nebo další ověřování, včetně správního šetření, budou prováděny Komisí, Evropským úřadem pro boj proti podvodům a Účetním dvorem nebo pod jejich dohledem.
      Vypracují se podrobná ustanovení o finanční kontrole a auditu, správních opatřeních, sankcích a zpětném získávání prostředků, která umožní, aby byly Komisi, Evropskému úřadu pro boj proti podvodům a Účetnímu dvoru uděleny pravomoci rovnocenné těm, které mají vůči příjemcům nebo smluvním partnerům usazeným v Unii.
      Článek 7
      Tento protokol se použije po dobu platnosti dohody.
      Tento protokol podepíší a schválí Unie a Maroko v souladu se svými vlastními postupy.
      Každá smluvní strana může tento protokol kdykoli vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Tento protokol pozbývá platnosti šest měsíců ode dne takového oznámení.
      Vypovězení tohoto protokolu kteroukoli smluvní stranou nemá vliv na případné provádění případných kontrol a inspekcí podle článků 5 a 6.
      Článek 8
      Nejpozději tři roky od vstupu tohoto protokolu v platnost a poté každé tři roky mohou obě smluvní strany přezkoumat provádění tohoto protokolu na základě skutečné účasti Marockého království na programech Unie.
      Článek 9
      Tento protokol se vztahuje na jedné straně na území, na která se vztahuje Smlouva o fungování Evropské unie, za podmínek v ní uvedených a na druhé straně na území Marockého království.
      Článek 10
      Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany diplomatickou cestou navzájem oznámí, že byly dokončeny postupy k tomu nezbytné.
      Článek 11
      Tento protokol je nedílnou součástí dohody.
      Článek 12
      Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

         Съставено в Брюксел на тринадесети декември две хиляди и десета година.
         Hecho en Bruselas, el trece de diciembre de dos mil diez.
         V Bruselu dne třináctého prosince dva tisíce deset
         Udfærdiget i Bruxelles den trettende december to tusind og ti.
         Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Dezember zweitausendzehn.
         Kahe tuhande kümnenda aasta detsembrikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.
         Έγινε στις Βρυξέλλες στις δεκατρείς Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
         Done at Brussels on the thirteenth day of December in the year two thousand and ten.
         Fait à Bruxelles, le treize décembre deux mille dix.
         Fatto a Bruxelles, addì tredici dicembre duemiladieci.
         Briselē, divi tūkstoši desmitā gada trīspadsmitajā decembrī.
         Priimta du tūkstančiai dešimtų metų gruodžio tryliktą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év december tizenharmadik napján.
         Magħmul fi Brussell, fit-tlettax-il jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u għaxra.
         Gedaan te Brussel, de dertiende december tweeduizend tien.
         Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego grudnia roku dwa tysiące dziesiątego.
         Feito em Bruxelas, em treze de Dezembro de dois mil e dez.
         Întocmit la Bruxelles, la treisprezece decembrie două mii zece.
         V Bruseli dňa trinásteho decembra dvetisícdesať.
         V Bruslju, dne trinajstega decembra leta dva tisoč deset.
         Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
         Som skedde i Bryssel den trettonde december tjugohundratio.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Кралство Мароко
            Por el Reino de Marruecos
            Za Marocké království
            For Kongeriget Marokko
            Für das Königreich Marokko
            Maroko Kuningriigi nimel
            Για το Βασίλειο του Μαρόκου
            For the Kingdom of Morocco
            Pour le Royaume du Maroc
            Per il Regno del Marocco
            Marokas Karalistes vārdā –
            Maroko Karalystės vardu,
            A Marokkói Királyság részéről
            Għar-Renju tal-Marokk
            Voor het Koninkrijk Marokko
            W imieniu Królestwa Maroka
            Pelo Reino de Marrocos
            Pentru Regatul Maroc
            Za Marocké kráľovstvo
            Za Kraljevino Maroko
            Marokon kuningaskunnan puolesta
            För Konungariket Marocko

         (1)  Úř. věst. L 70, 18.3.2000, s. 2.

         (2)  Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.


title: 2010/702/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 21. října 2010 o postoji, který má Evropská unie zaujmout v Radě stabilizace a přidružení zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení#Návrh – Rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení č. …/… zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé ze dne … o opatřeních pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která jsou obsažena v dohodě o stabilizaci a přidružení

text:
               23.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 306/35

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 21. října 2010
   o postoji, který má Evropská unie zaujmout v Radě stabilizace a přidružení zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení
   (2010/702/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 47 Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) stanoví, že Rada stabilizace a přidružení přijme rozhodnutím vhodná opatření k provádění cílů stanovených v uvedeném článku.

               (2)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (3)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má Evropská unie zaujmout v Radě stabilizace a přidružení zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé k provádění článku 47 dohody, se zakládá na návrhu rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení připojeném k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 21. října 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         J. MILQUET

      (1)  Úř. věst. L 26, 28.1.2005, s. 3.

      Návrh
      ROZHODNUTÍ RADY STABILIZACE A PŘIDRUŽENÍ č. …/…
      zřízené Dohodou o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé
      ze dne …
      o opatřeních pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která jsou obsažena v dohodě o stabilizaci a přidružení
      RADA STABILIZACE A PŘIDRUŽENÍ,
      s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé (1), a zejména na článek 47 uvedené dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Článek 47 Dohody o stabilizaci přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) stanoví koordinaci systémů sociálního zabezpečení Chorvatska a členských států a zásady této koordinace.

                  (2)

                  Článek 47 dohody stanoví, že Rada stabilizace a přidružení přijme rozhodnutí k provádění cílů stanovených v uvedeném článku.

                  (3)

                  S ohledem na uplatnění zásady nediskriminace by toto rozhodnutí nemělo zakládat žádná dodatečná práva vyplývající z určitých skutečností nebo událostí, k nimž došlo na území jedné ze stran dohody, jež podle právních předpisů druhé strany dohody nejsou brány v úvahu, s výjimkou práva na převod určitých dávek.

                  (4)

                  Při používání tohoto rozhodnutí by měl být nárok chorvatských pracovníků na rodinné dávky podmíněn požadavkem, aby s nimi jejich rodinní příslušníci oprávněně pobývali v členském státě, kde jsou tito pracovníci zaměstnáni. Toto rozhodnutí by nemělo zakládat žádný nárok na rodinné dávky ve vztahu k rodinným příslušníkům, kteří pobývají v jiném státě, například Chorvatsku.

                  (5)

                  Nařízení Rady (ES) č. 859/2003 (2) již rozšiřuje působnost nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahovala pouze z důvodu jejich státní příslušnosti. Nařízení (ES) č. 859/2003 již zahrnuje zásadu sčítání dob pojištění, které chorvatští pracovníci získali v jednotlivých členských státech a které se týkají nároku na určité dávky, jak stanoví čl. 47 odst. 1 první odrážka dohody.

                  (6)

                  V zájmu snadnějšího uplatňování pravidel koordinace může být nutné stanovit zvláštní opatření, která odpovídají konkrétním vlastnostem chorvatských právních předpisů.

                  (7)

                  K zajištění hladkého průběhu koordinace systémů sociálního zabezpečení v členských státech a Chorvatsku je nezbytné stanovit zvláštní opatření o spolupráci mezi členskými státy a Chorvatskem, jakož i mezi dotčenými osobami a institucemi příslušného státu.

                  (8)

                  Měla by být přijata přechodná ustanovení k ochraně osob, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a k zajištění toho, aby nepozbyly práv v důsledku jeho vstupu v platnost,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      ČÁST I

         OBECNÁ USTANOVENÍ

      Článek 1
      Definice
      1.   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

                  a)

                  „dohodou“ Dohoda o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Chorvatskou republikou na straně druhé;

                  b)

                  „nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (3) uplatňované v členských státech Evropské unie;

                  c)

                  „prováděcím nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (4);

                  d)

                  „členským státem“ členský stát Evropské unie;

                  e)

                  „pracovníkem“

                              i)

                              pro účely právních předpisů členského státu osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu čl. 1 písm. a) nařízení,

                              ii)

                              pro účely chorvatských právních předpisů osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu těchto právních předpisů;

                  f)

                  „rodinným příslušníkem“

                              i)

                              pro účely právních předpisů členského státu rodinný příslušník ve smyslu čl. 1 písm. i) nařízení,

                              ii)

                              pro účely chorvatských právních předpisů rodinný příslušník ve smyslu těchto právních předpisů;

                  g)

                  „právními předpisy“

                              i)

                              pokud jde o členské státy, právní předpisy ve smyslu čl. 1 písm. l) nařízení, které se týkají dávek, na něž se vztahuje toto rozhodnutí,

                              ii)

                              pokud jde o Chorvatsko, příslušné právní předpisy platné v Chorvatsku, které se týkají dávek, na něž se vztahuje toto rozhodnutí;

                  h)

                  „dávkami“

                              —

                              starobní důchody,

                              —

                              pozůstalostní důchody,

                              —

                              důchody při pracovních úrazech a nemocech z povolání,

                              —

                              invalidní důchody v důsledku pracovních úrazů a nemocí z povolání,

                              —

                              rodinné přídavky;

                  i)

                  „převoditelnými dávkami“,

                              i)

                              pokud jde o členské státy:

                                          —

                                          starobní důchody,

                                          —

                                          pozůstalostní důchody,

                                          —

                                          důchody při pracovních úrazech a nemocech z povolání,

                                          —

                                          invalidní důchody v důsledku pracovních úrazů a nemocí z povolání,

                                    ve smyslu nařízení, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek uvedených v příloze X nařízení,

                              ii)

                              pokud jde o Chorvatsko, odpovídající dávky poskytované podle chorvatských právních předpisů, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek uvedených v příloze I tohoto rozhodnutí.

            2.   Další výrazy použité v tomto rozhodnutí mají význam stanovený:

                  a)

                  pokud jde o členské státy, v nařízení a v prováděcím nařízení;

                  b)

                  pokud jde o Chorvatsko, v příslušných právních předpisech platných v Chorvatsku.

            Článek 2
      Osobní oblast působnosti
      Toto rozhodnutí se vztahuje na:

                  a)

                  pracovníky, kteří jsou chorvatskými státními příslušníky, kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území členského státu a kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům jednoho nebo více členských států, a jejich pozůstalé;

                  b)

                  rodinné příslušníky pracovníků podle písmene a) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v některém členském státě;

                  c)

                  pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu, kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území Chorvatska a kteří podléhají nebo podléhali chorvatským právním předpisům, a jejich pozůstalé, a

                  d)

                  rodinné příslušníky pracovníků podle písmene c) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v Chorvatsku.

            Článek 3
      Rovnost zacházení
      1.   S pracovníky, kteří jsou chorvatskými státními příslušníky a jsou legálně zaměstnáni v členském státě, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání se státními příslušníky členských států, v nichž jsou tito pracovníci zaměstnáni.
      2.   S pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu a jsou legálně zaměstnáni v Chorvatsku, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání s chorvatskými státními příslušníky.
      ČÁST II

         VZTAHY MEZI ČLENSKÝMI STÁTY A CHORVATSKEM

      Článek 4
      Upuštění od pravidel týkajících se bydliště
      1.   Převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i), na které mají osoby uvedené v čl. 2 písm. a) a c) nárok, nepodléhají žádnému snížení, úpravě, pozastavení, odnětí ani konfiskaci z důvodu skutečnosti, že příjemce pobývá

                  i)

                  pro účely dávek podle právních předpisů členského státu na území Chorvatska nebo

                  ii)

                  pro účely dávek podle chorvatských právních předpisů na území členského státu.

            2.   Rodinní příslušníci pracovníka uvedení v čl. 2 písm. b) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem dotyčného členského státu, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území Chorvatska.
      3.   Rodinní příslušníci pracovníka uvedení v čl. 2 písm. d) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem Chorvatska, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území některého členského státu.
      ČÁST III

         RŮZNÁ USTANOVENÍ

      Článek 5
      Spolupráce
      1.   Členské státy a Chorvatsko si navzájem sdělují veškeré informace o změnách ve svých právních předpisech, které mohou mít vliv na používání tohoto rozhodnutí.
      2.   Pro účely tohoto rozhodnutí se orgány a instituce členských států a Chorvatska vzájemně podporují a postupují, jako by používaly své vlastní právní předpisy. Správní pomoc poskytovaná uvedenými orgány a institucemi je v zásadě bezplatná. Příslušné orgány členských států a Chorvatska se však mohou dohodnout na náhradě některých nákladů.
      3.   Orgány a instituce členských států a Chorvatska mohou pro účely tohoto rozhodnutí komunikovat přímo mezi sebou a s dotčenými osobami či jejich zástupci.
      4.   Instituce a osoby, na které se vztahuje toto rozhodnutí, mají povinnost se vzájemně informovat a spolupracovat za účelem řádného používání tohoto rozhodnutí.
      5.   Dotčené osoby musí neprodleně informovat instituce příslušného členského státu nebo Chorvatska, pokud je příslušným státem, a členského státu bydliště nebo Chorvatska, pokud je jejich státem bydliště, o každé změně osobní či rodinné situace, která se dotýká jejich práva na dávky podle tohoto rozhodnutí.
      6.   Nesplnění informační povinnosti uvedené v odstavci 5 může mít za následek použití odpovídajících opatření v souladu s vnitrostátním právem. Tato opatření však musí být rovnocenná opatřením použitelným v obdobných situacích podle vnitrostátního práva a nesmějí žadatelům v praxi znemožňovat či nadměrně ztěžovat výkon práv přiznaných tímto rozhodnutím.
      7.   Členské státy a Chorvatsko mohou přijímat vnitrostátní předpisy, které stanoví podmínky pro ověření nároku na dávky zohledňující skutečnost, že příjemci pobývají nebo mají bydliště mimo území státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce. Tyto předpisy musí být přiměřené, nesmějí být v žádném případě diskriminující na základě státní příslušnosti a musí být v souladu se zásadami tohoto rozhodnutí. Tyto předpisy musí být oznámeny Radě přidružení.
      Článek 6
      Správní kontroly a lékařské prohlídky
      1.   Tento článek se použije na osoby uvedené v článku 2, které pobírají převoditelné dávky uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i), a na instituce pověřené používáním tohoto rozhodnutí.
      2.   Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území Chorvatska, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území Chorvatska a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí na žádost dlužné instituce lékařskou prohlídku instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce v souladu s postupy stanovenými právními předpisy používanými touto institucí.
      Dlužná instituce v případě potřeby informuje instituci místa pobytu nebo bydliště o veškerých zvláštních požadavcích, které je třeba dodržet, a o předmětu lékařské prohlídky.
      Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o lékařskou prohlídku požádala.
      Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat příjemce vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, a to buď na území, na němž má příjemce dávek nebo žadatel o dávky bydliště nebo kde pobývá, anebo v zemi, v níž má sídlo dlužná instituce. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce.
      3.   Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území Chorvatska, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území Chorvatska a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí správní kontrolu na žádost dlužné instituce instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce.
      Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o správní kontrolu požádala.
      Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat situaci týkající se příjemce přezkoumat odborníkem podle vlastního výběru. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce.
      4.   Jeden nebo více členských států a Chorvatsko se mohou dohodnout na jiných správních ustanoveních, o kterých musí informovat Radu stabilizace a přidružení.
      5.   Odchylně od zásady bezplatné vzájemné správní pomoci podle čl. 5 odst. 2 tohoto rozhodnutí hradí skutečnou částku výdajů na kontroly uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku dlužná instituce, která požadovala jejich provedení, instituci, která byla požádána o jejich provedení.
      Článek 7
      Použití článku 120 dohody
      Článek 120 dohody se použije v případě, že se jedna strana domnívá, že druhá strana neplnila povinnosti stanovené v článcích 5 a 6.
      Článek 8
      Zvláštní ustanovení o používání chorvatských právních předpisů
      Rada stabilizace a přidružení může v případě potřeby začlenit do přílohy II zvláštní ustanovení o používání chorvatských právních předpisů.
      Článek 9
      Správní postupy podle stávajících dvoustranných dohod
      Správní postupy obsažené ve stávajících dvoustranných dohodách mezi členským státem a Chorvatskem mohou být i nadále používány, nedotýkají-li se nepříznivě práv a povinností dotčených osob, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí.
      Článek 10
      Dohody doplňující postupy pro používání tohoto rozhodnutí
      Jeden nebo více členských států a Chorvatsko mohou uzavřít dohody určené k doplnění správních postupů pro používání tohoto rozhodnutí, zejména pokud jde o předcházení podvodům a chybám a boj proti nim.
      ČÁST IV

         PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

      Článek 11
      Přechodná ustanovení
      1.   Toto rozhodnutí nezakládá žádné nároky za období přede dnem svého vstupu v platnost.
      2.   S výhradou odstavce 1 se nárok podle tohoto rozhodnutí nabývá i ve vztahu k pojistné události, ke které došlo před jeho vstupem v platnost.
      3.   Jakékoli dávky, které nebyly přiznány nebo jejichž výplata byla pozastavena z důvodu státní příslušnosti nebo bydliště dotyčné osoby, jsou na žádost této osoby přiznány nebo obnoveny s účinností ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost za předpokladu, že nároky, na jejichž základě se dříve dávky poskytovaly, nebyly vyrovnány jednorázovou paušální platbou.
      4.   Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána do dvou let ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky nabyté na základě tohoto rozhodnutí dnem vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a proti dotyčné osobě nelze uplatnit ustanovení právních předpisů žádného z členských států nebo Chorvatska týkající se propadnutí nebo promlčení nároků.
      5.   Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána po uplynutí dvou let ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky, které nepropadly ani nebyly promlčeny, dnem podání žádosti, s výjimkou případů, kdy se použijí příznivější ustanovení právních předpisů kteréhokoli členského státu nebo Chorvatska.
      Článek 12
      Přílohy tohoto rozhodnutí
      1.   Přílohy tohoto rozhodnutí tvoří jeho nedílnou součást.
      2.   Na žádost Chorvatska mohou být přílohy změněny rozhodnutím Rady stabilizace a přidružení.
      Článek 13
      Vstup v platnost
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

         V … dne …

               Za Radu stabilizace a přidružení

               předseda

         (1)  Úř. věst. L 26, 28.1.2005, s. 3.

         (2)  Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.

         PŘÍLOHA I

            SEZNAM CHORVATSKÝCH ZVLÁŠTNÍCH NEPŘÍSPĚVKOVÝCH PENĚŽITÝCH DÁVEK

         …

         PŘÍLOHA II

            ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O POUŽÍVÁNÍ CHORVATSKÝCH PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ

         …


title: 2010/698/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 21. října 2010 o postoji, který má Evropská unie zaujmout v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení#Návrh – Rozhodnutí Rady přidružení č. …/… zřízené Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé ze dne … o opatřeních pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která jsou obsažena v Evropsko-středomořské dohodě

text:
               23.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 306/8

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 21. října 2010
   o postoji, který má Evropská unie zaujmout v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé k přijetí opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení
   (2010/698/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 67 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) stanoví, že před koncem prvního roku následujícího po vstupu dohody v platnost přijme Rada přidružení ustanovení k provádění zásad koordinace systémů sociálního zabezpečení stanovených v článku 65 dohody.

               (2)

               Akční plán EU-Tunisko, přijatý Radou přidružení v souvislosti s evropskou politikou sousedství dne 4. července 2005, vyzývá ve svém cíli číslo 29, druhé odrážce k tomu, aby Rada přidružení přijala rozhodnutí provádějící článek 65 dohody.

               (3)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (4)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má Evropská unie zaujmout v Radě přidružení zřízené Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé k provádění článku 67 dohody, se zakládá na návrhu rozhodnutí Rady přidružení připojeném k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 21. října 2010.

            Za Radu

            předsedkyně

         J. MILQUET

      (1)  Úř. věst. L 97, 30.3.1998, s. 2.

      Návrh
      ROZHODNUTÍ RADY PŘIDRUŽENÍ č. …/…
      zřízené Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé
      ze dne …
      o opatřeních pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která jsou obsažena v Evropsko-středomořské dohodě
      RADA PŘIDRUŽENÍ,
      s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (1), a zejména na článek 67 uvedené dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Články 65 až 68 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) stanoví koordinaci systémů sociálního zabezpečení Tuniska a členských států. Článek 65 stanoví zásady této koordinace.

                  (2)

                  Článek 67 dohody stanoví, že před koncem prvního roku následujícího po vstupu dohody v platnost přijme Rada přidružení ustanovení k provádění zásad stanovených v článku 65 dohody.

                  (3)

                  Akční plán EU-Tunisko, přijatý Radou přidružení v souvislosti s evropskou politikou sousedství dne 4. července 2005, vyzývá ve svém cíli číslo 29, druhé odrážce k tomu, aby bylo přijato rozhodnutí provádějící článek 65 dohody.

                  (4)

                  S ohledem na uplatnění zásady nediskriminace by toto rozhodnutí nemělo zakládat žádná dodatečná práva vyplývající z určitých skutečností nebo událostí, k nimž došlo na území jedné ze stran dohody, jež podle právních předpisů druhé strany dohody nejsou brány v úvahu, s výjimkou práva na převod určitých dávek.

                  (5)

                  Při používání tohoto rozhodnutí by měl být nárok tuniských pracovníků na rodinné dávky podmíněn požadavkem, aby s nimi jejich rodinní příslušníci oprávněně pobývali v členském státě, kde jsou tito pracovníci zaměstnáni. Toto rozhodnutí by nemělo zakládat žádný nárok na rodinné dávky ve vztahu k rodinným příslušníkům, kteří pobývají v jiném státě, například Tunisku.

                  (6)

                  Nařízení Rady (ES) č. 859/2003 (2) již rozšiřuje působnost nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahovala pouze z důvodu jejich státní příslušnosti. Nařízení (ES) č. 859/2003 již zahrnuje zásadu sčítání dob pojištění, které tuniští pracovníci získali v jednotlivých členských státech a které se týkají nároku na určité dávky, jak stanoví čl. 65 odst. 2 dohody.

                  (7)

                  V zájmu snadnějšího uplatňování pravidel koordinace může být nutné stanovit zvláštní opatření, která odpovídají konkrétním vlastnostem tuniských právních předpisů.

                  (8)

                  K zajištění hladkého průběhu koordinace systémů sociálního zabezpečení v členských státech a Tunisku je nezbytné stanovit zvláštní opatření o spolupráci mezi členskými státy a Tuniskem, jakož i mezi dotčenými osobami a institucemi příslušného státu.

                  (9)

                  Měla by být přijata přechodná ustanovení k ochraně osob, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a k zajištění toho, aby nepozbyly práv v důsledku jeho vstupu v platnost,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      ČÁST I

         OBECNÁ USTANOVENÍ

      Článek 1
      Definice
      1.   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

                  a)

                  „dohodou“ Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé;

                  b)

                  „nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (3) uplatňované v členských státech Evropské unie;

                  c)

                  „prováděcím nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (4);

                  d)

                  „členským státem“ členský stát Evropské unie;

                  e)

                  „pracovníkem“

                              i)

                              pro účely právních předpisů členského státu osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu čl. 1 písm. a) nařízení,

                              ii)

                              pro účely tuniských právních předpisů osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu těchto právních předpisů;

                  f)

                  „rodinným příslušníkem“

                              i)

                              pro účely právních předpisů členského státu rodinný příslušník ve smyslu čl. 1 písm. i) nařízení,

                              ii)

                              pro účely tuniských právních předpisů rodinný příslušník ve smyslu těchto právních předpisů;

                  g)

                  „právními předpisy“,

                              i)

                              pokud jde o členské státy, právní předpisy ve smyslu čl. 1 písm. l) nařízení,

                              ii)

                              pokud jde o Tunisko, odpovídající příslušné právní předpisy platné v Tunisku;

                  h)

                  „dávkami“,

                              i)

                              pokud jde o členské státy, dávky uvedené v článku 3 nařízení,

                              ii)

                              pokud jde o Tunisko, odpovídající dávky platné v Tunisku;

                  i)

                  „převoditelnými dávkami“,

                              i)

                              pokud jde o členské státy:

                                          —

                                          starobní důchody,

                                          —

                                          pozůstalostní důchody,

                                          —

                                          důchody při pracovních úrazech a nemocech z povolání,

                                          —

                                          invalidní důchody v důsledku pracovních úrazů a nemocí z povolání,

                                    ve smyslu nařízení, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek uvedených v příloze X nařízení,

                              ii)

                              pokud jde o Tunisko, odpovídající dávky poskytované podle tuniských právních předpisů, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek stanovených v příloze I tohoto rozhodnutí.

            2.   Další výrazy použité v tomto rozhodnutí mají význam stanovený:

                  a)

                  pokud jde o členské státy, v nařízení a v prováděcím nařízení;

                  b)

                  pokud jde o Tunisko, v příslušných právních předpisech platných v Tunisku.

            Článek 2
      Osobní oblast působnosti
      Toto rozhodnutí se vztahuje na:

                  a)

                  pracovníky, kteří jsou tuniskými státními příslušníky, kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území členského státu a kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům jednoho nebo více členských států, a jejich pozůstalé;

                  b)

                  rodinné příslušníky pracovníků podle písmene a) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v některém členském státě;

                  c)

                  pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu, kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území Tuniska a kteří podléhají nebo podléhali tuniským právním předpisům, a jejich pozůstalé, a

                  d)

                  rodinné příslušníky pracovníků podle písmene c) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v Tunisku.

            Článek 3
      Rovnost zacházení
      1.   S pracovníky, kteří jsou tuniskými státními příslušníky a jsou legálně zaměstnáni v členském státě, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání se státními příslušníky členských států, v nichž jsou tito pracovníci zaměstnáni.
      2.   S pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu a jsou legálně zaměstnáni v Tunisku, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání s tuniskými státními příslušníky.
      ČÁST II

         VZTAHY MEZI ČLENSKÝMI STÁTY A TUNISKEM

      Článek 4
      Upuštění od pravidel týkajících se bydliště
      1.   Převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i), na které mají osoby uvedené v čl. 2 písm. a) a c) nárok, nepodléhají žádnému snížení, úpravě, pozastavení, odnětí ani konfiskaci z důvodu skutečnosti, že příjemce pobývá

                  i)

                  pro účely dávek podle právních předpisů členského státu na území Tuniska nebo

                  ii)

                  pro účely dávek podle tuniských právních předpisů na území členského státu.

            2.   Rodinní příslušníci pracovníka uvedení v čl. 2 písm. b) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem dotyčného členského státu, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území Tuniska.
      3.   Rodinní příslušníci pracovníka uvedení v čl. 2 písm. d) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem Tuniska, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území některého členského státu.
      ČÁST III

         RŮZNÁ USTANOVENÍ

      Článek 5
      Spolupráce
      1.   Členské státy a Tunisko si navzájem sdělují veškeré informace o změnách ve svých právních předpisech, které mohou mít vliv na používání tohoto rozhodnutí.
      2.   Pro účely tohoto rozhodnutí se orgány a instituce členských států a Tuniska vzájemně podporují a postupují, jako by používaly své vlastní právní předpisy. Správní pomoc poskytovaná uvedenými orgány a institucemi je v zásadě bezplatná. Příslušné orgány členských států a Tuniska se však mohou dohodnout na náhradě některých nákladů.
      3.   Orgány a instituce členských států a Tuniska mohou pro účely tohoto rozhodnutí komunikovat přímo mezi sebou a s dotčenými osobami či jejich zástupci.
      4.   Instituce a osoby, na které se vztahuje toto rozhodnutí, mají povinnost se vzájemně informovat a spolupracovat za účelem řádného používání tohoto rozhodnutí.
      5.   Dotčené osoby musí neprodleně informovat instituce příslušného členského státu nebo Tuniska, pokud je příslušným státem, a členského státu bydliště nebo Tuniska, pokud je jejich státem bydliště, o každé změně osobní či rodinné situace, která se dotýká jejich práva na dávky podle tohoto rozhodnutí.
      6.   Nesplnění informační povinnosti uvedené v odstavci 5 může mít za následek použití odpovídajících opatření v souladu s vnitrostátním právem. Tato opatření však musí být rovnocenná opatřením použitelným v obdobných situacích podle vnitrostátního práva a nesmějí žadatelům v praxi znemožňovat či nadměrně ztěžovat výkon práv přiznaných tímto rozhodnutím.
      7.   Členské státy a Tunisko mohou přijímat vnitrostátní předpisy, které stanoví podmínky pro ověření nároku na dávky zohledňující skutečnost, že příjemci pobývají nebo mají bydliště mimo území státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce. Tyto předpisy musí být přiměřené, nesmějí být v žádném případě diskriminující na základě státní příslušnosti a musí být v souladu se zásadami tohoto rozhodnutí. Tyto předpisy musí být oznámeny Radě přidružení.
      Článek 6
      Správní kontroly a lékařské prohlídky
      1.   Tento článek se použije na osoby uvedené v článku 2, které pobírají převoditelné dávky uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i), a na instituce pověřené používáním tohoto rozhodnutí.
      2.   Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území Tuniska, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území Tuniska a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí na žádost dlužné instituce lékařskou prohlídku instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce v souladu s postupy stanovenými právními předpisy používanými touto institucí.
      Dlužná instituce v případě potřeby informuje instituci místa pobytu nebo bydliště o veškerých zvláštních požadavcích, které je třeba dodržet, a o předmětu lékařské prohlídky.
      Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o lékařskou prohlídku požádala.
      Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat příjemce vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, a to buď na území, na němž má příjemce dávek nebo žadatel o dávky bydliště nebo kde pobývá, anebo v zemi, v níž má sídlo dlužná instituce. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce.
      3.   Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území Tuniska, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území Tuniska a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí správní kontrolu na žádost dlužné instituce instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce.
      Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o správní kontrolu požádala.
      Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat situaci týkající se příjemce přezkoumat odborníkem podle vlastního výběru. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce.
      4.   Jeden nebo více členských států a Tunisko se mohou dohodnout na jiných správních ustanoveních, o kterých musí informovat Radu přidružení.
      5.   Odchylně od zásady bezplatné vzájemné správní pomoci podle čl. 5 odst. 2 tohoto rozhodnutí hradí skutečnou částku výdajů na kontroly uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku dlužná instituce, která požadovala jejich provedení, instituci, která byla požádána o jejich provedení.
      Článek 7
      Použití článku 90 dohody
      Článek 90 dohody se použije v případě, že se jedna strana domnívá, že druhá strana nesplnila povinnosti stanovené v článcích 5 a 6.
      Článek 8
      Zvláštní ustanovení o používání tuniských právních předpisů
      Rada přidružení může v případě potřeby začlenit do přílohy II zvláštní ustanovení o používání tuniských právních předpisů.
      Článek 9
      Správní postupy podle stávajících dvoustranných dohod
      Správní postupy obsažené ve stávajících dvoustranných dohodách mezi členským státem a Tuniskem mohou být i nadále používány, nedotýkají-li se nepříznivě práv a povinností dotčených osob, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí.
      Článek 10
      Dohody doplňující postupy pro používání tohoto rozhodnutí
      Jeden nebo více členských států a Tunisko mohou uzavřít dohody určené k doplnění správních postupů pro používání tohoto rozhodnutí, zejména pokud jde o předcházení podvodům a chybám a boj proti nim.
      ČÁST IV

         PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

      Článek 11
      Přechodná ustanovení
      1.   Toto rozhodnutí nezakládá žádné nároky za období přede dnem svého vstupu v platnost.
      2.   S výhradou odstavce 1 se nárok podle tohoto rozhodnutí nabývá i ve vztahu k pojistné události, ke které došlo před jeho vstupem v platnost.
      3.   Jakékoli dávky, které nebyly přiznány nebo jejichž výplata byla pozastavena z důvodu státní příslušnosti nebo bydliště dotyčné osoby, jsou na žádost této osoby přiznány nebo obnoveny s účinností ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost za předpokladu, že nároky, na jejichž základě se dříve dávky poskytovaly, nebyly vyrovnány jednorázovou paušální platbou.
      4.   Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána do dvou let ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky nabyté na základě tohoto rozhodnutí dnem vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a proti dotyčné osobě nelze uplatnit ustanovení právních předpisů žádného z členských států nebo Tuniska týkající se propadnutí nebo promlčení nároků.
      5.   Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána po uplynutí dvou let ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky, které nepropadly ani nebyly promlčeny, dnem podání žádosti, s výjimkou případů, kdy se použijí příznivější ustanovení právních předpisů kteréhokoli členského státu nebo Tuniska.
      Článek 12
      Přílohy tohoto rozhodnutí
      1.   Přílohy tohoto rozhodnutí tvoří jeho nedílnou součást.
      2.   Na žádost Tuniska mohou být přílohy změněny rozhodnutím Rady přidružení.
      Článek 13
      Vstup v platnost
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

         V… dne …

               Za Radu přidružení

               předseda

         (1)  Úř. věst. L 97, 30.3.1998, s. 2.

         (2)  Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.

         PŘÍLOHA I

            SEZNAM TUNISKÝCH ZVLÁŠTNÍCH NEPŘÍSPĚVKOVÝCH PENĚŽITÝCH DÁVEK

         …

         PŘÍLOHA II

            ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O POUŽÍVÁNÍ TUNISKÝCH PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ

         …