title: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 23. dubna 2009 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro životní prostředí na rozpočtový rok 2007

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/180

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 23. dubna 2009
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro životní prostředí na rozpočtový rok 2007
   (2009/673/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2007 (1),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2007, spolu s odpověďmi agentury (2),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 10. února 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1210/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí (4), a zejména na článek 13 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A6-0171/2009),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli Evropské agentury pro životní prostředí absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2007;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Evropské agentury pro životní prostředí, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 278, 31.10.2008, s. 4.

      (2)  Úř. věst. C 311, 5.12.2008, s. 64.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 120, 11.5.1990, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
   USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 23. dubna 2009
   obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2007
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2007 (1),

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2007, spolu s odpověďmi agentury (2),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 10. února 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1210/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí (4), a zejména na článek 13 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A6-0171/2009),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr (EÚD) prohlásil, že získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka za rozpočtový rok 2007 je spolehlivá a uskutečněné operace jsou legální a správné;

               B.

               vzhledem k tomu, že dne 22. dubna 2008 Parlament udělil výkonnému řediteli Evropské agentury pro životní prostředí absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2006 (6) a ve svém usnesení provázejícím rozhodnutí o udělení absolutoria mj. na základě výroční zprávy agentury konstatoval, že jedna třetina zaměstnanců je jedné národnosti, a rovněž cíl agentury (uvedený v její výroční zprávě) zlepšit vyváženost a rozmanitost zaměstnanců,

               1.

               pokládá Evropskou agenturu pro životní prostředí (dále jen „agentura“) za zdroj důležitých právních předpisů v oblasti životního prostředí pro všechny orgány EU a tvůrce její politiky; s uspokojením konstatuje, že se agentuře daří koordinovat Evropskou informační a pozorovací síť pro životní prostředí a pomáhat institucím EU a členským státům zlepšovat jejich znalosti, pokud jde o údaje a informace o životním prostředí;

               2.

               vybízí agenturu, aby i nadále usilovala o rozvíjení svých komunikačních metod tak, aby její závěry získaly větší pozornost sdělovacích prostředků, a stimulovala tak veřejnou diskusi o závažných otázkách v oblasti životního prostředí, jakými jsou klimatické změny, biologická rozmanitost a hospodaření s přírodními zdroji;

               3.

               zdůrazňuje skutečnost, že tomu, aby byly programy pro životní prostředí účinné, často brání neexistence posouzení dopadů jiných právních předpisů a programů Společenství na životní prostředí; je přesvědčen, že by agentura EEA mohla poskytovat podporu tvůrcům politiky tím, že bude dále rozšiřovat svou práci v oblasti posuzování dopadu na životní prostředí;

               4.

               zdůrazňuje úlohu agentury při hodnocení uplatňování právních předpisů EU v oblasti životního prostředí jak v EU, tak v zemích, které se výhledově mohou stát jejími členy;

               5.

               vítá iniciativu agentury kompenzovat klimatické dopady letů v souvislosti se služebními cestami pracovníků agentury a účastníků těchto činností;

         Postupy přijímání zaměstnanců

               6.

               bere na vědomí výsledky auditu EÚD, podle nichž ve dvou případech postup přijímání zaměstnanců nesplňoval požadavky transparentnosti a nediskriminace, neboť kandidáti, kteří nesplňovali kritéria výběru, byli posuzováni pro další hodnocení a kritéria pro pozvání nejlepších kandidátů na pohovor nebyla zdokumentována;

               7.

               bere na vědomí odpověď agentury, že do dalšího výběru zařadili ty kandidáty, kteří se nejvíce přiblížili kritériím výběru, aby měli ve výběrovém řízení více kandidátů; naléhavě vyzývá agenturu, aby dodržela slib, že pokud se podobná situace bude v budoucnu opakovat, znovu zveřejní nabídku volného místa;

               8.

               bere na vědomí slib agentury, že bude lépe dokumentovat výběr z kandidátů na užším seznamu;

         Postupy zadávání veřejných zakázek

               9.

               bere na vědomí, že EÚD objevil dva případy v celkové hodnotě přibližně 26 000 EUR, kdy byla přímo udělena zakázka na poskytování služeb, které nesplňovaly požadavky finančního nařízení;

               10.

               pokládá za neuspokojivou odpověď agentury, že tyto smlouvy byly přiděleny díky značnému přínosu, který by z nich agentuře plynul, a že ojedinělý charakter těchto případů byl dostatečně zdokumentován;

               11.

               dále konstatuje, že EÚD podal zprávu o případu s přibližnou hodnotou 215 000 EUR, kdy se jednalo o specifickou smlouvu na poskytování služeb, která nebyla v souladu s podmínkami rámcové smlouvy, což zpochybnilo transparentnost postupu;

               12.

               bere na vědomí odpověď agentury, že se tento případ týkal systémů IT a že původní objednávka byla rozšířena, když bylo nutno zvýšit kapacitu paměti a serveru; bere na vědomí odpověď, že budoucí významné nákupy v oblasti IT budou předmětem výběrového řízení;

               13.

               vyzývá agenturu, aby zajistila, že pravidla pro zadávání veřejných zakázek budou plně dodržována;

         Slabiny ve správě smluv o grantech s evropskými tematickými centry

               14.

               bere na vědomí poznámku EÚD, že agentura provedla pouze omezené kontroly týkající se plateb uskutečněných ve prospěch evropských tematických center na základě smluv o grantech;

               15.

               je spokojen a odpovědí agentury, že zavedla nové kontrolní postupy v souladu s připomínkami EÚD, včetně ověřovacích návštěv a dalších podrobných kontrol předcházejících konečným platbám; bere na vědomí, že agentura uskutečnila čtyři ověřující návštěvy týkající se dotací na rok 2007;

               16.

               bere na vědomí zjištění EÚD, že smlouvy o grantech mezi agenturou a evropskými tematickými centry poskytují paušální sazbu na jejich nepřímé výdaje (provozní náklady) ve výši 20 % přímých výdajů, zatímco prováděcí pravidla finančního nařízení tuto sazbu omezují na 7 %; konstatuje, že podle těchto pravidel lze tento strop překročit pouze na základě odůvodněného rozhodnutí agentury; konstatuje, že agentura žádné takové rozhodnutí nepřijala;

               17.

               konstatuje, že podle zjištění EÚD by při použití % sazby byla částka vyplacená v roce 2007 o 300 000 EUR nižší;

               18.

               bere na vědomí, že agentura uznává, že nepřijala potřebné odůvodněné rozhodnutí, že však podrobně posoudila sazbu provozních nákladů před schválením dohod a že sazba provozních nákladů byla výslovně posuzována při přípravě smluvních podmínek;

               19.

               bere na vědomí závazek agentury zajistit, aby správní rada takové odůvodněné rozhodnutí přijala pro budoucí výzvy týkající se evropských tematických center, které se mají konat v období 2009/2010;

         Opatření přijatá na základě předchozích postupů udělování absolutoria

               20.

               připomíná svůj požadavek, který přednesl v usnesení provázejícím rozhodnutí o udělení absolutoria týkajícího se rozpočtového roku 2005 (7), aby agentura před 1. lednem 2010 a poté každých pět let zadávala nezávislé externí hodnocení svých výsledků na základě svého zakládajícího nařízení a pracovního programu, o němž rozhodla správní rada;

               21.

               bere na vědomí, že podle informací poskytnutých ve výroční zprávě agentura očekává výsledky nezávislého externího hodnocení dopadu a účinnosti své pětileté strategie na období 2004–2008;

               22.

               vyzývá agenturu, aby orgán udělující absolutorium informovala o výsledcích externího hodnocení, jakmile je bude mít k dispozici;

               23.

               vyslovuje politování, že podle údajů poskytnutých ve výroční zprávě agentury se situace týkající se vyváženosti a rozmanitosti zaměstnanců v roce 2007 výrazně nezlepšila, neboť jedna třetina zaměstnanců je i nadále jedné národnosti;

               24.

               vyzývá agenturu, aby zvýšila své snahy o zlepšení vyváženosti a rozmanitosti zaměstnanců;

               25.

               pokud jde o další připomínky, které jsou připojeny k rozhodnutí o udělení absolutoria a jsou horizontální povahy, odkazuje na své usnesení ze dne 23. dubna 2009 o finančním řízení a kontrole agentur EU (8).

      (1)  Úř. věst. C 278, 31.10.2008, s. 4.

      (2)  Úř. věst. C 311, 5.12.2008, s. 64.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 120, 11.5.1990, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 88, 31.3.2009, s. 159.

      (7)  Úř. věst. L 187, 15.7.2008, s. 107.

      (8)  Viz strana 206 v tomto čísle Úředního věstníku.


               17.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 349/115

         P8_TA(2015)0357
   Jmenování výkonného ředitele EFSI
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. října 2015 o návrhu na jmenování výkonného ředitele Evropského fondu pro strategické investice (C8-0304/2015 – 2015/0901(NLE))
   (Souhlas)
   (2017/C 349/34)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na návrh řídící rady Evropského fondu pro strategické investice (EFSI) ze dne 2. října 2015 týkající se jmenování jeho výkonného ředitele (C8-0304/2015),

               —

               s ohledem na čl. 7 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1017 ze dne 25. června 2015 o Evropském fondu pro strategické investice, Evropském centru pro investiční poradenství a Evropském portálu investičních projektů a o změně nařízení (EU) č. 1291/2013 a (EU) č. 1316/2013 – Evropský fond pro strategické investice (1),

               —

               s ohledem na svůj jednací řád,

               —

               s ohledem na společnou debatu Rozpočtového výboru a Hospodářského a měnového výboru uskutečněnou podle článku 55 jednacího řádu Parlamentu,

               —

               s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru a Hospodářského a měnového výboru (A8-0292/2015),

               A.

               vzhledem k tomu, že čl. 7 odst. 6 nařízení (EU) 2015/1017 stanoví, že výkonný ředitel a zástupce výkonného ředitele EFSI mají být jmenováni Evropskou investiční bankou (EIB) na základě otevřeného a transparentního výběrového řízení v souladu s postupy EIB, přičemž Evropský parlament musí být ve všech fázích tohoto výběrového řízení řádně a včas informován, a poté, co je schválí Evropský parlament;

               B.

               vzhledem k tomu, že řídící rada EFSI přijala dne 2. října 2015 návrh na jmenování výkonného ředitele a zástupce výkonného ředitele EFSI a tento návrh předala Evropskému parlamentu;

               C.

               vzhledem k tomu, že dne 13. října 2015 uspořádal Rozpočtový výbor a Hospodářský a měnový výbor slyšení s Wilhelmem Moltererem, kandidátem na funkci výkonného ředitele EFSI, na němž kandidát pronesl úvodní prohlášení a poté odpovídal na otázky členů výborů;

               1.

               schvaluje jmenování Wilhelma Molterera do funkce výkonného ředitele EFSI;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě, Komisi, Evropské investiční bance a vládám členských států.

      (1)  Úř. věst. L 169, 1.7.2015, s. 1.


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2015/287 ze dne 31. prosince 2014 o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvcích na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Lietuvos bankas (ECB/2014/61)

text:
               21.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 50/44

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2015/287
   ze dne 31. prosince 2014
   o splacení základního kapitálu, převodu devizových rezerv a příspěvcích na rezervní fondy a rezervy Evropské centrální banky ze strany Lietuvos bankas (ECB/2014/61)
   Rada guvernérů Evropské centrální banky,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 30.1, 30.3, 48.1 a 48.2 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 1 rozhodnutí Rady 2014/509/EU (1) v souladu s čl. 140 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie splňuje Litva podmínky nezbytné pro přijetí eura a výjimka v její prospěch podle článku 4 aktu o přistoupení z roku 2003 (2) se s účinkem od 1. ledna 2015 zrušuje.

               (2)

               Článek 48.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) stanoví, že národní centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, je povinna splatit svůj upsaný podíl na základním kapitálu Evropské centrální banky (ECB) ve stejném rozsahu jako národní centrální banky ostatních členských států, jejichž měnou je euro. Národní centrální banky stávajících členských států, jejichž měnou je euro, splatily své podíly na upsaném základním kapitálu ECB v plné výši (3). Podle článku 2 rozhodnutí ECB/2013/28 (4) činí vážený podíl Lietuvos bankas v klíči pro upisování základního kapitálu ECB 0,4132 %. Lietuvos bankas již splatila část svého podílu na upsaném základním kapitálu ECB v souladu s článkem 1 rozhodnutí ECB/2013/31 (5). Zbývající dlužná částka proto činí 43 051 594,36 EUR a je výsledkem násobku upsaného základního kapitálu ECB (10 825 007 069,61 EUR) a váženého podílu Lietuvos bankas v klíči pro upisování základního kapitálu (0,4132 %) po odečtení části jejího podílu na upsaném základním kapitálu ECB, která byla již splacena.

               (3)

               Článek 48.1 ve spojení s článkem 30.1 statutu ESCB stanoví, že národní centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, je též povinna převést na ECB devizové rezervy. Podle článku 48.1 statutu ESCB se výše těchto převodů určuje násobkem hodnoty devizových rezerv, které již byly v souladu s článkem 30.1 statutu ESCB převedeny na ECB, vyjádřené v eurech podle platných směnných kurzů, a poměru mezi počtem podílů upsaných dotyčnou národní centrální bankou a počtem podílů již splacených národními centrálními bankami ostatních členských států, jejichž měnou je euro. Při určování „devizových rezerv, které již byly v souladu s článkem 30.1 převedeny na ECB“, je třeba náležitě zohlednit předchozí úpravy klíče pro upisování základního kapitálu ECB (6) podle článku 29.3 statutu ESCB a rozšíření klíče pro upisování základního kapitálu ECB podle článku 48.3 statutu ESCB (7). Podle rozhodnutí ECB/2013/26 (8) proto činí hodnota devizových rezerv, které již byly podle článku 30.1 statutu ESCB převedeny na ECB, vyjádřená v eurech, 338 656 541,82.

               (4)

               Devizové rezervy, které má Lietuvos bankas převést, by měly být v amerických dolarech a zlatě anebo by měly být v amerických dolarech a zlatě denominovány.

               (5)

               Článek 30.3 statutu ESCB stanoví, že ECB je povinna připsat ve prospěch každé národní centrální banky členského státu, jehož měnou je euro, pohledávku ve výši devizových rezerv, jež tato národní centrální banka převedla na ECB. Ustanovení o denominaci a úročení pohledávek, které již byly připsány ve prospěch národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro (9), by se měla vztahovat též na denominaci a úročení pohledávek Lietuvos bankas.

               (6)

               Článek 48.2 statutu ESCB stanoví, že národní centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, je povinna přispívat do rezervních fondů ECB a do rezerv rovnocenných rezervním fondům a na částku, jež má být ještě vyčleněna na rezervní fondy a rezervy odpovídající zůstatku účtu zisků a ztrát k 31. prosinci roku, který předcházel roku zrušení výjimky. Výše tohoto příspěvku se určuje podle článku 48.2 statutu ESCB.

               (7)

               Analogicky k článku 3.5 jednacího řádu Evropské centrální banky (10) měl guvernér Lietuvos bankas možnost vznést připomínky k tomuto rozhodnutí před jeho přijetím,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               a)

               „devizovými rezervami“ zlato nebo americké dolary;

               b)

               „zlatem“ troyské unce ryzího zlata ve formě zlatých cihel (London Good Delivery) podle standardů London Bullion Market Association;

               c)

               „americkými dolary“ zákonná měna Spojených států.

         Článek 2
   Výše a forma splaceného základního kapitálu
   1.   S účinkem od 1. ledna 2015 splatí Lietuvos bankas zbývající část svého podílu na upsaném základním kapitálu ECB, která činí 43 051 594,36 EUR.
   2.   Lietuvos bankas uhradí ECB částku uvedenou v odstavci 1 dne 2. ledna 2015 zvláštním převodem uskutečněným prostřednictvím transevropského expresního automatizovaného systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2).
   3.   Dne 2. ledna 2015 Lietuvos bankas uhradí ECB zvláštním převodem uskutečněným prostřednictvím TARGET2 úrok, který vznikne 1. ledna 2015 z částky splatné ECB podle odstavce 2. Tento úrok se vypočítá za každý den s použitím metody výpočtu skutečný počet dnů/360, pomocí sazby rovnající se mezní úrokové sazbě, kterou Eurosystém použil při své poslední hlavní refinanční operaci.
   Článek 3
   Převod devizových rezerv
   1.   S účinkem od 1. ledna 2015 a v souladu s tímto článkem a opatřeními přijatými na jeho základě převede Lietuvos bankas na ECB devizové rezervy v hodnotě odpovídající částce 338 656 541,82 EUR takto:

               Částka amerických dolarů v hotovosti vyjádřená v eurech

               Hodnota zlata vyjádřená v eurech

               Celková částka vyjádřená v eurech

               287 858 060,55

               50 798 481,27

               338 656 541,82

         2.   Částka devizových rezerv vyjádřená v eurech, kterou má Lietuvos bankas převést podle odstavce 1, se vypočte na základě směnných kurzů mezi eurem a americkým dolarem stanovených v rámci 24hodinového písemného konzultačního řízení mezi Eurosystémem a Lietuvos bankas dne 31. prosince 2014 a v případě zlata na základě ceny v amerických dolarech za troyskou unci ryzího zlata stanovené v rámci určování ceny zlata v Londýně (London gold fixing) v 10:30 londýnského času dne 31. prosince 2014.
   3.   ECB potvrdí Lietuvos bankas co možná nejdříve částku vypočtenou podle odstavce 2.
   4.   V souladu s odstavcem 1 převede Lietuvos bankas na ECB částku amerických dolarů v hotovosti odpovídající částce v eurech uvedené v tabulce v odstavci 1.
   5.   Částka amerických dolarů v hotovosti odpovídající částce v eurech uvedené v tabulce v odstavci 1 se převede na účty, které určí ECB. Dnem vypořádání pro převod amerických dolarů v hotovosti na ECB je 5. leden 2015. Lietuvos bankas udělí pokyny k uskutečnění tohoto převodu na ECB.
   6.   Hodnota zlata, které Lietuvos bankas převádí na ECB v souladu s odstavcem 1, se co nejvíce blíží částce 50 798 481,27 EUR, avšak tuto částku nepřesáhne.
   7.   Lietuvos bankas převede zlato uvedené v odstavci 1 v neinvestované podobě na účty a místa, které určí ECB. Dnem vypořádání pro převod zlata na ECB je 5. leden 2015. Lietuvos bankas udělí pokyny k uskutečnění tohoto převodu na ECB.
   8.   Převede-li Lietuvos bankas na ECB zlato v hodnotě nižší, než je částka stanovená v odstavci 1, převede 5. ledna 2015 částku amerických dolarů v hotovosti odpovídající výslednému rozdílu na účet ECB, který určí ECB. Tato částka amerických dolarů v hotovosti netvoří součást devizových rezerv, které Lietuvos bankas převádí na ECB v souladu s odstavcem 4.
   9.   Případný rozdíl mezi celkovou částkou vyjádřenou v eurech, která je uvedena v odstavci 1, a částkou uvedenou v čl. 4 odst. 1 se vyrovná v souladu s dohodou ze dne 31. prosince 2014 mezi Lietuvos bankas a Evropskou centrální bankou o pohledávce připsané Evropskou centrální bankou ve prospěch Lietuvos bankas podle článku 30.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (11).
   Článek 4
   Denominace, úročení a splatnost pohledávky ve výši příspěvku
   1.   S účinkem od 1. ledna 2015 a za podmínek úpravy týkající se dnů vypořádání převodů devizových rezerv v článku 3 připíše ECB ve prospěch Lietuvos bankas pohledávku denominovanou v eurech ve výši celkové částky jejího příspěvku na devizové rezervy vyjádřené v eurech. Tato pohledávka činí 239 453 709,58 EUR.
   2.   Pohledávka, kterou ECB připíše ve prospěch Lietuvos bankas, se úročí ode dne vypořádání. Úrok se vypočítá za každý den s použitím metody výpočtu skutečný počet dnů/360, pomocí sazby rovnající se 85 % mezní úrokové sazby, kterou použil Eurosystém při své poslední hlavní refinanční operaci.
   3.   Vzniklý úrok vypočtený v souladu s odstavcem 2 se Lietuvos bankas platí na konci každého účetního roku. ECB čtvrtletně informuje Lietuvos bankas o souhrnné částce.
   4.   Nelze žádat vyplacení pohledávky.
   Článek 5
   Příspěvky na rezervní fondy a rezervy ECB
   1.   S účinkem od 1. ledna 2015 přispívá Latvijas Banka do rezervních fondů ECB a do rezerv rovnocenných rezervním fondům a na částku, jež má být ještě vyčleněna na rezervní fondy a rezervy odpovídající zůstatku účtu zisků a ztrát k 31. prosinci 2014.
   2.   Výše příspěvků Lietuvos bankas se určuje podle článku 48.2 statutu ESCB. Odkazy v článku 48.2 na „počet podílů upsaných dotyčnou centrální bankou“ a na „počet podílů již splacených ostatními centrálními bankami“ se vztahují na vážený podíl Lietuvos bankas a vážené podíly národních centrálních bank ostatních členských států, jejichž měnou je euro, v klíči pro upisování základního kapitálu ECB podle rozhodnutí ECB/2013/26.
   3.   Pro účely odstavce 1 zahrnují pojmy „rezervní fondy ECB“ a „rezervy rovnocenné rezervním fondům“ všeobecný rezervní fond ECB, zůstatky na účtech přecenění a rezervy na krytí kurzového, úrokového a úvěrového rizika, rizika tržních cen a rizika souvisejícího s cenou zlata.
   4.   ECB vypočítá a potvrdí Lietuvos bankas výši jejího příspěvku podle odstavce 1 nejpozději v první pracovní den následující po schválení účetní závěrky ECB za rok 2014 Radou guvernérů.
   5.   V druhý pracovní den následující po schválení účetní závěrky ECB za rok 2014 Radou guvernérů Lietuvos bankas uhradí ECB prostřednictvím TARGET2:

               a)

               částku splatnou ve prospěch ECB vypočtenou podle odstavce 4, sníženou případně o částku, která byla převedena nad rámec pohledávky uvedené v čl. 4 odst. 1 ve dnech vypořádání stanovených v čl. 3 odst. 5 a čl. 3 odst. 7 (zálohový příspěvek) a

               b)

               úrok, který za období od 1. ledna 2015 do dne platby vznikne z částky splatné ve prospěch ECB vypočtené podle odstavce 4, snížené o zálohový příspěvek.

         6.   Úrok podle odst. 5 písm. b) se vypočítá za každý den s použitím metody výpočtu skutečný počet dnů/360, pomocí sazby rovnající se mezní úrokové sazbě, kterou použil Eurosystém při své poslední hlavní refinanční operaci.
   Článek 6
   Pravomoci
   1.   Výkonná rada ECB vydává v potřebném rozsahu pokyny Lietuvos bankas s cílem upřesnit a provést jakákoli ustanovení tohoto rozhodnutí a stanovit vhodná opatření k řešení případných problémů.
   2.   Veškeré pokyny Výkonné rady podle odstavce 1 se neprodleně oznamují Radě guvernérů a Výkonná rada se řídí rozhodnutím, které Rada guvernérů v dané věci přijme.
   Článek 7
   Závěrečné ustanovení
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 31. prosince 2014.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2014/509/EU ze dne 23. července 2014 o přijetí eura Litvou ke dni 1. ledna 2015 (Úř. věst. L 228, 31.7.2014, s. 29).

      (2)  Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33).

      (3)  Rozhodnutí ECB/2013/30 ze dne 29. srpna 2013 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 61).

      (4)  Rozhodnutí ECB/2013/28 ze dne 29. srpna 2013 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 53).

      (5)  Rozhodnutí ECB/2013/31 ze dne 30. srpna 2013 o splacení základního kapitálu Evropské centrální banky národními centrálními bankami mimo eurozónu (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 63).

      (6)  Viz poznámka pod čarou 4.

      (7)  Rozhodnutí ECB/2013/17 ze dne 21. června 2013 o procentních podílech národních centrálních bank v klíči pro upisování základního kapitálu Evropské centrální banky (Úř. věst. L 187, 6.7.2013, s. 15).

      (8)  Rozhodnutí ECB/2013/26 ze dne 29. srpna 2013 o opatřeních nezbytných pro příspěvek na souhrnnou hodnotu kapitálu Evropské centrální banky a pro úpravu pohledávek národních centrálních bank ve výši převedených devizových rezerv (Úř. věst. L 16, 21.1.2014, s. 47).

      (9)  Podle obecných zásad ECB/2000/15 ze dne 3. listopadu 1998 ve znění obecných zásad ze dne 16. listopadu 2000 o složení a ocenění devizových rezerv, metodách jejich prvního převodu a o denominaci a úročení odpovídajících pohledávek (Úř. věst. L 336, 30.12.2000, s. 114).

      (10)  Rozhodnutí ECB/2004/2 ze dne 19. února 2004, kterým se přijímá jednací řád Evropské centrální banky (Úř. věst. L 80, 18.3.2004, s. 33).

      (11)  Úř. věst. C 64, 21.2.2015, s. 5.


title: 2010/427/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost

text:
               3.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 201/30

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 26. července 2010
   o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost
   (2010/427/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 27 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   s ohledem na souhlas Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účelem tohoto rozhodnutí je stanovit organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“), funkčně nezávislé instituce Unie pod vedením vysokého představitele zřízené podle čl. 27 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) ve znění Lisabonské smlouvy. Toto rozhodnutí a zejména odkaz na pojem „vysoký představitel“ budou vykládány v souladu s jednotlivými úkoly vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podle článku 18 Smlouvy o EU.

               (2)

               V souladu s čl. 21 odst. 3 druhým pododstavcem Smlouvy o EU bude Unie dbát na soudržnost mezi jednotlivými oblastmi své vnější činnosti a mezi těmito oblastmi a svými ostatními politikami. Rada a Komise, jimž bude nápomocen vysoký představitel, budou tuto soudržnost zajišťovat a za tímto účelem spolupracovat.

               (3)

               ESVČ bude vysokému představiteli, který je zároveň místopředsedou Komise a předsedou Rady pro zahraniční věci, poskytovat podporu při plnění jeho pověření k vedení společné zahraniční a bezpečnostní politiky Unie a k zajišťování soudržnosti vnější činnosti Unie, jak je uvedeno zejména v článcích 18 a 27 Smlouvy o EU. ESVČ bude podporovat vysokého představitele při jeho působení jako předsedy Rady pro zahraniční věci, aniž jsou dotčeny běžné úkoly generálního sekretariátu Rady. ESVČ bude vysokého představitele rovněž podporovat při jeho působení jako místopředsedy Komise pověřeného úkoly, které Komisi příslušejí v oblasti vnějších vztahů, a při koordinaci dalších hledisek vnější činnosti Unie, aniž jsou dotčeny běžné úkoly útvarů Komise.

               (4)

               ESVČ by měla v rámci svého příspěvku k programům vnější spolupráce Unie usilovat o zajištění toho, aby tyto programy plnily cíle vnější činnosti podle článku 21 Smlouvy o EU, a zejména odst. 2 písm. d) uvedeného článku, a aby dodržovaly cíle rozvojové politiky Unie v souladu s článkem 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). V této souvislosti by ESVČ měla rovněž prosazovat plnění cílů Evropského konsensu o rozvoji (1) a Evropského konsensu o humanitární pomoci (2).

               (5)

               Jak vyplývá z Lisabonské smlouvy, ESVČ musí být provozuschopná co nejdříve po vstupu uvedené smlouvy v platnost, aby bylo možné provádět její ustanovení.

               (6)

               Evropský parlament bude plně zastávat svou úlohu v oblasti vnější činnosti Unie, včetně svých funkcí politické kontroly, jak stanoví čl. 14 odst. 1 Smlouvy o EU, jakož i v legislativních a rozpočtových záležitostech, jak je stanoveno ve Smlouvách. V souladu s článkem 36 Smlouvy o EU bude vysoký představitel také pravidelně konzultovat Evropský parlament ohledně hlavních hledisek a základních voleb společné zahraniční a bezpečnostní politiky a zajistí, aby názory Evropského parlamentu byly náležitě brány v úvahu. ESVČ bude vysokému představiteli v tomto ohledu nápomocna. Je třeba přijmout zvláštní opatření v souvislosti s přístupem členů Evropského parlamentu k utajovaným dokumentům a informacím v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Do přijetí těchto opatření se použijí stávající ustanovení interinstitucionální dohody ze dne 20. listopadu 2002 mezi Evropským parlamentem a Radou o přístupu Evropského parlamentu k citlivým informacím Rady v oblasti bezpečnostní a obranné politiky (3).

               (7)

               Vysoký představitel nebo jeho zástupce by měli plnit povinnosti stanovené ve zřizovacích aktech Evropské obranné agentury (4), Satelitního střediska Evropské unie (5), Ústavu Evropské unie pro studium bezpečnosti (6) a Evropské bezpečnostní a obranné školy (7). ESVČ by měla těmto subjektům poskytovat podporu, kterou dosud zajišťoval generální sekretariát Rady.

               (8)

               Je třeba přijmout ustanovení týkající se zaměstnanců ESVČ a jejich náboru, pokud jsou nezbytná pro stanovení organizace a fungování ESVČ. Zároveň je třeba v souladu s článkem 336 Smlouvy o fungování EU přijmout nezbytné změny služebního řádu úředníků Evropských společenství a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství (8) (dále jen „služební řád“ a „pracovní řád“), aniž je dotčen článek 298 Smlouvy o fungování EU. Pokud jde o záležitosti týkající se jejích zaměstnanců, měla by být ESVČ chápána jako orgán ve smyslu služebního řádu a pracovního řádu. Vysoký představitel bude orgánem oprávněným ke jmenování v případě jak úředníků, pro něž platí služební řád, tak i zaměstnanců, pro něž platí pracovní řád. Počet úředníků a zaměstnanců ESVČ bude každý rok stanoven v rámci rozpočtového procesu a bude zohledněn v plánu pracovních míst.

               (9)

               Zaměstnanci ESVČ by měli plnit své povinnosti a jednat výhradně v zájmu Unie.

               (10)

               Nábor zaměstnanců by měl probíhat na základě kvalit a při současném zajištění odpovídající zeměpisné rovnováhy a vyváženého zastoupení žen a mužů. Mezi zaměstnanci ESVČ by měli být významným způsobem zastoupeni státní příslušníci všech členských států. Přezkum stanovený na rok 2013 by se měl týkat i této otázky a v případě potřeby zahrnovat návrhy na dodatečná konkrétní opatření k nápravě případné nerovnováhy.

               (11)

               V souladu s čl. 27 odst. 3 Smlouvy o EU budou ESVČ tvořit úředníci generálního sekretariátu Rady, úředníci Komise, jakož i personál vyslaný z diplomatických služeb členských států. Za tímto účelem se příslušné oddělení a funkce generálního sekretariátu Rady a Komise převedou pod ESVČ spolu s úředníky a dočasnými zaměstnanci, kteří zastávají místa v těchto odděleních nebo v souvislosti s těmito funkcemi. Do 1. července 2013 bude ESVČ provádět nábor zaměstnanců výhradně z řad úředníků generálního sekretariátu Rady a Komise, jakož i zaměstnanců diplomatických služeb členských států. Po tomto dni by měli mít možnost ucházet se o volná místa v ESVČ všichni úředníci a ostatní zaměstnanci Evropské unie.

               (12)

               ESVČ může ve zvláštních případech využít specializovaných vyslaných odborníků členských států (dále jen „vyslaní odborníci“), kteří budou podléhat pravomoci vysokého představitele. Vyslaní odborníci na místech v ESVČ nebudou započítáváni do jedné třetiny personálu, který by měl být tvořen zaměstnanci z členských států, poté co ESVČ dosáhne plného početního stavu. Jejich převedení při zřizování ESVČ nebude automatické a bude provedeno se souhlasem orgánů jejich členského státu původu. Dnem skončení platnosti smlouvy vyslaného odborníka převedeného pod ESVČ podle článku 7 se daná funkce změní na místo pro dočasného zaměstnance v případech, kdy funkce vykonávaná vyslaným odborníkem odpovídá funkci běžně vykonávané zaměstnanci funkční skupiny AD, je-li nezbytné místo k dispozici v plánu pracovních míst.

               (13)

               Komise a ESVČ se dohodnou na podmínkách vydávání pokynů Komise delegacím. Tyto podmínky by měly zejména stanovit, že vydá-li Komise delegaci pokyn, poskytne současně jeho kopii vedoucímu delegace a ústředí ESVČ.

               (14)

               Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (9) (dále jen „finanční nařízení“), by mělo být upraveno tak, aby ESVČ byla uvedena v jeho článku 1 a v rozpočtu Unie jí byl vyhrazen zvláštní oddíl. V souladu s platnými pravidly bude, stejně jako v případě jiných orgánů, část výroční zprávy Účetního dvora vyhrazena i ESVČ, která na zprávu vždy vypracuje odpověď. Na ESVČ se budou vztahovat postupy týkající se udělení absolutoria, které jsou stanoveny v článku 319 Smlouvy o fungování EU a v článcích 145 až 147 finančního nařízení. Vysoký představitel poskytne Evropskému parlamentu veškerou podporu nezbytnou k výkonu pravomoci, kterou Evropský parlament disponuje jako orgán udělující absolutorium. Za plnění provozního rozpočtu bude v souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU odpovědná Komise. Rozhodnutí mající finanční dopad budou zejména v souladu s povinnostmi stanovenými v hlavě IV finančního nařízení, zvláště v článcích 64 až 68 o odpovědnosti účastníků finančních operací a v článku 75 o výdajových operacích.

               (15)

               Zřízení Evropské služby pro vnější činnost by se mělo řídit zásadou efektivnosti nákladů, jejímž cílem je rozpočtová neutralita. Za tímto účelem se budou muset uplatnit přechodná opatření a postupně budovat kapacita. Je třeba zabránit zbytečnému zdvojování úkolů, funkcí a zdrojů s dalšími strukturami. Měly by se využít všechny příležitosti k racionalizaci.
               Rovněž bude zapotřebí řady dalších míst pro dočasné zaměstnance z členských států, přičemž tato místa budou muset být financována v rámci stávajícího víceletého finančního rámce.

               (16)

               Pro činnosti ESVČ a její zaměstnance by měla být stanovena pravidla v oblasti bezpečnosti, ochrany utajovaných informací a transparentnosti.

               (17)

               Připomíná se, že se na ESVČ, její úředníky a ostatní zaměstnance, kterých se týká služební nebo pracovní řád, bude vztahovat Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie.

               (18)

               Evropská unie a Evropské společenství pro atomovou energii mají i nadále jeden institucionální rámec. Je proto nezbytně nutné zajistit soudržnost v oblasti jejich vnějších vztahů a umožnit delegacím Unie zastupování Evropského společenství pro atomovou energii ve třetích zemích a mezinárodních organizacích.

               (19)

               Vysoký představitel by měl do konce první poloviny roku 2013 provést přezkum organizace a fungování ESVČ, jenž bude případně doplněn o návrhy na revizi tohoto rozhodnutí. Tato revize by měla být přijata nejpozději na počátku roku 2014,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Povaha a oblast působnosti
   1.   Tímto rozhodnutím se stanoví organizace a fungování Evropské služby pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“).
   2.   ESVČ má sídlo v Bruselu, je funkčně nezávislou institucí Evropské unie oddělenou od generálního sekretariátu Rady a Komise a má právní způsobilost nezbytnou pro plnění svých úkolů a dosahování stanovených cílů.
   3.   ESVČ vede vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
   4.   ESVČ sestává z ústředí a z delegací Unie ve třetích zemích a při mezinárodních organizacích.
   Článek 2
   Úkoly
   1.   ESVČ poskytuje vysokému představiteli podporu při plnění jeho úkolů, jež vyplývají zejména z článků 18 a 27 Smlouvy o EU:

               —

               při plnění jeho úkolu vést společnou zahraniční a bezpečnostní politiku Evropské unie, včetně společné bezpečnostní a obranné politiky, přispívat svými návrhy k vytváření této politiky, kterou provádí jako zmocněnec Rady, a zajišťovat soudržnost vnější činnosti Unie,

               —

               při jeho působení jako předseda Rady pro zahraniční věci, aniž jsou dotčeny běžné úkoly generálního sekretariátu Rady,

               —

               při jeho působení jako místopředseda Komise pověřený úkoly, které Komisi příslušejí v oblasti vnějších vztahů, a při koordinaci dalších hledisek vnější činnosti Unie, aniž jsou dotčeny běžné úkoly útvarů Komise.

         2.   ESVČ je nápomocna předsedovi Evropské rady, předsedovi Komise a Komisi při výkonu jejich funkcí v oblasti vnějších vztahů.
   Článek 3
   Spolupráce
   1.   ESVČ podporuje diplomatické služby členských států, generální sekretariát Rady a útvary Komise a spolupracuje s nimi s cílem zajistit soudržnost mezi jednotlivými oblastmi vnější činnosti Unie a mezi těmito oblastmi a ostatními politikami Unie.
   2.   ESVČ a útvary Komise při výkonu svých příslušných funkcí vzájemně konzultují veškeré otázky související s vnější činností Unie, s výjimkou záležitostí v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky. ESVČ se účastní přípravných prací a postupů souvisejících s akty, jež Komise v této oblasti připravuje.
   Tento odstavec se použije v souladu s hlavou V kapitolou 1 Smlouvy o EU a s článkem 205 Smlouvy o fungování EU.
   3.   ESVČ může s příslušnými útvary generálního sekretariátu Rady, Komise nebo jiných úřadů nebo interinstitucionálních subjektů Unie uzavírat ujednání na úrovni útvarů.
   4.   ESVČ poskytuje ostatním orgánům a institucím Unie, zejména Evropskému parlamentu, náležitou podporu a vhodným způsobem s nimi spolupracuje. Rovněž může podle potřeby využívat podpory těchto orgánů a institucí, včetně agentur, a spolupráce s nimi. Interní auditor ESVČ bude spolupracovat s interním auditorem Komise, aby byla zajištěna soudržná politika auditu, a to se zvláštním zřetelem k odpovědnosti Komise za operační výdaje. Dále ESVČ v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999 (10) spolupracuje s Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF). Zejména pak v souladu s požadavkem stanoveným v uvedeném nařízení neprodleně přijme rozhodnutí o podmínkách vedení vnitřního vyšetřování. Jak je v uvedeném nařízení stanoveno, členské státy, v souladu s vnitrostátními předpisy, a orgány poskytují zaměstnancům OLAF při plnění jejich úkolů nezbytnou pomoc.
   Článek 4
   Ústředí ESVČ
   1.   ESVČ řídí výkonný generální tajemník jednající pod vedením vysokého představitele. Výkonný generální tajemník přijímá veškerá opatření nezbytná k zajištění řádného chodu ESVČ, včetně jejího správního a rozpočtového řízení. Zajišťuje účinnou koordinaci mezi jednotlivými odděleními ústředí i ve vztahu k delegacím Unie.
   2.   Výkonnému generálnímu tajemníkovi jsou nápomocni dva náměstci generálního tajemníka.
   3.   Ústředí ESVČ se člení na generální ředitelství.

               a)

               K těm zejména patří

                           —

                           několik generálních ředitelství zahrnujících zeměpisné sekce, jež pokrývají všechny země a regiony světa, a mnohostranné a tematické sekce. Tato oddělení v případě potřeby koordinují svou činnost s generálním sekretariátem Rady a s příslušnými útvary Komise,

                           —

                           generální ředitelství pro správní, personální, rozpočtové a bezpečnostní otázky a pro otázky komunikačních a informačních systémů, které svou činnost vykonává v rámci struktury ESVČ řízené výkonným generálním tajemníkem. Vysoký představitel v souladu s běžnými náborovými postupy jmenuje generálního ředitele pro rozpočet a správu, který vykonává svou činnost pod vedením vysokého představitele. Vysokému představiteli odpovídá za řízení správy a vnitřní rozpočtové řízení ESVČ. Dodržuje stejné rozpočtové linie a správní pravidla jako ty, jež jsou použitelné pro část oddílu III rozpočtu Unie spadající do okruhu 5 víceletého finančního rámce,

                           —

                           ředitelství pro řešení krizí a pro plánování, útvar schopnosti civilního plánování a provádění, Vojenský štáb Evropské unie a Situační středisko Evropské unie, pod přímým vedením a v rámci zodpovědnosti vysokého představitele, které jsou v souladu se Smlouvou vysokému představiteli nápomocny při vedení společné zahraniční a bezpečnostní politiky Unie, přičemž v souladu s článkem 40 Smlouvy o EU dbají ostatních pravomocí Unie.

                     Přitom musí být respektována specifika uvedených struktur, jakož i zvláštní povaha jejich úkolů, náboru a postavení jejich zaměstnanců.
               Mezi všemi strukturami ESVČ musí být zajištěna plná koordinace.

               b)

               Ústředí ESVČ zahrnuje rovněž

                           —

                           oddělení pro plánování strategických politik,

                           —

                           právní oddělení pod správním vedením výkonného generálního tajemníka, které úzce spolupracuje s právními službami Rady a Komise,

                           —

                           oddělení pro interinstitucionální vztahy, informování a veřejnou diplomacii, vnitřní audit a inspekce a ochranu osobních údajů.

         4.   Vysoký představitel určí předsedy přípravných orgánů Rady, jimž předsedá zástupce vysokého představitele, včetně předsedy Politického a bezpečnostního výboru, v souladu s podmínkami uvedenými v příloze II rozhodnutí Rady 2009/908/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se stanoví prováděcí opatření k rozhodnutí Evropské rady o výkonu předsednictví Rady, a o předsednictví přípravných orgánů Rady (11).
   5.   V případě potřeby poskytují ESVČ a vysokému představiteli podporu generální sekretariát Rady a příslušná oddělení Komise. Za tímto účelem mohou ESVČ, generální sekretariát Rady a příslušná oddělení Komise uzavírat ujednání na úrovni útvarů.
   Článek 5
   Delegace Unie
   1.   Rozhodnutí o otevření nebo uzavření delegace přijímá vysoký představitel po dohodě s Radou a Komisí.
   2.   Každou delegaci Unie vede její vedoucí.
   Vedoucí delegace je nadřízen všem zaměstnancům delegace bez ohledu na jejich postavení a řídí veškerou činnost delegace. Odpovídá vysokému představiteli za celkový chod delegace a za zajištění koordinace všech činností Unie.
   Personál delegací zahrnuje pracovníky ESVČ, a pokud je to vhodné z hlediska provádění rozpočtu Unie a jejích politik, jež nespadají do pravomoci ESVČ, také pracovníky Komise.
   3.   Vedoucí delegace přijímá od vysokého představitele a ESVČ pokyny a odpovídá za jejich provedení.
   Komise může v oblastech, v nichž vykonává pravomoci, které jí byly svěřeny Smlouvami, v souladu s čl. 221 odst. 2 Smlouvy o fungování EU rovněž vydávat pokyny pro delegace, jež jsou prováděny v rámci celkové odpovědnosti vedoucího delegace.
   4.   Byl-li k tomu vedoucí delegace zmocněn Komisí, rozhoduje v souladu s finančním nařízením o využití provozních finančních prostředků souvisejících s projekty Unie v příslušné třetí zemi.
   5.   Provoz každé delegace pravidelně vyhodnocuje výkonný generální tajemník ESVČ; součástí hodnocení jsou finanční a správní audity. Výkonný generální tajemník ESVČ může k tomuto účelu požádat, aby mu byla nápomocna příslušná oddělení Komise. Vedle vnitřních opatření ESVČ vykonává v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999 své pravomoci i OLAF, a to zejména přijímáním opatření proti podvodům.
   6.   Vysoký představitel uzavře s hostitelskou zemí, mezinárodní organizací nebo příslušnou třetí zemí nezbytná ujednání. Vysoký představitel přijme zejména opatření nezbytná k zajištění toho, aby hostitelské státy poskytly pro delegace Unie, jejich pracovníky a jejich majetek stejné výsady a imunity jako ty, jež jsou uvedeny ve Vídeňské úmluvě o diplomatických stycích ze dne 18. dubna 1961.
   7.   Delegace Unie mají v rámci kontaktů s mezinárodními organizacemi nebo třetími zeměmi, u nichž jsou pověřeny, oprávnění provádět úkony na žádost jiných orgánů Unie, zejména Evropského parlamentu.
   8.   Vedoucí delegace má pravomoc zastupovat Unii v zemi, v níž je delegace pověřena, a to zejména při uzavírání smluv a účasti v soudních řízeních.
   9.   Delegace Unie úzce spolupracují a sdílejí informace s diplomatickými službami členských států.
   10.   V souladu s čl. 35 třetím pododstavcem Smlouvy o EU a na žádost členských států poskytují delegace Unie členským státům podporu v jejich diplomatických stycích a při poskytování konzulární ochrany občanům Unie ve třetích zemích, přičemž tato podpora je z hlediska zdrojů neutrální.
   Článek 6
   Personál
   1.   Tento článek, s výjimkou odstavce 3, se použije, aniž jsou dotčeny služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, včetně jejich změn provedených v souladu s článkem 336 Smlouvy o fungování EU za účelem jejich přizpůsobení potřebám ESVČ.
   2.   Personál ESVČ tvoří úředníci a ostatní zaměstnanci Evropské unie, včetně zaměstnanců pocházejících z diplomatických služeb členských států, kteří jsou jmenováni jako dočasní zaměstnanci.
   Na tyto zaměstnance se vztahuje služební řád a pracovní řád.
   3.   Je-li to nezbytné, může ESVČ ve zvláštních případech využít omezeného počtu specializovaných vyslaných odborníků.
   Vysoký představitel přijme pravidla odpovídající pravidlům stanoveným v rozhodnutí Rady 2003/479/ES ze dne 16. června 2003 o pravidlech pro národní odborníky a vojenský personál přidělený do generálního sekretariátu Rady (12), podle kterých budou vyslaní odborníci přidělováni k ESVČ za účelem poskytnutí specializovaných odborných znalostí.
   4.   Zaměstnanci ESVČ plní své povinnosti a jednají výhradně v zájmu Unie. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 1 třetí odrážka, čl. 2 odst. 2 a čl. 5 odst. 3, nesmějí vyžadovat ani přijímat pokyny od žádné vlády, orgánu, organizace nebo osoby mimo ESVČ ani od jiného subjektu nebo osoby, než je vysoký představitel. V souladu s čl. 11 druhým pododstavcem služebního řádu nesmějí zaměstnanci ESVČ přijmout žádnou úplatu jakéhokoli druhu od zdroje mimo ESVČ.
   5.   Pravomoci svěřené orgánu oprávněnému ke jmenování na základě služebního řádu a orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy na základě pracovního řádu vykonává vysoký představitel, který může tyto pravomoci přenést v rámci ESVČ.
   6.   Nábor zaměstnanců do ESVČ probíhá na základě kvalit při současném zajištění odpovídající zeměpisné rovnováhy a vyváženého zastoupení žen a mužů. Mezi zaměstnanci ESVČ musí být významným způsobem zastoupeni státní příslušníci všech členských států. Přezkum podle čl. 13 odst. 3 by se měl týkat i této otázky a v případě potřeby zahrnovat návrhy na dodatečná konkrétní opatření k nápravě případné nerovnováhy.
   7.   Úředníci Unie a dočasní zaměstnanci pocházející z diplomatických služeb členských států mají stejná práva a stejné povinnosti a je s nimi zacházeno stejným způsobem, zejména pokud jde o jejich způsobilost k výkonu všech funkcí za stejných podmínek. Pokud jde o přidělování úkolů ve všech oblastech činností a politik prováděných ESVČ, nerozlišuje se mezi dočasnými zaměstnanci pocházejícími z diplomatických služeb členských států a úředníky Unie. V souladu s finančním nařízením členské státy podporují Unii při uplatňování finanční odpovědnosti vůči dočasným zaměstnancům ESVČ pocházejícím z diplomatických služeb členských států, jež vyplývá z odpovědnosti podle článku 66 finančního nařízení.
   8.   Vysoký představitel stanoví postupy pro výběrová řízení pro nábor zaměstnanců ESVČ, která musí probíhat transparentním způsobem na základě kvalit jednotlivých uchazečů s cílem zajistit služby zaměstnanců s nejvyšší úrovní způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti a zároveň zajistit odpovídající zeměpisnou rovnováhu a vyvážené zastoupení žen a mužů, potřebné významné zastoupení státních příslušníků ze všech členských států mezi zaměstnanci ESVČ. Náboru zaměstnanců na volná místa v ESVČ se účastní zástupci členských států, generálního sekretariátu Rady a Komise.
   9.   Po dosažení plného početního stavu ESVČ by zaměstnanci z členských států uvedení v odst. 2 prvním pododstavci měli představovat alespoň jednu třetinu všech zaměstnanců ESVČ na úrovni AD. Obdobně by stálí úředníci Unie měli představovat alespoň 60 % všech zaměstnanců ESVČ na úrovni AD, a to včetně zaměstnanců pocházejících z diplomatických služeb členských států, kteří se v souladu se služebním řádem stali úředníky Unie. Vysoký představitel každý rok předkládá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o obsazení míst v ESVČ.
   10.   Vysoký představitel stanoví pravidla mobility s cílem zajistit vysokou úroveň pracovní mobility zaměstnanců ESVČ. Na zaměstnance uvedené v čl. 4 odst. 3 písm. a) třetí odrážce se vztahují zvláštní podmínky. V zásadě všichni zaměstnanci ESVČ jsou pravidelně přidělováni k delegacím Unie. Vysoký představitel stanoví pro tento účel vhodná pravidla.
   11.   Každý členský stát v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy poskytne svým úředníkům, kteří se stali dočasnými zaměstnanci ESVČ, záruku okamžitého návratu na původní působiště po skončení jejich služby v ESVČ. V souladu s článkem 50b pracovního řádu nesmí délka této služby přesahovat osm let, s výjimkou případů, kdy je prodloužena za výjimečných okolností a v zájmu služby o nejvýše dva roky.
   Úředníci Unie, kteří pracují v ESVČ, mají právo ucházet se o místo v orgánu, ve kterém byli původně zaměstnáni, za stejných podmínek jako interní uchazeči.
   12.   Budou přijata vhodná opatření s cílem poskytnout zaměstnancům ESVČ náležitou společnou odbornou přípravu, která bude vycházet zejména z existujících postupů a struktur na úrovni jednotlivých členských států i Unie. Vysoký představitel přijme za tímto účelem do jednoho roku od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost vhodná opatření.
   Článek 7
   Přechodná ustanovení týkající se personálu
   1.   Příslušná oddělení a funkce generálního sekretariátu Rady a Komise, jejichž seznam je uveden v příloze, se převádějí pod ESVČ. Úředníci a dočasní zaměstnanci zastávající místa v odděleních nebo funkce, jež jsou uvedeny na seznamu v příloze, jsou převedeni pod ESVČ. Výše uvedené se vztahuje obdobně rovněž na smluvní a místní zaměstnance pracující v těchto odděleních a funkcích. Vyslaní odborníci, kteří pracují v těchto odděleních a funkcích, jsou se souhlasem orgánů členského státu původu rovněž převedeni pod ESVČ.
   Tato převedení nabývají účinku dnem 1. ledna 2011.
   Vysoký představitel přidělí v souladu se služebním řádem každému úředníkovi převedenému pod ESVČ místo v rámci jeho funkční skupiny, které odpovídá jeho třídě.
   2.   Nábor zaměstnanců na místa převedená pod ESVČ probíhající ke dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost je uskutečňován podle dosud platných postupů: je prováděn a dokončen pod vedením vysokého představitele a v souladu s oznámeními o volných místech a platnými pravidly podle služebního a pracovního řádu.
   Článek 8
   Rozpočet
   1.   Úkoly schvalující osoby pro oddíl souhrnného rozpočtu Evropské unie týkající se ESVČ jsou přenášeny v souladu s článkem 59 finančního nařízení. Vysoký představitel přijímá vnitřní pravidla pro řízení rozpočtových linií souvisejících se správou. Operační výdaje zůstávají zařazeny v oddíle rozpočtu, který se týká Komise.
   2.   ESVČ vykonává své pravomoci v souladu s finančním nařízením vztahujícím se na souhrnný rozpočet Evropské unie a v mezích prostředků, které jí byly přiděleny.
   3.   Při sestavování odhadů správních výdajů ESVČ konzultuje vysoký představitel komisaře příslušného pro rozvojovou politiku a komisaře příslušného pro politiku sousedství ohledně jejich působnosti.
   4.   V souladu s čl. 314 odst. 1 Smlouvy o fungování EU sestavuje ESVČ předběžný odhad svých výdajů na příští rozpočtový rok. Komise shrne tyto odhady do návrhu rozpočtu, jenž může obsahovat odlišné odhady. Komise může návrh rozpočtu měnit v souladu s čl. 314 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.
   5.   V zájmu zajištění transparentnosti rozpočtu v oblasti vnější činnosti Unie předloží Komise rozpočtovému orgánu spolu s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie pracovní dokument, který bude obsahovat komplexní přehled všech výdajů spojených s vnější činností Unie.
   6.   Na ESVČ se vztahují postupy týkající se udělení absolutoria, které jsou stanoveny v článku 319 Smlouvy o fungování EU a v článcích 145 až 147 finančního nařízení. ESVČ bude v této souvislosti plně spolupracovat s orgány zapojenými do postupů týkajících se udělení absolutoria a v případě potřeby poskytne další nezbytné informace, a to i prostřednictvím účasti na zasedáních příslušných orgánů.
   Článek 9
   Nástroje pro vnější činnost a programování v rámci vnější činnosti
   1.   Za řízení programů vnější spolupráce Unie odpovídá Komise, aniž jsou dotčeny úlohy Komise a ESVČ při programování podle následujících odstavců.
   2.   Vysoký představitel zajišťuje celkovou politickou koordinaci vnější činnosti Unie, její jednotnost, soudržnost a účinnost, zejména prostřednictvím těchto nástrojů vnější pomoci:

               —

               finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci (13),

               —

               Evropského rozvojového fondu (14),

               —

               evropského nástroje pro demokracii a lidská práva (15),

               —

               evropského nástroje sousedství a partnerství (16),

               —

               nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi (17),

               —

               nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (18),

               —

               nástroje stability, pokud jde o pomoc stanovenou v článku 4 nařízení (ES) č. 1717/2006 (19).

         3.   ESVČ se zejména podílí na cyklu programování a řízení nástrojů uvedených v odstavci 2 na základě politických cílů, jež jsou v nich stanoveny. ESVČ odpovídá za přípravu následujících rozhodnutí Komise týkajících se strategických a víceletých opatření v rámci cyklu programování:

               i)

               vyčlenění prostředků pro jednotlivé země s cílem stanovit celkové finanční krytí pro každý region s ohledem na orientační rozdělení podle víceletého finančního rámce. V každém regionu bude určitá část finančních prostředků vyhrazena na regionální programy,

               ii)

               strategických dokumentů týkajících se jednotlivých zemí a regionů,

               iii)

               celostátních a regionálních orientačních programů.

         V souladu s článkem 3, a aniž je dotčen čl. 1 odst. 3, vysoký představitel a ESVČ spolupracují v průběhu celého cyklu programování, plánování a provádění nástrojů uvedených v odstavci 2 s příslušnými komisaři a útvary Komise. Veškeré návrhy rozhodnutí budou připravovány v souladu s postupy Komise a předloženy Komisi k přijetí.
   4.   Pokud jde o Evropský rozvojový fond a finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci, veškeré návrhy, včetně návrhů na změny základních nařízení a programových dokumentů uvedených v odstavci 3, připraví společně příslušné útvary ESVČ a Komise pod vedením komisaře příslušného pro rozvojovou politiku, který je společně s vysokým představitelem předloží Komisi k přijetí.
   Tematické programy, s výjimkou evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti a části nástroje stability uvedené v odst. 2 sedmé odrážce, připraví příslušný útvar Komise pod vedením komisaře příslušného pro rozvojovou politiku a se souhlasem vysokého představitele a dalších příslušných komisařů je představí plénu Komise.
   5.   Pokud jde o evropský nástroj sousedství a partnerství, veškeré návrhy, včetně návrhů na změny základních nařízení a programových dokumentů uvedených v odstavci 3 výše, připraví společně příslušné útvary ESVČ a Komise pod vedením komisaře příslušného pro politiku sousedství, který je společně s vysokým představitelem předloží Komisi k přijetí.
   6.   Za činnosti prováděné v rámci rozpočtu společné zahraniční a bezpečnostní politiky, nástroje stability, s výjimkou části uvedené v odst. 2 sedmé odrážce, nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi a v oblasti komunikace a veřejné diplomacie, jakož i za činnost volebních pozorovatelských misí odpovídá vysoký představitel / ESVČ. Komise odpovídá za jejich finanční realizaci pod vedením vysokého představitele jako místopředsedy Komise. Útvar Komise příslušný pro tuto realizaci je umístěn v prostorách ESVČ.
   Článek 10
   Bezpečnost
   1.   Vysoký představitel rozhodne po konzultaci výboru uvedeného v bodě 3 oddílu I části II přílohy rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (20), o bezpečnostních pravidlech pro ESVČ a přijme veškerá vhodná opatření, aby zajistil, že ESVČ účinně řeší rizika hrozící jejím zaměstnancům, fyzickému majetku a informacím a že plní povinnost náležité péče v tomto ohledu. Tato pravidla se vztahují na všechny zaměstnance ESVČ a všechny zaměstnance delegací Unie, bez ohledu na jejich administrativní zařazení nebo institucionální původ.
   2.   Do přijetí rozhodnutí uvedeného v odstavci 1

               —

               uplatňuje ESVČ bezpečnostní opatření stanovená v příloze rozhodnutí 2001/264/ES, pokud jde o ochranu utajovaných informací,

               —

               uplatňuje ESVČ bezpečnostní předpisy stanovené v příslušné příloze jednacího řádu Komise (21), pokud jde o jiná hlediska bezpečnosti.

         3.   V rámci ESVČ se zřizuje oddělení pro bezpečnostní záležitosti, kterému jsou nápomocny příslušné služby členských států.
   4.   Vysoký představitel přijme veškerá opatření nezbytná k zavedení bezpečnostních pravidel v rámci ESVČ, zejména pokud jde o ochranu utajovaných informací a opatření pro případ nedodržení bezpečnostních pravidel zaměstnanci ESVČ. ESVČ za tímto účelem konzultuje bezpečnostní kancelář generálního sekretariátu Rady, příslušné útvary Komise a příslušné služby členských států.
   Článek 11
   Přístup k dokumentům, archivy a ochrana údajů
   1.   ESVČ uplatňuje pravidla stanovená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (22). O prováděcích pravidlech platných pro ESVČ rozhodne vysoký představitel.
   2.   Organizaci archivů ESVČ zajišťuje její výkonný generální tajemník. Příslušné archivy oddělení převedených z generálního sekretariátu Rady a Komise jsou rovněž převedeny pod ESVČ.
   3.   ESVČ zajišťuje ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v souladu s pravidly stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (23). O prováděcích pravidlech platných pro ESVČ rozhodne vysoký představitel.
   Článek 12
   Nemovitý majetek
   1.   Generální sekretariát Rady a příslušné útvary Komise přijmou veškerá nezbytná opatření k tomu, aby spolu s převedením podle článku 7 mohly být převedeny i budovy Rady a Komise nezbytné pro fungování ESVČ.
   2.   Vysoký představitel, případně spolu s generálním sekretariátem Rady a Komisí, rozhodne o podmínkách, za kterých bude nemovitý majetek dán k dispozici ústředí ESVČ a delegacím Unie.
   Článek 13
   Závěrečná a obecná ustanovení
   1.   Vysoký představitel, Rada, Komise a členské státy odpovídají za provádění tohoto rozhodnutí a za tímto účelem přijmou veškerá nezbytná opatření.
   2.   Vysoký představitel předloží Evropskému parlamentu, Radě a Komisi do konce roku 2011 zprávu o fungování ESVČ. Tato zpráva se bude zabývat zejména prováděním čl. 5 odst. 3 a 10 a článku 9.
   3.   Vysoký představitel do konce první poloviny roku 2013 provede přezkum organizace a fungování ESVČ, který se bude mimo jiné zabývat prováděním čl. 6 odst. 6, 8 a 11. V případě potřeby bude tento přezkum zahrnovat vhodné návrhy na revizi tohoto rozhodnutí. V tom případě Rada provede do začátku roku 2014 revizi tohoto rozhodnutí v souladu s čl. 27 odst. 3 Smlouvy o EU a s ohledem na uvedený přezkum.
   4.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. Ustanovení o finančním řízení a náboru zaměstnanců nabývají účinku až po přijetí nezbytných změn služebního řádu, pracovního řádu a finančního nařízení, jakož i opravného rozpočtu. V zájmu plynulého přechodu uzavřou vysoký představitel, generální sekretariát Rady a Komise potřebná ujednání a provedou konzultaci s členskými státy.
   5.   Do jednoho měsíce po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost předloží vysoký představitel Komisi odhad příjmů a výdajů ESVČ, včetně plánu pracovních míst, aby Komise mohla předložit návrh opravného rozpočtu.
   6.   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 26. července 2010.

            Za Radu

            předseda

         S. VANACKERE

      (1)  Úř. věst. C 46, 24.2.2006, s. 1.

      (2)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě – Směrem k Evropskému konsensu o humanitární pomoci (COM/2007/0317 v konečném znění). Nezveřejněno v Úředním věstníku.

      (3)  Úř. věst. C 298, 30.11.2002, s. 1.

      (4)  Společná akce Rady 2004/551/SZBP ze dne 12. července 2004 o zřízení Evropské obranné agentury (Úř. věst. L 245, 17.7.2004, s. 17).

      (5)  Společná akce Rady 2001/555/SZBP ze dne 20. července 2001 o zřízení Satelitního střediska Evropské unie (Úř. věst. L 200, 25.7.2001, s. 5).

      (6)  Společná akce Rady 2001/554/SZBP ze dne 20. července 2001 o zřízení Ústavu Evropské unie pro studium bezpečnosti (Úř. věst. L 200, 25.7.2001, s. 1).

      (7)  Společná akce Rady 2008/550/SZBP ze dne 23. června 2008, kterou se zřizuje Evropská bezpečnostní a obranná škola (EBOŠ) (Úř. věst. L 176, 4.7.2008, s. 20).

      (8)  Nařízení č. 31 (EHS), 11 (Euratom), kterým se stanoví služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropského hospodářského společenství a Evropského společenství pro atomovou energii (Úř. věst. 45, 14.6.1962, s. 1387/62).

      (9)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1).

      (11)  Úř. věst. L 322, 9.12.2009, s. 28.

      (12)  Úř. věst. L 160, 28.6.2003, s. 72.

      (13)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 ze dne 18. prosince 2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci (Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 41).

      (14)  Nařízení Rady č. 5, kterým se stanoví pravidla pro aktivaci a převody finančních příspěvků, rozpočtový řád a správu prostředků Rozvojového fondu pro zámořské země a území (Úř. věst. 33, 31.12.1958, s. 681/58).

      (15)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení nástroje pro financování podpory demokracie a lidských práv ve světě (evropský nástroj pro demokracii a lidská práva) (Úř. věst. L 386, 29.12.2006, s. 1).

      (16)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1638/2006 ze dne 24. října 2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství (Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s. 1).

      (17)  Nařízení Rady (ES) č. 382/2001 ze dne 26. února 2001 o provádění projektů na podporu spolupráce a obchodních vztahů mezi Evropskou unií a průmyslovými zeměmi Severní Ameriky, Dálného východu a Oceánie (Úř. věst. L 57, 27.2.2001, s. 10).

      (18)  Nařízení Rady (Euratom) č. 300/2007 ze dne 19. února 2007, kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (Úř. věst. L 81, 22.3.2007, s. 1).

      (19)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o zřízení nástroje stability (Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 1).

      (20)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.

      (21)  Úř. věst. L 308, 8.12.2000, s. 26.

      (22)  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.

      (23)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      PŘÍLOHA

         ODDĚLENÍ A FUNKCE, KTERÉ MAJÍ BÝT PŘEVEDENY POD ESVČ
          (1)

      Následuje seznam všech správních útvarů, jež mají být společně převedeny pod ESVČ. Tím nejsou dotčeny další potřeby a přidělení zdrojů, jež má být stanoveno v celkovém jednání o rozpočtu v souvislosti se zřízením ESVČ, ani rozhodnutí o poskytnutí odpovídajících pracovníků pověřených podpůrnými funkcemi, ani související potřeba ujednání uzavíraných mezi generálním sekretariátem Rady a Komisí a ESVČ na úrovni útvarů.
      1.   GENERÁLNÍ SEKRETARIÁT RADY
      Veškerý personál v rámci níže uvedených oddělení a funkcí se společně převádí pod ESVČ, s výjimkou velmi omezeného počtu zaměstnanců, již mají vykonávat obvyklé úkoly generálního sekretariátu Rady v souladu s čl. 2 odst. 1 druhou odrážkou, a některých specifických funkcí, jež jsou uvedeny níže.

         Politický odbor

         Společná bezpečnostní a obranná politika a struktury pro řešení krizí

                  —

                  Ředitelství pro řešení krizí a krizové plánování (CMDP)

                  —

                  Útvar schopnosti civilního plánování a provádění (CPCC)

                  —

                  Vojenský štáb Evropské unie (EUMS)

                              —

                              oddělení přímo podléhající generálnímu řediteli EUMS

                              —

                              ředitelství pro koncepce a schopnosti

                              —

                              ředitelství pro zpravodajství

                              —

                              ředitelství pro operace

                              —

                              ředitelství pro logistiku

                              —

                              ředitelství pro komunikační a informační systémy

                  —

                  Situační středisko Evropské unie (SITCEN)

            Výjimka:

                  —

                  personál SITCEN určený pro podporu oddělení pro bezpečnostní akreditaci

         Generální ředitelství E

                  —

                  útvary přímo podléhající generálnímu řediteli

                  —

                  ředitelství pro Ameriku a Organizaci spojených národů

                  —

                  ředitelství pro západní Balkán, východní Evropu a Střední Asii

                  —

                  ředitelství pro nešíření zbraní hromadného ničení

                  —

                  ředitelství pro parlamentní záležitosti v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky

                  —

                  styčný úřad v New Yorku

                  —

                  styčný úřad v Ženevě

         Úředníci generálního sekretariátu Rady vyslaní ke zvláštním zástupcům Evropské unie a misím společné bezpečnostní a obranné politiky

      2.   KOMISE (VČETNĚ DELEGACÍ)
      Veškerý personál v rámci níže uvedených oddělení a funkcí se společně převádí pod ESVČ, s výjimkou omezeného počtu zaměstnanců uvedených níže.

         Generální ředitelství pro vnější vztahy

                  —

                  všechna místa v rámci hierarchie a jejich přímý podpůrný personál

                  —

                  ředitelství A (krizová platforma a politická koordinace ve společné zahraniční a bezpečnostní politice)

                  —

                  ředitelství B (mnohostranné vztahy a lidská práva)

                  —

                  ředitelství C (Severní Amerika, východní Asie, Austrálie, Nový Zéland, EHP, ESVO, San Marino, Andorra, Monako)

                  —

                  ředitelství D (koordinace evropské politiky sousedství)

                  —

                  ředitelství E (východní Evropa, jižní Kavkaz, středoasijské republiky)

                  —

                  ředitelství F (Blízký a Střední východ, jižní Středomoří)

                  —

                  ředitelství G (Latinská Amerika)

                  —

                  ředitelství H (Asie, kromě Japonska a Koreje)

                  —

                  ředitelství I (zdroje v ústředí, informace, interinstitucionální vztahy)

                  —

                  ředitelství K (zahraniční útvary)

                  —

                  ředitelství L (strategie, koordinace a analýza)

                  —

                  pracovní skupina pro Východní partnerství

                  —

                  oddělení Relex-01 (audit)

            Výjimky:

                  —

                  personál pověřený řízením finančních nástrojů

                  —

                  personál pověřený výplatou mezd a příspěvků zaměstnancům v delegacích

         Zahraniční útvary

                  —

                  všichni vedoucí delegací a zástupci vedoucích delegací a přímý podpůrný personál pro tato místa

                  —

                  všechny politické útvary a jednotky a personál

                  —

                  všechny útvary a personál v oblasti informací a veřejné diplomacie

                  —

                  všechny administrativní útvary

            Výjimky:

                  —

                  personál pověřený prováděním finančních nástrojů

         Generální ředitelství pro rozvoj

                  —

                  ředitelství D (AKT II – západní a střední Afrika, Karibik a zámořské země a území), s výjimkou pracovní skupiny pro zámořské země a území

                  —

                  ředitelství E (Africký roh, východní a jižní Afrika, Indický oceán a Tichomoří)

                  —

                  odbor CI (AKT I: plánování a řízení pomoci): pracovníci pověření plánováním

                  —

                  odbor C2 (panafrické otázky a instituce, správa a řízení, migrace): personál pověřený panafrickými vztahy

                  —

                  příslušná místa v rámci hierarchie a jejich přímý podpůrný personál

         (1)  Všechny lidské zdroje, k jejichž převedení má dojít, jsou financovány v rámci výdajového okruhu 5 (Správa) víceletého finančního rámce.


title: 2004/806/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2004, kterým se ukončuje přezkoumání překážek obchodu spočívajících v obchodních postupech Kanady, pokud jde o zeměpisné označování vín (oznámeno pod číslem K(2004) 4388)

text:
               30.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 354/30

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 19. listopadu 2004,
   kterým se ukončuje přezkoumání překážek obchodu spočívajících v obchodních postupech Kanady, pokud jde o zeměpisné označování vín
   (oznámeno pod číslem K(2004) 4388)
   (2004/806/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (1), a zejména na čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 6. prosince 2001 podala Conseil Interprofessionnel du vin de Bordeaux (CIVB) stížnost podle článku 4 nařízení (ES) č. 3286/94 (dále jen „nařízení“).

               (2)

               CIVB tvrdí, že odbytu Společenství, pokud jde o vína Bordeaux a Médoc, v Kanadě brání řada překážek ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení, tedy „postup zavedený nebo zachovávaný třetí zemí, proti kterému přiznávají mezinárodní obchodní pravidla právo jednat“.

               (3)

               Údajná překážka obchodu vyplývá ze změny C-57 kanadského zákona o obchodních značkách, v jejímž důsledku přišla zeměpisná označení vín Bordeaux a Médoc o standardní ochranu odpovídající požadavkům na ochranu zeměpisného označení vín stanoveným v Dohodě WTO o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPs).

               (4)

               Komise rozhodla, že stížnost obsahuje dostatečné důkazy pro zahájení přezkoumání. V Úředním věstníku Evropských společenství bylo zveřejněno náležité oznámení (2).

               (5)

               Šetření potvrdilo právní tvrzení stěžovatele, že změna C-57 kanadského zákona o obchodních značkách poškozuje čl. 23 odst. 1 a 2 a čl. 24 odst. 3 (tzv. „doložka o pozastavení“) dohody TRIPs a že tato porušení předpisů nelze odůvodnit na základě výjimky podle čl. 24 odst. 6 dohody TRIPs.

               (6)

               Z přezkoumání rovněž vyplývá, že hrozí, že změna C-57 bude mít nepříznivé účinky na obchod stěžovatele ve smyslu čl. 2 odst. 4 a čl. 10 odst. 4 nařízení.

               (7)

               Dne 12. února 2003 posoudil poradní výbor zřízený nařízením závěrečnou zprávu o přezkoumání.

               (8)

               Dne 24. dubna 2003 parafovala Komise dvoustrannou dohodu s Kanadou o obchodu s vínem a lihovinami, která definitivně odstraňuje názvy vedené v Kanadě jako „obecné“ („generic“), včetně „Bordeaux“, „Médoc“ a „Medoc“, a to počínaje vstupem dohody v platnost.

               (9)

               Dne 9. července 2003 Komise rozhodla, že pozastaví (3) přezkoumání s cílem zcela je zastavit, jakmile Kanada skutečně odstraní uvedené názvy ze seznamu obecných názvů stanoveného ve změně C-57.

               (10)

               Dne 30. července 2003 Rada jménem Evropského společenství schválila uzavření dohody s Kanadou o obchodu s vínem a lihovinami (4). Dne 1. června 2004 vstoupila dvoustranná dohoda v platnost (5).

               (11)

               Příkazem pozměňujícím pododdíly 11.18(3) a (4) zákona o obchodních značkách (6) Kanada odstranila názvy Bordeaux, Médoc a Medoc ze seznamu obecných názvů stanoveného ve změně C-57.

               (12)

               Z tohoto důvodu je vhodné přezkoumání ukončit,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Přezkoumání překážek obchodu spočívajících v obchodních postupech Kanady, pokud jde o zeměpisné označování vín, se ukončuje.

      V Bruselu dne 19. listopadu 2004.

            Za Komisi

         Pascal LAMY

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 71. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 356/95 (Úř. věst. L 41, 23.2.1995, s. 3).

      (2)  Úř. věst. C 124, 25.5.2002, s. 6.

      (3)  Úř. věst. L 170, 9.7.2003, s. 29.

      (4)  Úř. věst. L 35, 6.2.2004, s. 1.

      (5)  Článek 41 dvoustranné dohody stanoví, že „tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po dni, kdy si smluvní strany vymění diplomatická oznámení, jimiž potvrdí, že vzájemné postupy nutné pro vstup této dohody v platnost byly ukončeny.“ Oznámení ES bylo vydáno dne 16. září 2003 a odpověď Kanady byla vydána dne 26. dubna 2004.

      (6)  Oddělení průmyslu zveřejnilo příkaz pozměňující pododdíly 11.18(3) a (4) zákona o obchodních značkách v části II Canada Gazette dne 5. května 2004. Tento příkaz nabývá účinku dnem registrace, tedy 22. dubna 2004.