title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1418 ze dne 4. srpna 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny

text:
               4.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               LI 203/5

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2017/1418
   ze dne 4. srpna 2017,
   kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/145/SZBP ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 tohoto rozhodnutí,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 17. března 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/145/SZBP.

               (2)

               Jako součást unijní politiky neuznání protiprávní anexe Krymu a Sevastopolu zakázala Rada dodávky klíčového zařízení pro vytváření, pořizování nebo rozvoj infrastruktury na Krymu a v Sevastopolu v důležitých odvětvích, včetně odvětví energetiky.

               (3)

               Z Ruska byly dodány plynové turbíny, které jsou podstatným prvkem pro výstavbu nových elektráren na Krymu, čímž došlo k porušení smluvních ustanovení k původnímu prodeji těchto turbín společností usazenou v Unii Rusku.

               (4)

               Účelem uvedených elektráren je zajistit nezávislé dodávky energie pro Krym a Sevastopol, a tím podpořit jeho odtržení od Ukrajiny a narušit územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny. Uvedená aktivita je navíc v rozporu s unijní politikou neuznání protiprávní anexe Krymu a Sevastopolu.

               (5)

               Vzhledem k výše uvedenému by na seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, uvedený v příloze rozhodnutí 2014/145/SZBP, měly být doplněny další osoby, subjekty a orgány.

               (6)

               Příloha rozhodnutí 2014/145/SZBP by měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Na seznam obsažený v příloze rozhodnutí 2014/145/SZBP se doplňují osoby a subjekty uvedené v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 4. srpna 2017.

            Za Radu

            předseda

         M. MAASIKAS

      (1)  Úř. věst. L 78, 17.3.2014, s. 16.

      PŘÍLOHA

         Seznam osob a subjektů uvedených v článku 1

      I.   Osoby

                  Jméno

                  Identifikační údaje

                  Odůvodnění

                  Datum zařazení na seznam

                  158.

                  Andrey Vladimirovich CHEREZOV
                  Черезов, Андрей Владимирович

                  Náměstek ministra energetiky Ruské federace.
                  Datum narození: 12.10.1967
                  Místo narození: Salair, Kemerovskaya Oblast

                  Je zčásti odpovědný za rozhodnutí o přesunutí plynových turbín, které dodala společnost Siemens Gas Turbine Technologies OOO společnosti OAO VO Technopromexport a které mají být instalovány na Krymu. Toto rozhodnutí přispívá k zajištění nezávislých dodávek energie pro Krym a Sevastopol jakožto prostředku na podporu jejich odtržení od Ukrajiny, a narušuje tak územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.

                  4.8.2017

                  159.

                  Evgeniy Petrovich GRABCHAK
                  Грабчак, Евгений Петрович

                  Vedoucí odboru na Ministerstvu energetiky Ruské federace.
                  Datum narození: 18.7.1981
                  Místo narození: Ust-Labinsk, region Krasnodar

                  Osoba odpovědná v rámci Ministerstva energetiky Ruské federace za rozvoj projektů v oblasti elektrické energie na Krymu. Tyto projekty přispívají k zajištění nezávislých dodávek energie pro Krym a Sevastopol jakožto prostředku na podporu jejich odtržení od Ukrajiny, a tak narušují územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.

                  4.8.2017

                  160.

                  Sergey Anatolevich TOPOR-GILKA
                  Топор-Гилка, Сергей Анатольевич

                  Generální ředitel společnosti OAO „VO TPE“ až do prohlášení úpadku, generální ředitel společnosti OOO „VO TPE“.
                  Datum narození: 17.2.1970

                  V rámci své funkce generálního ředitele společnosti OOO „VO TPE“ vedl jednání se Siemens Gas Turbine Technologies OOO o nákupu a dodání plynových turbín pro elektrárnu v Tamanu v regionu Krasnodar v Ruské federaci. Byl odpovědný za přesunutí plynových turbín na Krym. Toto jednání přispívá k zajištění nezávislých dodávek energie pro Krym a Sevastopol jakožto prostředku na podporu jejich odtržení od Ukrajiny, a narušuje tak územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.

                  4.8.2017

            II.   Subjekty

                  Jméno

                  Identifikační údaje

                  Odůvodnění

                  Datum zařazení na seznam

                  38.

                  OAO „VO Technopproexport“ (OAO „VO TPE“)
                  Také známa jako: Open Joint Stock Company „Foreign Economic Association“„Technopromexport“
                  Открытое акционерное общество Внешнеэкономическое объединение Технопромэкспорт

                  Adresa: 119019, Moskva, Novyi Arbat str., 15, budova 2
                  Datum registrace: 27.7.1992
                  Státní registrační číslo: 1067746244026
                  Daňové registrační číslo: 7705713236

                  Společnost OAO „VO TPE“ jakožto smluvní strana společnosti Siemens Gas Turbine Technologies OOO zakoupila plynové turbíny, které měly údajně být určeny pro elektrárnu v Tamanu v regionu Krasnodar v Ruské federaci, a byla jako taková odpovědná za převedení těchto plynových turbín na společnost OOO „VO TPE“, která je poté přesunula za účelem instalace na Krymu. Toto jednání přispívá k zajištění nezávislých dodávek energie pro Krym a Sevastopol jakožto prostředku na podporu jejich odtržení od Ukrajiny, a narušuje tak územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.

                  4.8.2017

                  39.

                  OOO „VO Technopromexport“ (OOO „VO TPE“)
                  Také známa jako: Limited Liability Company „Foreign Economic Association“„Technopromexport“
                  Общество с ограниченной ответственностью „Внешнеэкономическое объединение Технопромэкспорт“

                  Adresa: 119019, Moskva, Novyi Arbat str., 15, budova 2
                  Datum registrace: 8.5.2014
                  Státní registrační číslo: 1147746527279
                  Daňové registrační číslo: 7704863782e

                  Současný vlastník plynových turbín, které společnost Siemens Gas Turbine Technologies OOO původně dodala společnosti OAO „VO TPE“. Společnost OOO „VO TPE“ přesunula plynové turbíny za účelem jejich instalace na Krymu. Toto jednání přispívá k zajištění nezávislých dodávek energie pro Krym a Sevastopol jakožto prostředku na podporu jejich odtržení od Ukrajiny, a narušuje tak územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.

                  4.8.2017

                  40.

                  ZAO Interavtomatika (IA)
                  Také známa jako: ЗАО „Интеравтоматика“, CJSC „Interavtomatika“

                  Adresa: 115280, Moskva, Avtozavodskaya 14,
                  Datum registrace: 31.1.1994
                  Státní registrační číslo: 1037739044111
                  Daňové registrační číslo: 7725056162

                  Společnost specializovaná na kontrolní a komunikační systémy pro elektrárny, která uzavřela smlouvy na projekty týkající se výstavby elektráren a instalace plynových turbín v Sevastopolu a Simferopolu. Toto jednání přispívá k zajištění nezávislých dodávek energie pro Krym a Sevastopol jakožto prostředku na podporu jejich odtržení od Ukrajiny, a narušuje tak územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.

                  4.8.2017


title: 2008/573/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 8. července 2008 o jmenování lotyšského člena a lotyšského náhradníka Výboru regionů

text:
               11.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 183/36

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 8. července 2008
   o jmenování lotyšského člena a lotyšského náhradníka Výboru regionů
   (2008/573/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh lotyšské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 přijala Rada rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Edgara ZALĀNSE se uvolnilo místo člena. Jmenováním paní Indry RASSAOVÉ členkou Výboru regionů se uvolní místo náhradníka,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, jmenováni

               a)

               jako členka:

                           —

                           paní Indra RASSA, Saldus rajona padomes priekšsēdētāja, Nīgrandes pagasta padomes priekšsēdētāja (předsedkyně okresu Saldus a starostka obce Nīgrandes),

                     a

               b)

               jako náhradník:

                           —

                           pan Janis RAŠČEVSKIS, Jēkabpils rajona padomes priekšsēdētājs, Saukas pagasta padomes priekšsēdētājs (předseda okresu Jēkabpils a starosta obce Saukas).

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 8. července 2008.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. LAGARDE

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2010/450/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/450/SZBP ze dne 11. srpna 2010 o jmenování zvláštní zástupkyně Evropské unie pro Súdán

text:
               12.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 211/42

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/450/SZBP
   ze dne 11. srpna 2010
   o jmenování zvláštní zástupkyně Evropské unie pro Súdán
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 18. července 2005 přijala Rada společnou akci 2005/556/SZBP (1) o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro Súdán (dále jen „zvláštní zástupce EU“).

               (2)

               Paní Rosalind MARSDENOVÁ by měla být jmenována zvláštní zástupkyní EU pro Súdán (dále jen „zvláštní zástupkyně EU“) od 1. září 2010 do 31. srpna 2011. Avšak po vstupu rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost v platnost může být na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka“) mandát zvláštní zástupkyně EU ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.

               (3)

               Zvláštní zástupkyně EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit cíle společné zahraniční a bezpečnostní politiky stanovené v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Jmenování
   Paní Rosalind MARSDENOVÁ je jmenována zvláštní zástupkyní Evropské unie pro Súdán na období od 1. září 2010 do 31. srpna 2011. Po vstupu rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost v platnost může být na návrh vysoké představitelky mandát zvláštní zástupkyně EU ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.
   Článek 2
   Cíle politiky
   Mandát zvláštní zástupkyně EU vychází z cílů politiky Evropské unie (dále jen „EU“ nebo „Unie“) v Súdánu, přičemž spočívá v práci se súdánskými subjekty, Africkou unií (AU), Organizací spojených národů (OSN) a dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami na dosažení pokojné transformace v souladu se souhrnnou mírovou dohodou, včetně uspořádání věrohodných referend o Abyei a o sebeurčení jižního Súdánu v lednu roku 2011. Podstatou mandátu je mimo jiné aktivně přispívat k plnému a včasnému provádění souhrnné mírové dohody a ujednání v době po referendu, napomáhat vytváření institucí a podporovat stabilitu, bezpečnost a rozvoj v jižním Súdánu bez ohledu na výsledky referenda o sebeurčení, zlepšit bezpečnost a přispět k politickému řešení konfliktu v Dárfúru, podporovat spravedlnost, usmíření a dodržování lidských práv, včetně plné spolupráce s Mezinárodním trestním soudem, a zlepšit přístup humanitární pomoci v celém Súdánu.
   Článek 3
   Mandát
   1.   K dosažení cílů politiky se zvláštní zástupkyni EU uděluje mandát

               a)

               udržovat kontakty se súdánskou vládou, vládou jižního Súdánu, ozbrojenými hnutími v Dárfúru a dalšími súdánskými stranami, jakož i s občanskou společností a nevládními organizacemi a úzce spolupracovat s AU a OSN za účelem plnění cílů politiky Unie;

               b)

               podporovat soudržný mezinárodní přístup k Súdánu prostřednictvím úzkých kontaktů s AU a zejména prováděcím panelem AU na vysoké úrovni pro Súdán, OSN, včetně úzkých a pravidelných konzultací s misí OSN v Súdánu (UNMIS) a společnou operací OSN a AU v Dárfúru (UNAMID), Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD), Ligou arabských států a hlavními regionálními a dalšími zúčastněnými subjekty, včetně zvláštního vyslance USA;

               c)

               účastnit se činnosti mezinárodního poradního fóra s ohledem na zajištění uceleného mezinárodního úsilí ve vztahu k Súdánu;

               d)

               udržovat pravidelné politické kontakty na vysoké úrovni s IGAD a hlavními regionálními zúčastněnými stranami s ohledem na další vývoj provádění souhrnné mírové dohody a jeho dopad na integraci Súdánu v daném regionu a aktivně spolupracovat se státy regionu a klíčovými africkými státy za účelem posílení shody ohledně provádění souhrnné mírové dohody, včetně dodržování výsledku referenda o sebeurčení v jižním Súdánu;

               e)

               podporovat činnost společného mediátora OSN a AU a prováděcího panelu AU na vysoké úrovni pro Súdán v rámci mezinárodního úsilí o zprostředkování trvalé mírové dohody pro Dárfúr a pozorně sledovat proces jednání, na jehož zprostředkování se podílejí zejména vlády Kataru, Egypta, Libye a dalších zemí;

               f)

               sledovat situaci v oblasti boje proti beztrestnosti v Súdánu a dodržování lidských práv, včetně práv dětí a žen, a udržovat pravidelné kontakty se súdánskými orgány, Úřadem žalobce Mezinárodního trestního soudu, Africkou unií a OSN, zejména s Úřadem vysokého komisaře pro lidská práva, a s pozorovateli v oblasti lidských práv působícími v regionu;

               g)

               v rámci možností zastupovat Unii v komisi pro posuzování a hodnocení souhrnné mírové dohody;

               h)

               aniž by byla dotčena nezávislost volebních pozorovatelských misí EU, poskytovat součinnost v rámci příprav a rozmístění všech budoucích volebních pozorovatelských misí v Súdánu a usilovat o to, aby v návaznosti na učiněná doporučení byly podniknuty příslušné kroky, a

               i)

               aktivně přispívat k vytváření budoucí strategie a angažovanosti EU pro období po skončení platnosti souhrnné mírové dohody, a to i ve smyslu podpory konstruktivních vztahů mezi Chartúmem a Jubou bez ohledu na výsledek referenda.

         2.   Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupkyně EU mimo jiné

               a)

               poskytuje poradenství při formulaci postojů EU na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy, a to za účelem aktivní podpory a posilování soudržného politického přístupu EU vůči Súdánu;

               b)

               udržuje přehled o všech činnostech Unie a úzce spolupracuje s delegací Unie v Chartúmu a s delegací Unie při AU v Addis Abebě;

               c)

               podporuje politický proces a činnosti související s prováděním souhrnné mírové dohody a jednání o opatřeních nezbytných pro období po referendu, jakož i úsilí v oblasti vytváření institucí v jižním Súdánu;

               d)

               přispívá k provádění politiky EU, pokud jde o rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000) a 1820 (2008) o ženách, míru a bezpečnosti, a to i sledováním vývoje v dané oblasti a podáváním zpráv o tomto vývoji, a

               e)

               sleduje, jak súdánské strany plní příslušné rezoluce Rady bezpečnosti OSN, zejména rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009) a 1919 (2010), a podává o tom zprávy.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupkyně EU odpovídá za provádění mandátu pod dohledem vysoké představitelky.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštní zástupkyní EU výsadní spojení a je pro zvláštní zástupkyni EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštní zástupkyni EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž by byly dotčeny pravomoci vysoké představitelky.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštní zástupkyně EU v období od 1. září 2010 do 31. srpna 2011 činí 1 820 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů bude upravena ve smlouvě mezi zvláštní zástupkyní EU a Komisí. Zvláštní zástupkyně EU je za veškeré výdaje odpovědná Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupkyně EU za sestavení svého týmu. Tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupkyně EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy a orgány Unie mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštní zástupkyni EU. Plat personálu vyslaného členským státem nebo orgánem Unie ke zvláštní zástupkyni EU hradí dotyčný členský stát nebo dotyčný orgán Unie. Ke zvláštní zástupkyni EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do generálního sekretariátu Rady. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu nebo orgánu Unie a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštní zástupkyně EU.
   4.   Úřady zvláštní zástupkyně EU jsou i nadále v Chartúmu a v Jubě a tvoří je politický poradce a nezbytný personál pro administrativní a logistickou podporu. V souladu s mandátem zvláštní zástupkyně EU uvedeným v článku 3 lze v případě, že stávající úřady v Chartúmu a v Jubě nemohou poskytnout týmu zvláštní zástupkyně EU vyslanému do oblasti Dárfúru veškerou nezbytnou podporu, zřídit rovněž pomocný úřad v Dárfúru.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštní zástupkyně EU a členů jejího týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštní zástupkyně EU a členů jejího týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou stranou nebo stranami. Členské státy a Komise poskytují za tímto účelem veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupkyně EU a členové jejího týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (2), zejména při nakládání s utajovanými informacemi EU.
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měla zvláštní zástupkyně EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v oblasti mise poskytnou, podle okolností, delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupkyně EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v rámce své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je jí přímo podřízen, zejména tím, že

               a)

               vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi na základě pokynů generálního sekretariátu Rady, zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a zahrnující pohotovostní a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jejího týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro danou oblast mise generálním sekretariátem Rady;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává vysoké představitelce, Radě a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zpráv v polovině období a zpráv o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   1.   Zvláštní zástupkyně EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysoké představitelce a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupkyně EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysoké představitelky nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupkyně EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
   2.   Zvláštní zástupkyně EU pravidelně informuje Politický a bezpečnostní výbor o situaci v Dárfúru i o celkové situaci v Súdánu.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupkyně EU podporuje celkovou politickou koordinaci Unie. Pomáhá zajišťovat, že všechny nástroje Unie jsou na místě uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštní zástupkyně EU jsou koordinovány s činnostmi Komise a s činnostmi dalších zvláštních zástupců Evropské unie působících v oblasti. Zvláštní zástupkyně EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucím delegací Unie, mimo jiné v Chartúmu a v Addis Abebě, a vedoucími misí členských států. Všichni se vynasnaží být zvláštní zástupkyni EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupkyně EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
   Článek 13
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v oblasti budou pravidelně přezkoumávány. Zvláštní zástupkyně EU předloží vysoké představitelce, Radě a Komisi do konce února roku 2011 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 11. srpna 2010.

            Za Radu

            předseda

         S. VANACKERE

      (1)  Úř. věst. L 188, 20.7.2005, s. 43.

      (2)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1484 ze dne 28. dubna 2016 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu osmého, devátého, desátého a jedenáctého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/163

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1484
   ze dne 28. dubna 2016
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu osmého, devátého, desátého a jedenáctého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na rozvahy a účetní závěrky osmého, devátého, desátého a jedenáctého Evropského rozvojového fondu za rozpočtový rok 2014 (COM(2015) 379 – C8-0248/2015),

               —

               s ohledem na finanční informace o Evropském rozvojovém fondu (COM(2015) 295),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o činnostech financovaných z rozpočtu osmého, devátého, desátého a jedenáctého Evropského rozvojového fondu za rozpočtový rok 2014 spolu s odpověďmi Komise (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria Komisi za provádění činností evropských rozvojových fondů za rozpočtový rok 2014 (05219/2016 – C8-0036/2016, 05220/2016 – C8-0037/2016, 05223/2016 – C8-0038/2016, 05224/2016 – C8-0039/2016),

               —

               s ohledem na zprávu Komise o opatřeních následujících po udělení absolutoria za rozpočtový rok 2013 (COM(2015) 505) a na připojené pracovní dokumenty útvarů Komise (SWD(2015) 194 a SWD(2015) 195),

               —

               s ohledem na Dohodu o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy (AKT) na straně jedné a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (3) a změněnou v Ouagadougou (Burkina Faso) dne 22. června 2010 (4),

               —

               s ohledem na rozhodnutí Rady 2013/755/EU ze dne 25. listopadu 2013 o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii („rozhodnutí o přidružení zámoří“) (5),

               —

               s ohledem na článek 33 interní dohody zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 20. prosince 1995 o financování a řízení pomoci Společenství v rámci druhého finančního protokolu čtvrté úmluvy AKT-ES (6),

               —

               s ohledem na článek 32 interní dohody zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 18. září 2000 o financování a řízení pomoci Společenství v rámci finančního protokolu Dohody o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přidělení finanční pomoci pro zámořské země a území, na něž se vztahují ustanovení čtvrté části Smlouvy o ES (7),

               —

               s ohledem na článek 11 interní dohody zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 17. července 2006 o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o ES (8),

               —

               s ohledem na článek 11 interní dohody zástupců vlád členských států zasedajících v Radě ze dne 24. června 2013 a 26. června 2013 o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2014–2020 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie (9),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na článek 74 finančního nařízení ze dne 16. června 1998 o spolupráci při financování rozvoje v rámci čtvrté úmluvy AKT-ES (10),

               —

               s ohledem na článek 119 finančního nařízení ze dne 27. března 2003 pro 9. Evropský rozvojový fond (11),

               —

               s ohledem na článek 50 nařízení Rady (ES) č. 215/2008 ze dne 18. února 2008 o finančním nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond (12),

               —

               s ohledem na článek 48 nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (13).

               —

               s ohledem na článek 93 a čl. 94 třetí odrážku a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro rozvoj (A8-0137/2016),

               1.

               uděluje absolutorium Komisi za plnění rozpočtu osmého, devátého, desátého a jedenáctého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2014;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a Evropské investiční bance a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 373, 10.11.2015, s. 289.

      (2)  Úř. věst. C 379, 13.11.2015, s. 124.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (4)  Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3.

      (5)  Úř. věst. L 344, 19.12.2013, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (7)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (8)  Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.

      (9)  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

      (10)  Úř. věst. L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (11)  Úř. věst. L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (12)  Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.

      (13)  Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 16. prosince 1993 o uzavření Celní úmluvy o dočasném dovozu soukromých silničních vozidel (1954) a o přijetí rezoluce Organizace spojených národů ze dne 2. července 1993 o použitelnosti carnets de passage en douane a karnetů CPD na soukromá silniční vozidla

text:
Důležité právní upozornění

|

31994D0110

Úřední věstník L 056 , 26/02/1994 S. 0001 - 0002 Finské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 11 S. 0043  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 11 S. 0043

		Rozhodnutí Radyze dne 16. prosince 1993o uzavření Celní úmluvy o dočasném dovozu soukromých silničních vozidel (1954) a o přijetí rezoluce Organizace spojených národů ze dne 2. července 1993 o použitelnosti carnets de passage en douane a karnetů CPD na soukromá silniční vozidla(94/110/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 113 této smlouvy ve spojení s čl. 228 odst. 2,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že se Celní úmluva o dočasném dovozu soukromých silničních vozidel sjednaná pod záštitou Organizace spojených národů a podepsaná v New Yorku dne 4. června 1954 týká podmínek a pravidel dočasného dovozu soukromých silničních vozidel v celních územích Společenství a třetích zemí a že představuje celní dohodu, která by mohla napomoci mezinárodnímu obchodu;vzhledem k tomu, že podle čl. 34 odst. 1a je úmluva otevřená k přistoupení organizacím pro regionální hospodářskou integraci;vzhledem k tomu, že navíc všechny členské státy Společenství, s výjimkou Řecka, jsou i smluvními stranami úmluvy;vzhledem k tomu, že má-li se Společenství stát jednou ze smluvních stran, musí u generálního tajemníka Organizace spojených národů uložit listinu o přistoupení;vzhledem k tomu, že současná ustanovení Společenství týkající se dočasného dovozu soukromých silničních vozidel odpovídají ustanovením úmluvy, a není tudíž nutné vznést k úmluvě výhrady;vzhledem k tomu, že je vhodné úmluvu schválit;vzhledem k tomu, že je rovněž vhodné přijmout ke stejnému dni rezoluci Organizace spojených národů ze dne 2. července 1993 o použitelnosti carnets de passage en douane a karnetů CPD na soukromá silniční vozidla,ROZHODLA TAKTO:Článek 11. Celní úmluva o dočasném dovozu soukromých silničních vozidel se schvaluje jménem Společenství.Znění úmluvy je uvedeno v příloze I.2. Rezoluce Organizace spojených národů ze dne 2. července 1993 o použitelnosticarnets de passage en douaneakarnetů CPD na soukromá silniční vozidla se přijímá jménem Společenství za podmínek stanovených v příloze II tohoto rozhodnutí.Článek 21. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou uložit listinu o přistoupení k úmluvě jménem Společenství.2. Osoba takto zmocněná oznámí generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů přijetí této rezoluce.3. Komise je po předchozí poradě s členskými státy a uložení listiny o přistoupení podle odstavce 1 oprávněna předávat generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů údaje stanovené v čl. 34 odst. 1a této úmluvy.V Bruselu dne 16. prosince 1993.Za RadupředsedaR. Urbain--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2288 ze dne 30. listopadu 2015 o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2017, výše příspěvku na rok 2016, první splátky na rok 2016 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2018 a 2019

text:
               9.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 323/8

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/2288
   ze dne 30. listopadu 2015
   o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2017, výše příspěvku na rok 2016, první splátky na rok 2016 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2018 a 2019
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT–EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie (1) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na článek 7 uvedené dohody,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (2) (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“), a zejména na čl. 21 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s postupem stanoveným v článcích 21 až 24 finančního nařízení pro 11. ERF má Komise předložit návrh uvádějící a) strop ročního příspěvku členských států na rok 2017, b) výši příspěvku na rok 2016, c) výši první splátky příspěvku na rok 2016 a d) orientační nezávaznou prognózu očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2018 a 2019.

               (2)

               V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala Evropská investiční banka Komisi včas aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jež spravuje.

               (3)

               Ustanovení čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají nejprve částky stanovené jednotlivými předchozími ERF. Měly by být tudíž učiněny výzvy k poskytnutí příspěvků podle 10. ERF.

               (4)

               Dne 10. listopadu 2014 přijala Rada rozhodnutí, kterým stanovila strop ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2016 na 3 350 000 000 EUR pro Komisi a na 250 000 000 EUR pro Evropskou investiční banku.

               (5)

               V souladu s čl. 1 druhým pododstavcem rozhodnutí Rady 2013/759/EU (3) se mají podíly příspěvků členských států stanovené v čl. 1 odst. 2 písm. a) vnitřních dohod o 8., 9. a 10. ERF po vstupu vnitřní dohody o 11. ERF v platnost poměrně snížit. Toto snížení bude mít dopad na příspěvky členských států v letech 2015, 2016 a 2017 podle úpravy zvolené jednotlivým členským státem.

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Strop ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2017 je stanoven na 3 850 000 000 EUR pro Komisi a na 150 000 000 EUR pro Evropskou investiční banku.
   Článek 2
   Roční výše příspěvků členských států do ERF na rok 2016 činí 3 600 000 000 EUR. Rozdělí se na částku 3 450 000 000 EUR pro Komisi a 150 000 000 EUR pro Evropskou investiční banku.
   Článek 3
   Příspěvky do ERF, které mají jednotlivé členské státy uhradit Komisi a Evropské investiční bance v rámci první splátky za rok 2016, jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
   Úhrady uvedených příspěvků lze kombinovat s úpravami v rámci uplatňování odpočtů prostředků poskytnutých podle rozhodnutí 2013/759/EU, a to na základě plánu úprav, který každý členský stát sdělil Komisi při přijetí třetí splátky za rok 2015.
   Článek 4
   Orientační odhad očekávaného ročního objemu příspěvků pro rok 2018 je stanoven na 4 150 000 000 EUR pro Komisi a na 250 000 000 pro Evropskou investiční banku a pro rok 2019 na 4 150 000 000 pro Komisi a 300 000 000 pro Evropskou investiční banku.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2015.

            Za Radu

            předseda

         É. SCHNEIDER

      (1)  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

      (3)  Rozhodnutí Rady 2013/759/EU ze dne 12. prosince 2013 o přechodných řídících opatřeních pro ERF od 1. ledna 2014 do vstupu 11. Evropského rozvojového fondu v platnost (Úř. věst. L 335, 14.12.2013, s. 48).

      PŘÍLOHA

                  ČLENSKÉ STÁTY

                  Klíč pro 10. ERF v %

                  1. splátka na rok 2016

                  pro EIB 10. ERF

                  pro Komisi 10. ERF

                  Celkem

                  RAKOUSKO

                  2,41

                  0,00

                  42 175 000,00

                  42 175 000,00

                  BELGIE

                  3,53

                  0,00

                  61 775 000,00

                  61 775 000,00

                  BULHARSKO

                  0,14

                  0,00

                  2 450 000,00

                  2 450 000,00

                  KYPR

                  0,09

                  0,00

                  1 575 000,00

                  1 575 000,00

                  ČESKÁ REPUBLIKA

                  0,51

                  0,00

                  8 925 000,00

                  8 925 000,00

                  DÁNSKO

                  2,00

                  0,00

                  35 000 000,00

                  35 000 000,00

                  ESTONSKO

                  0,05

                  0,00

                  875 000,00

                  875 000,00

                  FINSKO

                  1,47

                  0,00

                  25 725 000,00

                  25 725 000,00

                  FRANCIE

                  19,55

                  0,00

                  342 125 000,00

                  342 125 000,00

                  NĚMECKO

                  20,50

                  0,00

                  358 750 000,00

                  358 750 000,00

                  ŘECKO

                  1,47

                  0,00

                  25 725 000,00

                  25 725 000,00

                  MAĎARSKO

                  0,55

                  0,00

                  9 625 000,00

                  9 625 000,00

                  IRSKO

                  0,91

                  0,00

                  15 925 000,00

                  15 925 000,00

                  ITÁLIE

                  12,86

                  0,00

                  225 050 000,00

                  225 050 000,00

                  LOTYŠSKO

                  0,07

                  0,00

                  1 225 000,00

                  1 225 000,00

                  LITVA

                  0,12

                  0,00

                  2 100 000,00

                  2 100 000,00

                  LUCEMBURSKO

                  0,27

                  0,00

                  4 725 000,00

                  4 725 000,00

                  MALTA

                  0,03

                  0,00

                  525 000,00

                  525 000,00

                  NIZOZEMSKO

                  4,85

                  0,00

                  84 875 000,00

                  84 875 000,00

                  POLSKO

                  1,30

                  0,00

                  22 750 000,00

                  22 750 000,00

                  PORTUGALSKO

                  1,15

                  0,00

                  20 125 000,00

                  20 125 000,00

                  RUMUNSKO

                  0,37

                  0,00

                  6 475 000,00

                  6 475 000,00

                  SLOVENSKO

                  0,21

                  0,00

                  3 675 000,00

                  3 675 000,00

                  SLOVINSKO

                  0,18

                  0,00

                  3 150 000,00

                  3 150 000,00

                  ŠPANĚLSKO

                  7,85

                  0,00

                  137 375 000,00

                  137 375 000,00

                  ŠVÉDSKO

                  2,74

                  0,00

                  47 950 000,00

                  47 950 000,00

                  SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                  14,82

                  0,00

                  259 350 000,00

                  259 350 000,00

                  EU-27 CELKEM

                  100,00

                  0,00

                  1 750 000 000,00

                  1 750 000 000,00


title: Rozhodnutí Rady ze dne 13. dubna 1989, kterým se přijímá usnesení č. 46 o souladu kontejnerů s normami pro přepravu zboží pod celní závěrou

text:
Důležité právní upozornění

|

31989D0285

Úřední věstník L 111 , 22/04/1989 S. 0039 - 0040 Finské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 7 S. 0033  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 7 S. 0033

		Rozhodnutí Radyze dne 13. dubna 1989,kterým se přijímá usnesení č. 46 o souladu kontejnerů s normami pro přepravu zboží pod celní závěrou(89/285/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že usnesení č. 46, které dne 20. listopadu 1987 přijala skupina odborníků na celní problematiku týkající se dopravy při Evropské hospodářské komisi (EHK), obsahuje opatření, jejichž účinkem je na jedné straně zajistit řádné používání Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) a na druhé straně zabránit jakýmkoli podvodům, které by mohly být spáchány v důsledku toho, že kontejnery nejsou v souladu s normami pro přepravu zboží pod celní závěrou, nebo tyto podvody odhalit;vzhledem k tomu, že uvedené usnesení může Společenství přijmout s okamžitým účinkem,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Usnesení č. 46 o souladu kontejnerů s normami pro přepravu zboží pod celní závěrou se přijímá jménem Společenství s okamžitým účinkem.Znění usnesení se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou oznámit výkonnému tajemníkovi Evropské hospodářské komise, že Společenství usnesení č. 46 přijímá s okamžitým účinkem.V Lucemburku dne 13. dubna 1989.Za RadupředsedaP. Solbes--------------------------------------------------Opatření k trvalému zajištění souladu s normami pro přepravu zboží pod celní závěrou v případě kontejnerůUSNESENÍ č. 46přijaté dne 20. listopadu 1987 skupinou odborníků na celní problematiku týkající se dopravySKUPINA ODBORNÍKŮ NA CELNÍ PROBLEMATIKU TÝKAJÍCÍ SE DOPRAVY,majíc na zřeteli ustanovení článků 13 a 14 Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR z roku 1975 a její přílohy VII,berouc v úvahu potřebu zajistit trvalý soulad kontejnerů s normami pro přepravu zboží pod celní závěrou,DOPORUČUJE smluvním stranám úmluvy TIR z roku 1975 dále uvedená opatření k trvalému zajištění souladu kontejnerů s normami pro přepravu zboží pod celní závěrou (články 13 a 14 a příloha VII úmluvy TIR z roku 1975):1. Je-li kontejner vážně poškozen a v důsledku toho nevyhovuje normám, na základě kterých byl schválen pro přepravu pod celní závěrou, oznámí celní orgány tuto skutečnost straně, která za kontejner odpovídá a umožní jí, pokud tak lze učinit bezodkladně, uvést kontejner zpět do stavu, na základě kterého byl schválen. Po provedení příslušných oprav může kontejner pokračovat v přepravě pod celní závěrou. Nebyl-li řádně opraven nebo pokud dotyčná strana upřednostňuje, aby byl kontejner opraven v zemi, kde byl schválen, měly by celní orgány:a) odmítnout celní závěru nebo odmítnout schválení přepravy, je-li celní závěra považována za nezbytnou nebob) stáhnout kontejner z oběhu a jeho obsah nechat přeložit na jiný dopravní prostředek neboc) povolit, aby kontejner pokračoval v přepravě za použití odpovídajících postupů, které pro obsah kontejneru nepředstavují žádné riziko pašování, poškození nebo ztráty, přičemž údaj o poškození kontejneru se uvede na tranzitní doklad.Považují-li celní orgány za nezbytné, aby byl kontejner řádně opraven, odejmou schvalovací štítek.2. Pokud celní orgány nechaly odejmout schvalovací štítek nebo je-li u více kontejnerů zjištěno vážné poškození, v jehož důsledku již kontejnery nevyhovují normám, na základě kterých byly schváleny pro přepravu pod celní závěrou, uvědomí o této skutečnosti příslušný orgán, který vydal osvědčení o schválení, nebo případně celní správu odpovědnou za schválení. Orgán, který vydal původní osvědčení o schválení, by měl být přizván k účasti na procesu obnovení osvědčení, pokud se tak děje mimo území dotyčné smluvní strany.Poznámka:Kontejner je považován za vážně poškozený, pokud:a) zboží lze z celně uzavřené části kontejneru vyjmout nebo do ní vložit bez zanechání viditelných stop otevření nebo bez porušení celní závěry;b) není možné snadno a účinně přiložit celní závěru;c) je zde utajený prostor, do kterého lze zboží ukrýt;d) prostory, ve kterých lze umístit zboží, nejsou při celní kontrole snadno přístupné,VYZÝVÁ smluvní strany, aby pokud možno do 1. července 1988 oznámily výkonnému tajemníkovi Evropské hospodářské komise, že toto usnesení přijímají.PROSÍ výkonného tajemníka, aby rozeslal odpovědi, které obdržel od vlád.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/811 ze dne 28. dubna 2016, kterým se mění rozhodnutí ECB/2014/34 o opatřeních týkajících se cílených dlouhodobějších refinančních operací (ECB/2016/11)

text:
                  21.5.2016

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 132/129

            ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) 2016/811
      ze dne 28. dubna 2016,
      kterým se mění rozhodnutí ECB/2014/34 o opatřeních týkajících se cílených dlouhodobějších refinančních operací (ECB/2016/11)
      RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
      s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na čl. 3.1 první odrážku, článek 12.1, čl. 18.1 druhou odrážku a čl. 34.1 druhou odrážku tohoto statutu,
      s ohledem na obecné zásady Evropské centrální banky (EU) 2015/510 ze dne 19. prosince 2014 o provádění rámce měnové politiky Eurosystému (ECB/2014/60) (1),
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Podle čl. 1 odst. 4 obecných zásad (EU) 2015/510 (ECB/2014/60) může Rada guvernérů kdykoli měnit nástroje, požadavky, kritéria a postupy provádění operací měnové politiky Eurosystému.

                  (2)

                  V rámci plnění svého mandátu v oblasti cenové stability a v kontextu opatření za účelem zlepšení fungování transmisního mechanismu měnové politiky prostřednictvím podpory poskytování úvěrů reálné ekonomice Rada guvernérů dne 29. července 2014 přijala rozhodnutí ECB/2014/34 (2). Toto rozhodnutí upravilo sérii cílených dlouhodobějších refinančních operací („targeted longer-term refinancing operations“ – „operace TLTRO“ nebo jen „TLTRO“), která má být provedena po dobu dvou let.

                  (3)

                  V zájmu podpory akomodačního nastavení měnové politiky ECB a posílení transmise měnové politiky další pobídkou k poskytování bankovních úvěrů reálné ekonomice Rada guvernérů dne 10. března 2016 rozhodla, že provede novou sérii čtyř cílených dlouhodobějších refinančních operací („operace TLTRO-II“ nebo jen „TLTRO-II“). Podmínky pro tyto operace TLTRO-II jsou vymezeny v samostatném rozhodnutí. S cílem institucím umožnit, aby splatily částky, které si vypůjčily v rámci operací TLTRO, a aby si vypůjčily v rámci operací TLTRO-II, Rada guvernérů rozhodla, že v červnu 2016 zavede dodatečnou možnost dobrovolného splacení ve vztahu ke všem nesplaceným operacím TLTRO.

                  (4)

                  Rada guvernérů rovněž rozhodla, že na účastníky, kteří předložili údaje vyžadované pro výpočet povinného předčasného splacení v září 2016, se nevztahuje žádná další zpravodajská povinnost.

                  (5)

                  S cílem poskytnout úvěrovým institucím dostatek času, aby se po provozní stránce připravily na první TLTRO-II, by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost bez zbytečného odkladu.

                  (6)

                  Rozhodnutí ECB/2014/34 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

            PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Změny
      Rozhodnutí ECB/2014/34 se mění takto:

                  1)

                  Článek 6 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 6
                  Předčasné splacení
                  1.   Aniž by byl dotčen odstavec 2, mají účastníci po uplynutí 24 měsíců od každé operace TLTRO každé pololetí možnost TLTRO ukončit nebo snížit jejich objem před splatností. Termíny předčasného splacení se shodují se dnem vypořádání hlavních refinančních operací Eurosystému, tak jak je stanoví Eurosystém.
                  2.   Účastníci mají rovněž možnost TLTRO ukončit nebo snížit jejich objem před splatností v den, který se shoduje se dnem vypořádání první TLTRO provedené podle rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/810 (ECB/2016/10) (*). Aby bylo možné využít postupu předčasného splacení v prvním termínu předčasného splacení, oznámí účastník příslušné národní centrální bance, že hodlá plnit v rámci postupu předčasného splacení v termínu daném pro předčasné splacení, a to alespoň tři týdny před tímto dnem předčasného splacení. Oznámení se pro účastníka stává závazným tři týdny přede dnem předčasného splacení, jehož se týká. Aby se zamezilo pochybnostem, dodatečný úvěrový příděl, který je k dispozici pro TLTRO, jež mají být provedeny v červnu 2016, a který se vypočte v souladu s čl. 4 odst. 3, se určí na základě objemů vypůjčených v průběhu TLTRO provedených v březnu 2015, přičemž se neodečítá žádná částka splacená při prvním termínu pro předčasné splacení.
                  3.   Aby bylo možné využít postupu předčasného splacení ve vztahu ke všem ostatním termínům splacení, oznámí účastník příslušné národní centrální bance, že hodlá plnit v rámci postupu předčasného splacení v termínu daném pro předčasné splacení, a to alespoň dva týdny před takovým dnem předčasného splacení. Oznámení se pro účastníka stává závazným dva týdny přede dnem předčasného splacení, jehož se týká.
                  4.   Pokud účastník úplně nebo částečně nevypořádá částku splatnou v rámci postupu předčasného splacení do dne splatnosti, může mu být uložen finanční postih. Příslušný finanční postih se vypočte v souladu s přílohou VII obecných zásad Evropské centrální banky (EU) 2015/510 (ECB/2014/60) (**) a odpovídá finančnímu postihu uplatňovanému v případě nesplnění povinnosti v dostatečné míře zajistit a vypořádat částku, jež byla protistraně přidělena v souvislosti s reverzními transakcemi pro účely měnové politiky. Uložením finančního postihu není dotčeno právo národní centrální banky použít prostředky nápravy stanovené pro případ selhání v článku 166 obecných zásad (EU) 2015/510 (ECB/2014/60).

                     (*)  Rozhodnutí Evropské centrální banky (EU) 2016/810 ze dne 28. dubna 2016 o druhé sérii cílených dlouhodobějších refinančních operací (ECB/2016/10) (Úř. věst. L 132, 21.5.2016, s. 107)."

                     (**)  Obecné zásady Evropské centrální banky (EU) 2015/510 ze dne 19. prosince 2014 o provádění rámce měnové politiky Eurosystému (ECB/2014/60) (Úř. věst. L 91, 2.4.2015, s. 3).“"

                  2)

                  V článku 7 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
                  „1.   Účastníci operací TLTRO, jejichž úhrnné způsobilé čisté úvěry v období od 1. května 2014 do 30. dubna 2016 jsou k 30. dubnu 2016 pod pro ně platnou srovnávací částkou, jsou povinni splatit své počáteční a dodatečné výpůjčky v rámci operací TLTRO v plné výši k 28. září 2016, nestanoví-li Eurosystém jiné datum. Technické výpočty jsou popsány v příloze I.
                  2.   Pokud celkové výpůjčky účastníka ve vztahu k jeho dodatečnému úvěrovému přídělu v rámci operací TLTRO prováděných od března 2015 do června 2016 přesáhnou dodatečný úvěrový příděl vypočtený k referenčnímu měsíci přidělení – dubnu 2016, je částka přesahující dodatečné výpůjčky splatná ke dni 28. září 2016, nestanoví-li Eurosystém jiné datum. Technické výpočty jsou popsány v příloze I.“

                  3)

                  V článku 7 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
                  „5.   Pokud účastník úplně nebo částečně nevypořádá částku splatnou v rámci postupu předčasného splacení do dne splatnosti, může mu být uložen finanční postih. Příslušný finanční postih se vypočte v souladu s přílohou VII obecných zásad (EU) 2015/510 (ECB/2014/60) a odpovídá finančnímu postihu uplatňovanému v případě nesplnění povinnosti v dostatečné míře zajistit a vypořádat částku, jež byla protistraně přidělena v souvislosti s reverzními transakcemi pro účely měnové politiky. Uložením finančního postihu není dotčeno právo národní centrální banky použít prostředky nápravy stanovené pro případ selhání v článku 166 obecných zásad (EU) 2015/510 (ECB/2014/60).“

                  4)

                  V článku 8 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
                  „4.   Jestliže se instituce účastní operace TLTRO a dokud má nesplacený úvěr na základě TLTRO, je povinna čtvrtletně předkládat vyplněné formuláře pro vykazování v souladu s odstavcem 1, dokud nebudou předloženy všechny údaje, které jsou třeba pro stanovení povinného splacení ve smyslu článku 7.“

                  5)

                  V článku 8 se odstavec 8 nahrazuje tímto:
                  „8.   Pokud nesplatil všechny nesplacené částky na základě svých TLTRO operací v souladu s čl. 6 odst. 2, je každý účastník operací TLTRO povinen zajistit každoroční přezkum správnosti údajů vykázaných v souladu s odstavcem 1. Tento přezkum může být proveden i externím auditorem v rámci ročního auditu. Namísto zapojení externího auditora mohou účastníci využít rovnocenná opatření schválená Eurosystémem. Národní centrální banka účastníka musí být informována o výsledku tohoto přezkumu. Tento výsledek přezkumu bude v případě, že se jedná o skupinovou účast na TLTRO, sdílen s národními centrálními bankami členů skupiny TLTRO. Podrobné výsledky přezkumu provedeného podle tohoto odstavce se na žádost poskytnou národní centrální bance účastníka a v případě, že se jedná o skupinovou účast, jsou následně sdíleny s národními centrálními bankami členů skupiny TLTRO.“

            Článek 2
      Vstup v platnost
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 3. května 2016.

         Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 28. dubna 2016.

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Úř. věst. L 91, 2.4.2015, s. 3.

         (2)  Rozhodnutí ECB/2014/34 ze dne 29. července 2014 o opatřeních týkajících se cílených dlouhodobějších refinančních operací (Úř. věst. L 258, 29.8.2014, s. 11).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1791 ze dne 5. října 2015 o jmenování jednoho italského náhradníka Výboru regionů

text:
               7.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 260/27

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1791
   ze dne 5. října 2015
   o jmenování jednoho italského náhradníka Výboru regionů
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh italské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 26. ledna, 5. února a 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Onofria INTRONY se uvolnilo jedno místo náhradníka Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Náhradníkem Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenován:

               —

               pan Roberto CIAMBETTI, Consigliere e Presidente del Consiglio regionale della Regione Veneto.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 5. října 2015.

            Za Radu

            předseda

         N. SCHMIT

      (1)  Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42.

      (2)  Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25.

      (3)  Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/2231 ze dne 12. prosince 2016, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               LI 336/7

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2016/2231
   ze dne 12. prosince 2016,
   kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 20. prosince 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/788/SZBP (1).

               (2)

               Dne 17. října 2016 přijala Rada závěry, v nichž vyjádřila hluboké znepokojení nad politickou situací v Demokratické republice Kongo (dále jen „DRK“). Zejména ostře odsoudila akty extrémního násilí, ke kterým došlo ve dnech 19. a 20. září 2016 v Kinshase, a uvedla, že tyto násilnosti vedly k dalšímu zhoršení patové situace, ve které se země ocitla poté, co v ústavní lhůtě končící dnem 20. prosince 2016 nebyly vyhlášeny prezidentské volby.

               (3)

               Rada zdůraznila, že mají-li být vytvořeny vhodné podmínky pro vedení dialogu a uspořádání voleb, vláda DRK se musí jednoznačně zavázat, že bude dohlížet na dodržování lidských práv a právního státu a skoncuje s veškerým účelovým využíváním justičního systému. Rovněž naléhavě vyzvala všechny zúčastněné aktéry, aby zavrhli používání násilí.

               (4)

               Rada rovněž uvedla, že je připravena použít všech prostředků, které má k dispozici, včetně omezujících opatření vůči konkrétním jednotlivcům, kteří jsou odpovědní za vážné porušování lidských práv, podněcují k násilí nebo by se pokusili mařit konsensuální a mírové řešení krize, jež bude respektovat přání lidu DRK zvolit si své zástupce.

               (5)

               Rozhodnutí 2010/788/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (6)

               K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2010/788/SZBP se mění takto:

               1)

               Článek 3 se nahrazuje tímto:
               „Článek 3
               1.   Omezující opatření stanovená v čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 a 2 se použijí vůči osobám a subjektům určeným Výborem pro sankce jako zapojené do činností narušujících mír, stabilitu nebo bezpečnost v DRK nebo takové činnosti podporující. Zmíněné činnosti zahrnují:

                           a)

                           porušování zbrojního embarga a souvisejících opatření uvedených v článku 1;

                           b)

                           působení jako vedoucí politický nebo vojenský představitel cizích ozbrojených skupin působících v DRK, který brání odzbrojení a dobrovolnému navracení nebo přesídlení bojovníků, již jsou členy těchto skupin;

                           c)

                           působení jako vedoucí politický nebo vojenský představitel konžských milic, včetně těch, kteří získávají podporu mimo DRK, bránící v účasti svých bojovníků na procesech odzbrojení, demobilizace a znovuzačlenění;

                           d)

                           provádění náboru dětí nebo jejich využívání v ozbrojeném konfliktu v DRK v rozporu s platným mezinárodním právem;

                           e)

                           zapojení do plánování, řízení nebo páchání činů v DRK, které představují porušování či zneužívání lidských práv nebo porušování použitelného mezinárodního humanitárního práva, včetně činů zahrnujících cílené útoky na civilní obyvatelstvo, včetně zabití a těžkého ublížení na zdraví, znásilnění a jiného sexuálního násilí, únosu, nuceného vysídlení a útoků na školy a nemocnice;

                           f)

                           bránění přístupu k humanitární pomoci či její distribuci v DRK;

                           g)

                           podporu osob nebo subjektů, včetně ozbrojených skupin nebo zločineckých sítí, zapojených do destabilizačních činností v DRK prostřednictvím nedovoleného využívání přírodních zdrojů včetně zlata nebo volně žijících druhů či planě rostoucích rostlin nebo produktů z nich vyrobených či obchodování s nimi;

                           h)

                           jednání jménem nebo na příkaz určené osoby nebo subjektu nebo jménem nebo na příkaz subjektu vlastněného či ovládaného určenou osobou nebo subjektem;

                           i)

                           plánování, řízení či podpora útoků proti příslušníkům MONUSCO či pracovníkům OSN nebo zapojení se do takových útoků;

                           j)

                           poskytování finanční, materiální nebo technologické podpory nebo zboží či služeb určené osobě nebo subjektu.

                     Dotčené osoby a subjekty, na něž se vztahuje tento odstavec, jsou uvedeny v příloze I.
               2.   Omezující opatření stanovená v čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 a 2 se použijí vůči osobám a subjektům, které:

                           a)

                           brání konsensuálnímu a mírovému řešení, které by umožnilo volby v DRK, mimo jiné prostřednictvím násilných činů, represí nebo podněcování k násilí nebo tím, že narušují právní stát;

                           b)

                           jsou zapojeny do plánování, řízení nebo páchání činů, které představují závažné porušování nebo zneužívání lidských práv v DRK;

                           c)

                           jsou spojeny s osobami a subjekty uvedenými v písmenech a) a b),

                     jež jsou uvedeny v příloze II.“

               2)

               Článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4
               1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 3.
               2.   Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby zakazovaly svým státním příslušníkům vstup na své území.
               3.   Pokud jde o osoby uvedené v čl. 3 odst. 1, odstavec 1 tohoto článku se nepoužije,

                           a)

                           pokud Výbor pro sankce stanoví předem v jednotlivých případech, že takový vstup nebo průjezd je odůvodněný humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti;

                           b)

                           pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka podpořila cíle příslušných rezolucí Rady bezpečnosti OSN, tedy mír a národní usmíření v DRK a stabilitu v regionu;

                           c)

                           pokud Výbor pro sankce povolí předem v jednotlivých případech průjezd osobám, které se navracejí na území státu své státní příslušnosti nebo se podílejí na úsilí o předvedení před soud pachatelů závažných porušení lidských práv nebo mezinárodního humanitárního práva, nebo

                           d)

                           pokud je takový vstup na jejich území nebo průjezd přes ně nezbytný pro uskutečnění soudního řízení.

                     Pokud členský stát povolí podle tohoto odstavce osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, jichž se týká.
               4.   Pokud jde o osoby uvedené v čl. 3 odst. 2, odstavcem 1 tohoto článku nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:

                           a)

                           jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;

                           b)

                           jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;

                           c)

                           podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo

                           d)

                           na základě smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt), uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.

                     5.   Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
               6.   Pokud členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5, náležitě o tom informuje Radu.
               7.   Pokud jde o osoby uvedené v čl. 3 odst. 2, mohou členské státy udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1 tohoto článku, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými humanitárními potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních a na zasedáních podporovaných nebo pořádaných Evropskou unií nebo pořádaných členským státem vykonávajícím předsednictví úřadu OBSE, na nichž je veden politický dialog, který přímo podporuje politické cíle omezujících opatření včetně demokracie, lidských práv a právního státu v DRK.
               8.   Členský stát, který hodlá udělit výjimky uvedené v odstavci 7, oznámí tuto skutečnost písemně Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
               9.   Pokud členský stát povolí podle odstavců 4, 5, 6, 7 nebo 8 osobám uvedeným v příloze II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno výhradně na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, jichž se přímo týká.“

               3)

               Článek 5 se nahrazuje tímto:
               „Článek 5
               1.   Zmrazují se veškeré finanční prostředky, další finanční aktiva a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 3 nebo držené subjekty přímo či nepřímo vlastněnými nebo ovládanými těmito osobami či subjekty nebo jakýmikoli osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, jak jsou uvedeny v přílohách I a II.
               2.   Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky, jiná finanční aktiva ani hospodářské zdroje.
               3.   Pokud jde o osoby a subjekty uvedené v čl. 3 odst. 1, mohou členské státy udělit výjimky ve vztahu k opatřením uvedeným v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků, dalších finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů, které jsou:

                           a)

                           nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;

                           b)

                           určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;

                           c)

                           určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo dalších finančních aktiv a hospodářských zdrojů;

                           d)

                           nezbytné k úhradě mimořádných výdajů, poté co byly oznámeny dotyčným členským státem Výboru pro sankce a tímto výborem byly též schváleny, nebo

                           e)

                           předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky, další finanční aktiva a hospodářské zdroje použity k uhrazení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo k výkonu takových rozhodnutí, pokud bylo zástavní právo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno předtím, než Výbor pro sankce určil dotyčnou osobu či subjekt, a pokud nejsou ve prospěch některé z osob či některého ze subjektů uvedených v článku 3, a to poté, co byly oznámeny dotyčným členským státem Výboru pro sankce.

                     4.   Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, dalším finančním aktivům a hospodářským zdrojům, a pokud do čtyř pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
               5.   Pokud jde o osoby a subjekty uvedené v čl. 3 odst. 2, může příslušný orgán členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považuje za vhodné, pokud zjistí, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:

                           a)

                           nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob a subjektů a rodinných příslušníků závislých na těchto fyzických osobách, včetně plateb za potraviny, nájemné nebo splátek hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;

                           b)

                           určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;

                           c)

                           určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo

                           d)

                           nezbytné k úhradě mimořádných výdajů, pokud daný příslušný orgán oznámí nejméně dva týdny před udělením povolení příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.

                     Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
               6.   Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů pro osoby a subjekty uvedené v příloze II, pokud jsou splněny tyto podmínky:

                           a)

                           finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem zařazení osoby nebo subjektu na seznam uvedený v příloze II, nebo předmětem soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě, a to před tímto dnem nebo po něm;

                           b)

                           finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;

                           c)

                           nález či rozhodnutí není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedeného v příloze I nebo II a

                           d)

                           uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.

                     Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
               7.   Pokud jde o osoby a subjekty uvedené v příloze II, lze rovněž učinit výjimku pro finanční prostředky a hospodářské zdroje, které jsou nezbytné pro humanitární účely, jako je poskytování pomoci nebo napomáhání poskytování pomoci, včetně zdravotnického vybavení a potravin, nebo přeprava humanitárních pracovníků a související pomoci, nebo pro evakuaci z DRK.
               8.   Odstavce 1 a 2 nebrání osobám nebo subjektům uvedeným v příloze II provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena před jejich zařazením na seznam v uvedené příloze, pokud dotčený členský stát shledá, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v přílohách I nebo II.
               9.   Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:

                           a)

                           úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů;

                           b)

                           plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od něhož se na tyto účty vztahují omezující opatření, nebo

                           c)

                           platby splatné osobám a subjektům podle čl. 3 odst. 2 na základě soudního či správního rozhodnutí nebo rozhodčího nálezu, které byly vydány v Unii nebo které jsou v dotčeném členském státě vykonatelné,

                     za předpokladu, že se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.“

               4)

               Článek 6 se nahrazuje tímto:
               „Článek 6
               1.   Rada provede změny seznamu obsaženého v příloze I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.
               2.   Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku sestavuje nebo mění seznam uvedený v příloze II.“

               5)

               Článek 7 se nahrazuje tímto:
               „Článek 7
               1.   Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, zařadí Rada tuto osobu nebo subjekt na seznam v příloze I. Rada své rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění sdělí dotyčné osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, a této osobě či subjektu umožní se k této záležitosti vyjádřit.
               2.   Rada své rozhodnutí podle čl. 6 odst. 2 včetně odůvodnění zařazení na seznam sdělí dotyčné osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, a této osobě či subjektu umožní se k této záležitosti vyjádřit.
               3.   Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotyčnou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.“

               6)

               Článek 8 se nahrazuje tímto:
               „Článek 8
               1.   Příloha I obsahuje důvody pro zařazení daných osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce.
               2.   Příloha I rovněž obsahuje případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně případných dalších jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž obsahuje datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.
               3.   V příloze II jsou uvedeny důvody pro zařazení dotčených osob a subjektů na seznam.
               4.   V příloze II jsou rovněž uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů. Pokud jde o fyzické osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně případných dalších jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.“

               7)

               Článek 9 se nahrazuje tímto:
               „Článek 9
               1.   Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
               2.   Opatření uvedená v čl. 3 odst. 2 se použijí do dne 12. prosince 2017. Má-li Rada za to, že jejich cílů nebylo dosaženo, bude odpovídajícím způsobem prodloužena jejich použitelnost nebo budou změněna.“

               8)

               Příloha rozhodnutí 2010/788/SZBP se označuje jako příloha I a záhlaví v uvedené příloze se nahrazují tímto: „a) Seznam osob podle čl. 3 odst. 1“ a „b) Seznam subjektů podle čl. 3 odst. 1“.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 12. prosince 2016.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2010/788/SZBP ze dne 20. prosince 2010 o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo a o zrušení společného postoje 2008/369/SZBP (Úř. věst. L 336, 21.12.2010, s. 30).

      PŘÍLOHA
      Doplňuje se nová příloha, která zní:

            „PŘÍLOHA II
            SEZNAM OSOB A SUBJEKTŮ PODLE ČL. 3 ODST. 2
            A.   OSOBY

                        Jméno

                        Identifikační údaje

                        Odůvodnění

                        Datum zařazení na seznam

                        1.

                        Ilunga Kampete

                        také znám jako Gaston Hughes Ilunga Kampete; také znám jako Hugues Raston Ilunga Kampete.
                        Narozen 24.11.1964 v Lubumbashi, vojenské identifikační číslo: 1-64-86-22311-29. Státní příslušnost: Demokratická republika Kongo.

                        Jako velitel republikánské gardy (GR) byl Ilunga Kampete zodpovědný za nasazení jednotek GR v terénu a byl zapojený do nepřiměřeného použití síly a násilných represí v září 2016 v Kinshase. Ze své funkce byl Ilunga Kampete tedy zapojen do plánování, řízení či páchání činů, které představují závažné porušování lidských práv v DRK.

                        12.12.2016

                        2.

                        Gabriel Amisi Kumba

                        také znám jako Gabriel Amisi Nkumba; také znám jako „Tango Fort“; také znám jako „Tango Four“.
                        Narozen 28.5.1964 v Malela, vojenské identifikační číslo: 1-64-87-77512-30. Státní příslušnost: Demokratická republika Kongo.

                        Velitel 1. obranné zóny konžské armády (FARDC), jejíž síly se účastnily nepřiměřeného použití síly a násilných represí v září 2016 v Kinshase. Ze své funkce byl Gabriel Amisi Kumba tedy zapojen do plánování, řízení či páchání činů, které představují závažné porušování lidských práv v DRK.

                        12.12.2016

                        3.

                        Ferdinand Ilunga Luyoyo

                        Narozen 8.3.1973 v Lubumbashi.
                        Číslo pasu: OB0260335 (platný od 15.4.2011 do 14.4.2016). Státní příslušnost: Demokratická republika Kongo.

                        Jako velitel útvaru proti veřejným nepokojům Légion Nationale d'Intervention konžské národní policie (PNC) byl Ferdinand Ilunga Luyoyo zodpovědný za nepřiměřené použití síly a násilné represe v září 2016 v Kinshase. Ze své funkce byl Ferdinand Ilunga Luyoyo tedy zapojen do plánování, řízení či páchání činů, které představují závažné porušování lidských práv v DRK.

                        12.12.2016

                        4.

                        Celestin Kanyama

                        také znám jako Kanyama Tshisiku Celestin; také znám jako Kanyama Celestin Cishiku Antoine, také znám jako Kanyama Cishiku Bilolo Célestin, také znám jako Esprit de mort.
                        Narozen 4.10.1960 v Kananga. Státní příslušnost: Demokratická republika Kongo. Číslo pasu: OB0637580 (platný od 20.5.2014 do 19.5.2019).
                        Bylo mu uděleno schengenské vízum č. 011518403, vydané dne 2.7.2016.

                        Jako policejní komisař v Kinshase (PNC) byl Celestin Kanyama zodpovědný za nepřiměřené použití síly a násilné represe v září 2016 v Kinshase. Ze své funkce byl Celsetin Kanyama tedy zapojen do plánování, řízení či páchání činů, které představují závažné porušování lidských práv v DRK.

                        12.12.2016

                        5.

                        John Numbi

                        také znám jako John Numbi Banza Tambo; také znám jako John Numbi Banza Ntambo; také znám jako Tambo Numbi.
                        Narozen 16.8.1962 v Jadotville-Likasi-Kolwezi. Státní příslušnost: Demokratická republika Kongo.

                        Bývalý generální inspektor konžské národní policie (PNC) John Numbi zůstává vlivnou postavou, která byla zejména zapojena do kampaně násilného zastrašování během guvernérských voleb konaných v březnu roku 2016 ve čtyřech provinciích Demokratické republiky Kongo bývalé provincie Katanga a jako takový je zodpovědný za bránění konsensuálnímu a mírovému řešení ohledně voleb v Demokratické republice Kongo.

                        12.12.2016

                        6.

                        Roger Kibelisa

                        také znám jako Roger Kibelisa Ngambaswi.
                        Státní příslušnost: Demokratická republika Kongo.

                        Jako ředitel vnitřních záležitostí národní zpravodajské služby (ANR) je Roger Kibelisa zapojen do zastrašovací kampaně prováděné příslušníky ANR vůči členům opozice, včetně svévolných zatčení a zadržení. Rober Kibelisa tedy oslabuje základy právního státu a brání konsensuálnímu a mírovému řešení ohledně voleb v Demokratické republice Kongo.

                        12.12.2016

                        7.

                        Delphin Kaimbi

                        také znám jako Delphin Kahimbi Kasagwe; také znám jako Delphin Kayimbi Demba Kasangwe; také znám jako Delphin Kahimbi Kasangwe; také znám jako Delphin Kahimbi Demba Kasangwe; také znám jako Delphin Kasagwe Kahimbi.
                        Narozen: 15.1.1969 (nebo: 15.7.1969) v Kiniezire/Goma. Státní příslušnost: Demokratická republika Kongo. Diplomatický pas č.: DB0006669 (platný od 13.11.2013 do 12.11.2018)

                        Vedoucí vojenského zpravodajského útvaru (ex-DEMIAP), součásti Národního operativního střediska, velicí a řídicí struktury odpovědné za svévolná zatčení a násilné represe v Kinshase v září 2016 a zodpovědné za jednotky, které se podílely na zastrašování a svévolných zatčeních, což brání konsensuálnímu a mírovému řešení ohledně voleb v Demokratické republice Kongo.

                        12.12.2016

                  B.   SUBJEKTY“.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 10. srpna 2010 o zřízení skupiny evropských regulačních orgánů pro poštovní služby  Text s významem pro EHP

text:
               11.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/7

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 10. srpna 2010
   o zřízení skupiny evropských regulačních orgánů pro poštovní služby
   (Text s významem pro EHP)
   2010/C 217/07
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby stanoví regulační rámec týkající se podmínek poskytování poštovních služeb v rámci Evropské unie a vytvoření vnitřního trhu poštovních služeb.

               (2)

               Směrnice 97/67/ES požaduje, aby členské státy určily jeden nebo více národních regulačních orgánů pro poštovní odvětví pro vykonávání regulačních úkolů vyplývajících z uvedené směrnice. Zmíněné národní regulační orgány by měly být právně odděleny od provozovatelů poštovních služeb a působit nezávisle na nich. Členské státy, které si ponechají ve vlastnictví podniky poskytující poštovní služby nebo kontrolu nad nimi, musí rovněž zajistit účinné strukturální oddělení regulačních funkcí od činností spojených s vlastnictvím nebo kontrolou.

               (3)

               Povinnosti a úkoly národních regulačních orgánů se v jednotlivých členských státech významně liší.

               (4)

               Směrnice 97/67/ES ponechává v některých oblastech pružnost, pokud jde o používání společných pravidel s ohledem na vnitrostátní podmínky. Aby bylo dosaženo úspěšného rozvoje vnitřního trhu poštovních služeb, je konzistentní uplatňování příslušných pravidel ve všech členských státech zásadní.

               (5)

               Je proto nutné zřídit skupinu složenou z národních regulačních orgánů v oblasti poštovních služeb a vymezit její úkoly a strukturu.

               (6)

               Skupina by měla Komisi sloužit jako orgán pro úvahy, diskuse a poradenství v oblasti poštovních služeb. Měla by usnadnit konzultace, koordinaci a spolupráci nezávislých národních regulačních orgánů v členských státech, jakož i těchto orgánů a Komise s cílem konsolidovat vnitřní trh poštovních služeb a zajistit konsistentní uplatňování směrnice 97/67/ES ve všech členských státech.

               (7)

               Měla by být stanovena pravidla týkající se zveřejňování informací členy skupiny, aniž by byly dotčeny bezpečnostní předpisy Komise stanovené v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (1).

               (8)

               Osobní údaje týkající se členů skupiny by se měly zpracovávat podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (2),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Předmět
   Zřizuje se skupina evropských regulačních orgánů pro poštovní služby (dále jen „skupina“).
   Článek 2
   Úkoly
   Úkolem skupiny je:

               a)

               poskytovat Komisi poradenství a pomoc při konsolidaci vnitřního trhu poštovních služeb;

               b)

               poskytovat Komisi poradenství a pomoc ve všech záležitostech spojených s poštovními službami, které jsou v její pravomoci;

               c)

               poskytovat Komisi poradenství a pomoc, pokud jde o rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb a konsistentní uplatňování regulačního rámce poštovních služeb ve všech členských státech;

               d)

               po dohodě s Komisí otevřeným a transparentním způsobem široce a v brzké fázi konzultovat svou odbornou práci s účastníky trhu, spotřebiteli a konečnými uživateli.

         Článek 3
   Členství
   1.   Skupina se skládá z národních regulačních orgánů v oblasti poštovních služeb. Orgány jsou zastoupeny svými vedoucími pracovníky nebo ve výjimečných případech jinými zástupci, jak je uvedeno v příloze. Každý členský stát je zastoupen jedním členem.
   2.   Názvy národních orgánů se zveřejní v rejstříku skupin odborníků Komise.
   Článek 4
   Provoz
   1.   Skupina si volí ze svých členů předsedu. Předseda svolává zasedání skupiny po dohodě s Komisí.
   2.   Po dohodě s útvary Komise lze zřizovat podskupiny pro zkoumání konkrétních otázek v souladu s mandátem stanoveným skupinou.
   3.   Nezávislé národní regulační orgány pro odvětví poštovních služeb ze států Evropského hospodářského prostoru (EHP), které nejsou členskými státy, a z těch států, které jsou kandidáty na přistoupení k Evropské unii, mají postavení pozorovatele a jsou zastoupeny na příslušné úrovni. Skupina rovněž může se souhlasem zástupce Komise na ad-hoc základě přizvat k účasti na jednání jiné odborníky a pozorovatele.
   4.   Členové skupin odborníků a jejich zástupci, jakož i přizvaní odborníci a pozorovatelé splňují povinnost profesního tajemství stanovenou Smlouvami a jejich prováděcími pravidly, jakož i bezpečnostní předpisy Komise o ochraně utajovaných skutečností EU stanovené v příloze rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom. Pokud členové nebudou tyto povinnosti dodržovat, může Komise přijmout veškerá vhodná opatření.
   5.   Skupina a její podskupiny obvykle zasedají v prostorách Komise, a to v souladu s postupy a rozvrhem stanovenými Komisí. Komise zajišťuje služby sekretariátu. Jednání skupiny a jejích podskupin se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají zájem o projednávané otázky.
   6.   Skupina přijme svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu přijatého Komisí (3).
   Článek 5
   Výdaje na zasedání
   1.   V souladu s pravidly Komise pro poskytování náhrad externím odborníků uhradí Komise členům, odborníkům a pozorovatelům cestovní výdaje a případně též výdaje na pobyt související s činností skupiny.
   2.   Členům, odborníkům a pozorovatelům nepřísluší za poskytované služby odměna.
   3.   Výdaje na zasedání se proplácejí v mezích ročního rozpočtu, který je skupině přidělen příslušnými útvary Komise.
   Článek 6
   Výroční zpráva
   Skupina předkládá Komisi výroční zprávu o své činnosti.
   Článek 7
   Použitelnost
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   2.   Skupina zahájí činnost dnem vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.

      V Bruselu dne 10. srpna 2010.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (3)  Viz vzorový jednací řád – příloha III dokumentu SEK(2005) 1004.

      PŘÍLOHA

         Seznam členů skupiny evropských regulačních orgánů pro poštovní služby

                  Stát

                  Národní regulační orgán

                  Belgique/België

                  Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)/Belgisch Instituut voor postdiensten en telecommunicatie (BIPT)

                  България/Bulgaria

                  Комисия за регулиране на съобщенията (КРС)/Communications Regulation Commission (CRC)

                  Česká republika

                  Český telekomunikační úřad (ČTÚ)

                  Danmark

                  Færdselsstyrelsen (FSTYR)

                  Deutschland

                  Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA)

                  Eesti

                  Sideamet (SIDEAMET)

                  Ελλάδα/Elláda

                  Εθνική Επιτροπή Τηλεπικοινωνιών και Ταχυδρομείων Hellenic/Telecommunications and Post Commission (EETT)

                  España

                  Commissión Nacional del Sector Postal (CNSP)

                  France

                  Autorité de régulation des communications électroniques et des postes (ARCEP)

                  Ireland

                  Commission for Communications Regulation (ComReg)

                  Κύπρος/Kypros

                  Γραφείο Επιτρόπου Ρυθμίσεως Ηλεκτρονικών Επικοινωνιών και Ταχυδρομείων (ΓΕΡΗΕΤ)/Office of the Commissioner of Electronic Communications and Postal Regulation (OCECPR)

                  Italia

                  Nezávislý národní regulační orgán, který má být stanoven podle čl. 37 odst. 2 písm. h) předpisu Legge 4 giugno 2010, n. 96, Disposizioni per l’adempimento di obblighi derivanti dall’appartenenza dell’Italia alle Comunita’ europee — Legge comunitaria 2009, (GU n. 146 del 25.6.2010 — Suppl. Ordinario n. 138).

                  Latvija

                  Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija (SPRK)

                  Lietuva

                  Ryšių reguliavimo tarnyba (RRT)

                  Luxembourg

                  Institut luxembourgeois de régulation (ILR)

                  Magyarország

                  Nemzeti Hírközlési Hatóság (NHH)

                  Malta

                  L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni/Malta Communications Authority (MCA)

                  Nederland

                  Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA)

                  Österreich

                  Rundfunk und Telekom Regulierungs-GmbH (RTR)

                  Polska

                  Urząd Komunikacji Elektronicznej (UKE)

                  Portugal

                  Autoridade Nacional de Comunicações (Anacom)

                  România

                  Autoritatea Naționala pentru Administrare si Reglementare in Comunicații (ANCOM)

                  Slovenija

                  Agencija za pošto in elektronske komunikacije Republike Slovenije (APEK)

                  Slovensko

                  Poštový regulačný úrad (PRU)

                  Suomi/Finland

                  Viestintävirasto/Kommunikationsverket (FICORA)

                  Sverige

                  Post- och telestyrelsen (PTS)

                  United Kingdom

                  Postal Services Commission (Postcomm)