title: Rozhodnutí Komise ze dne 20. července 2010 , kterým se zřizuje Skupina uživatelů finančních služeb

text:
               21.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/12

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 20. července 2010,
   kterým se zřizuje Skupina uživatelů finančních služeb
   2010/C 199/02
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Jedním z hlavních cílů Unie je zajistit řádné fungování vnitřního trhu, jehož základní součástí jsou finanční služby.

               (2)

               V souladu se zásadami lepší regulace klade Komise velký důraz na zajištění přiměřeného zastoupení uživatelů ve všech fázích vypracování politiky v oblasti finančních služeb. Za tímto účelem si Komise potřebuje vyžádat odborné konzultace se specialisty v poradenském orgánu.

               (3)

               Ve sdělení Komise ze dne 4. března 2009 nazvaném „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ (1) se uvádí, že Komise zajistí, aby bylo hlasu evropských investorů ve všech finančních otázkách nasloucháno v daleko větší míře.

               (4)

               V roce 2004 zřídily útvary Komise fórum uživatelů finančních služeb (FIN-USE) s cílem zajistit, aby se do vypracování politiky v oblasti finančních služeb Evropské komise promítly odborné znalosti z pohledu uživatelů a bylo tak dosaženo aktivnějšího a informovanějšího zapojení uživatelů. Druhé tříleté funkční období této skupiny skončí v červnu 2010.

               (5)

               V roce 2006 zřídily útvary Komise skupinu spotřebitelů finančních služeb (Financial Services Consumer Group, FSCG) jako podskupinu již existující Evropské poradní skupiny spotřebitelů (European Consumer Consultative Group, ECCG) s cílem sdružit zástupce spotřebitelských organizací ze všech členských států za účelem projednání politik a návrhů v oblasti finančních služeb, které mají zvláštní význam pro spotřebitele. Počáteční tříleté funkční období této skupiny skončilo v listopadu 2009.

               (6)

               Fórum FIN-USE hrálo důležitou roli při zprostředkování pohledu uživatelů finančních služeb tím, že Komisi poskytovalo kvalitní poradenství. Členové fóra FIN-USE se také zapojovali do dialogu s řadou zúčastněných stran a účinně přispívali k šíření názorů uživatelů finančních služeb a tím zlepšovali celkovou kvalitu rozhodovacího procesu.

               (7)

               Skupina FSCG plnila funkci důležitého komunikačního kanálu s vnitrostátními sdruženími spotřebitelů a Evropským sdružením spotřebitelů a upozorňovala na konkrétní problémy, které spotřebitele znepokojují.

               (8)

               Je třeba dále koordinovat odborný přínos uživatelů finančních služeb a zvýšit kapacitu spotřebitelů a drobných investorů, tedy fyzických osob, které investují mimo rámec své živnosti, podnikání nebo profese, s cílem podpořit iniciativy v této oblasti. Toto rozhodnutí bylo přijato na základě zkušeností získaných Komisí, pokud jde o provoz fóra FIN-USE a skupiny FSCG, vnější hodnocení fungování obou subjektů a význam politik finančních služeb EU pro život občanů.

               (9)

               Je proto nezbytné zřídit skupinu uživatelů finančních služeb a vymezit její úkoly, složení a strukturu v oficiálním právním aktu.

               (10)

               Skupina by měla být složena z odborníků v oblasti finančních služeb, jako jsou osoby jmenované za účelem zastupování zájmů spotřebitelů, drobných investorů nebo mikropodniků, ale i jednotliví odborníci, kteří mají zvláštní kvalifikaci, pokud jde o potřeby a priority uživatelů v oblasti finančních služeb, jako například právníci zastupující spotřebitele, zástupci zaměstnanců nebo pracovníků nebo představitelé akademické obce. Skupina by měla mít v rámci Unie dostatečné zeměpisné pokrytí.

               (11)

               Skupina by měla Komisi pomáhat při přípravě a sledování politik finančních služeb, které mají potenciální dopad na uživatele finančních služeb. Skupina by měla iniciativám Komise týkajícím se finančních služeb zajistit vysokou kvalitu odborných znalostí od zástupců uživatelů finančních služeb i jednotlivých odborníků v oblasti finančních služeb.

               (12)

               S ohledem na dosažení záměrů dále koordinovat přínos uživatelů finančních služeb a zvýšit kapacitu spotřebitelů, drobných investorů a mikropodniků s cílem podpořit iniciativy v oblasti finančních služeb je třeba skupině poskytnout dostatečnou finanční podporu v podobě ročních poplatků pro její členy, proplácení cestovních výdajů a výdajů za ubytování a rozpočtu určeného na výzkum.

               (13)

               S ohledem na potřebu získat ty nejlepší odborné znalosti ve velmi složité oblasti finančních služeb mezi zúčastněnými stranami, které ve finančním sektoru nejsou profesionály, a s ohledem na odměňování členů srovnatelných orgánů na vnitrostátní úrovni a na roční poplatky fóra FIN-USE a jejich pravidelné revize by měli členové skupiny dostávat pravidelný poplatek, aby se zajistilo, že pro poskytování požadovaných odborných znalostí Komisi, což by kromě jejich účasti na zasedáních skupiny zahrnovalo pracovní zatížení po dobu přibližně 35 dnů, mají dostatečné zdroje.

               (14)

               S ohledem na skutečnost, že k tomu, aby členové byli schopni v rámci skupiny plnit úkoly, by mohlo být nezbytné provádět externí výzkum, může Komise na základě žádosti skupiny poskytnout na tento účel rozpočet určený na výzkum, pokud takovou žádost považuje za odůvodněnou.

               (15)

               Měla by být stanovena pravidla zveřejňování informací ze strany členů této skupiny, aniž by byly dotčeny bezpečnostní předpisy připojené k jednacímu řádu Komise rozhodnutím Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (2).

               (16)

               Osobní údaje týkající se členů skupiny by se měly zpracovávat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (3),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Skupina uživatelů finančních služeb
   Zřizuje se Skupina uživatelů finančních služeb, dále jen „skupina“.
   Článek 2
   Úkoly
   1.   Úkolem skupiny je:

               a)

               poskytovat Komisi poradenství v souvislosti s přípravou legislativních aktů či jiných politických iniciativ, které ovlivňují uživatele finančních služeb včetně spotřebitelů, drobných investorů a mikropodniků;

               b)

               poskytovat zasvěcené informace, stanoviska a rady ohledně praktického provádění těchto politik;

               c)

               aktivně se snažit identifikovat klíčové otázky v oblasti finančních služeb, které se týkají uživatelů finančních služeb;

               d)

               kde je to vhodné, a po dohodě s Komisí, spolupracovat se zástupci uživatelů finančních služeb a zástupci orgánů na úrovni Evropské unie a na vnitrostátní úrovni, jakož i s dalšími poradními skupinami spravovanými Komisí, jako je například Evropská poradní skupina spotřebitelů, Odborná skupina pro trh platebních systémů, Skupina odborníků na evropské trhy s cennými papíry a Skupina odborníků pro finanční vzdělávání, a poskytovat jim informace.

         2.   Skupina může být požádána o stanovisko u otázek, které zahrnují celou řadu oblastí politiky finančních služeb mj. včetně retailového bankovnictví, spotřebitelských a hypotečních úvěrů, platebních prostředků a systémů, životního a neživotního pojištění, důchodů, retailových investičních produktů, trhů s cennými papíry a finančního dohledu.
   Článek 3
   Členství – jmenování členů
   1.   Skupinu tvoří 20 členů, z nichž alespoň 11 zastupuje zájmy spotřebitelů a drobných investorů, jak je uvedeno v odst. 2 písm. a) a b) tohoto článku.
   2.   Komise jmenuje členy na základě výzvy k vyjádření zájmu. Členy jsou:

               a)

               fyzické osoby jmenované za účelem zastupování zájmů spotřebitelů nebo

               b)

               fyzické osoby jmenované za účelem zastupování zájmů drobných investorů nebo

               c)

               fyzické osoby jmenované za účelem zastupování zájmů mikropodniků, jak jsou vymezeny v doporučení Komise 2003/361/ES (4), avšak s výjimkou podniků, jejichž hlavní podnikatelskou činností je poskytování finančních služeb, nebo

               d)

               jednotliví odborníci se zkušenostmi v oblasti finančních služeb z pohledu uživatele finančních služeb, s výjimkou osob v současné době zaměstnaných v odvětví finančních služeb nebo jednajících jménem tohoto odvětví.

         3.   Členové vybraní na základě odst. 2 písm. d) tohoto článku jsou jmenováni za svou osobu.
   4.   Funkční období členů skupiny činí tři roky. Funkční období může být dvakrát prodlouženo.
   5.   Členové, kteří již nejsou schopni účinně přispívat k práci skupiny, kteří odstoupí nebo nedodrží podmínky uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku nebo článku 339 Smlouvy, mohou být na zbývající část svého funkčního období odvoláni nebo nahrazeni.
   6.   Členové jmenovaní za svou osobu učiní každý rok písemné prohlášení, že se zavazují jednat ve veřejném zájmu, a také prohlášení, v němž uvedou, zda existuje či neexistuje zájem, který by mohl bránit jejich nezávislosti.
   7.   Jména členů se zveřejňují v Rejstříku skupin odborníků Evropské komise a na příslušných internetových stránkách Komise.
   8.   Jména členů se shromažďují, zpracovávají a zveřejňují v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
   Článek 4
   Fungování skupiny
   1.   Skupina si zvolí předsedu a místopředsedu z řad členů prostou většinou. Funkce předsedy i místopředsedy se obnovuje každý rok. Oba mohou být znovu jmenováni.
   2.   Po dohodě s Komisí mohou být zřízeny podskupiny za účelem zkoumání zvláštních otázek v souladu s mandátem stanoveným skupinou. Tyto podskupiny se rozpouštějí, jakmile svůj mandát splní.
   3.   Po dohodě s Komisí může skupina přizvat odborníky se zvláštními znalostmi k účasti na práci skupiny a podskupin.
   4.   Členové skupiny a jejich zástupci, stejně jako přizvaní odborníci, musí dodržovat povinnosti profesního tajemství stanovené smlouvami a jejich prováděcími pravidly, jakož i bezpečnostní pravidla Komise o ochraně utajovaných informací EU stanovená v příloze rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom. Pokud členové nebudou tyto povinnosti dodržovat, může Komise přijmout veškerá vhodná opatření.
   5.   Skupina se schází přibližně osmkrát do roka, obvykle v prostorách Komise v Bruselu; formu a časový rozvrh určuje Komise. Na žádost členů se jedno zasedání za rok může konat v jiném členském státě.
   6.   Komise zajišťuje sekretářské služby pro celou skupinu. Zasedání skupiny a jejích podskupin se mohou účastnit úředníci Komise.
   7.   Skupina přijme svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu pro skupiny odborníků.
   8.   Komise může na internetu zveřejnit veškeré písemné výstupní materiály skupiny, a to v původním jazyce příslušného dokumentu.
   Článek 5
   Odměňování a náhrada výdajů
   1.   Členové skupiny jsou za svoje služby odměňováni ročním poplatkem ve výši 10 000 EUR. Výše poplatku bude přezkoumána po uplynutí 3 let.
   2.   Výdaje jsou hrazeny v rámci ročního rozpočtu, který skupině přidělí odpovědné útvary Komise.
   3.   Komise uhradí členům cestovní výlohy a případně též výlohy na pobyt, které souvisejí s činností skupiny, v souladu s ustanoveními platnými v rámci Komise. Pokud je to možné, mohou útvary Komise uhradit cestovní výlohy a případně též výlohy na pobyt odborníkům přizvaným ad hoc za předpokladu, že byl získán předchozí souhlas útvarů Komise, a v souladu s pravidly Komise pro poskytování náhrad externím odborníkům.
   4.   V případě potřeby může skupina požádat o provedení externího výzkumu, jehož cílem by bylo umožnit jí plnit svoje úkoly. Pokud Komise považuje takový požadavek (požadavky) za oprávněný (oprávněné), může rozhodnout, aby byla k tomuto účelu poskytnuta část jejího ročního rozpočtu určeného na výzkum až do výše 150 000 EUR. Tento rozpočet řídí Komise v plném souladu s příslušnými pravidly a postupy.

      V Bruselu dne 20. července 2010.

            Za Komisi

         Michel BARNIER

            člen Komise

      (1)  KOM(2009) 114 v konečném znění.

      (2)  Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36.


Důležité právní upozornění

|

52007BP0132(01)

1. Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2005, Oddíl III - Komise (SEK(2006)0916 - C6-0263/2006 - 2006/2070(DEC) (SEK(2006)0915 - C6-0262/2006 - 2006/2070(DEC))

Úřední věstník 074 E , 20/03/2008 S. 0288 - 0290

		1.Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2005, Oddíl III — Komise (SEK(2006)0916 — C6-0263/2006 — 2006/2070(DEC) (SEK(2006)0915 — C6-0262/2006 — 2006/2070(DEC))Evropský parlament,- s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2005 [1],- s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropských společenství za rozpočtový rok 2005 - svazek I — (SEK(2006)0916 — C6-0263/2006, SEK(2006)0915 — C6-0262/2006) [2],- s ohledem na zprávu Komise orgánu příslušnému pro udělení absolutoria o opatřeních následujících po rozhodnutích o udělení absolutorií za rok 2004 (KOM(2006)0642, KOM(2006)0641) a pracovní dokument Komise - přílohu ke zprávě Komise pro Evropský parlament o opatřeních následujících po rozhodnutích o udělení absolutorií za rok 2004 (SEK(2006)1376, SEK(2006)1377),- s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané "Výsledky politik v roce 2005" (KOM(2006)0124),- s ohledem na sdělení Komise nazvané "Shrnutí výsledků řízení Komise za rok 2005" (KOM(2006)0277),- s ohledem na výroční zprávu Komise pro orgán, který je příslušný pro udělení absolutoria, o interních auditech provedených v roce 2005 (KOM(2006)0279),- s ohledem na zprávu Komise "Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2004" (KOM(2006)0184),- s ohledem na zelenou knihu Evropská iniciativa pro transparentnost, kterou Komise přijala dne 3. května 2006 (KOM(2006)0194),- s ohledem na stanovisko č. 2/2004 Účetního dvora k modelu "jednotného auditu" (a návrh rámce vnitřní kontroly Společenství) [3],- s ohledem na sdělení Komise o plánu integrovaného rámce vnitřní kontroly (KOM(2005)0252),- s ohledem na akční plán Komise na zřízení integrovaného rámce vnitřní kontroly (KOM(2006)0009),- s ohledem na první zprávu o hodnocení provádění akčního plánu Komise na zřízení integrovaného rámce vnitřní kontroly zveřejněnou dne 19. července 2006 (SEK(2006)1009),- s ohledem na zprávu výboru pro Evropskou unii Sněmovny lordů ze dne 13. listopadu 2006 nazvanou "Financial Management and Fraud in the European Union: Perceptions, Facts and Proposals",- s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2005 [4] a zvláštních zpráv Účetního dvora spolu s odpověďmi kontrolovaných institucí,- s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES [5],- s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5710/2007 — C6-0081/2007),- s ohledem na články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES a články 179a a 180b Smlouvy o Euratomu,- s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [6], a zejména na články 145, 146 a 147 tohoto nařízení,- s ohledem na stanovisko Účetního dvora č. 4/2006 k návrhu nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 [7],- s ohledem na článek 70 a přílohu V jednacího řádu,- s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanoviska ostatních dotčených výborů (A6-0095/2007),A. vzhledem k tomu, že podle článku 274 Smlouvy o ES Komise plní rozpočet na vlastní odpovědnost, v souladu se zásadami řádného finančního řízení,1. uděluje Komisi absolutorium za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie za rozpočtový rok 2005;2. uvádí své připomínky v dále uvedeném usnesení;3. pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, Účetnímu dvoru, Evropské investiční bance, a vnitrostátním a regionálním kontrolním úřadům členských států, a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).[1] Úř. věst. L 60, 8.3.2005.[2] Úř. věst. C 264, 31.10.2006, s. 1.[3] Úř. věst. C 107, 30.4.2004, s. 1.[4] Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 1.[5] Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 10.[6] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).[7] Úř. věst. C 273, 9.11.2006, s. 2.--------------------------------------------------


title: 2013/378/EU: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUPOL COPPS/1/2013 ze dne 9. července 2013 o prodloužení mandátu vedoucího policejní mise Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS)

text:
               16.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 193/18

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUPOL COPPS/1/2013
   ze dne 9. července 2013
   o prodloužení mandátu vedoucího policejní mise Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS)
   (2013/378/EU)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2013/354/SZBP ze dne 3. července 2013 o policejní misi Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS) (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle rozhodnutí 2013/354/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor zmocněn v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy k přijímání příslušných rozhodnutí za účelem výkonu politické kontroly a strategického řízení policejní mise Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS), včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Rozhodnutí 2013/354/SZBP prodloužilo policejní misi EUPOL COPPS do 30. června 2014.

               (3)

               Dne 3. července 2012 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí EUPOL COPPS/1/2012 (2) o jmenování pana Kennetha DEANEA vedoucím mise EUPOL COPPS na období od 1. července 2012 do 30. června 2013.

               (4)

               Dne 14. června 2013 navrhla vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku prodloužení mandátu pana Kennetha DEANEA jako vedoucího mise EUPOL COPPS na období od 1. července 2013 do 30. června 2014,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mandát pana Kennetha DEANEA jako vedoucího policejní mise Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS) se prodlužuje do 30. června 2014.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. července 2013.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 185, 4.7.2013, s. 12.

      (2)  Úř. věst. L 186, 14.7.2012, s. 31.


title: 2008/430/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady a Komise ze dne 26. května 2008 o uzavření Protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii

text:
               11.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 151/35

      ROZHODNUTÍ RADY A KOMISE

   ze dne 26. května 2008
   o uzavření Protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii
   (2008/430/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE
   A KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 44 odst. 2, čl. 47 odst. 2 poslední větu, článek 55, čl. 57 odst. 2, článek 71, čl. 80 odst. 2 a články 93, 94, 133 a 181a ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem druhou větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska, a zejména na čl. 6 odst. 2 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na schválení Rady podle článku 101 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii byl podepsán jménem Evropského společenství a jeho členských států dne 27. června 2007 v souladu s rozhodnutím Rady 2007/548/ES (2).

               (2)

               Až do vstupu v platnost byl protokol ode dne 1. ledna 2007 uplatňován prozatímně.

               (3)

               Protokol by měl být schválen,

         ROZHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii se schvaluje jménem Evropského společenství, Evropského společenství pro atomovou energii a členských států.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí (3).
   Článek 2
   Předseda Rady provede oznámení podle čl. 3 odst. 2 protokolu jménem Evropského společenství a jeho členských států (4). Předseda Komise současně provede takové oznámení jménem Evropského společenství pro atomovou energii.

      V Bruselu dne 26. května 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Stanovisko ze dne 10. července 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 202, 3.8.2007, s. 30.

      (3)  Úř. věst. L 202, 3.8.2007, s. 31.

      (4)  Den vstupu protokolu v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 18. prosince 1995 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Peruánskou republikou o prekurzorech a chemických látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek

text:
Důležité právní upozornění

|

31995D0570

Úřední věstník L 324 , 30/12/1995 S. 0026 - 0026

		Rozhodnutí Radyze dne 18. prosince 1995o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Peruánskou republikou o prekurzorech a chemických látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek(95/570/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy ve spojení s první větou čl. 228 odst. 2 a s čl. 228 odst. 4 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,vzhledem k tomu, že dne 25. září 1995 Rada zmocnila Komisi, aby jménem Společenství sjednala dohody o kontrole prekurzorů a chemických látek s členskými státy Organizace amerických států a prioritně s členskými státy Cartagenské dohody; že na základě tohoto zmocnění Komise ukončila dne 13. listopadu 1995 jednání s Peruánskou republikou;vzhledem k tomu, že je vhodné, aby dohoda mezi Evropským společenstvím a Peruánskou republikou o prekurzorech a chemických látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek byla přijata;vzhledem k tomu, že je vhodné, aby Rada zmocnila Komisi k tomu, aby po poradě se zvláštním výborem zřízeným Radou schvalovala jménem Společenství změny, u nichž dohoda stanoví, že mají být přijímány smíšenou kontrolní skupinou; že toto zmocnění musí být omezeno na změny příloh dohody, pokud se týkají látek, které již jsou předmětem úpravy právních předpisů Společenství o prekurzorech a chemických látkách,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Jménem Společenství se schvaluje Dohoda mezi Evropským společenstvím a Peruánskou republikou o prekurzorech a chemických látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat uvedenou dohodu.Článek 3Předseda Rady uloží jménem Společenství listinu podle článku 12 dohody [1].Článek 41. Společenství je ve smíšené kontrolní skupině uvedené v článku 9 dohody zastoupeno Komisí, jíž jsou nápomocni zástupci členských států.2. Komise je zmocněna schvalovat jménem Společenství změny příloh dohody přijaté smíšenou kontrolní skupinou postupem podle článku 10 dohody.Komisi je při plnění tohoto úkolu nápomocen zvláštní výbor, který jmenuje Rada a který má za úkol vypracovat společný postoj.3. Zmocnění uvedené v odstavci 2 je omezeno na látky, které již jsou předmětem úpravy příslušných právních předpisů Společenství o prekurzorech drog a chemických látkách.Článek 5Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 18. prosince 1995.Za RadupředsedaJ. Borrell Fontelles[1] Datum vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: 2008/668/ES,Euratom: Rozhodnutí zástupců vlád členských států ze dne 23. července 2008 o jmenování soudce Soudu prvního stupně Evropských společenství

text:
               14.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 219/63

      ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ

   ze dne 23. července 2008
   o jmenování soudce Soudu prvního stupně Evropských společenství
   (2008/668/ES, Euratom)
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství a zejména na článek 224 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 140 této smlouvy,
   vzhledem k tomuto důvodu:
   V souladu s články 5 a 7 ve spojení s článkem 47 Protokolu o statutu Soudního dvora a po odstoupení pana Johna D. Cooka je třeba přistoupit ke jmenování soudce Soudu prvního stupně Evropských společenství na zbývající část funkčního období pana Johna D. Cooka, tedy do 31. srpna 2013,
   ROZHODLI TAKTO:
   Článek 1
   Pan Kevin O’Higgins je jmenován soudcem Soudu prvního stupně Evropských společenství na období od 1. září 2008 do 31. srpna 2013.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 23. července 2008.

            předseda

         P. SELLAL


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2016/809 ze dne 20. května 2016 o oznámení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, že si přeje účastnit se některých aktů Unie v oblasti policejní spolupráce, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a které nejsou součástí schengenského acquis

text:
               21.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 132/105

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/809
   ze dne 20. května 2016
   o oznámení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, že si přeje účastnit se některých aktů Unie v oblasti policejní spolupráce, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a které nejsou součástí schengenského acquis

   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Protokol (č. 36) o přechodných ustanoveních, a zejména na čl. 10 odst. 5 uvedeného protokolu ve spojení s článkem 4 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a čl. 331 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 10 odst. 4 protokolu č. 36 mohlo Spojené království nejpozději šest měsíců před uplynutím pětiletého přechodného období podle čl. 10 odst. 3 protokolu č. 36 oznámit Radě, že v případě aktů Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, jež byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost, nepřijímá pravomoci Komise a Soudního dvora uvedené v čl. 10 odst. 1 protokolu č. 36.

               (2)

               Dopisem předsedovi Rady ze dne 24. července 2013 využilo Spojené království uvedenou možnost a oznámilo, že nepřijímá uvedené pravomoci Komise a Soudního dvora, v důsledku čehož se příslušné akty v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech přestaly vztahovat na Spojené království dne 1. prosince 2014.

               (3)

               Ustanovení čl. 10 odst. 5 protokolu č. 36 umožňuje Spojenému království oznámit Radě, že si přeje účastnit se aktů, jež se na ně přestaly vztahovat.

               (4)

               Rozhodnutí Komise 2014/858/EU (1) potvrdilo účast Spojeného království na řadě aktů.

               (5)

               Rozhodnutí Rady 2014/836/EU (2) potvrdilo, že rozhodnutí Rady 2008/615/SVV (3), rozhodnutí Rady 2008/616/SVV (4), a rámcové rozhodnutí Rady 2009/905/SVV (5) („prümská rozhodnutí“) se přestala vztahovat na Spojené království dne 1. prosince 2014, a že Spojené království nemá tudíž pro účely vymáhání práva přístup k databázi Eurodac do doby, než se prümských rozhodnutí začne účastnit. V rozhodnutí 2014/836/EU se Spojené království rovněž vyzývá, aby provedlo plné posouzení na základě ekonomických a realizačních kritérií týkající se výhod a praktického přínosu, které pro něj představuje účast na prümských rozhodnutích. Spojené království toto posouzení na základě ekonomických a realizačních kritérií provedlo a jeho parlament se vyslovil pro účast na prümských rozhodnutích.

               (6)

               Rozhodnutí Rady 2014/857/EU (6) potvrdilo oznámení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, že si přeje účastnit se některých ustanovení schengenského acquis, jež jsou obsažena v aktech Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech.

               (7)

               Dopisem předsedovi Rady ze dne 22. ledna 2016 Spojené království dále využilo čl. 10 odst. 5 protokolu č. 36, aby oznámilo, že si přeje účastnit se rozhodnutí 2008/615/SVV, rozhodnutí 2008/616/SVV a rámcového rozhodnutí 2009/905/SVV.

               (8)

               V případě aktů, které nejsou součástí schengenského acquis, odkazuje čl. 10 odst. 5 protokolu č. 36 na Protokol (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva. Článek 4 protokolu č. 21 odkazuje na postup podle čl. 331 odst. 1 SFEU. Podle tohoto posledně uvedeného ustanovení Komise potvrdí účast členským státům, které si účast přejí, a v případě potřeby stanoví, že jsou splněny podmínky účasti.

               (9)

               Podle čtvrté věty čl. 10 odst. 5 protokolu č. 36 usilují orgány Unie a Spojené království o obnovení co největší možné míry účasti Spojeného království v acquis Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, aniž by došlo k vážnému narušení praktické funkčnosti jeho jednotlivých částí a za současného respektování jejich soudržnosti.

               (10)

               Podmínky stanovené ve čtvrté větě čl. 10 odst. 5 protokolu č. 36 jsou u aktů oznámených Spojeným královstvím jako akty, kterých si přeje se účastnit, splněny.

               (11)

               Účast Spojeného království na aktech uvedených v 7. bodě odůvodnění by proto měla být potvrzena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Potvrzuje se účast Spojeného království na těchto rozhodnutích Rady:

               rozhodnutí 2008/615/SVV,

               rozhodnutí 2008/616/SVV,

               rámcovém rozhodnutí 2009/905/SVV.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
   Vstupuje v platnost dnem 21. května 2016.

      V Bruselu dne 20. května 2016.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Rozhodnutí Komise 2014/858/EU ze dne 1. prosince 2014 o oznámení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, že si přeje účastnit se aktů Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a které nejsou součástí schengenského acquis (Úř. věst. L 345, 1.12.2014, s. 6).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/836/EU ze dne 27. listopadu 2014, kterým se určují některá následná a přechodná opatření týkající se ukončení účasti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska na některých aktech Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost (Úř. věst. L 343, 28.11.2014, s. 11).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12).

      (5)  Rámcové rozhodnutí Rady 2009/905/SVV ze dne 30. listopadu 2009 o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (Úř. věst. L 322, 9.12.2009, s. 14).

      (6)  Rozhodnutí Rady 2014/857/EU ze dne 1. prosince 2014 o oznámení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, že si přeje účastnit se některých ustanovení schengenského acquis, jež jsou obsažena v aktech Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, a o změně rozhodnutí 2000/365/ES a 2004/926/ES (Úř. věst. L 345, 1.12.2014, s. 1).


title: 2011/311/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 19. května 2011 o jmenování jednoho dánského člena Výboru regionů

text:
               27.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 140/54

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 19. května 2011
   o jmenování jednoho dánského člena Výboru regionů
   (2011/311/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh předložený dánskou vládou,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Henninga JENSENA se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členem Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, znovu jmenován:

               —

               pan Henning JENSEN, Byrådsmedlem (změna mandátu).

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 19. května 2011.

            Za Radu

            předseda

         BALOG Z.

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: 2007/37/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 22. ledna 2007 o podpisu a prozatímním uplatňování dvoustranné dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou, kterou se prodlužuje a mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou o obchodu s textilními výrobky

text:
               24.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 17/17

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 22. ledna 2007
   o podpisu a prozatímním uplatňování dvoustranné dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou, kterou se prodlužuje a mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou o obchodu s textilními výrobky
   (2007/37/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise sjednala jménem Společenství dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou, kterou se prodlužuje a mění Dohoda o obchodu s textilními výrobky s Ukrajinou.

               (2)

               Uvedená dvoustranná dohoda by měla být prozatímně uplatňována ode dne 1. ledna 2007 do dokončení postupů nezbytných pro její uzavření, s výhradou prozatímního uplatňování ze strany Ukrajiny.

               (3)

               Navrhovaná dohoda by měla být podepsána jménem Společenství,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   S výhradou možného uzavření k pozdějšímu datu je předseda Rady oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat jménem Evropského společenství dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou, kterou se prodlužuje a mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou o obchodu s textilními výrobky.
   Článek 2
   Znění dohody ve formě výměny dopisů se připojuje k tomuto rozhodnutí. Dohoda se bude prozatímně uplatňovat ode dne 1. ledna 2007 do ukončení postupů požadovaných pro její uzavření a s výhradou prozatímního uplatňování dohody ze strany Ukrajiny.
   Článek 3
   Komise může postupem podle článku 17 nařízení Rady (EHS) č. 3030/93 ze dne 12. října 1993 o společných pravidlech dovozu některých textilních výrobků pocházejících ze třetích zemí (1) přijmout opatření uvedená v bodě 6 dohody ve formě výměny dopisů podepsané dne 19. prosince 2000 (2), která spočívají v znovuzavedení kvótového režimu uplatňovaného v průběhu roku 2000 v případě, že Ukrajina neuplatní celní sazby stanovené v bodu 2.2 dohody ve formě výměny dopisů uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku.

      V Bruselu dne 22. ledna 2007.

            Za Radu

            předseda

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  Úř. věst. L 275, 8.11.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 35/2006 (Úř. věst. L 7, 12.1.2006, s. 8).

      (2)  Úř. věst. L 16, 18.1.2001, s. 3.
    ---documentbreak---

               24.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 17/18

         DOHODA
   ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou, zastoupenou vládou Ukrajiny, kterou se prodlužuje a mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou o obchodu s textilními výrobky
   Vážený pane,

               1.

               Mám tu čest odvolat se na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou o obchodu s textilními výrobky parafovanou dne 5. května 1993, naposledy pozměněnou dohodou ve formě výměny dopisů podepsanou dne 9. března 2005 (dále jen „dohoda“).

               2.

               Podle čl. 20 odst. 1 se dohoda použije pouze do 31. prosince 2006. Evropské společenství navrhuje prodloužit dobu platnosti dohody s výhradou následujících změn a podmínek:

                           2.1.

                           Znění čl. 20 odst. 1 se nahrazuje tímto:
                           „Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí, že byly dokončeny postupy k tomu nezbytné. Bude použitelná do 31. prosince 2007. Poté bude používání všech ustanovení této dohody automaticky prodlouženo o období jednoho roku až do 31. prosince 2008, neoznámí-li jedna ze stran druhé straně nejméně šest měsíců před 31. prosincem 2007, že s prodloužením nesouhlasí.“

                           2.2.

                           Celní sazby používané Ukrajinou na vývozy produktů pocházejících z ES a spadajících pod kapitoly harmonizovaného systému 50 až 63 nepřekročí konečné celní sazby sjednané v příloze 7 dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou podepsané dne 19. prosince 2000.

               3.

               Stane-li se Ukrajina členem Světové obchodní organizace (WTO) před uplynutím doby platnosti dohody, použijí se ode dne přistoupení Ukrajiny ke Světové obchodní organizaci dohody a pravidla této organizace.

               4.

               Byl bych Vám zavázán, kdybyste laskavě potvrdil souhlas Vaší vlády s výše uvedeným. V takovém případě vstoupí tato dohoda ve formě výměny dopisů v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí, že byly dokončeny právní postupy k tomu nezbytné. Do té doby bude uplatňována prozatímně od 1. ledna 2007 s výhradou vzájemnosti.

         Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.

   Vážený pane,
   mám tu čest potvrdit přijetí Vašeho dopisu ze dne … tohoto znění:
   „Vážený pane,

               1.

               Mám tu čest odvolat se na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou o obchodu s textilními výrobky parafovanou dne 5. května 1993, naposledy pozměněnou dohodou ve formě výměny dopisů podepsanou dne 9. března 2005 (dále jen „dohoda“).

               2.

               Podle čl. 20 odst. 1 se dohoda použije pouze do 31. prosince 2006. Evropské společenství navrhuje prodloužit dobu platnosti dohody s výhradou následujících změn a podmínek:

                           2.1.

                           Znění čl. 20 odst. 1 se nahrazuje tímto:
                           ‚Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí, že byly dokončeny postupy k tomu nezbytné. Bude použitelná do 31. prosince 2007. Poté bude používání všech ustanovení této dohody automaticky prodlouženo o období jednoho roku až do 31. prosince 2008, neoznámí-li jedna ze stran druhé straně nejméně šest měsíců před 31. prosincem 2007, že s prodloužením nesouhlasí‘.

                           2.2.

                           Celní sazby používané Ukrajinou na vývozy produktů pocházejících z ES a spadajících pod kapitoly harmonizovaného systému 50 až 63 nepřekročí konečné celní sazby sjednané v příloze 7 dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou podepsané dne 19. prosince 2000.

               3.

               Stane-li se Ukrajina členem Světové obchodní organizace (WTO) před uplynutím doby platnosti dohody, použijí se ode dne přistoupení Ukrajiny ke Světové obchodní organizaci dohody a pravidla této organizace.

               4.

               Byl bych Vám zavázán, kdybyste laskavě potvrdil souhlas Vaší vlády s výše uvedeným. V takovém případě vstoupí tato dohoda ve formě výměny dopisů v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí, že byly dokončeny právní postupy k tomu nezbytné. Do té doby bude uplatňována prozatímně od 1. ledna 2007 s výhradou vzájemnosti.“

         Mám tu čest potvrdit, že výše uvedený dopis je přijatelný pro vládu Ukrajiny a že Váš dopis a tento dopis představují dohodu v souladu s Vaším návrhem.
   Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.


title: 2010/628/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 15. října 2010 o jmenování jednoho člena Účetního dvora

text:
               22.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 278/28

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 15. října 2010
   o jmenování jednoho člena Účetního dvora
   (2010/628/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 286 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 1. listopadu 2010 končí mandát pana Kikise KAZAMIASE.

               (2)

               Proto by mělo dojít k novému jmenování,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Lazaros LAZAROU je jmenován členem Účetního dvora na období od 2. listopadu 2010 do 1. listopadu 2016.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 15. října 2010.

            Za Radu

            předseda

         E. SCHOUPPE

      (1)  Stanovisko ze dne 7. října 2010 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


title: Rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 139/16/KOL ze dne 28. června 2016, kterým se Norsku povoluje odchýlit se od nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, pokud jde o ustanovení týkající se omezení doby letu, ve prospěch leteckého dopravce Widerøes Flyselskap AS [2016/2014]

text:
               17.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 310/87

         ROZHODNUTÍ KONTROLNÍHO ÚŘADU ESVO
   č. 139/16/KOL
   ze dne 28. června 2016,
   kterým se Norsku povoluje odchýlit se od nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, pokud jde o ustanovení týkající se omezení doby letu, ve prospěch leteckého dopravce Widerøes Flyselskap AS [2016/2014]
   KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO,

      s ohledem na akt uvedený v bodě 66n přílohy XIII Dohody o EHP,

         nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES
          (1), ve znění pozdějších předpisů (dále jen „akt“),
      začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a zejména na čl. 14 odst. 7 uvedeného aktu,

   s ohledem na stanovisko Dopravního výboru ESVO ze dne 10. června 2016,
   s ohledem na rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 103/13/KOL ze dne 13. března 2013, kterým se zmocňuje člen kolegia zvlášť odpovědný za dopravu k přijetí určitých rozhodnutí a opatření (dokument č. 578349),
   vzhledem k těmto důvodům:
   Norsko oznámilo Kontrolnímu úřadu ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“) a Evropské agentuře pro bezpečnost letectví (dále jen „Agentura“), že má v úmyslu udělit leteckému dopravci Widerøes Flyselskap AS výjimku z ustanovení čl. ORO.FTL.210 písm. a) přílohy III nařízení Komise (EU) č. 965/2012 (2), pokud jde o maximální celkové hodiny služby, které mohou být uloženy členu posádky během jakýchkoli 7, 14 a 28 po sobě jdoucích dnů, a to tak, že v případě daného leteckého dopravce schválí individuální plán specifikací doby letu.
   Navržený plán předmětného leteckého dopravce je popisován takto:

               Celková doba služeb, která může být uložena členu posádky, nesmí překročit:

                           1)

                           limit 70 hodin služby, které mohou být rozloženy do jakýchkoli sedmi po sobě jdoucích dnů během jakéhokoli období 14 po sobě jdoucích dnů (místo 60 hodin služby);

                           2)

                           limit 90 hodin služby během jakýchkoli 14 po sobě jdoucích dnů (místo 110 hodin služby);

                           3)

                           maximum 180 hodin služby během jakýchkoli 28 po sobě následujících dnů (místo 190 hodin služby), rozložených v tomto období pokud možno rovnoměrně.

         Systém rozpisu služeb (7 dní ve službě/7 dní mimo službu), který dopravce navrhuje pro piloty a palubní průvodčí, vychází ze skutečnosti, že dopravce provozuje lety na trasách začínajících a končících na norských regionálních letištích a že členové jeho posádky dojíždějí na základny z místa svého bydliště.
   Kontrolní úřad vyvozuje na základě posouzení provedeného Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví závěr, že by daná odchylka mohla zajišťovat úroveň bezpečnosti rovnocennou úrovni dosahované uplatňováním čl. ORO.FLT.210 písm. a) přílohy III nařízení (EU) č. 965/2012, a sice za předpokladu, že budou kromě opatření ke snížení rizika navržených dopravcem a uvedených v dopise Norska z 9. prosince 2015 splněny také podmínky stanovené v příloze.
   Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Dopravního výboru ESVO,
   PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Norsko může udělit schválení odchylně od čl. ORO.FTL.210 písm. a) přílohy III nařízení (EU) č. 965/2012, kterým dopravci Widerøes Flyselskap AS povolí uplatňovat takto definovaný individuální plán specifikací doby letu:

               celková doba služeb, která může být uložena členu posádky, nesmí překročit:

                           i)

                           limit 70 hodin služby, které mohou být rozloženy do jakýchkoli sedmi po sobě jdoucích dnů během jakéhokoli období 14 po sobě jdoucích dnů;

                           ii)

                           limit 90 hodin služby během jakýchkoli 14 po sobě jdoucích dnů a

                           iii)

                           maximum 180 hodin služby během jakýchkoli 28 po sobě následujících dnů, rozložených v tomto období pokud možno rovnoměrně,

         a to za předpokladu, že budou splněny podmínky stanovené v příloze a opatření ke snížení rizika popsaná Norskem v jeho oznámení ze dne 9. prosince 2015.
   Článek 2
   Všechny státy ESVO mají nárok uplatnit táž opatření, která jsou uvedena v článku 1, jak je upřesněno v příloze tohoto rozhodnutí, přičemž jsou vázány oznamovací povinností stanovenou v čl. 14 odst. 6 aktu.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno Norsku. Je závazné v anglickém znění.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí se oznámí Norsku, Islandu a Lichtenštejnsku.

      V Bruselu dne 28. června 2016.

            Za Kontrolní úřad ESVO

         Helga JÓNSDÓTTIR

            členka kolegia

         Carsten ZATSCHLER

            ředitel

      (1)  Úř. věst. L 79, 19.3.2008, s. 1.

      (2)  Akt uvedený v bodě 66nf přílohy XIII Dohody o EHP (nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Úř. věst. L 296, 25.10.2012, s. 1), ve znění pozdějších předpisů), začleněný do Dohody o EHP protokolem č. 1 k uvedené dohodě.

      PŘÍLOHA

         PODMÍNKY SPOJENÉ S UPLATNĚNÍM ODCHYLKY

                  i)

                  Dopravce při provozování letů uplatňuje řízení rizik spojených s únavou (FRM) v souladu s čl. ORO.FTL.120 přílohy III nařízení (EU) č. 965/2012 a průběžně sleduje účinnost navržených opatření ke snížení rizika. Řízení rizik spojených s únavou musí nejpozději do 1. ledna 2017 schválit Norský úřad pro civilní letectví.

                  ii)

                  Dopravce musí dosahovat milníků, které jsou stanoveny v jeho plánu zavádění FRM, tak jak byl v souvislosti s žádostí o odchylku předložen Norskému úřadu pro civilní letectví.

                  iii)

                  Dopravce poskytne Norskému úřadu pro civilní letectví na datech založené ověření uzpůsobených prvků svého plánu specifikací doby letu (např. doby hlášení do služby a služby po letu), zejména pokud mají dopad na čas dostupný pro odpočinek.

                  iv)

                  Dopravce zahrne do svých reakčních procesů FRM monitorování trendů událostí založené na sledování letových údajů (FDM) za účelem dalšího prošetřování.

                  v)

                  Dopravce prokáže, že se během prvních 24 měsíců po schválení odchylky jeho systém hlášení únavy vyvíjí směrem k proaktivnější fázi. Milníky pro hodnocení dopravcova systému hlášení únavy jsou uvedeny v komplexním programu dohledu pro daného dopravce.

                  vi)

                  Norský úřad pro civilní letectví bude pozorně a nepřetržitě sledovat, jak dopravcův proces zajišťování bezpečnosti prostřednictvím FRM uznává a snižuje potenciální rizika únavy, jež vyvstanou během prvních 24 měsíců platnosti odchylky. Posléze bude Norský úřad pro civilní letectví účinnost dopravcova FRM sledovat v rámci svého průběžného dohledu.

                  vii)

                  Norský úřad pro civilní letectví zajistí, aby bylo během prvních 24 měsíců po schválení odchylky provedeno nezávislé přiměřené vědecké hodnocení jejích účinků. Za účelem ověření účinnosti navržených opatření ke snížení rizika musí být provedena analýza údajů o únavě palubních průvodčí a letové posádky, přičemž je třeba vycházet alespoň ze dvou zdrojů objektivních údajů (např. z testu psychomotorické bdělosti, aktigrafie), a v této analýze je třeba se zaměřit přinejmenším:

                              —

                              na účinky kumulované únavy v důsledku vysoké pracovní zátěže plynoucí z vysokého počtu úseků a

                              —

                              na dopad využívání přesčasů na kumulovanou únavu, aby byly získány podklady pro vymezení faktického předepsaného limitu pro využívání přesčasů.

                        V tomto hodnocení je nutno posoudit účinky nejméně čtyř po sobě následujících bloků služby a cyklů odpočinku během nejvytíženějších provozních období při provozu v rámci předmětné odchylky a je nutno zohlednit zjištění v rámci dopravcova FRM a také všechny vědecké údaje a regulační rámce, které byly v té době k dispozici.

                  viii)

                  O účincích schválené odchylky musí být nejpozději do dvou let od jejího uplatnění předložena zpráva Kontrolnímu úřadu a Agentuře, a to spolu s hodnocením uvedeným v bodě vii).

                  ix)

                  Kontrolní úřad ESVO za asistence Evropské agentury pro bezpečnost letectví ve světle uvedené zprávy a uvedeného hodnocení schválenou odchylku přezkoumá a vyhrazuje si právo ji změnit, pozastavit či zrušit, bude-li to s ohledem na fakta dostupná v daném okamžiku považovat za vhodné.


title: Rozhodnutí Rady 2003/335/SVV ze dne 8. května 2003 o vyšetřování a trestním stíhání genocidy, zločinů proti lidskosti a válečných zločinů

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0335

Úřední věstník L 118 , 14/05/2003 S. 0012 - 0014

		Rozhodnutí Rady 2003/335/SVVze dne 8. května 2003o vyšetřování a trestním stíhání genocidy, zločinů proti lidskosti a válečných zločinůRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropské unie, a zejména na články 30 a 31 a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,s ohledem na podnět Dánského království [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Mezinárodní soudy pro válečné zločiny v bývalé Jugoslávii a Rwandě od roku 1995 vyšetřují, trestně stíhají a soudí osoby za porušení mezinárodního práva v souvislosti s válkou, genocidou a zločiny proti lidskosti.(2) Římský statut Mezinárodního trestního soudu ze dne 17. července 1998 ratifikovaný všemi členskými státy Evropské unie, potvrzuje, že nejtěžší zločiny týkající se mezinárodního společenství jako celku, zejména genocida, zločiny proti lidskosti a válečné zločiny, nesmějí zůstat nepotrestány a že jejich účinné trestní stíhání musí být zajištěno přijetím opatření na vnitrostátní úrovni a posílením mezinárodní spolupráce.(3) Římský statut připomíná, že je povinností každého státu vykonávat trestní pravomoc nad osobami odpovědnými za takové mezinárodní zločiny.(4) Římský statut zdůrazňuje, že Mezinárodní trestní soud zřízený na jeho základě doplňuje vnitrostátní trestní pravomoc. Účinné vyšetřování a v případě potřeby trestní stíhání genocidy, zločinů proti lidskosti a válečných zločinů je nutné zajistit bez zásahu do příslušnosti Mezinárodního trestního soudu.(5) Vyšetřování, stíhání, jakož i výměna informací o genocidě, zločinech proti lidskosti a válečných zločinech musí zůstat v odpovědnosti vnitrostátních orgánů, pokud mezinárodní právo nestanoví jinak.(6) Členské státy jsou pravidelně konfrontovány s osobami, které se těchto zločinů účastnily a snaží se vstoupit do Evropské unie a usadit se v ní.(7) Příslušné orgány členských států musí, obdrží-li informace o tom, že osoba žádající o povolení k pobytu je podezřelá ze spáchání genocidy, zločinů proti lidskosti nebo válečných zločinů nebo že se na jejich spáchání podílela, zajistit vyšetření daného jednání a v odůvodněném případě trestní stíhání podle vnitrostátního práva.(8) Příslušné vnitrostátní orgány činné v trestním řízení a imigrační orgány by měly, přestože mají samostatné úkoly a odpovědnost, velice úzce spolupracovat, aby se umožnilo účinné vyšetřování a trestní stíhání takových zločinů příslušnými orgány s pravomocí na vnitrostátní úrovni.(9) Členské státy by měly zajistit, aby orgány činné v trestním řízení a imigrační orgány měly dostatečné zdroje a strukturu umožňující jejich účinnou spolupráci a účinné vyšetřování a v případě potřeby trestní stíhání genocidy, zločinů proti lidskosti a válečných zločinů.(10) Úspěšný výsledek účinného vyšetřování a trestního stíhání takových zločinů si žádá také úzkou spolupráci na mezinárodní úrovni mezi orgány států, které jsou smluvními stranami Římského statutu, včetně členských států.(11) Dne 13. června 2002 přijala Rada rozhodnutí 2002/494/SVV o vytvoření evropské sítě kontaktních míst týkajících se osob odpovědných za genocidu, zločiny proti lidskosti a válečné zločiny [3]. Členské státy by měly zajistit plné využití kontaktních míst, aby usnadnily spolupráci příslušných mezinárodních orgánů.(12) Ve společném postoji Rady 2001/443/SZBP ze dne 11. června 2001 o Mezinárodním trestním soudu [4] členské státy prohlásily, že zločiny, které spadají do příslušnosti Mezinárodního trestního soudu, se týkají všech členských států, které jsou odhodlány spolupracovat při předcházení těmto trestným činům a ukončit beztrestnost jejich pachatelů,ROZHODLA TAKTO:Článek 1ÚčelÚčelem tohoto rozhodnutí je zvýšit spolupráci mezi vnitrostátními jednotkami, aby se co nejvíce zvýšila schopnost orgánů činných v trestním řízení v různých členských státech účinně spolupracovat při vyšetřování a trestním stíhání osob, které spáchaly genocidu, zločiny proti lidskosti nebo válečné zločiny podle článků 6, 7 a 8 Římského statutu Mezinárodního trestního soudu ze dne 17. července 1998 nebo se podílely na jejich spáchání.Článek 2Informování orgánů činných v trestním řízení1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby orgány činné v trestním řízení byly informovány v případě zjištění skutečností, na jejichž základě vzniká podezření, že žadatel o povolení k pobytu spáchal zločiny podle článku 1, které mohou vést k trestnímu stíhání v členském státě nebo u mezinárodních trestních soudů.2. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že příslušné vnitrostátní orgány činné v trestním řízení a imigrační orgány jsou schopny vyměňovat si informace, které potřebují k účinnému plnění svých úkolů.Článek 3Vyšetřování a trestní stíhání1. Členské státy si poskytují vzájemnou pomoc při vyšetřování a trestním stíhání zločinů uvedených v článku 1 v souladu s odpovídajícími mezinárodními dohodami a vnitrostátním právem.2. Zjistí-li imigrační orgány při vyřizování žádosti o povolení k pobytu skutečnosti, na jejichž základě vzniká podezření, že se žadatel podílel na zločinech podle článku 1, a ukáže-li se, že žadatel již dříve usiloval o povolení k pobytu v jiném členském státě, mohou se orgány činné v trestním řízení obrátit na příslušné orgány činné v trestním řízení v daném členském státě a požádat o odpovídající informace, včetně informací od imigračních orgánů.3. Pokud orgány činné v trestním řízení určitého členského státu zjistí, že se v jiném členském státě nachází osoba podezřelá ze zločinů uvedených v článku 1, informují příslušné orgány daného členského státu o svém podezření a o jeho důvodech. Tyto informace se poskytují v souladu s odpovídajícími mezinárodními dohodami a vnitrostátním právem.Článek 4InfrastrukturaČlenské státy zváží potřebu zřídit nebo určit v rámci příslušných orgánů činných v trestním řízení specializované jednotky, které by měly zvláštní odpovědnost za vyšetřování a případně trestní stíhání daných zločinů.Článek 5Koordinace a pravidelné schůze1. Členské státy koordinují pokračující úsilí vyšetřovat a trestně stíhat osoby podezřelé ze spáchání genocidy, zločinů proti lidskosti nebo válečných zločinů nebo že se na jejich spáchání podílely.2. Z podnětu předsednictví se pravidelně konají schůze kontaktních míst určených podle článku 1 rozhodnutí 2002/494/SVV a zaměřují se na výměnu informací o zkušenostech, praxi a metodách. Schůze mohou probíhat ve spojení se schůzemi Evropské soudní sítě a podle okolností mohou být přizváni i zástupci mezinárodních soudů pro válečné zločiny v bývalé Jugoslávii a Rwandě, Mezinárodního soudního dvora a jiných mezinárodních orgánů.Článek 6Soulad s právními předpisy na ochranu údajůJakákoli výměna informací nebo jiný druh zpracování osobních údajů podle tohoto rozhodnutí se uskutečňuje v plném souladu s požadavky plynoucími z použitelných mezinárodních a vnitrostátních právních předpisů na ochranu údajů.Článek 7ProvedeníČlenské státy přijmou nezbytná opatření pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím do 8. května 2005.Článek 8Územní působnostToto rozhodnutí se vztahuje na Gibraltar.Článek 9Nabytí účinkuToto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 8. května 2003.Za RadupředsedaM. Chrisochoïdis[1] Úř. věst. C 223, 19.9.2002, s. 19.[2] Stanovisko ze dne 17. prosince 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. L 167, 26.6.2002, s. 1.[4] Úř. věst. L 155, 12.6.2001, s. 19.--------------------------------------------------


title: 2006/619/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 24. července 2006 o uzavření Protokolu o prevenci, potlačování a trestání obchodování s lidmi, zejména se ženami a dětmi, doplňujícího Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu, jménem Evropského společenství, pokud jde o ustanovení protokolu, která spadají do oblasti působnosti části třetí hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství

text:
               22.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 262/51

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 24. července 2006
   o uzavření Protokolu o prevenci, potlačování a trestání obchodování s lidmi, zejména se ženami a dětmi, doplňujícího Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu, jménem Evropského společenství, pokud jde o ustanovení protokolu, která spadají do oblasti působnosti části třetí hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství
   (2006/619/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 bod 2, čl. 63 bod 3 a článek 66 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise se souhlasem Rady sjednala jménem Společenství oblasti protokolu, které spadají do pravomoci Společenství.

               (2)

               Rada Komisi pověřila, aby sjednala přistoupení Společenství k uvedené mezinárodní dohodě.

               (3)

               Jednání byla úspěšně uzavřena a Společenství podepsalo výsledný akt dne 12. prosince 2000 v souladu s rozhodnutím Rady 2001/87/ES ze dne 8. prosince 2000 (2).

               (4)

               Některé členské státy jsou smluvními stranami protokolu, zatímco v jiných členských státech probíhá proces ratifikace.

               (5)

               Tímto rozhodnutím není dotčeno postavení Spojeného království a Irska podle Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie a podle Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojených ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství; Spojené království a Irsko tedy nejsou tímto rozhodnutím vázány, pokud jde o výkon vnějších pravomocí Společenství v oblastech, kde jeho vnitřní právní předpisy nezavazují Spojené království nebo Irsko.

               (6)

               Tímto rozhodnutím není dotčeno postavení Dánska podle Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství; Dánsko se tedy neúčastní jeho přijímání ani jím není vázáno.

               (7)

               Uzavření úmluvy bylo schváleno jménem Společenství rozhodnutím Rady 2004/579/ES ze dne 29. dubna 2004 (3), což je podmínkou pro to, aby se Společenství stalo smluvní stranou protokolu podle čl. 37 odst. 2 úmluvy.

               (8)

               Byly splněny ostatní podmínky, které dovolují Společenství uložit listinu o schválení podle čl. 36 odst. 3 úmluvy a čl. 16 odst. 3 protokolu.

               (9)

               V případě ustanovení protokolu spadajících do oblasti působnosti části třetí hlavy IV Smlouvy by uzavření protokolu mělo být schváleno jménem Společenství.

               (10)

               V případě ustanovení protokolu spadajících do oblasti působnosti článků 179 a 181a Smlouvy by uzavření protokolu jménem Společenství mělo být schváleno samostatným rozhodnutím Rady (4).

               (11)

               Společenství by při uložení listiny o schválení mělo rovněž uložit prohlášení o rozsahu pravomoci Společenství v záležitostech upravených protokolem podle čl. 16 odst. 3 protokolu o obchodování s lidmi,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Protokol o prevenci, potlačování a trestání obchodování s lidmi, zejména se ženami a dětmi, doplňující Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu, uvedený v příloze I, se schvaluje jménem Evropského společenství.
   Listina Společenství o formálním potvrzení zahrnuje prohlášení o pravomoci podle čl. 16 odst. 3 protokolu, které je uvedeno v příloze II.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí se použije v případě ustanovení protokolu, která spadají do oblasti působnosti části třetí hlavy IV Smlouvy.
   Článek 3
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou uložit listinu o formálním potvrzení zavazující Společenství.
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 24. července 2006.

            Za Radu

            předseda

         K. RAJAMÄKI

      (1)  Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.

      (2)  Úř. věst. L 30, 1.2.2001, s. 44.

      (3)  Úř. věst. L 261, 6.8.2004, s. 11.

      (4)  Viz strana 44 v tomto čísle Úředního věstníku.

      PŘÍLOHA I

         PROTOCOL
         to Prevent, Suppress and Punish Trafficking in Persons, Especially Women and Children, supplementing the United Nations Convention against Transnational Organised Crime
         PREAMBLE
         THE STATES PARTIES TO THIS PROTOCOL,
         DECLARING that effective action to prevent and combat trafficking in persons, especially women and children, requires a comprehensive international approach in the countries of origin, transit and destination that includes measures to prevent such trafficking, to punish the traffickers and to protect the victims of such trafficking, including by protecting their internationally recognised human rights,
         TAKING INTO ACCOUNT the fact that, despite the existence of a variety of international instruments containing rules and practical measures to combat the exploitation of persons, especially women and children, there is no universal instrument that addresses all aspects of trafficking in persons,
         CONCERNED that, in the absence of such an instrument, persons who are vulnerable to trafficking will not be sufficiently protected,
         RECALLING General Assembly resolution 53/111 of 9 December 1998, in which the Assembly decided to establish an open-ended intergovernmental ad hoc committee for the purpose of elaborating a comprehensive international convention against transnational organised crime and of discussing the elaboration of, inter alia, an international instrument addressing trafficking in women and children,
         CONVINCED that supplementing the United Nations Convention against Transnational Organised Crime with an international instrument for the prevention, suppression and punishment of trafficking in persons, especially women and children, will be useful in preventing and combating that crime,
         HAVE AGREED AS FOLLOWS:
         I.   GENERAL PROVISIONS
         Article 1
         Relation with the United Nations Convention against Transnational Organised Crime
         1.   This Protocol supplements the United Nations Convention against Transnational Organised Crime. It shall be interpreted together with the Convention.
         2.   The provisions of the Convention shall apply, mutatis mutandis, to this Protocol unless otherwise provided herein.
         3.   The offences established in accordance with article 5 of this Protocol shall be regarded as offences established in accordance with the Convention.
         Article 2
         Statement of purpose
         The purposes of this Protocol are:

                     (a)

                     to prevent and combat trafficking in persons, paying particular attention to women and children;

                     (b)

                     to protect and assist the victims of such trafficking, with full respect for their human rights; and

                     (c)

                     to promote cooperation among States Parties in order to meet those objectives.

               Article 3
         Use of terms
         For the purposes of this Protocol:

                     (a)

                     ‘trafficking in persons’ shall mean the recruitment, transportation, transfer, harbouring or receipt of persons, by means of the threat or use of force or other forms of coercion, of abduction, of fraud, of deception, of the abuse of power or of a position of vulnerability or of the giving or receiving of payments or benefits to achieve the consent of a person having control over another person, for the purpose of exploitation. Exploitation shall include, at a minimum, the exploitation of the prostitution of others or other forms of sexual exploitation, forced labour or services, slavery or practices similar to slavery, servitude or the removal of organs;

                     (b)

                     the consent of a victim of trafficking in persons to the intended exploitation set forth in subparagraph (a) of this article shall be irrelevant where any of the means set forth in subparagraph (a) have been used;

                     (c)

                     the recruitment, transportation, transfer, harbouring or receipt of a child for the purpose of exploitation shall be considered ‘trafficking in persons’ even if this does not involve any of the means set forth in subparagraph (a) of this article;

                     (d)

                     ‘child’ shall mean any person under 18 years of age.

               Article 4
         Scope of application
         This Protocol shall apply, except as otherwise stated herein, to the prevention, investigation and prosecution of the offences established in accordance with article 5 of this Protocol, where those offences are transnational in nature and involve an organised criminal group, as well as to the protection of victims of such offences.
         Article 5
         Criminalisation
         1.   Each State Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences the conduct set forth in article 3 of this Protocol, when committed intentionally.
         2.   Each State Party shall also adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences:

                     (a)

                     subject to the basic concepts of its legal system, attempting to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article;

                     (b)

                     participating as an accomplice in an offence established in accordance with paragraph 1 of this article; and

                     (c)

                     organising or directing other persons to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article.

               II.   PROTECTION OF VICTIMS OF TRAFFICKING IN PERSONS
         Article 6
         Assistance to and protection of victims of trafficking in persons
         1.   In appropriate cases and to the extent possible under its domestic law, each State Party shall protect the privacy and identity of victims of trafficking in persons, including, inter alia, by making legal proceedings relating to such trafficking confidential.
         2.   Each State Party shall ensure that its domestic legal or administrative system contains measures that provide to victims of trafficking in persons, in appropriate cases:

                     (a)

                     information on relevant court and administrative proceedings;

                     (b)

                     assistance to enable their views and concerns to be presented and considered at appropriate stages of criminal proceedings against offenders, in a manner not prejudicial to the rights of the defence.

               3.   Each State Party shall consider implementing measures to provide for the physical, psychological and social recovery of victims of trafficking in persons, including, in appropriate cases, in cooperation with non-governmental organisations, other relevant organisations and other elements of civil society, and, in particular, the provision of:

                     (a)

                     appropriate housing;

                     (b)

                     counselling and information, in particular as regards their legal rights, in a language that the victims of trafficking in persons can understand;

                     (c)

                     medical, psychological and material assistance; and

                     (d)

                     employment, educational and training opportunities.

               4.   Each State Party shall take into account, in applying the provisions of this article, the age, gender and special needs of victims of trafficking in persons, in particular the special needs of children, including appropriate housing, education and care.
         5.   Each State Party shall endeavour to provide for the physical safety of victims of trafficking in persons while they are within its territory.
         6.   Each State Party shall ensure that its domestic legal system contains measures that offer victims of trafficking in persons the possibility of obtaining compensation for damage suffered.
         Article 7
         Status of victims of trafficking in persons in receiving States
         1.   In addition to taking measures pursuant to article 6 of this Protocol, each State Party shall consider adopting legislative or other appropriate measures that permit victims of trafficking in persons to remain in its territory, temporarily or permanently, in appropriate cases.
         2.   In implementing the provision contained in paragraph 1 of this article, each State Party shall give appropriate consideration to humanitarian and compassionate factors.
         Article 8
         Repatriation of victims of trafficking in persons
         1.   The State Party of which a victim of trafficking in persons is a national or in which the person had the right of permanent residence at the time of entry into the territory of the receiving State Party shall facilitate and accept, with due regard for the safety of that person, the return of that person without undue or unreasonable delay.
         2.   When a State Party returns a victim of trafficking in persons to a State Party of which that person is a national or in which he or she had, at the time of entry into the territory of the receiving State Party, the right of permanent residence, such return shall be with due regard for the safety of that person and for the status of any legal proceedings related to the fact that the person is a victim of trafficking and shall preferably be voluntary.
         3.   At the request of a receiving State Party, a requested State Party shall, without undue or unreasonable delay, verify whether a person who is a victim of trafficking in persons is its national or had the right of permanent residence in its territory at the time of entry into the territory of the receiving State Party.
         4.   In order to facilitate the return of a victim of trafficking in persons who is without proper documentation, the State Party of which that person is a national or in which he or she had the right of permanent residence at the time of entry into the territory of the receiving State Party shall agree to issue, at the request of the receiving State Party, such travel documents or other authorisation as may be necessary to enable the person to travel to and re-enter its territory.
         5.   This article shall be without prejudice to any right afforded to victims of trafficking in persons by any domestic law of the receiving State Party.
         6.   This article shall be without prejudice to any applicable bilateral or multilateral agreement or arrangement that governs, in whole or in part, the return of victims of trafficking in persons.
         III.   PREVENTION, COOPERATION AND OTHER MEASURES
         Article 9
         Prevention of trafficking in persons
         1.   States Parties shall establish comprehensive policies, programmes and other measures:

                     (a)

                     to prevent and combat trafficking in persons; and

                     (b)

                     to protect victims of trafficking in persons, especially women and children, from revictimisation.

               2.   States Parties shall endeavour to undertake measures such as research, information and mass media campaigns and social and economic initiatives to prevent and combat trafficking in persons.
         3.   Policies, programmes and other measures established in accordance with this article shall, as appropriate, include cooperation with non-governmental organisations, other relevant organisations and other elements of civil society.
         4.   States Parties shall take or strengthen measures, including through bilateral or multilateral cooperation, to alleviate the factors that make persons, especially women and children, vulnerable to trafficking, such as poverty, underdevelopment and lack of equal opportunity.
         5.   States Parties shall adopt or strengthen legislative or other measures, such as educational, social or cultural measures, including through bilateral and multilateral cooperation, to discourage the demand that fosters all forms of exploitation of persons, especially women and children, that leads to trafficking.
         Article 10
         Information exchange and training
         1.   Law enforcement, immigration or other relevant authorities of States Parties shall, as appropriate, cooperate with one another by exchanging information, in accordance with their domestic law, to enable them to determine:

                     (a)

                     whether individuals crossing or attempting to cross an international border with travel documents belonging to other persons or without travel documents are perpetrators or victims of trafficking in persons;

                     (b)

                     the types of travel document that individuals have used or attempted to use to cross an international border for the purpose of trafficking in persons; and

                     (c)

                     the means and methods used by organised criminal groups for the purpose of trafficking in persons, including the recruitment and transportation of victims, routes and links between and among individuals and groups engaged in such trafficking, and possible measures for detecting them.

               2.   States Parties shall provide or strengthen training for law enforcement, immigration and other relevant officials in the prevention of trafficking in persons. The training should focus on methods used in preventing such trafficking, prosecuting the traffickers and protecting the rights of the victims, including protecting the victims from the traffickers. The training should also take into account the need to consider human rights and child- and gender-sensitive issues and it should encourage cooperation with non-governmental organisations, other relevant organisations and other elements of civil society.
         3.   A State Party that receives information shall comply with any request by the State Party that transmitted the information that places restrictions on its use.
         Article 11
         Border measures
         1.   Without prejudice to international commitments in relation to the free movement of people, States Parties shall strengthen, to the extent possible, such border controls as may be necessary to prevent and detect trafficking in persons.
         2.   Each State Party shall adopt legislative or other appropriate measures to prevent, to the extent possible, means of transport operated by commercial carriers from being used in the commission of offences established in accordance with article 5 of this Protocol.
         3.   Where appropriate, and without prejudice to applicable international conventions, such measures shall include establishing the obligation of commercial carriers, including any transportation company or the owner or operator of any means of transport, to ascertain that all passengers are in possession of the travel documents required for entry into the receiving State.
         4.   Each State Party shall take the necessary measures, in accordance with its domestic law, to provide for sanctions in cases of violation of the obligation set forth in paragraph 3 of this article.
         5.   Each State Party shall consider taking measures that permit, in accordance with its domestic law, the denial of entry or revocation of visas of persons implicated in the commission of offences established in accordance with this Protocol.
         6.   Without prejudice to article 27 of the Convention, States Parties shall consider strengthening cooperation among border control agencies by, inter alia, establishing and maintaining direct channels of communication.
         Article 12
         Security and control of documents
         Each State Party shall take such measures as may be necessary, within available means:

                     (a)

                     to ensure that travel or identity documents issued by it are of such quality that they cannot easily be misused and cannot readily be falsified or unlawfully altered, replicated or issued; and

                     (b)

                     to ensure the integrity and security of travel or identity documents issued by or on behalf of the State Party and to prevent their unlawful creation, issuance and use.

               Article 13
         Legitimacy and validity of documents
         At the request of another State Party, a State Party shall, in accordance with its domestic law, verify within a reasonable time the legitimacy and validity of travel or identity documents issued or purported to have been issued in its name and suspected of being used for trafficking in persons.
         IV.   FINAL PROVISIONS
         Article 14
         Saving clause
         1.   Nothing in this Protocol shall affect the rights, obligations and responsibilities of States and individuals under international law, including international humanitarian law and international human rights law and, in particular, where applicable, the 1951 Convention (1) and the 1967 Protocol (2) relating to the Status of Refugees and the principle of non-refoulement as contained therein.
         2.   The measures set forth in this Protocol shall be interpreted and applied in a way that is not discriminatory to persons on the ground that they are victims of trafficking in persons. The interpretation and application of those measures shall be consistent with internationally recognised principles of non-discrimination.
         Article 15
         Settlement of disputes
         1.   States Parties shall endeavour to settle disputes concerning the interpretation or application of this Protocol through negotiation.
         2.   Any dispute between two or more States Parties concerning the interpretation or application of this Protocol that cannot be settled through negotiation within a reasonable time shall, at the request of one of those States Parties, be submitted to arbitration. If, six months after the date of the request for arbitration, those States Parties are unable to agree on the organisation of the arbitration, any one of those States Parties may refer the dispute to the International Court of Justice by request in accordance with the Statute of the Court.
         3.   Each State Party may, at the time of signature, ratification, acceptance or approval of or accession to this Protocol, declare that it does not consider itself bound by paragraph 2 of this article. The other States Parties shall not be bound by paragraph 2 of this article with respect to any State Party that has made such a reservation.
         4.   Any State Party that has made a reservation in accordance with paragraph 3 of this article may at any time withdraw that reservation by notification to the Secretary-General of the United Nations.
         Article 16
         Signature, ratification, acceptance, approval and accession
         1.   This Protocol shall be open to all States for signature from 12 to 15 December 2000 in Palermo, Italy, and thereafter at United Nations Headquarters in New York until 12 December 2002.
         2.   This Protocol shall also be open for signature by regional economic integration organisations provided that at least one member State of such organisation has signed this Protocol in accordance with paragraph 1 of this article.
         3.   This Protocol is subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. A regional economic integration organisation may deposit its instrument of ratification, acceptance or approval if at least one of its member States has done likewise. In that instrument of ratification, acceptance or approval, such organisation shall declare the extent of its competence with respect to the matters governed by this Protocol. Such organisation shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.
         4.   This Protocol is open for accession by any State or any regional economic integration organisation of which at least one Member State is a Party to this Protocol. Instruments of accession shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. At the time of its accession, a regional economic integration organisation shall declare the extent of its competence with respect to matters governed by this Protocol. Such organisation shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.
         Article 17
         Entry into force
         1.   This Protocol shall enter into force on the 90th day after the date of deposit of the 40th instrument of ratification, acceptance, approval or accession, except that it shall not enter into force before the entry into force of the Convention. For the purpose of this paragraph, any instrument deposited by a regional economic integration organisation shall not be counted as additional to those deposited by Member States of such organisation.
         2.   For each State or regional economic integration organisation ratifying, accepting, approving or acceding to this Protocol after the deposit of the 40th instrument of such action, this Protocol shall enter into force on the 30th day after the date of deposit by such State or organisation of the relevant instrument or on the date this Protocol enters into force pursuant to paragraph 1 of this article, whichever is the later.
         Article 18
         Amendment
         1.   After the expiry of five years from the entry into force of this Protocol, a State Party to the Protocol may propose an amendment and file it with the Secretary-General of the United Nations, who shall thereupon communicate the proposed amendment to the States Parties and to the Conference of the Parties to the Convention for the purpose of considering and deciding on the proposal. The States Parties to this Protocol meeting at the Conference of the Parties shall make every effort to achieve consensus on each amendment. If all efforts at consensus have been exhausted and no agreement has been reached, the amendment shall, as a last resort, require for its adoption a two-thirds majority vote of the States Parties to this Protocol present and voting at the meeting of the Conference of the Parties.
         2.   Regional economic integration organisations, in matters within their competence, shall exercise their right to vote under this article with a number of votes equal to the number of their Member States that are Parties to this Protocol. Such organisations shall not exercise their right to vote if their Member States exercise theirs and vice versa.
         3.   An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article is subject to ratification, acceptance or approval by States Parties.
         4.   An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article shall enter into force in respect of a State Party 90 days after the date of the deposit with the Secretary-General of the United Nations of an instrument of ratification, acceptance or approval of such amendment.
         5.   When an amendment enters into force, it shall be binding on those States Parties which have expressed their consent to be bound by it. Other States Parties shall still be bound by the provisions of this Protocol and any earlier amendments that they have ratified, accepted or approved.
         Article 19
         Denunciation
         1.   A State Party may denounce this Protocol by written notification to the Secretary-General of the United Nations. Such denunciation shall become effective one year after the date of receipt of the notification by the Secretary-General.
         2.   A regional economic integration organisation shall cease to be a Party to this Protocol when all of its Member States have denounced it.
         Article 20
         Depositary and languages
         1.   The Secretary-General of the United Nations is designated depositary of this Protocol.
         2.   The original of this Protocol, of which the Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish texts are equally authentic, shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations.
         IN WITNESS WHEREOF, the undersigned plenipotentiaries, being duly authorised thereto by their respective Governments, have signed this Protocol.

         (1)  United Nations, Treaty Series, vol. 189, No 2545.

         (2)  Ibid., vol. 606, No 8791.

      PŘÍLOHA II

         Prohlášení o pravomoci Evropského společenství v záležitostech upravených Protokolem o předcházení, potlačování a trestání obchodu s lidmi, zejména se ženami a dětmi, který doplňuje Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu
         Podle čl. 16 odst. 3 Protokolu o prevenci, potlačování a trestání obchodování s lidmi, zejména se ženami a dětmi, má listina o přistoupení organizace pro regionální hospodářskou integraci obsahovat prohlášení vymezující záležitosti upravené protokolem, ohledně kterých členské státy organizace, které jsou smluvními stranami protokolu, přenesly pravomoc na tuto organizaci.
         Pokud jde o pravomoci přenesené na Evropské společenství, vztahuje se Protokol o prevenci, potlačování a trestání obchodování s lidmi, zejména se ženami a dětmi, na území, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a to za podmínek stanovených v uvedené smlouvě, zejména v jejím článku 299, a v protokolech k ní připojených.
         Tímto prohlášením není dotčeno postavení Spojeného království a Irska podle Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie a podle Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství.
         Tímto prohlášením rovněž není dotčeno postavení Dánska podle Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství.
         Podle článku 299 se toto prohlášení rovněž nevztahuje na území členských států, na která se nevztahuje uvedená smlouva, a nejsou jím dotčeny takové akty nebo postoje, jež mohou být přijaty podle protokolu dotčenými členskými státy jménem a v zájmu uvedených území. V souladu s výše uvedeným ustanovením se v tomto prohlášení vymezuje pravomoc v záležitostech upravených protokolem, kterou členské státy podle smluv přenesly na Společenství. Rozsah a výkon pravomoci Společenství je ze své podstaty předmětem neustálého vývoje, neboť Společenství přijímá další příslušná pravidla a předpisy, a Společenství toto prohlášení v případě potřeby doplní nebo změní v souladu s čl. 16 odst. 3 protokolu.
         Společenství zdůrazňuje, že mu přísluší pravomoc ohledně překračování vnějších hranic členských států, regulačních norem a postupů při provádění kontrol osob na těchto hranicích a pravidel pro udělování víz pro předpokládaný pobyt kratší než tři měsíce.
         Společenství má rovněž pravomoc přijímat opatření v oblasti přistěhovalecké politiky v souvislosti s podmínkami pro vstup a pobyt a opatření k potírání nedovoleného přistěhovalectví a nedovoleného pobytu, včetně vracení neoprávněně pobývajících osob. Navíc může Společenství přijímat opatření k zajištění spolupráce ve výše uvedených oblastech mezi příslušnými útvary správ členských států, jakož i mezi těmito útvary a Komisí. V těchto oblastech Společenství přijalo pravidla a předpisy, a tím, že tak učinilo, je nyní výhradně na Společenství, aby vstupovalo do vnějších závazků se třetími státy nebo příslušnou mezinárodní organizací.
         Politika Společenství v oblasti rozvojové spolupráce navíc doplňuje politiky členských států a zahrnuje i problematiku předcházení pašování přistěhovalců a boje proti němu.


title: 2007/649/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 1. října 2007 o jmenování čtyř švédských členů a tří švédských náhradníků Výboru regionů

text:
               9.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 262/27

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 1. října 2007
   o jmenování čtyř švédských členů a tří švédských náhradníků Výboru regionů
   (2007/649/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh švédské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 přijala Rada rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po změně mandátu paní Ann BESKOWOVÉ, pana Kenta JOHANSSONA, pana Anderse KNAPEHO a paní Anneli STARKOVÉ se uvolnila čtyři místa členů Výboru regionů. Po změně mandátu pana Berntha JOHNSONA, paní Ewy-May KARLSSONOVÉ a pana Jense NILSSONA se uvolnila tři místa náhradníků Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, jmenováni:

               a)

               jako členové:

                           paní Ann BESKOWOVÁ, Orsa kommun, jako nástupkyně paní Ann BESKOWOVÉ, Ordförande i kommunstyrelsen, Orsa kommun,

                           pan Kent JOHANSSON, Västra Götalands läns landsting, jako nástupce pana Kenta JOHANSSONA, Regionråd, ledamot i regionstyrelsen i Västra Götalands läns landsting,

                           pan Anders KNAPE, Karlstads kommun, jako nástupce pana Anderse KNAPEHO, Kommunalråd, ledamot i kommunestyrelsen, Karlstad kommun,

                           paní Anneli STARKOVÁ, Västra Götalands läns landsting, jako nástupkyně paní Anneli STARKOVÉ, Regionråd, ledamot i regionstyrelsen i Västra Götalands läns landsting;

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           pan Bernth JOHNSON, Blekinge läns landsting, jako nástupce pana Berntha JOHNSONA, Landstigsråd, ledamot i landstingstyrelsen, Blekinge läns landsting,

                           paní Ewa-May KARLSSONOVÁ, Vindelns kommun, jako nástupkyně paní Ewy-May KARLSSONOVÉ, Kommunalråd, ledamot i kommunestyrelsen, Vindelns kommun,

                           pan Jens NILSSON, Östersunds kommun, jako nástupce pana Jense NILSSONA, Ordförande i kommunstyrelsen, Östersunds kommun.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 1. října 2007.

            Za Radu

            předseda

         M. LINO

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.