title: Rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. prosince 1998 o přeshraniční policejní spolupráci při předcházení a odhalování trestné činnosti (SCH/Com-ex (98) 51 rev. 3)

text:
Důležité právní upozornění

|

41998D0051

Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0407 - 0407

		Rozhodnutí výkonného výboruze dne 16. prosince 1998o přeshraniční policejní spolupráci při předcházení a odhalování trestné činnosti(SCH/Com-ex (98) 51 rev. 3)VÝKONNÝ VÝBOR,s ohledem na články 39 a 132 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě,zdůrazňuje potřebu, aby státy Schengenu posilováním spolupráce dále zlepšovaly předcházení a odhalování trestné činnosti;potvrzuje význam vzájemné pomoci policejních služeb v souladu s článkem 39 Schengenské úmluvy pro dosažení tohoto cíle;přesvědčen, že v některých případech, kdy není potřeba přijímat donucovací opatření, může být okamžitá policejní spolupráce (pod dohledem soudních orgánů) nezbytná, aby prodlení při vyřizování žádosti nezmařilo výsledek vyšetřování;vzhledem k tomu, že je v zájmu provozní a právní jistoty vypracovat společný seznam, který vymezí rozsah takové policejní spolupráce, a určit vhodné způsoby komunikace pro předávání policejních žádostí,ROZHODL TAKTO:1. V souladu s cíli uvedenými v článku 39 Schengenské úmluvy usilují státy Schengenu o pozvednutí úrovně policejní spolupráce v oblasti boje proti trestné činnosti, aby byla naplněna potřeba rychle a účinně postupovat proti pachatelům trestné činnosti na mezinárodní úrovni. Za tímto účelem je zvláště důležité vypracovat společný seznam činností, které mohou být v souladu s právem států Schengenu vyžádány a vyřízeny v případech, kdy není povinný předchozí souhlas soudních nebo správních orgánů, a aniž je dotčena pravomoc soudních orgánů při dohledu nad policejními úkoly. Dohodnou-li se státy Schengenu na tomto seznamu, je ústřední skupina zmocněna k jeho konečnému přijetí.2. Aniž je dotčeno přijetí společného seznamu uvedeného v odstavci 1, vypracují státy Schengenu přehled činností, jež mohou policejní orgány ve smyslu čl. 39 odst. 1 úmluvy vyžadovat a vyřizovat s ohledem na vnitrostátní právo v oblasti policejní spolupráce za podmínek odstavce 1, který zahrnou do vnitrostátních listů Příručky přeshraniční policejní spolupráce.3. Státy Schengenu, jejichž vnitrostátní právní řád to umožňuje, mohou rozšířit policejní spolupráci v oblasti předcházení a odhalování trestné činnosti uzavřením dvoustranných dohod a mohou vymezit činnosti, které mohou být kromě opatření uvedených ve společném seznamu podle bodu 1 předmětem policejní spolupráce, aniž by musely zasahovat soudní nebo správní orgány. Tyto dvoustranné dohody rovněž určí, jakým způsobem mají být policejní žádosti předávány příslušným orgánům a jak může být zjednodušeno použití předaných informací jako důkazů v trestním řízení.4. Pracovní skupina I po dohodě s pracovní skupinou III podává ústřední skupině každoročně zprávu na základě zkušeností smluvních stran o pokroku při zlepšování policejní spolupráce při předcházení a odhalování trestné činnosti.V Berlíně dne 16. prosince 1998.PředsedaC. H. Schapper--------------------------------------------------


title: 2006/385/ES: Rozhodnutí Evropské Centrální Banky ze dne  19. května 2006 , kterým se mění rozhodnutí ECB/2001/16 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002  (ECB/2006/7)

text:
               2.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 148/56

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 19. května 2006,
   kterým se mění rozhodnutí ECB/2001/16 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002
   (ECB/2006/7)
   (2006/385/ES)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 32 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002 (1) zavádí režim pro přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank členských států, které přijaly euro. Podle článku 32.5 statutu se úhrnný měnový příjem národních centrálních bank mezi národní centrální banky rozděluje v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. S cílem umožnit postupné přizpůsobení rozvah a výsledovek národních centrálních bank bylo přerozdělování měnových příjmů za účetní období 2002 až 2007 upraveno tak, aby se zohlednily rozdíly mezi průměrnou hodnotou bankovek v oběhu pro každou národní centrální banku v období od 1. července 1999 do 30. června 2001 a průměrnou hodnotou bankovek, která by těmto národním centrálním bankám byla v tomto období přidělena podle klíče pro upisování základního kapitálu ECB. Tyto úpravy zahrnují čisté závazky uvnitř Eurosystému týkající se eurobankovek v oběhu, které jsou pro účely výpočtu měnových příjmů národních centrálních bank podle článku 32.2 statutu zahrnuty do základny pasiv, jelikož odpovídají bankovkám v oběhu.

               (2)

               Z důvodu budoucího rozšíření Eurosystému je třeba stávající režim pro přerozdělování měnových příjmů upravit. V zájmu zachování spravedlnosti, konzistence a zásady rovného zacházení by měl být vůči novým národním centrálním bankám Eurosystému z finančního hlediska uplatňován stejný přístup jako vůči stávajícím národním centrálním bankám Eurosystému. To znamená, že úpravy by měly být provedeny vždy, když členský stát přijme euro, přičemž by se mělo postupovat podle stejných zásad jako při provádění úprav za účetní období 2002 až 2007. Může tak dojít k tomu, že se jednotlivá období, ve kterých dochází k úpravám, budou překrývat.

               (3)

               Nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (2) umožňuje novým zúčastněným členským státům určitou flexibilitu, pokud jde o nahrazení jejich měn eurem a zavedení eurobankovek a euromincí. S cílem zajistit, aby se úpravami dospělo k finančně přijatelnému řešení, je třeba zohlednit jednotlivé scénáře přechodu na euro,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Rozhodnutí ECB/2001/16 se mění takto:

               1.

               Článek 1 se mění takto:
               Za definici „referenční sazby“ se vkládají tyto nové definice, které znějí:

                           „j)

                           ‚dnem přechodu na hotovostní euro‘ den, kdy eurobankovky a euromince získají v členském státě, který přijal euro, status zákonného platidla,

                           k)

                           ‚referenčním obdobím‘ období v délce 24 měsíců, které začíná 30 měsíců přede dnem přechodu na hotovostní euro,

                           l)

                           ‚rokem přechodu na hotovostní euro‘ období v délce 12 měsíců, které začíná v den přechodu na hotovostní euro,

                           m)

                           ‚denním referenčním směnným kurzem‘ denní referenční směnný kurz, který vychází z pravidelného každodenního slaďovacího postupu mezi centrálními bankami v rámci ESCB a mimo něj, jenž se obvykle koná ve 14.15 SEČ.“

               2.

               Článek 2 se mění takto:
               Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
               „Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se počítá každý měsíc a zachycuje se v účetních knihách ECB a národních centrálních bank v první pracovní den v měsíci s dnem připsání v poslední pracovní den předcházejícího měsíce.
               Pokud členský stát přijme euro, zachycuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, vypočtený podle prvního pododstavce, v účetních knihách ECB a národních centrálních bank s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro.“

               3.

               Článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4
               Úpravy stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému
               1.   Pro účely výpočtu měnových příjmů se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému pro každou národní centrální banku upravuje pomocí vyrovnávací částky, která se stanoví podle tohoto vzorce:
               C = (K – A) × S
               přičemž:

                           C

                           je vyrovnávací částka,

                           K

                           je částka (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, která vyplývá z uplatnění klíče k upisování základního kapitálu na průměrnou hodnotu bankovek v oběhu během referenčního období, přičemž hodnota bankovek v oběhu znějících na národní měnu členského státu, jenž přijímá euro, se přepočítává na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,

                           A

                           je průměrná hodnota bankovek v oběhu během referenčního období (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, přepočtená na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,

                           S

                           je níže uvedený koeficient pro každé účetní období počínaje dnem přechodu na hotovostní euro:

                                       Účetní období

                                       Koeficient

                                       Rok přechodu na hotovostní euro

                                       1

                                       Rok přechodu na hotovostní euro plus jeden rok

                                       0,8606735

                                       Rok přechodu na hotovostní euro plus dva roky

                                       0,7013472

                                       Rok přechodu na hotovostní euro plus tři roky

                                       0,5334835

                                       Rok přechodu na hotovostní euro plus čtyři roky

                                       0,3598237

                                       Rok přechodu na hotovostní euro plus pět let

                                       0,1817225

                     2.   Souhrn vyrovnávacích částek národních centrálních bank se rovná nule.
               3.   Vyrovnávací částky se počítají vždy, když členský stát přijme euro, nebo mění-li se klíč k upisování základního kapitálu ECB.
               4.   Vyrovnávací částka nové národní centrální banky Eurosystému se rozdělí mezi národní centrální banky, které jsou součástí Eurosystému v době, kdy tento členský stát přijme euro, v poměru k příslušným podílům stávajících národních centrálních bank Eurosystému v klíči k upisování základního kapitálu, s opačným znaménkem (+/–), přičemž tato vyrovnávací částka doplňuje vyrovnávací částky, jež se ve vztahu ke stávajícím národním centrálním bankám Eurosystému již uplatňují.
               5.   Vyrovnávací částky a účetní položky k jejich vyrovnání se zachycují na účtech, které jednotlivé národní centrální banky vedou odděleně pro transakce v rámci Eurosystému, s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro a s dnem připsání v tentýž den každého následujícího roku, ve kterém dochází k úpravám. Účetní položky k vyrovnání vyrovnávacích částek se neúročí.
               6.   Jestliže hodnota eurobankovek, které Banque centrale du Luxembourg uvede do oběhu v roce 2002, přesáhne průměrnou hodnotu jejích bankovek v oběhu během období od 1. července 1999 do 30. června 2001 alespoň o 25 %, představuje písmeno ‚A‘ ve vzorci podle odstavce 1 pro Banque centrale du Luxembourg hodnotu bankovek, které tato banka uvedla do oběhu v roce 2002 do maximální výše 2,2 miliard eur. Po uplatnění této odchylky se všechny vyrovnávací částky vypočtené na základě čl. 4 odst. 1 na konci roku 2002 zpětně upraví, aby bylo zajištěno, že odstavec 2 bude dodržen. Tyto zpětné úpravy se provedou poměrně podle klíče k upisování základního kapitálu.
               7.   Nastanou-li konkrétní případy související s vývojem oběhu bankovek podle přílohy III tohoto rozhodnutí, upravuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému u každé národní centrální banky odchylně od odstavce 1 postupem uvedeným ve zmíněné příloze.
               8.   Použitelnost úprav stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému stanovených v tomto článku končí prvním dnem šestého roku po roce přechodu na hotovostní euro.“

               4.

               Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto rozhodnutí.

               5.

               Příloha III se nahrazuje přílohou II tohoto rozhodnutí.

         Článek 2
   Závěrečné ustanovení
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po jeho přijetí.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 19. května 2006.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 337, 20.12.2001, s. 55. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí ECB/2003/22 (Úř. věst. L 9, 15.1.2004, s. 39).

      (2)  Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2169/2005 (Úř. věst. L 346, 29.12.2005, s. 1).

      PŘÍLOHA I
      V příloze I se odstavec 1 v části A nahrazuje tímto:

                  „1.

                  bankovky v oběhu
                  Pro účely této přílohy v roce přechodu na hotovostní euro 2002 pro každou stávající národní centrální banku Eurosystému, nebo v roce přechodu na hotovostní euro pro každou novou národní centrální banku Eurosystému položka ‚bankovky v oběhu‘:

                              i)

                              zahrnuje rovněž bankovky, které národní centrální banka vydala a které znějí na národní měnovou jednotku, a

                              ii)

                              se musí snížit o hodnotu neúročených úvěrů v souvislosti s eurobankovkami, které byly předmětem předzásobení a které ještě nebyly připsány na vrub (část položky 6 aktiv harmonizované rozvahy).

                        Po roce přechodu na hotovostní euro se ‚bankovkami v oběhu‘ pro účely této přílohy a pro každou národní centrální banku rozumí výhradně bankovky znějící na euro;“

      PŘÍLOHA II
      Příloha III se nahrazuje tímto:

            „PŘÍLOHA III
            A.   První případná úprava
            Je-li průměrná celková hodnota bankovek v oběhu v roce přechodu na hotovostní euro nižší než průměrná celková hodnota bankovek v oběhu vyjádřená v eurech během referenčního období (včetně bankovek znějících na národní měnu členského státu, který přijal euro, a přepočtených na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období), musí se koeficient ‚S‘ pro rok přechodu na hotovostní euro v souladu s čl. 4 odst. 1 snížit se zpětným účinkem v poměru, který odpovídá poklesu celkového průměru bankovek v oběhu.
            Po snížení nesmí být koeficient nižší než 0,8606735. Při uplatnění této odchylky se ke každé příslušné vyrovnávací částce národních centrálních bank pro druhý až pátý rok po roce přechodu na hotovostní euro podle čl. 4 odst. 1 musí přičíst jedna čtvrtina výsledného snížení vyrovnávacích částek (‚C‘) národních centrálních bank v roce přechodu na hotovostní euro.
            B.   Druhá případná úprava
            Pokud ty národní centrální banky, jejichž vyrovnávací částka podle čl. 4 odst. 1 je kladné číslo, platí čisté úroky ze stavu bankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, které po přičtení k položce ‚čistý výsledek ze sloučení měnových příjmů‘ ve výsledovce na konci příslušného roku vedou k čistým výdajům, musí se koeficient ‚S‘ pro rok přechodu na euro podle čl. 4 odst. 1 snížit v rozsahu, který je nezbytný pro odstranění tohoto stavu.
            Po snížení nesmí být koeficient nižší než 0,8606735. Při uplatnění této odchylky se ke každé příslušné vyrovnávací částce národních centrálních bank pro druhý až pátý rok po roce přechodu na hotovostní euro podle čl. 4 odst. 1 musí přičíst jedna čtvrtina výsledného snížení vyrovnávacích částek (‚C‘) národních centrálních bank v roce přechodu na hotovostní euro.“


title: 2008/949/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 6. listopadu 2008 , kterým se přijímá víceletý program Společenství podle nařízení Rady (ES) č. 199/2008 o vytvoření rámce Společenství pro shromažďování, správu a využívání údajů v odvětví rybolovu a pro podporu vědeckého poradenství pro společnou rybářskou politiku

text:
               23.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 346/37

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 6. listopadu 2008,
   kterým se přijímá víceletý program Společenství podle nařízení Rady (ES) č. 199/2008 o vytvoření rámce Společenství pro shromažďování, správu a využívání údajů v odvětví rybolovu a pro podporu vědeckého poradenství pro společnou rybářskou politiku
   (2008/949/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 199/2008 ze dne 25. února 2008 o vytvoření rámce Společenství pro shromažďování, správu a využívání údajů v odvětví rybolovu a pro podporu vědeckého poradenství pro společnou rybářskou politiku (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (ES) č. 199/2008 vytváří rámec Společenství pro shromažďování, správu a využívání údajů za účelem vytvoření pevného základu vědeckých analýz rybolovu a formulování spolehlivých vědeckých doporučení k provádění společné rybářské politiky (dále jen „SRP“).

               (2)

               Členské státy by měly vypracovat víceleté národní programy pro shromažďování, správu a využívání údajů v souladu s víceletým programem Společenství.

               (3)

               Proto je nutné vytvořit víceletý program Společenství týkající se shromažďování informací potřebných pro podporu vědeckých analýz, které vyžaduje rámec SRP, a správy a využívání těchto informací.

               (4)

               Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Víceletý program Společenství uvedený v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 199/2008 je stanoven v příloze.

      V Bruselu dne 6. listopadu 2008.

            Za Komisi

         Joe BORG

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 60, 5.3.2008, s. 1.

      PŘÍLOHA
      VÍCELETÝ PROGRAM SPOLEČENSTVÍ
      KAPITOLA I
      PŘEDMĚT A DEFINICE

                  1.

                  Pro účely tohoto programu Společenství se použijí tyto definice:
                  a)   Aktivní plavidla: plavidla, která během kalendářního roku provedla jakoukoli rybolovnou operaci (více než 0 dní). V opačném případě se plavidlo považuje za „neaktivní“.
                  b)   Současný odběr vzorků: současný odběr vzorků ze všech druhů nebo z předem definovaného souboru druhů z úlovků z plavidla nebo z vykládky.
                  c)   Dny na moři: každé nepřetržité období 24 hodin (nebo jeho část), kdy je plavidlo přítomno v nějaké oblasti a nepřítomno v přístavu.
                  d)   Skupina loďstva: skupina plavidel, která spadají do stejné délkové třídy (LOA) a během roku používají stejné hlavní lovné zařízení, podle dodatku III. Plavidla mohou během referenčního období provádět různé rybolovné činnosti, ale mohou být zařazena jen v jedné skupině loďstva.
                  e)   Dny rybolovu: každý den se připisuje té oblasti, v níž v tento den bylo při rybolovu stráveno nejvíce času. Při použití pasivního zařízení však platí, že pokud plavidlo neprovedlo v určitý den žádnou rybolovnou operaci, ale v moři bylo ponecháno alespoň jedno (pasivní) zařízení, připíše se tento den oblasti, v níž bylo při daném rybářském výjezdu lovné zařízení naposledy nasazeno.
                  f)   Rybářský výjezd: každá plavba rybářského plavidla z místa na pevnině do místa vykládky kromě výjezdů, jejichž účelem není rybolov (výjezd rybářského plavidla z nějakého místa do místa na pevnině, během kterého se neprovádějí rybolovné činnosti a během kterého je jakékoliv rybolovné zařízení na palubě bezpečně připoutáno a uschováno a není k dispozici pro okamžité použití).
                  g)   Métier: skupina rybolovných operací zaměřených na podobné druhy (soubory druhů), používajících podobná lovná zařízení, probíhajících ve stejné části roku a/nebo ve stejné oblasti a vyznačujících se podobným vzorcem využívání zdrojů.
                  h)   Soubor evidovaných plavidel: všechna plavidla v rejstříku rybářského loďstva Společenství, který je definován v nařízení Komise (ES) č. 26/2004 ze dne 30. prosince 2003 o rejstříku rybářského loďstva Společenství (1).
                  i)   Vybrané druhy: druhy, které mají význam z hlediska řízení a v jejichž případě byla podána žádost mezinárodním vědeckým subjektem nebo regionální organizací pro řízení rybolovu.
                  j)   Doba ponoření: doba měřená od okamžiku, kdy bylo jednotlivé lovné zařízení nasazeno, do okamžiku, kdy začne jeho vytahování.

                  2.

                  Pro níže uvedené pojmy se použijí definice Organizace OSN pro výživu a zemědělství (www.fao.org/fi/glossary/default.asp) a Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR): anadromní druhy, katadromní druhy, úlovky, hlavonožci, korýši, hlubinné druhy, ryby žijící při dně, druhy žijící při dně, vzorec využívání zdrojů, chovné ryby, sladkovodní druhy, lovná zařízení, výměty, velké pelagické ryby, měkkýši, jiná než rybolovná činnost, pelagické ryby, malé pelagické ryby, cílové druhy.

            KAPITOLA II
      OBSAH A METODIKA
      A.   Obsah programu společenství
      Program Společenství se skládá z těchto modulů:

                  1.

                  Modul hodnocení odvětví rybolovu:
                  Program shromažďování údajů o odvětví rybolovu obsahuje tyto oddíly:

                              a)

                              oddíl pro shromažďování hospodářských proměnných;

                              b)

                              oddíl pro shromažďování biologických proměnných;

                              c)

                              oddíl pro shromažďování průřezových proměnných;

                              d)

                              oddíl pro výzkumná šetření na moři.

                  2.

                  Modul hodnocení hospodářské situace akvakultury a zpracovatelského průmyslu:

                              a)

                              oddíl pro shromažďování hospodářských údajů o odvětví akvakultury;

                              b)

                              oddíl pro shromažďování hospodářských údajů o zpracovatelském průmyslu.

                  3.

                  Modul hodnocení účinků odvětví rybolovu na mořský ekosystém.

                  4.

                  Modul pro správu a využívání údajů, kterých se týká rámec pro shromažďování údajů.

            B.   Úrovně přesnosti a intenzity odběrů vzorků

                  1.

                  Není-li možné stanovit kvantitativní cíle programů odběrů vzorků ani co do úrovně přesnosti, ani co do velikosti vzorku, zavedou se pilotní šetření ve statistickém smyslu. Tato pilotní šetření hodnotí význam problému a zabývají se též užitečností budoucích podrobnějších šetření, jakož i poměrem mezi náklady a efektivností takových podrobnějších šetření.

                  2.

                  Je-li možné stanovit kvantitativní cíle, mohou být tyto cíle určeny buď přímo velikostí vzorku nebo procentem výběru nebo určením úrovní přesnosti a spolehlivosti, jichž má být dosaženo.

                  3.

                  Při odkazu na velikost vzorku nebo na procento výběru ze statisticky definované populace je nezbytné, aby strategie výběru vzorků byly alespoň tak účinné jako prostý náhodný výběr vzorků. Tyto strategie výběru vzorků se popíší v příslušných národních programech.

                  4.

                  Při odkazu na úroveň přesnosti nebo spolehlivosti se použije toto rozlišení:
                  a)   úroveň 1: úroveň umožňující odhadnout parametr buď s přesností plus minus 40 % při úrovni spolehlivosti 95 %, nebo s využitím variačního koeficientu (VK) 20 % jako aproximace;
                  b)   úroveň 2: úroveň umožňující odhadnout parametr buď s přesností plus minus 25 % při úrovni spolehlivosti 95 %, nebo s využitím variačního koeficientu (VK) 12,5 % jako aproximace;
                  c)   úroveň 3: úroveň umožňující odhadnout parametr buď s přesností plus minus 5 % při úrovni spolehlivosti 95 %, nebo s využitím variačního koeficientu (VK) 2,5 % jako aproximace.

            KAPITOLA III
      MODUL HODNOCENÍ ODVĚTVÍ RYBOLOVU
      A.   Shromažďování hospodářských proměnných
      1.   Proměnné

                  1.

                  Seznam proměnných, které je třeba shromažďovat, je uveden v dodatku VI. Všechny hospodářské proměnné se shromažďují na ročním základě s výjimkou průřezových proměnných definovaných v dodatku VIII a proměnných identifikovaných za účelem měření dopadů rybolovu na mořský ekosystém definovaných v dodatku XIII, jejichž shromažďování musí probíhat na podrobnějších stupních členění. Souborem evidovaných plavidel jsou všechna plavidla v rejstříku rybářského loďstva Společenství k 1. lednu. U aktivních plavidel se musejí shromažďovat všechny hospodářské proměnné. O každém plavidle, u kterého se shromažďují hospodářské proměnné definované v dodatku VI, je nutné shromažďovat také odpovídající průřezové proměnné definované v dodatku VIII.

                  2.

                  U neaktivních plavidel se shromažďují pouze tyto proměnné: kapitálová hodnota (dodatek VI), loďstvo (dodatek VI) a kapacita (dodatek VIII).

                  3.

                  Národní měny se převedou na euro pomocí průměrných ročních směnných kurzů, které jsou k dispozici u Evropské centrální banky (ECB).

            2.   Stupně členění

                  1.

                  Hospodářské proměnné se vykazují pro každou skupinu loďstva (dodatek III) a každý nadregion (dodatek II). Stanoveno je šest délkových tříd (definovaných podle „celkové délky“, LOA). Členské státy však mohou délkové třídy dále rozčlenit, pokud to je vhodné.

                  2.

                  Jednotlivá plavidla se zařazují do skupin podle kritérií dominantnosti na základě počtu dní rybolovu strávených používáním jednotlivých lovných zařízení. Jestliže se určité lovné zařízení používá více než všechna ostatní dohromady (tj. plavidlo toto zařízení používá po více než 50 % doby strávené rybolovem), plavidlo se zařadí do skupiny odpovídající tomuto zařízení. V opačném případě se plavidlo zařadí do jedné z těchto skupin loďstva:

                              a)

                              „plavidla používající polyvalentní aktivní zařízení“, pokud používá pouze aktivní zařízení;

                              b)

                              „plavidla používající polyvalentní pasivní zařízení“, pokud používá pouze pasivní zařízení;

                              c)

                              „plavidla používající aktivní a pasivní zařízení“.

                  3.

                  V případě, že plavidlo operuje ve více nadregionech podle definice v dodatku II, vysvětlí členské státy ve svých národních programech, ke kterému nadregionu je plavidlo přiřazeno.

                  4.

                  V případě, že skupina loďstva obsahuje méně než 10 plavidel:

                              a)

                              pro vypracování plánu odběru vzorků a vykazování hospodářských proměnných může být nutné provést seskupení;

                              b)

                              členské státy sdělí, které skupiny loďstva byly seskupeny na národní úrovni, a odůvodní jejich seskupení na základě statistické analýzy;

                              c)

                              ve svých výročních zprávách členské státy uvedou počet plavidel podrobených odběru vzorků pro každou skupinu loďstva bez ohledu na případné seskupení provedené za účelem shromažďování a poskytování údajů;

                              d)

                              na regionálních koordinačních zasedáních se stanoví jednotná metodika pro seskupování na úrovni nadregionů, aby byly hospodářské proměnné srovnatelné.

            3.   Strategie odběru vzorků

                  1.

                  Členské státy ve svých národních programech popíší metodiky použité pro odhad jednotlivých hospodářských proměnných včetně kvalitativních hledisek.

                  2.

                  Členské státy zajistí konzistentnost a srovnatelnost všech hospodářských proměnných, pokud je získají z různých zdrojů (např. šetření, rejstřík loďstva, lodní deníky, doklady o prodeji).

            4.   Úrovně přesnosti

                  1.

                  Členské státy zahrnou do svých výročních zpráv informace o kvalitě (správnost a přesnost) odhadů.

            B.   Shromažďování biologických proměnných
      B1.   Proměnné týkající se métier
      1.   Proměnné

                  1.

                  Musí se provádět odběr vzorků za účelem vyhodnocení čtvrtletní skladby délek druhů v úlovcích a čtvrtletního objemu výmětů. Údaje se shromažďují podle métier, která odpovídají úrovni 6 matice definované v dodatku IV (1 až 5), a pro populace uvedené v dodatku VII.

                  2.

                  Musí být provedeny příslušné dodatečné programy odběru biologických vzorků z netříděných vykládek s cílem odhadnout:

                              a)

                              podíl různých populací sledě v těchto vykládkách v oblastech Skagerrak IIIa-N, Kattegat IIIa-S a východní Severní moře a lososa v Baltském moři;

                              b)

                              podíl různých druhů u těch skupin druhů, které jsou předmětem mezinárodního posuzování, jako jsou pakambaly, ďasovití či příčnoústí.

            2.   Stupeň členění

                  1.

                  Za účelem optimalizace programů odběrů vzorků mohou být métier definovaná v dodatku IV (1 až 5) sloučena. Pokud se métier sloučí (vertikální sloučení), předloží se statistické důkazy o homogenitě spojených métier. Sloučení sousedních buněk odpovídajících skupinám loďstva, do nichž plavidla patří (horizontální sloučení), se dokládá statistickými důkazy. Toto horizontální sloučení se provádí primárně seskupením sousedních tříd LOA plavidel nezávisle na převládajících technikách rybolovu, pokud to má význam pro rozlišení různých vzorců využívání zdrojů. Na příslušném regionálním koordinačním zasedání se usiluje o regionální dohodu o sloučení, kterou potvrzuje VTHVR.

                  2.

                  Na vnitrostátní úrovni může být métier vymezené na úrovni 6 matice v dodatku IV (1 až 5) dále rozčleněno do několika přesnějších vrstev, tj. vrstev rozlišujících různé cílové druhy. Takové další rozvrstvení musí odpovídat těmto dvěma zásadám:

                              a)

                              vrstvy vymezené na vnitrostátní úrovni se nepřekrývají s métier definovanými v dodatku IV (1 až 5);

                              b)

                              vrstvy vymezené na vnitrostátní úrovni musí společně zahrnovat všechny rybářské výjezdy provedené v rámci métier vymezeného na úrovni 6.

                  3.

                  Prostorové jednotky pro odběr vzorků podle métier jsou definovány úrovní 3 dodatku I u všech oblastí s těmito výjimkami:

                              a)

                              Baltské moře (oblasti ICES III b–d), Středozemní moře a Černé moře, u nichž rozlišení odpovídá úrovni 4;

                              b)

                              jednotky regionálních organizací pro řízení rybolovu, pokud jsou založeny na métier (při absenci takových definicí přistoupí regionální organizace pro řízení rybolovu k vhodnému slučování).

                  4.

                  Pro účely shromažďování a agregování údajů mohou být prostorové jednotky pro odběr vzorků na základě souhlasu příslušných regionálních koordinačních zasedání slučovány podle regionů, jak je uvedeno v článku 1 nařízení Komise (ES) č. 665/2008 (2).

                  5.

                  U parametrů uvedených v kapitole III oddíle B/B1 1. (2) se údaje poskytují čtvrtletně a v souladu s maticí rybolovné činnosti loďstva uvedenou v dodatku IV (1–5).

            3.   Strategie odběru vzorků

                  1.

                  Pro vykládky:

                              a)

                              Členský stát, na jehož území se uskuteční první prodej, má odpovědnost zajistit, aby odběr biologických vzorků probíhal v souladu s požadavky definovanými v tomto programu Společenství. V případě potřeby spolupracují členské státy s orgány třetích zemí, které nejsou členy EU, na vytvoření programů odběru biologických vzorků z vykládek prováděných plavidly plujícími pod vlajkou těchto třetích zemí.

                              b)

                              Pro účely odběru vzorků stačí zohlednit jen významná métier. Pro stanovení métier, u nichž bude odběr vzorků probíhat, použijí členské státy následující systém řazení na úrovni 6 matice v dodatku IV (1 až 5) na vnitrostátní úrovni. Jako srovnávací hodnoty se použijí průměrné hodnoty ze 2 předchozích let, přičemž:

                                          —

                                          buňky odpovídajícího métier se nejprve seřadí podle jejich podílu na celkových obchodních vykládkách. Potom se podíly sčítají počínaje největším, dokud není dosaženo mezní hodnoty 90 %. Pro odběr vzorků se vyberou všechna métier, která tvoří horních 90 %,

                                          —

                                          tento postup se zopakuje podle celkové hodnoty obchodních vykládek a potřetí se zopakuje podle celkové intenzity rybolovu vyjádřené v počtu dní na moři. Do výběru se zařadí métier tvořící horních 90 %, která nespadají do horních 90 % podle předchozího kritéria,

                                          —

                                          VTHVR může do výběru zařadit i métier, která tento systém řazení nevybere, ale která mají zvláštní význam z hlediska řízení.

                              c)

                              Výběrovou jednotkou je rybářský výjezd a počet výjezdů zařazený do výběrového souboru musí být takový, aby bylo dosaženo kvalitního pokrytí daného métier.

                              d)

                              Hodnoty přesnosti a systém řazení se udávají na stejné úrovni jako programy odběru vzorků, tj. na úrovni národních métier u údajů, které se shromažďují prostřednictvím národních programů, a na úrovni regionálních métier u údajů, které se shromažďují prostřednictvím regionálně koordinovaných programů odběru vzorků.

                              e)

                              Intenzita odběru vzorků je přiměřená relativní intenzitě rybolovu a proměnlivosti úlovku daného métier. Minimální počet výjezdů, u kterého se provádí odběr vzorků, nesmí být nikdy menší než 1 výjezd za měsíc během rybolovné sezony u výjezdů trvajících méně než 2 týdny a 1 výjezd za čtvrtletí v ostatních případech.

                              f)

                              Je-li u výjezdu prováděn odběr vzorků, provádí se souběžný odběr vzorků druhů, a to tímto způsobem:

                                          —

                                          každý druh v oblasti vymezené v dodatku II se zařadí do skupiny podle těchto pravidel:
                                          —   skupina 1: druhy, které jsou základem mezinárodního procesu řízení, včetně druhů, kterých se týkají plány řízení EU nebo plány obnovy EU nebo dlouhodobé víceleté plány EU či akční plány EU pro zachování a řízení založené na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (3),
                                          —   skupina 2: jiné mezinárodně regulované druhy a významné druhy tvořící vedlejší úlovky, které nejsou předmětem mezinárodní regulace,
                                          —   skupina 3: všechny ostatní druhy tvořící vedlejší úlovky (ryby a korýši). Seznam druhů skupiny 3 vypracuje na regionální úrovni příslušné regionální koordinační zasedání a schválí VTHVR.

                              g)

                              Způsob rozdělování druhů do skupin 1 a 2 je stanoven v dodatku VII. Volba režimu odběru vzorků závisí na rozmanitosti druhů, z nichž se mají odebírat vzorky, a na provozních podmínkách, za nichž odběr probíhá. Plán odběru vzorků na métier musí zohledňovat jak periodicitu jednotlivých odběrů vzorků, tak program odběru vzorků, který se má použít. Možné programy odběru vzorků popsané v tabulce níže zahrnují:
                              —   režim 1: úplný odběr vzorků ze všech druhů,
                              —   režim 2: v rámci každé časové vrstvy se jednotlivé odběry vzorků rozdělí do dvou částí. Jedna část (x %) se zabývá odběrem vzorků všech druhů na pobřeží, zatímco druhá část (100 – x %) bere v úvahu pouze odběr vzorků druhů skupiny 1,
                              —   režim 3: v rámci každé časové vrstvy se jednotlivé odběry vzorků rozdělí do dvou částí. Jedna část (x %) se zabývá odběrem vzorků všech druhů skupiny 1 a skupiny 2 na pobřeží, zatímco druhá část (100 – x %) bere v úvahu pouze odběr vzorků druhů skupiny 1. V rámci tohoto režimu musí být vzorky druhů skupiny 3 odebírány na moři.
                              Tabulka č. 1
                              Přehled režimů pro současný odběr vzorků

                                          Režim odběrů vzorků

                                          Četnost

                                          Skupina 1

                                          Skupina 2

                                          Skupina 3

                                          Režim 1

                                          Všechny případy odběru vzorků

                                          Režim 2

                                          x % případů odběrů vzorků

                                          (100 – x) % případů odběrů vzorků

                                          Režim 3

                                          x % případů odběrů vzorků

                                          Odběr vzorků na moři

                                          (100 – x) % případů odběrů vzorků

                              h)

                              U každého vzorku se zaznamená režim odběrů vzorku (tabulka 1) spolu s informacemi o úplnosti odběru vzorků:

                                          —

                                          při odebírání vzorku určitého druhu musí počet změřených jedinců zajišťovat kvalitu a správnost výsledné četnosti délek. Počet délkových tříd ve vzorku lze odhadnout z přibližného rozmezí délek v tomto vzorku a z toho vyplývá, že jako první aproximace má být počet změřených ryb v rozmezí mezi trojnásobkem a pětinásobkem počtu délkových tříd při absenci statistické optimalizace plánu odběru vzorků.

                              i)

                              Pro odběr vzorků by mohly být použity i jiné postupy za podmínky, že existuje vědecký důkaz o tom, že těmito postupy bude dosaženo stejných cílů jako postupy popsanými v bodě 3 odst. 1 písm. g).

                              j)

                              U každého métier, kde se provádí odběr vzorků, se výboru VTHVR prostřednictvím národních programů poskytne přehled protokolů o odběrech vzorků provedených členskými státy.

                  2.

                  Pro výměty:

                              a)

                              Systém řazení uvedený v kapitole III části B/B1 bodě 3 odst. 1 písm. b) se použije pro výběr métier za účelem odhadu výmětů. Bez ohledu na to v případě, kdy se odhaduje, že výměty daného métier přesáhnou 10 % celkového objemu úlovků a toto métier není systémem řazení vybráno, bude v tomto métier proveden odběr vzorků.

                              b)

                              Jednotkou pro odběr vzorků bude rybolovný výjezd a počet výjezdů, u kterých se má provést odběr vzorků, zajistí dostatečné pokrytí métier.

                              c)

                              Hodnoty přesnosti a systém řazení jsou udávány na stejné úrovni jako programy pro odběr vzorků, tj. na vnitrostátní úrovni métier pro údaje, které jsou shromažďovány pomocí národních programů, a na regionální úrovni métier pro údaje, které jsou shromažďovány pomocí regionálně koordinovaných programů odběru vzorků.

                              d)

                              Intenzita odběru vzorků je úměrná relativní intenzitě rybolovu a/nebo proměnlivosti úlovků métier. Minimální počet rybolovných výjezdů, který je předmětem odběru vzorků, nesmí být menší než 2 rybářské výjezdy za čtvrtletí.

                              e)

                              Výměty se sledují u druhů skupiny 1, 2 a 3 definovaných v kapitole III části B/B1 bodě 3 odst. 1 písm. f), aby bylo možno provést odhad průměrné hmotnosti výmětů za čtvrtletí. Dále:

                                          —

                                          musí se provádět čtvrtletní odhady rozložení délek u výmětů v případě, že na ročním základě představují buď více než 10 % celkových úlovků podle hmotnosti, nebo více než 15 % úlovků v číslech u druhů skupiny 1 a skupiny 2,

                                          —

                                          pokud se výmět týká rozsahů délek druhů, které nejsou zastoupeny ve vykládce, je třeba stanovit údaje o stáří podle pravidel uvedených v dodatku VII.

                              f)

                              V případech, kdy je to relevantní, se provedou pilotní zjišťování uvedená v kapitole II B bodě 1.

                              g)

                              U každého métier, kde se provádí odběr vzorků, se výboru VTHVR prostřednictvím národních programů poskytne přehled protokolů o odběrech vzorků provedených členskými státy.

                  3.

                  Pro rekreační rybolov:

                              a)

                              U rekreačního rybolovu druhů uvedených v dodatku IV (1 až 5) členské státy čtvrtletně vyhodnocují váhu úlovků.

                              b)

                              V případech, kdy je to relevantní, se provedou pilotní zjišťování uvedená v kapitole II B bodě 1 za účelem odhadu důležitosti rekreačního rybolovu uvedeného v bodě 3 odst. 3 písm. a).

            4.   Úrovně přesnosti

                  1.

                  Pro vykládky:

                              a)

                              Pro druhy jak skupiny 1, tak skupiny 2 bude cílem dosažení úrovně přesnosti 2 na úrovni populace. V případě nutnosti, jestliže po odběru vzorků založeném na métier nebude možno dosáhnout příslušné přesnosti pro rozdělení délek, budou přidány zvláštní vzorky založené na populaci.

                  2.

                  Pro výměty:

                              a)

                              Údaje vztahující se ke čtvrtletním odhadům délky výmětů a skladby stáří u druhů skupiny 1 a skupiny 2 musí vést k úrovni přesnosti 1.

                              b)

                              Odhady hmotnosti druhů skupiny 1, 2 a 3 musí vést k úrovni přesnosti 1.

                  3.

                  Pro rekreační rybolov:

                              a)

                              Údaje vztahující se k ročním odhadům objemu úlovků musí vést k úrovni přesnosti 1.

            5.   Pravidla pro výjimky

                  1.

                  Jestliže členské státy nemohou dosáhnout úrovní přesnosti uvedených v kapitole III části B/B1 bodě 4 odst. 2 písm. a) a b) a odst. 3 písm. a) nebo jich mohou dosáhnout jen za cenu nadměrných nákladů, mohou získat od Komise výjimku a na jejím základě snížit úroveň přesnosti a četnost odběru vzorků nebo uskutečnit pilotní zjišťování, bude-li jejich žádost řádně odůvodněna a vědecky prokázána.

            B2.   Proměnné týkající se populací
      1.   Proměnné

                  1.

                  U populací uvedených v dodatku VII se musejí shromažďovat tyto proměnné:

                              a)

                              individuální informace o stáří;

                              b)

                              individuální informace o délce;

                              c)

                              individuální informace o hmotnosti;

                              d)

                              individuální informace o pohlaví;

                              e)

                              individuální informace o dospělosti;

                              f)

                              individuální informace o plodnosti;

                        s využitím režimu odběru vzorků podle dodatku VII.

                  2.

                  Shromažďování individuálních informací uvedených v odstavci 1) bude spojeno s odpovídajícími informacemi o prostorové a časové vrstvě.

                  3.

                  U populací lososů volně žijících v řekách, které jsou na indexu v souladu s definicí ICES a vlévají se do Baltského moře III b–d, musí být shromažďovány následující proměnné:

                              a)

                              informace o počtu strdlic;

                              b)

                              informace o počtu mladých lososů;

                              c)

                              informace o počtu jedinců plujících proti proudu.

            2.   Stupeň členění

                  1.

                  Nezbytné stupně členění, jakož i periodicita shromažďování údajů pro všechny proměnné a intenzity výběru pro určování stáří, jsou stanoveny v dodatku VII. Pro strategie odběru vzorků a intenzity odběru vzorků se použijí pravidla stanovená v kapitole II oddílu B (úrovně přesnosti a intenzity odběru vzorků).

            3.   Strategie odběru vzorků

                  1.

                  Kdykoli je to možné, mělo by se u obchodních úlovků určovat stáří, aby se mohl provést odhad skladby stáří podle druhů a tam, kde je to relevantní, růstových parametrů. Když to není možné, zdůvodní to členské státy ve svých národních programech.

                  2.

                  Jestliže spolupráce mezi členskými státy zajišťuje, že celkový odhad parametrů uvedených v dodatku VII dosáhne nezbytné úrovně přesnosti, každý členský stát zajistí, aby jeho vlastní příspěvek do společného souboru údajů postačoval k dosažení této úrovně přesnosti.

            4.   Úrovně přesnosti

                  1.

                  V případě populací druhů, u kterých je možné určovat stáří, se průměrné hmotnosti a délky pro každé stáří odhadují na úrovni přesnosti 3 až do stáří, kdy souhrnné vykládky ryb příslušných věkových tříd představují alespoň 90 % národních vykládek příslušné populace.

                  2.

                  V případě populací, u kterých nelze provádět odečet stáří, ale je možné odhadnout růstovou křivku, se průměrné hmotnosti a délky pro každé pseudostáří (tj. stáří odvozené z růstových křivek) odhadují na úrovni přesnosti 2 až do stáří, kdy souhrnné vykládky ryb příslušných věkových tříd představují alespoň 90 % národních vykládek příslušné populace.

                  3.

                  U dospělosti, plodnosti a podílů pohlaví je možné volit mezi odkazem na stáří a odkazem na délku, pokud se členské státy, které mají provést příslušné odběry biologických vzorků, dohodly na těchto pravidlech:

                              a)

                              u dospělosti a plodnosti vypočtené jako podíl dospělých ryb je nezbytné dosáhnout úrovně přesnosti 3 ve věkovém a/nebo délkovém rozmezí, jehož mezní hodnoty odpovídají 20 % a 90 % dospělých ryb;

                              b)

                              u podílů pohlaví vypočtených jako podíl samic je nezbytné dosáhnout úrovně přesnosti 3, a to až do stáří nebo délky, kdy souhrnné vykládky ryb příslušného stáří nebo délky představují alespoň 90 % národních vykládek dané populace.

            5.   Pravidla pro výjimky

                  1.

                  Národní program členského státu nemusí zahrnovat odhad proměnných týkajících se populací u populací, pro které byly stanoveny celkové přípustné odlovy (TAC) a kvóty, za těchto podmínek:

                              a)

                              v průměru předcházejících tří let musí příslušné kvóty odpovídat méně než 10 % podílu Společenství na TAC nebo méně než 200 tunám;

                              b)

                              součet příslušných kvót členských států, jejichž přidělení je menší než 10 %, musí představovat méně než 25 % podílu Společenství na TAC.

                  2.

                  Pokud je splněna podmínka ve výše uvedeném bodě 1 písm. a), ale není splněna podmínka uvedená v bodě 1 písm. b), příslušné členské státy mohou vytvořit koordinovaný program s cílem uplatňovat pro své společné vykládky společný režim odběru vzorků nebo může každý z nich vytvořit další národní režim odběru vzorků, který umožní dosáhnout stejné přesnosti.

                  3.

                  V případě potřeby je možné národní programy upravovat do 1. února každého roku, aby byla zohledněna výměna kvót mezi členskými státy.

                  4.

                  U populací, pro které nebyly určeny TAC a kvóty a které se nenacházejí ve Středozemním moři, se použijí stejná pravidla stanovená v bodě 5 odst. 1 založená na průměrných vykládkách v předchozích třech letech a odkazující na celkové vykládky Společenství u dané populace.

                  5.

                  U populací ve Středozemním moři, u kterých vykládky středozemního členského státu určitého druhu ryb v hmotnostním vyjádření odpovídají méně než 10 % celkových vykládek Společenství ryb ulovených ve Středozemním moři nebo méně než 200 tunám, s výjimkou tuňáka obecného.

            C.   Shromažďování průřezových proměnných
      1.   Proměnné

                  1.

                  Seznam proměnných, které je třeba shromažďovat, je uveden v dodatku VIII. Údaje se poskytují v souladu s periodicitou stanovenou v uvedeném dodatku.

                  2.

                  Mezi poskytnutím informací o členění loďstva do skupin a informací o intenzitě rybolovu může docházet k určitým prodlevám.

            2.   Stupeň členění

                  1.

                  Stupeň členění je stanoven v dodatku VIII v souladu s kritérii vymezenými v dodatku V.

                  2.

                  Stupeň agregace musí odpovídat nejpodrobnějšímu vyžadovanému stupni členění. V tomto schématu je možné seskupovat buňky, pokud je vhodnost seskupení prokázána příslušnou statistickou analýzou. Taková sloučení musí schválit příslušné regionální koordinační zasedání.

            3.   Strategie odběru vzorků

                  1.

                  Kdykoli je to možné, shromažďují se průřezové údaje vyčerpávajícím způsobem. Není-li to možné, členské státy stanoví postupy odběru vzorků ve svých národních programech.

            4.   Úrovně přesnosti

                  1.

                  Členské státy zahrnou do svých výročních zpráv informaci o kvalitě (správnosti a přesnosti) údajů.

            D.   Výzkumná šetření na moři

                  1.

                  Provedou se všechna šetření uvedená v dodatku IX.

                  2.

                  Členské státy ve svých národních programech zaručí návaznost na předchozí plány šetření.

                  3.

                  Bez ohledu na body 1 a 2 mohou členské státy navrhnout úpravu intenzity zjišťování nebo plánu odběru vzorků, pokud tato úprava nebude mít negativní vliv na kvalitu výsledků. Komise jakoukoli úpravu přijme pouze v případě, že ji schválí VTHVR.

            KAPITOLA IV
      MODUL HODNOCENÍ HOSPODÁŘSKÉ SITUACE AKVAKULTURY A ZPRACOVATELSKÉHO PRŮMYSLU
      A.   Shromažďování hospodářských údajů o odvětví akvakultury
      1.   Proměnné

                  1.

                  Všechny proměnné uvedené v dodatku X je třeba shromažďovat jednou za rok podle skupin v souladu s členěním na skupiny popsaným v dodatku XI.

                  2.

                  Statistickou jednotkou je „podnik“, který je definován jako nejnižší právní subjekt pro účely účetnictví.

                  3.

                  Základním souborem jsou podniky, jejichž hlavní činností je „chov ryb“ kódu NACE 05.02 podle definice Eurostatu.

                  4.

                  Národní měny se převedou na euro pomocí průměrného ročního směnného kurzu, který je k dispozici u Evropské centrální banky (ECB).

            2.   Stupeň členění

                  1.

                  Údaje se člení podle druhů a technik akvakultury uvedených v dodatku XI. Členské státy mohou v případě potřeby použít další členění podle velikosti podniku nebo jiných relevantních kritérií.

                  2.

                  Shromažďování údajů pro sladkovodní druhy není povinné. Avšak v případě, že tyto údaje jsou shromažďovány, členské státy musí dodržet členění podle dodatku XI.

            3.   Strategie odběru vzorků

                  1.

                  Členské státy ve svých národních programech popíší své metodiky pro odhad každé hospodářské proměnné včetně kvalitativních hledisek.

                  2.

                  Členské státy zajistí jednotnost a porovnatelnost všech hospodářských proměnných v případech, kdy jsou tyto údaje získávány z různých zdrojů (např. dotazníků, finančních výkazů).

            4.   Úrovně přesnosti

                  1.

                  Členské státy zahrnou do svých výročních zpráv informaci o kvalitě (správnosti a přesnosti) odhadů.

            B.   Shromažďování hospodářských údajů o zpracovatelském průmyslu
      1.   Proměnné

                  1.

                  Všechny proměnné uvedené v dodatku XII se shromažďují jednou za rok pro celý základní soubor.

                  2.

                  Základním souborem jsou podniky, jejichž hlavní činností je „zpracování a konzervování ryb a rybích výrobků“ kódu NACE 15.20 podle definice Eurostatu.

                  3.

                  Jako vodítko se pro křížovou kontrolu a identifikaci podniků zařazených do kódu NACE 15.20 navíc použijí vnitrostátní kódy používané členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (4), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (5), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (6).

                  4.

                  Národní měny se převedou na euro pomocí průměrného ročního směnného kurzu, který je k dispozici u Evropské centrální banky (ECB).

            2.   Stupeň členění

                  1.

                  Statistickou jednotkou pro sběr údajů je „podnik“, který je definován jako nejnižší právní subjekt pro účely účetnictví.

                  2.

                  Pokud jde o podniky, které zpracovávají ryby, ale nikoli jako svou hlavní činnost, je povinné shromažďovat v prvním roce každého programového období tyto údaje:

                              a)

                              počet podniků;

                              b)

                              obrat připisovaný zpracování ryb.

            3.   Strategie odběru vzorků

                  1.

                  Členské státy ve svých národních programech popíší své metodiky pro odhad každé hospodářské proměnné včetně kvalitativních hledisek.

                  2.

                  Členské státy zajistí jednotnost a porovnatelnost všech hospodářských proměnných v případech, kdy jsou tyto údaje získávány z různých zdrojů (např. dotazníků, finančních výkazů).

            4.   Úrovně přesnosti

                  1.

                  Členské státy zahrnou do svých výročních zpráv informaci o kvalitě (správnosti a přesnosti) odhadů.

            KAPITOLA V
      MODUL HODNOCENÍ ÚČINKŮ ODVĚTVÍ RYBOLOVU NA MOŘSKÝ EKOSYSTÉM
      1.   Proměnné

                  1.

                  Pro výpočet hodnot ukazatelů uvedených v dodatku XIII se jednou za rok shromažďují údaje, které jsou v tomto dodatku stanoveny, s výjimkou údajů, u kterých je uvedeno, že se shromažďují na úrovních v podrobnějším členění.

                  2.

                  Údaje uvedené v dodatku XIII se shromažďují na vnitrostátní úrovni, aby si koneční uživatelé mohli ukazatele vypočíst podle příslušných geografických kritérií uvedených v dodatku II.

            2.   Stupeň členění

                  1.

                  Použije se stupeň členění uvedený ve specifikacích stanovených v dodatku XIII.

            3.   Strategie odběru vzorků

                  1.

                  Členské státy se řídí doporučeními uvedenými ve specifikacích stanovených v dodatku XIII.

            4.   Úrovně přesnosti

                  1.

                  Členské státy se řídí doporučeními uvedenými ve specifikacích stanovených v dodatku XIII.

            KAPITOLA VI
      MODUL PRO SPRÁVU A VYUŽÍVÁNÍ ÚDAJŮ, KTERÝCH SE TÝKÁ RÁMEC PRO SHROMAŽĎOVÁNÍ ÚDAJŮ
      A.   Správa údajů

                  1.

                  Pokud jde o údaje, na které se vztahuje tento program Společenství, týká se tento oddíl vývoje databází, vkládání (ukládání) údajů, kontroly kvality a ověřování údajů a zpracování základních údajů na podrobné nebo agregované údaje podle čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 199/2008.

                  2.

                  Zahrnuje proces transformace základních socioekonomických údajů na metadata uvedená v čl. 13 písm. b) nařízení (ES) č. 199/2008.

                  3.

                  Členské státy zaručí, že na žádost Komise bude možné poskytnout informace o procesu transformace uvedeném v odstavci 2.

            B.   Využívání údajů

                  1.

                  Tento oddíl se týká přípravy souborů údajů a jejich využití na podporu vědecké analýzy jako základu pro poradenství k řízení rybolovu, jak je uvedeno v čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 199/2008.

                  2.

                  Zahrnuje odhady biologických parametrů (věk, váhu, pohlaví, zralost a plodnost) pro populace uvedené v dodatku VII, přípravu souborů údajů pro hodnocení populací a vytvoření bio-ekonomického modelu, a odpovídající vědeckou analýzu.
                  Seznam dodatků

                              č. dodatku

                              Název

                              I

                              Geografické rozvrstvení podle regionálních organizací pro řízení rybolovu

                              II

                              Geografické rozvrstvení podle regionů

                              III

                              Členění loďstva podle regionů

                              IV

                              Rybolovná činnost (métier) podle regionů

                              V

                              Stupně členění

                              VI

                              Seznam hospodářských proměnných

                              VII

                              Seznam biologických proměnných se specifikací odběru druhových vzorků

                              VIII

                              Seznam průřezových proměnných se specifikací odběru vzorků

                              IX

                              Seznam výzkumných šetření na moři

                              X

                              Seznam hospodářských proměnných pro odvětví akvakultury

                              XI

                              Odvětvové členění, které se použije pro shromažďování údajů o akvakultuře

                              XII

                              Seznam hospodářských proměnných pro zpracovatelský průmysl

                              XIII

                              Definice environmentálních ukazatelů pro měření účinků rybolovu na mořský ekosystém

         (1)  Úř. věst. L 5, 9.1.2004, s. 25.

         (2)  Úř. věst. L 186, 15.7.2008, s. 3.

         (3)  Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.

         (4)  Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 55.

         (6)  Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 206.