title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/2026 ze dne 15. listopadu 2016 o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2018, výše příspěvku na rok 2017, první splátky na rok 2017 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2019 a 2020

text:
               19.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 313/25

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/2026
   ze dne 15. listopadu 2016
   o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2018, výše příspěvku na rok 2017, první splátky na rok 2017 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2019 a 2020
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou 23. června 2000 (1), v platném znění (dále jen „dohoda o partnerství AKT–EU“),
   s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT–EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedené dohody,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) 2015/323 ze dne 2. března 2015 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (3) (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“), a zejména na čl. 21 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s postupem uvedeným v čl. 21 odst. 2 finančního nařízení pro 11. ERF předložila Komise do 15. října 2016 návrh upřesňující a) strop ročního příspěvku na rok 2018, b) roční příspěvek na rok 2017, c) výši první splátky příspěvku na rok 2017 a d) orientační nezávaznou prognózu očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2019–2020.

               (2)

               V souladu s článkem 52 finančního nařízení pro 11. ERF zaslala Evropská investiční banka (EIB) dne 28. července 2016 Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.

               (3)

               Podle čl. 22 odst. 1 finančního nařízení pro 11. ERF mají výzvy k poskytnutí příspěvků využít nejdříve částky vyčleněné na předchozí evropské rozvojové fondy (ERF). Měla by být tudíž učiněna výzva k poskytnutí příspěvků podle 10. ERF.

               (4)

               Rozhodnutím (EU) 2015/2288 (4) Rada dne 30. listopadu 2015 na návrh Komise stanovila strop ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2017 na 3 850 000 000 EUR pro Komisi a na 150 000 000 EUR pro EIB.

               (5)

               Rozhodnutím 2013/759/EU (5) Rada dne 12. prosince 2013 vytvořila překlenovací nástroj, který se týká přechodných řídících opatření pro ERF od 1. ledna 2014 do vstupu 11. Evropského rozvojového fondu v platnost (dále jen „překlenovací nástroj“),

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Strop ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2018 se stanoví na 4 550 000 000 EUR pro Komisi a 250 000 000 EUR pro EIB.
   Článek 2
   Výše ročního příspěvku členských států do ERF na rok 2017 se stanoví na 4 000 000 000 EUR. Dělí se na částku 3 850 000 000 EUR pro Komisi a 150 000 000 EUR pro EIB.
   Článek 3
   Příspěvky do ERF, které mají jednotlivé členské státy uhradit Komisi a EIB v rámci první splátky na rok 2017, jsou uvedeny v tabulce obsažené v příloze.
   Úhrady uvedených příspěvků lze kombinovat s úpravami v rámci uplatňování odpočtů prostředků poskytnutých podle překlenovacího nástroje na základě plánu úprav, který každý členský stát sdělil Komisi při přijetí třetí splátky na rok 2015.
   Článek 4
   Orientační nezávazný odhad očekávaného ročního objemu příspěvků činí 4 500 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB na rok 2019 a 4 500 000 000 EUR pro Komisi a 300 000 000 EUR pro EIB na rok 2020.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 15. listopadu 2016.

            Za Radu

            předseda

         I. KORČOK

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 210, 6.8.2013, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 58, 3.3.2015, s. 17.

      (4)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2288 ze dne 30. listopadu 2015 o finančních příspěvcích členských států určených na financování Evropského rozvojového fondu, včetně stropu na rok 2017, výše příspěvku na rok 2016, první splátky na rok 2016 a orientační nezávazné prognózy očekávaných ročních objemů příspěvků na roky 2018 a 2019 (Úř. věst. L 323, 9.12.2015, s. 8).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2013/759/EU ze dne 12. prosince 2013 o přechodných řídících opatřeních pro ERF od 1. ledna 2014 do vstupu 11. Evropského rozvojového fondu v platnost (Úř. věst. L 335, 14.12.2013, s. 48).

      PŘÍLOHA

                  Členské státy

                  Klíč pro 10. ERF (v %)

                  1. splátka na rok 2017 (v EUR)

                  hrazeno EIB

                  hrazeno Komisi

                  Celkem

                  10. ERF

                  10. ERF

                  Rakousko

                  2,41

                  2 410 000,00

                  40 970 000,00

                  43 380 000,00

                  Belgie

                  3,53

                  3 530 000,00

                  60 010 000,00

                  63 540 000,00

                  Bulharsko

                  0,14

                  140 000,00

                  2 380 000,00

                  2 520 000,00

                  Kypr

                  0,09

                  90 000,00

                  1 530 000,00

                  1 620 000,00

                  Česká republika

                  0,51

                  510 000,00

                  8 670 000,00

                  9 180 000,00

                  Dánsko

                  2,00

                  2 000 000,00

                  34 000 000,00

                  36 000 000,00

                  Estonsko

                  0,05

                  50 000,00

                  850 000,00

                  900 000,00

                  Finsko

                  1,47

                  1 470 000,00

                  24 990 000,00

                  26 460 000,00

                  Francie

                  19,55

                  19 550 000,00

                  332 350 000,00

                  351 900 000,00

                  Německo

                  20,50

                  20 500 000,00

                  348 500 000,00

                  369 000 000,00

                  Řecko

                  1,47

                  1 470 000,00

                  24 990 000,00

                  26 460 000,00

                  Maďarsko

                  0,55

                  550 000,00

                  9 350 000,00

                  9 900 000,00

                  Irsko

                  0,91

                  910 000,00

                  15 470 000,00

                  16 380 000,00

                  Itálie

                  12,86

                  12 860 000,00

                  218 620 000,00

                  231 480 000,00

                  Lotyšsko

                  0,07

                  70 000,00

                  1 190 000,00

                  1 260 000,00

                  Litva

                  0,12

                  120 000,00

                  2 040 000,00

                  2 160 000,00

                  Lucembursko

                  0,27

                  270 000,00

                  4 590 000,00

                  4 860 000,00

                  Malta

                  0,03

                  30 000,00

                  510 000,00

                  540 000,00

                  Nizozemsko

                  4,85

                  4 850 000,00

                  82 450 000,00

                  87 300 000,00

                  Polsko

                  1,30

                  1 300 000,00

                  22 100 000,00

                  23 400 000,00

                  Portugalsko

                  1,15

                  1 150 000,00

                  19 550 000,00

                  20 700 000,00

                  Rumunsko

                  0,37

                  370 000,00

                  6 290 000,00

                  6 660 000,00

                  Slovensko

                  0,21

                  210 000,00

                  3 570 000,00

                  3 780 000,00

                  Slovinsko

                  0,18

                  180 000,00

                  3 060 000,00

                  3 240 000,00

                  Španělsko

                  7,85

                  7 850 000,00

                  133 450 000,00

                  141 300 000,00

                  Švédsko

                  2,74

                  2 740 000,00

                  46 580 000,00

                  49 320 000,00

                  Spojené království

                  14,82

                  14 820 000,00

                  251 940 000,00

                  266 760 000,00

                  EU-27 celkem

                  100,00

                  100 000 000,00

                  1 700 000 000,00

                  1 800 000 000,00


title: Rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2012 o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání

text:
               13.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/6

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 28. února 2012
   o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání
   2012/C 74/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, a zejména na článek 4 uvedeného nařízení (1),
   s ohledem na kandidaturu v kategorii zástupců organizací zaměstnanců předloženou Radě Komisí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 14. září 2009 (2) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2009 do 17. září 2012.

               (2)

               Poté, co odstoupila paní Luz Blanca COSIO ALMEIDOVÁ, se v řídící radě střediska v kategorii zástupců zaměstnanců uvolnilo místo člena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Na zbývající část funkčního období, tedy do 17. září 2012, je členem řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jmenován:

      ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNANCŮ:

               ŠPANĚLSKO

               Fernando PUIG-SAMPER
               tajemník konfederace
               odpovědný za odborné vzdělávání při odborovém svazu CCOO

      V Bruselu dne 28. února 2012.

            Za Radu

            předseda

         N. WAMMEN

      (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 226, 19.9.2009, s. 2.


title: Rozhodnutí Rady a Komise ze dne 19. prosince 1994 o uzavření Evropské dohody mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé

text:
Důležité právní upozornění

|

31994D0908

Úřední věstník L 358 , 31/12/1994 S. 0001 - 0001 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 39 S. 0003  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 39 S. 0003

		Rozhodnutí Rady a Komiseze dne 19. prosince 1994o uzavření Evropské dohody mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé(94/908/ESUO, ES, Euratom)RADA EVROPSKÉ UNIE,KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství uhlí a oceli, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 238 ve spojení s čl. 228 odst. 2 druhou větou a čl. 228 odst. 3 druhým pododstavcem této smlouvy,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 101 této smlouvy,po konzultaci s poradním výborem a jednomyslném souhlasu Rady,s ohledem na souhlas Evropského parlamentu [1],s ohledem na souhlas Rady udělený podle článku 101 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,vzhledem k tomu, že je nezbytné uzavřít Evropskou dohodu mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé, podepsanou v Bruselu dne 8. března 1993, aby bylo dosaženo cílů Společenství stanovených zejména v článcích 2 a 3 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli; že tato smlouva neupravuje všechny případy, na které se vztahuje toto rozhodnutí,ROZHODLY TAKTO:Článek 1Evropská dohoda mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé, jakož i související protokoly, výměny dopisů a prohlášení připojená k závěrečnému aktu, se schvalují jménem Evropského společenství, Evropského společenství uhlí a oceli a Evropského společenství pro atomovou energii.Znění dohody, souvisejících protokolů a závěrečného aktu se připojují k tomuto rozhodnutí.Článek 21. Postoj, který má zaujmout Společenství v Radě přidružení, určuje Rada na návrh Komise, nebo v případě potřeby Komise sama v souladu s příslušnými ustanoveními smluv o založení Evropského společenství, Evropského společenství uhlí a oceli a Evropského společenství pro atomovou energii.2. Předseda Rady v souladu s článkem 106 Evropské dohody předsedá Radě přidružení a předkládá postoj Společenství. Zástupce Komise předsedá Výboru přidružení v souladu s jeho jednacím řádem a předkládá postoj Společenství.Článek 3Předseda Rady provede jménem Evropského společenství oznámení stanovené v článku 124 Evropské dohody. Předseda Komise provede toto oznámení jménem Evropského společenství uhlí a oceli a Evropského společenství pro atomovou energii.V Bruselu dne 19. prosince 1994.Za RadupředsedaK. KinkelZa KomisiJ. Delorspředseda[1] Úř. věst. C 315, 22.11.1993, s. 103.--------------------------------------------------


title: 2010/138/,Euratom: Rozhodnutí Komise ze dne 24. února 2010 , kterým se mění jednací řád Komise

text:
               5.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 55/60

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 24. února 2010,
   kterým se mění jednací řád Komise
   (2010/138/EU, Euratom)
   EVROPSKÁ KOMISE
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
   PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Články 1 až 29 jednacího řádu Komise (1) se nahrazují zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem následujícím po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 24. února 2010.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 308, 8.12.2000, s. 26.

      PŘÍLOHA

         „KAPITOLA I

            KOMISE

         Článek 1
         Zásada kolegiality
         Komise jedná ve sboru v souladu s tímto jednacím řádem a v souladu s prioritami stanovenými v rámci politických směrů, které vymezil její předseda podle čl. 17 odst. 6 Smlouvy o EU.
         Článek 2
         Politické směry, priority, pracovní program a rozpočet
         Komise stanovuje své priority podle politických směrů vymezených jejím předsedou a tyto priority zapracovává do pracovního programu a návrhu rozpočtu, který každoročně schvaluje.
         Článek 3
         Předseda
         1.   Předseda vymezuje politické směry, v jejichž rámci Komise plní své úkoly (1). Řídí práci Komise, aby zajistil provádění těchto směrů.
         2.   Předseda rozhoduje o vnitřní organizaci Komise, aby zajistil soudržnost, výkonnost a kolegialitu její činnosti (2).
         Aniž je dotčen čl. 18 odst. 4 Smlouvy o EU, předseda stanoví povinnosti členům Komise v jednotlivých oblastech působnosti, v jejichž rámci jsou výslovně odpovědni za přípravu práce Komise a provádění jejích rozhodnutí (3).
         Předseda může vyzvat členy Komise, aby prováděli konkrétní opatření za účelem realizace politických směrů, které vymezil, nebo priorit stanovených Komisí.
         Tyto povinnosti může kdykoli změnit (4).
         Členové Komise vykonávají úkoly, které jim předseda svěřil, pod jeho vedením (5).
         3.   Předseda jmenuje místopředsedy, kromě vysokého představitele Unie pro zahraniční a bezpečnostní politiku, z řad členů Komise (6) a stanovuje pořadí v rámci Komise.
         4.   Předseda může sestavit z členů Komise pracovní skupiny, jmenuje jejich předsedy, stanovuje jejich mandát a podmínky fungování, jakož i jejich složení a funkční období.
         5.   Předseda zastupuje Komisi navenek. Jmenuje členy Komise, kteří mu jsou při tom nápomocni.
         6.   Aniž je dotčen čl. 18 odst. 1 Smlouvy o EU, člen Komise odstoupí, pokud jej k tomu předseda vyzve (7).
         Článek 4
         Rozhodovací postupy
         Rozhodnutí Komise se přijímají:

                     a)

                     na základě ústního postupu na zasedání Komise podle ustanovení článku 8 tohoto jednacího řádu, nebo

                     b)

                     na základě písemného postupu podle ustanovení článku 12 tohoto jednacího řádu, nebo

                     c)

                     na základě zmocnění podle ustanovení článku 13 tohoto jednacího řádu, nebo

                     d)

                     na základě přenesení pravomoci podle ustanovení článku 14 tohoto jednacího řádu.

            ODDÍL 1

               Zasedání komise

         Článek 5
         Svolávání zasedání
         1.   Zasedání Komise svolává předseda.
         2.   Komise se zpravidla schází alespoň jednou týdně. Sejde se rovněž pokaždé, kdy je to nutné.
         3.   Členové Komise jsou povinni účastnit se všech zasedání Komise. Nemohou-li se zasedání účastnit, včas informují předsedu Komise o důvodech jejich nepřítomnosti. Předseda posuzuje, zda členové mohou být za určitých okolností uvolněni.
         Článek 6
         Pořad jednání zasedání Komise
         1.   Předseda stanoví pořad jednání každého zasedání Komise.
         2.   Aniž je dotčena pravomoc předsedy stanovit pořad jednání, jakýkoli návrh, který je spojen s významnými výdaji, musí být předložen se souhlasem člena Komise odpovědného za rozpočet.
         3.   Každý bod, který člen Komise navrhne zapsat do pořadu jednání, musí být sdělen předsedovi za podmínek stanovených Komisí v souladu s prováděcími pravidly uvedenými v článku 28 tohoto jednacího řádu (dále jen „prováděcí pravidla“).
         4.   Pořad jednání a potřebné dokumenty jsou členům Komise oznamovány za podmínek stanovených v souladu s prováděcími pravidly.
         5.   Komise může na návrh předsedy projednat jakýkoli bod, který v pořadu jednání není zapsán nebo k němuž byly nezbytné pracovní podklady dodány se zpožděním.
         Článek 7
         Usnášeníschopnost
         Počet přítomných členů nezbytný k tomu, aby se Komise mohla právoplatně usnášet, se rovná většině členů, jejichž počet je stanoven ve Smlouvě.
         Článek 8
         Přijímání rozhodnutí
         1.   Komise přijímá rozhodnutí na základě návrhů jednoho nebo více svých členů.
         2.   Hlasování se provádí na žádost kteréhokoli člena. Hlasování se může uskutečnit na základě původního návrhu nebo návrhu pozměněného členem odpovědným či členy odpovědnými za danou iniciativu nebo předsedou.
         3.   Rozhodnutí Komise se přijímají většinou hlasů počtu členů uvedeného ve Smlouvě.
         4.   Předseda konstatuje výsledek jednání, jenž se uvede v zápisu ze zasedání, jak je stanoveno v článku 11 tohoto jednacího řádu.
         Článek 9
         Důvěrnost
         Zasedání Komise nejsou veřejná. Jednání jsou důvěrná.
         Článek 10
         Účast úředníků a jiných osob
         1.   Nerozhodne-li Komise jinak, zasedání se účastní generální tajemník a vedoucí kanceláře předsedy. Prováděcí pravidla k tomuto jednacímu řádu stanoví podmínky, za nichž jsou jiné osoby oprávněny účastnit se zasedání.
         2.   V případě nepřítomnosti člena Komise se zasedání může zúčastnit vedoucí jeho kabinetu a na vyzvání předsedy přednést stanovisko nepřítomného člena.
         3.   Komise se může rozhodnout, zda vyslechne jiné osoby.
         Článek 11
         Zápisy ze zasedání
         1.   Z každého zasedání Komise je vypracován zápis.
         2.   Návrhy zápisů jsou předloženy Komisi ke schválení při následujícím zasedání. Schválené zápisy jsou ověřeny podpisy předsedy a generálního tajemníka.

            ODDÍL 2

               Ostatní rozhodovací postupy

         Článek 12
         Rozhodnutí přijímaná písemným postupem
         1.   Souhlas členů Komise s návrhem jednoho či více členů může být získán písemným postupem, pokud takový návrh předběžně obdržel příznivé stanovisko od právního útvaru a souhlas útvarů, jež musí být v souladu s podmínkami stanovenými v článku 23 tohoto jednacího řádu náležitě konzultovány.
         Toto příznivé stanovisko a/nebo souhlas útvarů lze nahradit dohodou mezi členy Komise, pokud sbor komisařů na návrh předsedy rozhodl o zahájení písemného postupu „finalizace“ stanoveného prováděcími pravidly.
         2.   Za tímto účelem se znění návrhu písemně oznámí všem členům Komise za podmínek stanovených Komisí podle prováděcích pravidel s uvedením lhůty pro sdělení výhrad nebo změn, které návrh případně vyvolá.
         3.   Každý člen Komise může při písemném postupu požádat o projednání zmíněného návrhu. V tomto smyslu zašle předsedovi odůvodněnou žádost.
         4.   Návrh, ke kterému žádný člen Komise během lhůty stanovené pro písemný postup nepodal žádost o odklad nebo na ní netrval, je považován za Komisí přijatý.
         Článek 13
         Rozhodnutí na základě zmocnění
         1   Komise může, je-li plně dodržována zásada sborové odpovědnosti, zmocnit jednoho nebo více svých členů, aby si v mezích a za podmínek stanovených Komisí vzal na starost opatření pro řízení nebo správu.
         2.   Komise rovněž může pověřit se souhlasem předsedy jednoho nebo více svých členů, aby přijali konečné znění aktu nebo návrhu předkládaného jiným orgánům, jehož obsah byl již vymezen během jednání.
         3.   Pravomoci přidělené tímto způsobem lze dále přenášet na generální ředitele a vedoucí útvarů, pokud to není ve zmocňovacím rozhodnutí výslovně zakázáno.
         4.   Ustanovení prvního, druhého a třetího odstavce se použijí, aniž jsou dotčena pravidla týkající se pověření ve finanční oblasti a pravomocí svěřených orgánu oprávněnému ke jmenování a orgánu zmocněnému uzavírat pracovní smlouvy.
         Článek 14
         Rozhodnutí na základě přenesené pravomoci
         Komise může, je-li plně dodržována zásada sborové odpovědnosti, pověřit generální ředitele a vedoucí útvarů, aby v mezích a za podmínek stanovených Komisí jejím jménem přijali opatření pro řízení nebo správu.
         Článek 15
         Další pověření pro rozhodnutí o poskytnutí dotací a zadávání veřejných zakázek
         Generální ředitel nebo vedoucí útvaru, jenž byl na základě dalšího přenesení nebo přenesení podle článků 13 a 14 pověřen přijímáním rozhodnutí o financování, může rozhodnout, že přijímáním některých rozhodnutí týkajících se výběru projektů a přijímáním některých individuálních rozhodnutí o poskytnutí dotací a zadávání veřejných zakázek dále pověří příslušného ředitele nebo, po dohodě s odpovědným členem Komise, příslušného vedoucího oddělení, a to v mezích a za podmínek stanovených prováděcími pravidly.
         Článek 16
         Informace o přijatých rozhodnutích
         Rozhodnutí přijatá písemným postupem, na základě zmocnění a na základě přenesení pravomoci jsou zaznamenána v denním nebo týdenním zápisu, který je uveden v zápisu z jednání nejbližšího následujícího zasedání Komise.

            ODDÍL 3

               Společná ustanovení pro rozhodovací postupy

         Článek 17
         Ověřování aktů přijatých Komisí
         1.   Akty přijaté na zasedání v závazném jazyce nebo jazycích se neoddělitelným způsobem připojují k souhrnnému zápisu vypracovanému při zasedání Komise, během něhož byly tyto akty přijaty. Tyto akty jsou ověřeny podpisy předsedy a generálního tajemníka umístěnými na poslední straně souhrnného zápisu.
         2.   Nelegislativní akty Komise uvedené v čl. 297 odst. 2 Smlouvy o fungování EU a přijaté písemným postupem jsou ověřeny podpisy předsedy a generálního tajemníka umístěnými na poslední straně souhrnného zápisu, jak vyplývá z předchozího odstavce, pokud není zapotřebí, aby tyto akty byly uveřejněny a vstoupily v platnost přede dnem dalšího zasedání Komise. Za účelem tohoto ověření se denní zápis uvedený v článku 16 tohoto jednacího řádu připojuje neoddělitelným způsobem k souhrnnému zápisu popsanému v předchozím odstavci.
         Další akty přijaté písemným postupem a akty přijaté na základě zmocnění podle článku 12 a čl. 13 odst. 1 a 2 tohoto jednacího řádu se neoddělitelným způsobem připojují v závazném jazyce nebo jazycích k dennímu zápisu uvedenému v článku 16 tohoto jednacího řádu. Tyto akty jsou ověřeny podpisem generálního tajemníka umístěným na poslední straně denního zápisu.
         3.   Akty přijaté na základě pověření nebo dalšího pověření se neoddělitelným způsobem připojují v závazném jazyce nebo jazycích k dennímu zápisu uvedenému v článku 16 tohoto jednacího řádu, a to prostřednictvím zavedené počítačové aplikace, která je k tomuto účelu určena. Tyto akty se ověřují prohlášením o certifikaci podepsaným pověřeným nebo dále pověřeným úředníkem v souladu s čl. 13 odst. 3 a články 14 a 15 tohoto jednacího řádu.
         4.   Pro účely tohoto jednacího řádu se výrazem „akty“ rozumí jakýkoli akt uvedený v článku 288 Smlouvy o fungování EU.
         5.   Pro účely tohoto jednacího řádu se „závaznými jazyky“ rozumějí všechny úřední jazyky Evropské unie, aniž je dotčeno používání nařízení Rady (ES) č. 920/2005 (8), jedná-li se o akty s obecnou působností, a v případě ostatních aktů, jazyky subjektů, jimž jsou akty určeny.

            ODDÍL 4

               Příprava a provádění rozhodnutí komise

         Článek 18
         Pracovní skupiny členů Komise
         Pracovní skupiny členů Komise přispívají ke koordinaci a přípravě práce Komise podle politických směrů a mandátu stanovených předsedou.
         Článek 19
         Kabinety a vztahy s útvary
         1.   Členové Komise mají k dispozici kabinet, který je jim nápomocen při plnění jejich úkolů a při přípravě rozhodnutí Komise. Předseda stanovuje pravidla týkající se složení a fungování kabinetů.
         2.   V souladu se zásadami stanovenými předsedou jsou pracovní postupy schváleny členem Komise ve spolupráci s útvary, za které je zodpovědný. Těmito pracovními postupy se upřesňuje zejména způsob, jakým člen Komise dává pokyny dotyčným útvarům, od nichž pravidelně dostává veškeré informace týkající se jeho oblasti činnosti, které jsou pro výkon jeho působnosti nezbytné.
         Článek 20
         Generální tajemník
         1.   Generální tajemník je nápomocen předsedovi tak, aby Komise v rámci politických směrů, které předseda vymezil, plnila stanovené priority.
         2.   Generální tajemník napomáhá zajišťovat politickou soudržnost tím, že provádí nutnou koordinaci mezi útvary od začátku přípravných prací, mimo jiné podle ustanovení článku 23 tohoto jednacího řádu.
         Dohlíží na obsahovou kvalitu a dodržování pravidel týkajících se formy dokumentů předkládaných Komisi, a tím přispívá jejich souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality, s vnějšími povinnostmi, s interinstitucionálními hledisky a s komunikační strategií Komise.
         3.   Generální tajemník je nápomocen předsedovi při přípravě práce a při zasedáních Komise.
         Je nápomocen rovněž předsedům pracovních skupin, jež byly vytvořeny podle čl. 3 odst. 4 tohoto jednacího řádu, při přípravě a konání jejich zasedání. Zajišťuje sekretariát těchto skupin.
         4.   Generální tajemník zajišťuje provádění rozhodovacích postupů a dohlíží na výkon rozhodnutí uvedených v článku 4 tohoto jednacího řádu.
         Kromě zvláštních případů přijímá především nezbytná opatření pro oznámení a zveřejnění aktů Komise v Úředním věstníku Evropské unie a pro zaslání dokumentů Komise a jejích útvarů ostatním orgánům Evropské unie a vnitrostátním parlamentům.
         Na přání členů Komise má za úkol rozšiřovat psané informace, které mezi nimi mají obíhat.
         5.   Generální tajemník zajišťuje úřední vztahy s ostatními orgány Evropské unie, s výhradou pravomocí, které se Komise rozhodne vykonávat sama nebo je přidělit svým členům či útvarům.
         V této souvislosti dohlíží na dodržování obecné soudržnosti tím, že koordinuje činnost útvarů při spolupráci s dalšími orgány.
         6.   Generální tajemník náležitě informuje Komisi o stavu vývoje interních a interinstitucionálních postupů.
         KAPITOLA II

            ÚTVARY KOMISE

         Článek 21
         Členění útvarů
         Za účelem přípravy a provádění své činnosti a za účelem plnění priorit a politických směrů, které stanovil její předseda, Komise zřizuje jednotlivé útvary, rozdělené do generálních ředitelství a jim na roveň postavených služeb.
         Generální ředitelství a jim na roveň postavené služby se zpravidla dělí na ředitelství, ředitelství na oddělení.
         Článek 22
         Vytvoření specifických funkcí a struktur
         V případě zvláštní potřeby může předseda vytvořit specifické funkce a struktury, které budou pověřeny přesnými úkoly. Předseda určí jejich povinnosti a podmínky jejich fungování.
         Článek 23
         Spolupráce a koordinace činností mezi útvary
         1.   Aby byla zajištěna efektivnost činnosti Komise, útvary od počátku vypracovávání nebo provádění rozhodnutí úzce a koordinovaně spolupracují.
         2.   Útvar odpovědný za přípravu iniciativy od začátku přípravných prací dbá o to, aby byla zajištěna účinná koordinace mezi všemi útvary, které mají na této iniciativě oprávněný zájem, a to na základě svých pravomocí, povinností nebo povahy věci.
         3.   Než je dokument předložen Komisi, odpovědný útvar v souladu s prováděcími pravidly včas konzultuje útvary, které mají na návrhu oprávněný zájem.
         4.   S právní službou se povinně konzultují všechny předlohy aktů nebo návrhy právních aktů a všechny dokumenty, které by mohly mít právní následky.
         Pro účely zahájení rozhodovacích postupů podle článků 12, 13 a 14 tohoto jednacího řádu se vždy vyžaduje konzultovat právní službu, kromě případů rozhodnutí týkajících se standardních aktů, ke kterým právní služba již vyjádřila svůj souhlas (opakované akty). Nevyžaduje se v případě aktů uvedených v článku 15 tohoto jednacího řádu.
         5.   Konzultace generálního sekretariátu je nezbytná u všech iniciativ:

                     —

                     které jsou předloženy ke schválení na základě ústního postupu, aniž jsou dotčeny personální otázky týkající se jednotlivých zaměstnanců, nebo

                     —

                     které mají politický význam, nebo

                     —

                     které jsou uvedeny v ročním pracovním programu Komise a v platném nástroji plánování, nebo

                     —

                     které se týkají institucionálních aspektů, nebo

                     —

                     které podléhají analýze dopadu nebo konzultaci s veřejností,

               jakož i v případě přijetí stanoviska nebo společné iniciativy, které by mohly Komisi zavazovat vůči jiným orgánům nebo subjektům.
         6.   S výjimkou aktů uvedených v článku 15 tohoto jednacího řádu je konzultace s generálními ředitelstvími, která mají na starost rozpočet, lidské zdroje a bezpečnost, nezbytná v případě všech dokumentů, které mají případný dopad na rozpočet, finance, zaměstnance a správu. V případě potřeby je rovněž třeba konzultovat útvar pověřený bojem proti podvodům.
         7.   Odpovědný útvar se snaží vypracovat takový návrh, který získá souhlas konzultovaných útvarů. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 12 tohoto jednacího řádu, je v případě nesouhlasu třeba k návrhu přiložit odlišná stanoviska těchto útvarů.
         KAPITOLA III

            ZASTUPOVÁNÍ

         Článek 24
         Zabezpečení plynulosti chodu
         Členové Komise a útvary dbají na to, aby přijali veškerá užitečná opatření k zajištění plynulosti chodu, přičemž zohlední opatření vydaná za tímto účelem Komisí nebo jejím předsedou.
         Článek 25
         Zastupování předsedy
         V případě překážky výkonu funkce na straně předsedy vykonává jeho úkoly jeden z místopředsedů nebo členů určených podle pořadí stanoveného předsedou.
         Článek 26
         Zastupování generálního tajemníka
         Není-li generální tajemník schopen vykonávat svou funkci nebo není-li místo tajemníka obsazeno, vykonává jeho úkoly přítomný zástupce generálního tajemníka s nejvyšší platovou třídou a v případě, že existuje více osob se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící z nich v dané třídě, a v případě, že existuje více osob se stejnou délkou služby, nejstarší z nich nebo úředník určený Komisí.
         Pokud není přítomen žádný zástupce generálního tajemníka nebo pokud Komise neurčila žádného úředníka, vykonává jeho úkoly přítomný podřízený v nejvyšší skupině funkcí, který má nejvyšší platovou třídu, a v případě, že existuje více osob se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící v dané třídě, a v případě, že existuje více osob se stejnou délkou služby, nejstarší z nich.
         Článek 27
         Zastupování vedoucích pracovníků
         1.   Pokud není generální ředitel schopen vykonávat svou funkci nebo pokud jeho místo není obsazeno, vykonává jeho úkoly přítomný zástupce generálního ředitele s nejvyšší platovou třídou a v případě, že existuje více osob se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící z nich v dané třídě, a v případě, že existuje více osob se stejnou délkou služby, nejstarší z nich nebo úředník určený Komisí.
         Pokud není přítomen žádný zástupce generálního ředitele nebo pokud Komise neurčila žádného úředníka, vykonává jeho úkoly přítomný podřízený v nejvyšší skupině funkcí, který má nejvyšší platovou třídu, a v případě, že existuje více osob se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící v dané třídě, a v případě, že existuje více osob se stejnou délkou služby, nejstarší z nich.
         2.   Pokud není přítomen vedoucí oddělení nebo pokud jeho místo není obsazeno, zastupuje jej zástupce vedoucího oddělení nebo úředník, kterého jmenuje generální ředitel.
         Pokud není přítomen žádný zástupce vedoucího oddělení nebo pokud generální ředitel neurčil žádného úředníka, vykonává jeho úkoly přítomný podřízený v nejvyšší skupině funkcí, který má nejvyšší platovou třídu, a v případě, že existuje více osob se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící v dané třídě, a v případě, že existuje více osob se stejnou délkou služby, nejstarší z nich.
         3.   Pokud není přítomen jiný vedoucí pracovník nebo jeho místo není obsazeno, určí generální ředitel po dohodě s odpovědným členem Komise zastupujícího úředníka. Pokud žádný úředník nebyl určen, vykonává dané úkoly přítomný podřízený v nejvyšší skupině funkcí, který má nejvyšší platovou třídu, a v případě, že existuje více osob se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící v dané třídě, a v případě, že existuje více osob se stejnou délkou služby, nejstarší z nich.
         KAPITOLA IV

            ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

         Článek 28
         Komise v nezbytné míře stanoví prováděcí pravidla k tomuto jednacímu řádu.
         Komise může přijmout doplňující opatření týkající se činnosti Komise a jejích útvarů s přihlédnutím k technologickému vývoji a informačním technologiím.
         Článek 29
         Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem následujícím po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.“

         (1)  Smlouva o Evropské unii, čl. 17 odst. 6 písm. a).

         (2)  Smlouva o Evropské unii, čl. 17 odst. 6 písm. b).

         (3)  Smlouva o fungování Evropské unie, článek 248.

         (4)  Viz poznámka pod čarou 3.

         (5)  Viz poznámka pod čarou 3.

         (6)  Smlouva o Evropské unii, čl. 17 odst. 6 písm. c).

         (7)  Smlouva o Evropské unii, čl. 17 odst. 6 druhý pododstavec.

         (8)  Úř. věst. L 156, 18.6.2005, s. 3.


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/1961 ze dne 8. listopadu 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny

text:
               9.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 301/15

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2016/1961
   ze dne 8. listopadu 2016,
   kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/145/SZBP ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 17. března 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/145/SZBP.

               (2)

               Poté, co Ruská federace uspořádala v nezákonně anektovaném Krymu a Sevastopolu volby do Státní dumy, se Rada domnívá, že by na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze rozhodnutí 2014/145/SZBP mělo být zařazeno šest osob.

               (3)

               Příloha rozhodnutí 2014/145/SZBP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Na seznam obsažený v příloze rozhodnutí 2014/145/SZBP se doplňují osoby uvedené v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 8. listopadu 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Úř. věst. L 78, 17.3.2014, s. 16.

      PŘÍLOHA

         Seznam osob uvedených v článku 1

                     Jméno (anglický přepis)

                     Identifikační údaje

                     Odůvodnění

                     Datum zařazení na seznam

                     „152.

                     Ruslan Ismailovich BALBEK
                     Руслан Исмаилович
                     Бальбек

                     Datum narození: 28.8.1977
                     Místo narození: Bekabad, Uzbekistánská SSR

                     Člen Státní dumy, zvolen za nezákonně anektovanou Autonomní republiku Krym.
                     Místopředseda výboru Státní dumy pro etnické otázky.
                     Ruslan Balbek byl v roce 2014 jmenován místopředsedou Rady ministrů tzv. „Republiky Krym“ a v této funkci usiloval o začlenění nezákonně anektovaného Krymského poloostrova do Ruské federace, za což mu byla udělena medaile „za obranu Republiky Krym“. Podpořil anexi Krymu ve veřejných prohlášeních, mimo jiné na svém profilu internetové stránky (krymské pobočky) Jednotné Rusko a v článku zveřejněném dne 3. července 2016 na internetové stránce NTV.

                     9.11.2016

                     153.

                     Konstantin Mikhailovich BAKHAREV
                     Константин Михайлович
                     Бахарев

                     Datum narození: 20.10.1972
                     Místo narození: Simferopol, Ukrajinská SSR

                     Člen Státní dumy, zvolen za nezákonně anektovanou Autonomní republiku Krym.
                     Člen výboru Státní dumy pro finanční trhy.
                     Konstantin Bacharev byl v březnu roku 2014 jmenován místopředsedou Státní rady tzv. „Republiky Krym“ a v srpnu roku 2014 prvním místopředsedou tohoto orgánu. Přiznal, že byl osobně zapojen do událostí v roce 2014, které vedly k nezákonné anexi Krymu a Sevastopolu, již veřejně podpořil, mimo jiné v rozhovoru zveřejněném dne 22. března 2016 na internetové stránce gazetakrimea.ru a dne 23. srpna 2016 na internetové stránce cpravda.ru. „Orgány Republiky Krym“ mu byl propůjčen řád „za oddanost službě“.

                     9.11.2016

                     154.

                     Dmitry Anatolievich BELIK
                     Дмитрий Анатольевич
                     Белик

                     Datum narození: 17.10.1969
                     Místo narození: Kular, Ust-Janský okres, Jakutská autonomní SSR

                     Člen Státní dumy, zvolen za nezákonně anektované město Sevastopol.
                     Člen výboru Státní dumy pro zdanění.
                     Jakožto člen městské správy Sevastopolu v únoru a březnu roku 2014 podporoval činnost tzv. „lidového starosty“ Alexeje Čalého. Veřejně přiznal, že byl zapojen do událostí v roce 2014, které vedly k nezákonné anexi Krymu a Sevastopolu, již veřejně hájil, mimo jiné na své osobní internetové stránce a v rozhovoru zveřejněném dne 21. února 2016 na internetové stránce nation-news.ru.
                     Za zapojení do procesu anexe mu byl propůjčen ruský státní řád 2. stupně „za služby vlasti“.

                     9.11.2016

                     155.

                     Andrei Dmitrievich KOZENKO
                     Андрей Дмитриевич
                     Козенко

                     Datum narození: 3.8.1981
                     Místo narození: Simferopol, Ukrajinská SSR

                     Člen Státní dumy, zvolen za nezákonně anektovanou Autonomní republiku Krym.
                     Člen výboru Státní dumy pro finanční trhy.
                     Andrej Kozenko byl v březnu roku 2014 jmenován místopředsedou Státní rady tzv. „Republiky Krym“. Veřejně přiznal, že byl zapojen do událostí v roce 2014, které vedly k nezákonné anexi Krymu a Sevastopolu, již veřejně hájil, mimo jiné v rozhovoru zveřejněném dne 12. března 2016 na internetové stránce gazetacrimea.ru. Za zapojení do procesu anexe mu byla místními „orgány“ udělena medaile „za obranu Republiky Krym“.

                     9.11.2016

                     156.

                     Svetlana Borisovna SAVCHENKO
                     Светлана Борисовна
                     Савченко

                     Datum narození: 24.6.1965
                     Místo narození: Belogorsk, Ukrajinská SSR

                     Členka Státní dumy, zvolena za nezákonně anektovanou Autonomní republiku Krym.
                     Členka výboru Státní dumy pro kulturu.
                     Od roku 2012 je členkou Nejvyšší rady Autonomní republiky Krym a od března roku 2014 podporuje začlenění nezákonně anektovaného Krymu a Sevastopolu do Ruské federace. Světlana Savčenková byla v září roku 2014 „zvolena“ do Státní rady tzv. „Republiky Krym“. Při mnoha příležitostech ve veřejných prohlášeních, mimo jiné v rozhovorech zveřejněných ve dnech 2. dubna 2016 a 20. srpna 2016 na internetové stránce c-pravda.ru hájila nezákonnou anexi Krymu a Sevastopolu. V roce 2014 jí byl „orgány Republiky Krym“ propůjčen ruský státní řád 2. stupně „za služby vlasti“ a v roce 2015 řád „za oddanost službě“.

                     9.11.2016

                     157.

                     Pavel Valentinovich SHPEROV
                     Павел Валентинович
                     Шперов

                     Datum narození: 4.7.1971
                     Místo narození: Simferopol, Ukrajinská SSR

                     Člen Státní dumy, zvolen za nezákonně anektovanou Autonomní republiku Krym.
                     Člen výboru Stání dumy pro záležitosti Společenství nezávislých států (SNS), euroasijskou integraci a vazby na spoluobčany.
                     Pavel Šperov byl v září roku 2014 „zvolen“ do Státní rady tzv. „Republiky Krym“.
                     Veřejně přiznal, mimo jiné v rozhovoru zveřejněném dne 3. září 2016 na internetové stránce ldpr-rk.ru, svou úlohu v událostech v roce 2014, které vedly k nezákonné anexi Krymu a Sevastopolu, a zejména svou úlohu při pořádání nelegálního referenda o nelegální anexi tohoto poloostrova.

                     9.11.2016“


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/971 ze dne 8. června 2017, kterým se stanoví postupy plánování a vedení vojenských misí EU SBOP bez výkonných pravomocí a mění rozhodnutí 2010/96/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil, rozhodnutí 2013/34/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a rozhodnutí (SZBP) 2016/610 o vojenské výcvikové misi Evropské unie SBOP ve Středoafrické republice (EUTM RCA)

text:
               9.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 146/133

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/971
   ze dne 8. června 2017,
   kterým se stanoví postupy plánování a vedení vojenských misí EU SBOP bez výkonných pravomocí a mění rozhodnutí 2010/96/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil, rozhodnutí 2013/34/SZBP o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a rozhodnutí (SZBP) 2016/610 o vojenské výcvikové misi Evropské unie SBOP ve Středoafrické republice (EUTM RCA)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodla, že je nutné posílit plánování a vedení vojenských misí EU bez výkonných pravomocí.

               (2)

               V závěrech ze dne 6. března 2017 se Rada shodla na tom, že krátkodobým cílem je zřídit v rámci Vojenského štábu EU (EUMS) v Bruselu útvar schopnosti vojenského plánování a vedení (MPCC), který bude odpovědný za operační plánování a vedení vojenských misí bez výkonných pravomocí na strategické úrovni a bude podléhat politické kontrole a strategickému řízení ze strany Politického a bezpečnostního výboru.

               (3)

               Nově zřízený útvar MPCC bude fungovat souběžně a koordinovaně s útvarem schopnosti civilního plánování a vedení, zejména prostřednictvím společné podpůrné koordinační jednotky.

               (4)

               V závěrech ze dne 6. března 2017 Rada rozhodla, že ředitelem MPCC bude generální ředitel EUMS, který bude z tohoto titulu vykonávat funkce velitele mise pro vojenské mise bez výkonných pravomocí, včetně tří výcvikových misí EU (EUTM) nasazených v Somálsku, Mali a ve Středoafrické republice, v souladu s mandátem ředitele MPCC.

               (5)

               V závěrech ze dne 6. března 2017 Rada rovněž souhlasila s návrhy týkajícími se strategického výhledu a dohledu, díky nimž mohou příslušné struktury pro řešení krizí v rámci Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) poskytovat Radě, vysokému představiteli pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) a Politickému a bezpečnostnímu výboru účinnou podporu při plnění jejich příslušných povinností v souvislosti s vojenskými misemi bez výkonných pravomocí, mimo jiné prostřednictvím systematické součinnosti a koordinace mezi velitelem mise a těmito strukturami na strategicko-politické úrovni, aniž je dotčena linie velení.

               (6)

               Dne 8. června 2017 schválila Rada konsolidovaný mandát EUMS, zahrnující i MPCC. Tento mandát respektuje specifika EUMS a zvláštní povahu jeho funkcí v souladu s čl. 4 odst. 3 písm. a) rozhodnutí Rady 2010/427/EU (1) o organizaci a fungování ESVČ, jak byly přizpůsobeny novým postupům velení a řízení, které schválila Rada, a nahrazuje mandát EUMS, jenž je připojen k rozhodnutí Rady 2001/80/SZBP (2) o zřízení Vojenského štábu Evropské unie, který již není použitelný. Útvar MPCC proto bude plnit úkoly, které mu jsou přiděleny v novém konsolidovaném mandátu.

               (7)

               Byly provedeny nezbytné přípravy, aby se mohl útvar MPCC ujmout svých povinností, zejména v souvislosti s misemi EUTM nasazenými v Somálsku, v Mali a ve Středoafrické republice.

               (8)

               Rada by proto měla stanovit postupy plánování a vedení vojenských misí bez výkonných pravomocí a změnit linii velení těchto tří misí.

               (9)

               Ředitel MPCC by měl vykonávat povinnosti velitele operace podle rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/528 (3) o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (Athena).

               (10)

               Velitelé sil misí EUTM by se měli ve všech příslušných případech připojit k doporučením velitele mise pro Politický a bezpečnostní výbor, jež se týkají účasti třetích států.

               (11)

               Aniž je dotčena linie velení, poskytují velitelům sil misí EU vedení v otázkách místní politické situace v příslušných případech zvláštní zástupci EU a příslušné delegace Unie v regionu.

               (12)

               V souladu s článkem 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se nepodílí na provádění tohoto rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Odpovědnost za operační plánování a vedení vojenských misí EU bez výkonných pravomocí na vojensko-strategické úrovni nese ředitel útvaru schopnosti vojenského plánování a vedení (MPCC).
   2.   Na operační úrovni v místě nasazení vede vojenské mise bez výkonných pravomocí, jakmile jsou zřízeny, velitel sil mise EU, který podléhá velení ředitele MPCC při výkonu funkcí velitele mise.
   3.   Ředitel MPCC při výkonu funkcí velitele mise pro vojenské mise bez výkonných pravomocí podléhá politické kontrole a strategickému řízení ze strany Politického a bezpečnostního výboru v souladu s článkem 38 Smlouvy.
   Článek 2
   1.   V souladu se zásadami EU pro velení a řízení a v souladu s revidovaným mandátem EUMS poskytuje útvar MPCC řediteli MPCC při výkonu funkcí velitele mise podporu jakožto statická velitelská a řídící struktura na vojensko-strategické úrovni mimo operační prostor, která je odpovědná za operační plánování a vedení vojenských misí bez výkonných pravomocí, a to i za utváření, rozmístění, udržování a obnovu ozbrojených sil Unie.
   2.   Po zřízení mise je veliteli sil mise EU v místě nasazení nápomocno velitelství sil mise.
   Článek 3
   Ředitel MPCC plní při výkonu funkcí velitele mise povinnosti velitele operace podle rozhodnutí (SZBP) 2015/528.
   Článek 4
   Rozhodnutí Rady 2010/96/SZBP (4) se mění takto:

               1)

               V článku 2 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
               „1.   Velitelem mise EUTM Somalia je ředitel útvaru schopnosti vojenského plánování a vedení (MPCC).
               2.   Velitelem sil mise EU pro misi EUTM Somalia je jmenován brigádní generál Maurizio Morena.“

               2)

               V článku 3 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
               „1.   Útvar MPCC je statickou velitelskou a řídící strukturou na vojensko-strategické úrovni mimo operační prostor, která je odpovědná za operační plánování a vedení mise EUTM Somalia.
               2.   Velitelství sil mise EUTM Somalia se nachází v Mogadišu a podléhá velení velitele sil mise EU. Jeho součástí je styčný úřad v Nairobi.
               3.   Do doby, než útvar MPCC dosáhne plné operační schopnosti, zahrnuje útvar MPCC podpůrnou buňku velitelství sil mise v Bruselu.“

               3)

               V čl. 5 odst. 1 se na konci čtvrté věty slova „velitele mise EU“ nahrazují slovy:
               „velitele sil mise EU“.

               4)

               V čl. 5 odst. 3 se do druhé věty před slova „na svá zasedání“ vkládají slova:
               „a velitele sil mise EU“.

               5)

               V čl. 6 odst. 2 se do druhé věty před slova „na svá zasedání“ vkládají slova:
               „a velitele sil mise EU“.

               6)

               V článku 7 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Aniž je dotčena linie velení, poskytují veliteli sil mise EU vedení v otázkách místní politické situace zvláštní zástupce EU pro oblast Afrického rohu v koordinaci s příslušnými delegacemi Unie v regionu.“

               7)

               V čl. 8 odst. 2 se do druhé věty před slova „a Vojenského výboru EU“ vkládají slova:
               „, po konzultaci velitele sil mise EU,“.

               8)

               V čl. 11 odst. 5 se na konci věty doplňují tato slova:
               „nebo na velitele sil mise EU“.

               9)

               V čl. 13 odst. 2 se slova „velitele mise EU“ nahrazují slovy:
               „velitele sil mise EU“.

         Článek 5
   Rozhodnutí Rady 2013/34/SZBP (5) se mění takto:

               1)

               V článku 2 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
               „1.   Velitelem mise EUTM Mali je ředitel útvaru schopnosti vojenského plánování a vedení (MPCC).
               2.   Velitelem sil mise EU pro misi EUTM Mali je jmenován brigádní generál Peter Devogelaere.“

               2)

               V článku 3 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
               „1.   Útvar MPCC je statickou velitelskou a řídící strukturou na vojensko-strategické úrovni mimo operační prostor, která je odpovědná za operační plánování a vedení mise EUTM Mali.
               2.   Velitelství sil mise EUTM Mali se nachází v Mali a podléhá velení velitele sil mise EU.
               3.   Do doby, než útvar MPCC dosáhne plné operační schopnosti, zahrnuje útvar MPCC podpůrnou buňku velitelství sil mise v Bruselu.“

               3)

               V čl. 5 odst. 1 se na konci čtvrté věty slova „velitelů mise EU“ nahrazují slovy:
               „velitelů sil mise EU“.

               4)

               V čl. 5 odst. 3 se do druhé věty před slova „na svá zasedání“ vkládají slova:
               „a velitele sil mise EU“.

               5)

               V čl. 6 odst. 2 se do druhé věty před slova „na svá zasedání“ vkládají slova:
               „a velitele sil mise EU“.

               6)

               V článku 7 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Aniž je dotčena linie velení, poskytují veliteli sil mise EU vedení v otázkách místní politické situace zvláštní zástupce Evropské unie pro oblast Sahelu v koordinaci s vedoucím delegace Unie v Bamaku.“

               7)

               V čl. 8 odst. 2 se do druhé věty před slova „a Vojenského výboru EU“ vkládají slova:
               „po konzultaci velitele sil mise EU“.

               8)

               V čl. 11 odst. 5 se na konci věty doplňují slova:
               „nebo na velitele sil mise EU.“

         Článek 6
   Rozhodnutí (SZBP) 2016/610 (6) se mění takto:

               1)

               V článku 2 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
               „1.   Velitelem mise EUTM RCA je ředitel útvaru schopnosti vojenského plánování a vedení (MPCC).
               2.   Velitelem sil mise EU pro misi EUTM RCA je jmenován brigádní generál Herman Ruys.“

               2)

               V článku 3 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
               „1.   Útvar MPCC je statickou velitelskou a řídící strukturou na vojensko-strategické úrovni mimo operační prostor, která je odpovědná za operační plánování a vedení mise EUTM RCA.
               2.   Velitelství sil mise EUTM RCA se nachází v Bangui a podléhá velení velitele sil mise.
               3.   Do doby, než útvar MPCC dosáhne plné operační schopnosti, zahrnuje útvar MPCC podpůrnou buňku velitelství sil mise v Bruselu.“

               3)

               V čl. 5 odst. 1 se ve čtvrté větě slova „velitelů mise EU“ nahrazují slovy:
               „velitelů sil mise EU“.

               4)

               V čl. 5 odst. 3 se do druhé věty po slovech „velitele mise EU“ vkládají slova:
               „a velitele sil mise EU“.

               5)

               V čl. 6 odst. 2 se do druhé věty před slova „na svá zasedání“ vkládají slova:
               „a velitele sil mise EU“.

               6)

               V článku 7 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Aniž je dotčena linie velení, poskytuje veliteli sil mise EU vedení v otázkách místní politické situace vedoucí delegace Unie ve Středoafrické republice.“

               7)

               V čl. 7 odst. 4 se slova „velitelem mise EU“ nahrazují slovy:
               „velitelem sil mise EU“.

               8)

               V čl. 8 odst. 2 se do druhé věty před slova „a Vojenského výboru EU“ vkládají slova:
               „, po konzultaci velitele sil mise EU,“.

               9)

               V čl. 12 odst. 5 se na konci věty doplňují slova:
               „nebo na velitele sil mise EU.“

         Článek 7
   Zrušují se rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2016/396 (7), (SZBP) 2016/2352 (8) a (SZBP) 2017/112 (9).
   Článek 8
   Rada na základě zprávy vysokého představitele přezkoumá zřízení útvaru MPCC a společné podpůrné koordinační jednotky rok poté, co se stanou plně funkčními, nejpozději však do konce roku 2018.
   Článek 9
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 8. června 2017.

            Za Radu

            předseda

         U. REINSALU

      (1)  Rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (Úř. věst. L 201, 3.8.2010, s. 30).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2001/80/SZBP ze dne 22. ledna 2001 o zřízení Vojenského štábu Evropské unie (Úř. věst. L 27, 30.1.2001, s. 7).

      (3)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/528 ze dne 27. března 2015 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (Athena) a o zrušení rozhodnutí 2011/871/SZBP (Úř. věst. L 84, 28.3.2015, s. 39).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2010/96/SZBP ze dne 15. února 2010 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (Úř. věst. L 44, 19.2.2010, s. 16).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2013/34/SZBP ze dne 17. ledna 2013 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) (Úř. věst. L 14, 18.1.2013, s. 19).

      (6)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/610 ze dne 19. dubna 2016 o vojenské výcvikové misi Evropské unie SBOP ve Středoafrické republice (EUTM RCA) (Úř. věst. L 104, 20.4.2016, s. 21).

      (7)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2016/396 ze dne 15. března 2016 o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia) a o zrušení rozhodnutí (SZBP) 2015/173 (EUTM Somalia/1/2016) (Úř. věst. L 73, 18.3.2016, s. 99).

      (8)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2016/2352 ze dne 7. prosince 2016 o jmenování velitele mise EU pro vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku malijských ozbrojených sil (EUTM Mali) a o zrušení rozhodnutí (SZBP) 2016/939 (EUTM Mali/2/2016) (Úř. věst. L 348, 21.12.2016, s. 25).

      (9)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2017/112 ze dne 10. ledna 2017 o jmenování velitele mise EU pro vojenskou výcvikovou misi Evropské unie SBOP ve Středoafrické republice (EUTM RCA) (EUTM RCA/1/2017) (Úř. věst. L 18, 24.1.2017, s. 47).


title: 2012/406/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 16. července 2012 o jmenování jednoho španělského člena a jednoho španělského náhradníka Výboru regionů

text:
               19.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 189/10

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 16. července 2012
   o jmenování jednoho španělského člena a jednoho španělského náhradníka Výboru regionů
   (2012/406/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Francisca ÁLVAREZE CASCOSE FERNÁNDEZE se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů. Po skončení mandátu pana Josého PORTILLY GONZALEZE se uvolnilo jedno místo náhradníka tohoto výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenováni:

               a)

               jako člen:

                           —

                           pan Javier FERNÁNDEZ FERNÁNDEZ, Presidente del Principado de Asturias,

                     a

               b)

               jako náhradník:

                           —

                           pan Guillermo MARTÍNEZ SUÁREZ, Consejero de la Presidencia del Principado de Asturias.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 16. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         S. ALETRARIS

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: 2009/941/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 2009 o uzavření Haagského protokolu ze dne 23. listopadu 2007 o právu rozhodném pro vyživovací povinnosti Evropským společenstvím

text:
               16.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 331/17

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 30. listopadu 2009
   o uzavření Haagského protokolu ze dne 23. listopadu 2007 o právu rozhodném pro vyživovací povinnosti Evropským společenstvím
   (2009/941/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c) ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem druhou větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Společenství usiluje o vytvoření společného soudního prostoru založeného na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí.

               (2)

               Nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (2) stanoví, že se právo rozhodné pro otázky vyživovacích povinností v členských státech, které jsou vázány Haagským protokolem ze dne 23. listopadu 2007 o právu rozhodném pro vyživovací povinnosti (dále jen „protokol“), určuje v souladu s uvedeným protokolem.

               (3)

               Protokol významným způsobem přispívá k zajištění větší právní jistoty a předvídatelnosti pro oprávněné a povinné z výživného. Uplatňování jednotných pravidel pro určení rozhodného práva umožní volný pohyb rozhodnutí o vyživovacích povinnostech v rámci Společenství bez jakékoli formy kontroly ve členském státě, v němž se podává návrh na výkon.

               (4)

               Článek 24 protokolu umožňuje organizacím regionální hospodářské integrace, jakou je i Společenství, aby protokol podepsaly, přijaly, schválily nebo k němu přistoupily.

               (5)

               Společenství má výlučnou pravomoc ve všech záležitostech, které protokol upravuje. Tato skutečnost se nedotýká postavení členských států, které nejsou tímto rozhodnutím vázány nebo nepodléhají jeho uplatňování, jak je uvedeno v 11. a 12. bodě odůvodnění.

               (6)

               Společenství by mělo protokol schválit.

               (7)

               Protokol by měl být mezi členskými státy uplatňován nejpozději ode dne 18. června 2011, tedy ode dne použitelnosti nařízení (ES) č. 4/2009.

               (8)

               Pokud protokol nevstoupí v platnost ke dni 18. června 2011, tedy ke dni použitelnosti nařízení (ES) č. 4/2009, měla by být pravidla protokolu vzhledem k úzkým vazbám mezi protokolem a nařízením (ES) č. 4/2009 uplatňována v rámci Společenství prozatímně. Za tímto účelem by mělo být při uzavření protokolu učiněno jednostranné prohlášení.

               (9)

               Pravidla protokolu by měla určit rozhodné právo pro vyživovací povinnost, pokud je rozhodnutí o uvedené povinnosti uznáváno a je vykonatelné podle pravidel o zrušení prohlášení vykonatelnosti stanovených v nařízení (ES) č. 4/2009. Za účelem zajištění toho, že se ve Společenství použijí stejné kolizní normy pro nároky z výživného vztahující se k době před vstupem v platnost či před prozatímním uplatňováním protokolu ve Společenství, jakož i k době poté, měla by se pravidla protokolu vztahovat i na nároky týkající se období před touto událostí, bez ohledu na článek 22 protokolu. Za tímto účelem by mělo být při uzavření protokolu učiněno jednostranné prohlášení.

               (10)

               V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Irsko účastní přijímání a uplatňování tohoto rozhodnutí.

               (11)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (12)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Haagský protokol ze dne 23. listopadu 2007 o právu rozhodném pro vyživovací povinnosti se schvaluje jménem Evropského společenství.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat protokol zavazující Společenství.
   Článek 3
   Při uzavření protokolu učiní Společenství následující prohlášení v souladu s článkem 24 protokolu:

      „V souladu s článkem 24 protokolu Evropské společenství prohlašuje, že vykonává pravomoc ve všech záležitostech upravených protokolem. Jeho členské státy jsou protokolem vázány na základě jeho uzavření Evropským společenstvím.
      Pro účely tohoto prohlášení nezahrnuje pojem ‚Evropské společenství‘ Dánsko, na základě článků 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, a Spojené království, na základě článků 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství.“

   Článek 4
   1.   V rámci Společenství se pravidla protokolu uplatní prozatímně, aniž je dotčen článek 5 tohoto rozhodnutí, ode dne 18. června 2011, tedy ode dne použitelnosti nařízení (ES) č. 4/2009, pokud k uvedenému dni protokol dosud nevstoupí v platnost.
   2.   Při uzavírání protokolu učiní Společenství následující prohlášení, aby zohlednilo případné prozatímní uplatňování uvedené v odstavci 1:

      „Evropské společenství prohlašuje, že pravidla protokolu bude uplatňovat prozatímně ode dne 18. června 2011, tedy ode dne použitelnosti nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (3), pokud k uvedenému dni protokol nevstoupí v platnost v souladu s jeho čl. 25 odst. 1.“

   Článek 5
   1.   Bez ohledu na článek 22 protokolu stanoví pravidla protokolu rovněž rozhodné právo pro nároky z výživného uplatňované v členském státě, jež se týkají období před vstupem protokolu v platnost nebo před jeho prozatímním uplatňováním ve Společenství, v případech, kdy jsou podle nařízení (ES) č. 4/2009 zahájena řízení, schváleny nebo uzavřeny soudní smíry či vystaveny veřejné listiny po 18. červnu 2011, tedy dni použitelnosti nařízení (ES) č. 4/2009.
   2.   Při uzavírání protokolu učiní Společenství následující prohlášení:

      „Evropské společenství prohlašuje, že uplatní pravidla protokolu rovněž na nároky z výživného uplatňované v některém z jeho členských států, jež se vztahují k období před vstupem protokolu v platnost nebo před jeho prozatímním uplatňováním ve Společenství, v případech, kdy jsou podle nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (3) zahájena řízení, schváleny nebo uzavřeny soudní smíry či vystaveny veřejné listiny po 18. červnu 2011, tedy dni použitelnosti uvedeného nařízení.“

      V Bruselu dne 30. listopadu 2009.

            Za Radu

            předsedkyně

         B. ASK

      (1)  Stanovisko ze dne 24. listopadu 2009 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 7, 10.1.2009, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 7, 10.1.2009, s. 1.
   PŘÍLOHA

      PŘEKLAD

         PROTOKOL

         o právu rozhodném pro vyživovací povinnost

      Signatářské státy tohoto protokolu,
      přejíce si přijmout společná ustanovení o právu rozhodném pro vyživovací povinnosti,
      přejíce si modernizovat Haagskou úmluvu ze dne 24. října 1956 o právu použitelném na vyživovací povinnosti k dětem a Haagskou úmluvu ze dne 2. října 1973 o právu použitelném na vyživovací povinnosti,
      přejíce si vytvořit obecná pravidla pro určení rozhodného práva, která doplní Haagskou úmluvu ze dne 23. listopadu 2007 o mezinárodním vymáhání výživného k dětem a dalších druhů vyživovacích povinností,
      se rozhodly uzavřít za tímto účelem protokol a dohodly se na následujících ustanoveních:
      Článek 1
      Oblast působnosti
      1.   Tento protokol stanoví rozhodné právo ve věcech vyživovacích povinností, jež vyplývají z rodinných vztahů, rodičovství, manželství nebo švagrovství, včetně vyživovací povinnosti k dítěti bez ohledu na rodinný stav rodičů.
      2.   Rozhodnutími vydanými za použití tohoto protokolu není dotčena existence vztahů uvedených v odstavci 1.
      Článek 2
      Univerzální použitelnost
      Tento protokol se použije i v případě, je-li rozhodným právem právo jiného než smluvního státu.
      Článek 3
      Obecné pravidlo pro rozhodné právo
      1.   Vyživovací povinnosti se řídí právem státu, v němž má oprávněný místo obvyklého pobytu, nestanoví-li tento protokol jinak.
      2.   V případě změny místa obvyklého pobytu oprávněného se použije právo státu, v němž má oprávněný nové místo obvyklého pobytu, a to od okamžiku takové změny.
      Článek 4
      Zvláštní pravidla ve prospěch určitých oprávněných
      1.   Následující ustanovení se použijí, jedná-li se o vyživovací povinnosti:

                  a)

                  rodičů ke svým dětem;

                  b)

                  osob jiných než rodičů k osobám mladším 21 let, s výjimkou povinností vyplývajících ze vztahů uvedených v článku 5; a

                  c)

                  dětí ke svým rodičům.

            2.   Pokud oprávněný nemůže získat výživné od povinného na základě práva uvedeného v článku 3, použije se právo státu, v němž má sídlo soud.
      3.   Pokud oprávněný zahájil řízení u příslušného orgánu státu, v němž má místo obvyklého pobytu povinný, použije se právo státu, v němž má sídlo soud, bez ohledu na článek 3. Pokud však oprávněný nemůže na základě tohoto práva získat výživné od povinného, použije se právo státu, v němž má místo obvyklého pobytu oprávněný.
      4.   Pokud oprávněný nemůže získat výživné od povinného na základě práva uvedeného v článku 3 a v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, použije se právo státu jejich společné státní příslušnosti, pokud tuto společnou státní příslušnost mají.
      Článek 5
      Zvláštní pravidlo týkající se manželů a bývalých manželů
      V případě vyživovací povinnosti mezi manželi, bývalými manželi nebo stranami manželství, které bylo prohlášeno za neplatné, se článek 3 nepoužije, pokud jedna ze stran vznese námitky a pokud právo jiného státu, zejména státu jejich posledního společného místa obvyklého pobytu, je k manželství v užším vztahu. V takovém případě se použije právo tohoto jiného státu.
      Článek 6
      Zvláštní pravidlo o obraně
      S výjimkou vyživovacích povinností k dítěti, které vyplývají ze vztahu rodič-dítě, a povinností podle článku 5 může povinný popřít nárok oprávněného s odůvodněním, že taková povinnost neexistuje ani podle práva státu místa obvyklého pobytu povinného, ani podle práva státu společné státní příslušnosti stran, pokud tuto společnou státní příslušnost mají.
      Článek 7
      Určení rozhodného práva pro účely konkrétního řízení
      1.   Bez ohledu na ustanovení článků 3 až 6 mohou oprávněný a povinný výslovně určit pouze pro konkrétní řízení v daném státě právo tohoto státu jako právo rozhodné pro vyživovací povinnost.
      2.   Určení se provede před zahájením řízení formou dohody podepsané oběma stranami, která je učiněna buď písemně nebo je zaznamenána na jakémkoli nosiči informací tak, aby v něm obsažené informace byly dostupné a dále využitelné.
      Článek 8
      Určení rozhodného práva
      1.   Bez ohledu na ustanovení článků 3 až 6 mohou oprávněný a povinný kdykoli určit za rozhodné právo pro vyživovací povinnost některý z těchto právních řádů:

                  a)

                  právo státu, jehož státní příslušnost má některá ze stran v okamžiku určení;

                  b)

                  právo státu, v němž má některá ze stran místo obvyklého pobytu v okamžiku určení;

                  c)

                  právo určené stranami jako rozhodné právo pro jejich majetkové poměry, nebo právo, které se ve skutečnosti pro jejich majetkové poměry použije;

                  d)

                  právo určené stranami jako rozhodné právo pro jejich rozvod nebo rozluku, nebo právo, které se ve skutečnosti pro jejich rozvod nebo rozluku použije.

            2.   Tato dohoda podepsaná oběma stranami je učiněna buď písemně nebo je zaznamenána na jakémkoli nosiči informací tak, aby v něm obsažené informace byly dostupné a dále využitelné.
      3.   Odstavec 1 se nepoužije na vyživovací povinnosti k osobě mladší 18 let nebo k dospělému, který z důvodu zhoršení nebo nedostatečnosti svých osobních schopností není schopen hájit své zájmy.
      4.   Bez ohledu na právo určené oběma stranami podle odstavce 1 se otázka, zda se oprávněný může vzdát svého práva na výživné, určí podle práva státu, v němž má oprávněný místo obvyklého pobytu v okamžiku určení.
      5.   Pokud v okamžiku určení nebyly strany zcela informovány a vědomy si následků svého určení rozhodného práva, toto právo určené stranami se nepoužije, pokud by jeho použití způsobilo některé ze stran zjevně nespravedlivé nebo nepřiměřené následky.
      Článek 9
      „Domicil“ místo „státní příslušnosti“
      Stát, který používá jako hraniční určovatel v rodinných záležitostech institut „domicilu“, může oznámit Stálé kanceláři Haagské konference mezinárodního práva soukromého, že ve věcech, které jsou předmětem řízení před jeho orgány, se slova „státní příslušnost“ v článcích 4 a 6 nahrazují slovem „domicil“, jak je definován v daném státě.
      Článek 10
      Subjekty veřejné správy
      Právo subjektu veřejné správy domáhat se náhrady plnění poskytnutého oprávněnému namísto výživného se řídí právním řádem, jemuž daný subjekt podléhá.
      Článek 11
      Oblast působnosti rozhodného práva
      Právem rozhodným pro vyživovací povinnosti se řídí mimo jiné:

                  a)

                  zda, v jakém rozsahu a vůči komu může oprávněný uplatnit nárok na výživné;

                  b)

                  v jakém rozsahu může oprávněný uplatnit nárok na výživné zpětně;

                  c)

                  základ pro výpočet výše výživného a valorizace;

                  d)

                  určení osoby oprávněné zahájit řízení o výživném, s výjimkou otázek spojených s procesní způsobilostí a se zastupováním v řízení;

                  e)

                  promlčecí nebo prekluzivní lhůty;

                  f)

                  rozsah vyživovací povinnosti povinného, pokud subjekt veřejné správy vymáhá náhradu plnění, které poskytl oprávněnému namísto výživného.

            Článek 12
      Vyloučení zpětného a dalšího odkazu
      V protokolu se pojmem „právo“ rozumí právo platné v daném státě s výjimkou jeho kolizních norem.
      Článek 13
      Veřejný pořádek
      Použití práva určeného podle protokolu lze odmítnout pouze v tom rozsahu, v jakém by jeho účinky byly ve zjevném rozporu se zásadami veřejného pořádku státu, v němž má sídlo soud.
      Článek 14
      Určení výše výživného
      I pokud rozhodné právo stanoví jinak, zohlední se při stanovení výše výživného potřeby oprávněného a finanční možnosti povinného, stejně jako jakákoli náhrada, přiznaná oprávněnému namísto pravidelného vyplácení výživného.
      Článek 15
      Nepoužití protokolu v případě vnitrostátní kolize
      1.   Smluvní stát, ve kterém se na vyživovací povinnosti použijí různé právní systémy nebo soubory právních norem, není povinen použít pravidla stanovená v protokolu při kolizi výhradně mezi těmito různými systémy nebo soubory právních norem.
      2.   Tento článek se nepoužije na organizaci regionální hospodářské integrace.
      Článek 16
      Nejednotné právní systémy z hlediska územního
      1.   Ve vztahu ke státu, ve kterém platí v různých územních jednotkách dva nebo více právních systémů nebo souborů právních norem pro jakékoli záležitosti upravené tímto protokolem, se:

                  a)

                  každý odkaz na právo státu považuje případně za odkaz na právo platné v příslušné územní jednotce;

                  b)

                  každý odkaz na příslušné orgány nebo subjekty veřejné správy tohoto státu považuje případně za odkaz na příslušné orgány nebo subjekty veřejné správy oprávněné jednat v příslušné územní jednotce;

                  c)

                  každý odkaz na místo obvyklého pobytu v tomto státě považuje případně za odkaz na místo obvyklého pobytu v příslušné územní jednotce;

                  d)

                  každý odkaz na stát společné státní příslušnosti dvou osob považuje za odkaz na územní jednotku určenou právem tohoto státu, nebo pokud neexistují příslušná pravidla, na územní jednotku, s níž je povinnost výživného nejúžeji spjata;

                  e)

                  každý odkaz na stát, jehož je osoba státním příslušníkem, považuje za odkaz na územní jednotku určenou právem tohoto státu, nebo pokud neexistují příslušná pravidla, na územní jednotku, s níž je tato osoba nejúžeji spjata.

            2.   Pro účely určení rozhodného práva podle protokolu pro stát, který se skládá ze dvou či více územních jednotek, z nichž každá má svůj vlastní právní systém nebo soubor právních norem pro záležitosti, na které se vztahuje tento protokol, se použijí tato pravidla:

                  a)

                  pokud v takovém státě existují platná pravidla pro určení územní jednotky, jejíž právo je rozhodné, použije se právo dané jednotky;

                  b)

                  pokud taková pravidla neexistují, použije se právo příslušné územní jednotky podle odstavce 1.

            3.   Tento článek se nepoužije na organizaci regionální hospodářské integrace.
      Článek 17
      Nejednotné právní systémy z hlediska osobního
      Pro účely určení rozhodného práva podle tohoto protokolu se každý odkaz na právo státu, ve kterém platí dva či více právních systémů nebo souborů právních norem pro různé kategorie osob v záležitostech, na které se vztahuje tento protokol, považuje za odkaz na právní systém určený pravidly platnými v tomto státu.
      Článek 18
      Vztah k předchozím haagským úmluvám o vyživovacích povinnostech
      Ve vztahu mezi smluvními státy nahrazuje tento protokol Haagskou úmluvu ze dne 2. října 1973 o právu použitelném na vyživovací povinnosti a Haagskou úmluvu ze dne 24. října 1956 o právu použitelném na vyživovací povinnosti k dětem.
      Článek 19
      Vztah k dalším právním nástrojům
      1.   Tímto protokolem nejsou dotčeny další mezinárodní nástroje, jejichž stranami jsou nebo se stanou smluvní státy a jež obsahují ustanovení o otázkách upravených protokolem, neprohlásí-li státy, jež jsou stranami takového právního nástroje, něco jiného.
      2.   Odstavec 1 se použije rovněž na jednotnou právní úpravu založenou na zvláštních vazbách regionálního či jiného charakteru mezi dotčenými státy.
      Článek 20
      Jednotný výklad
      Při výkladu tohoto protokolu se přihlíží k jeho mezinárodnímu charakteru a k potřebě podporovat jeho jednotného používání.
      Článek 21
      Posouzení fungování protokolu v praxi
      1.   Generální tajemník Haagské konference mezinárodního práva soukromého svolá podle potřeby zvláštní komisi, aby posoudila fungování protokolu v praxi.
      2.   Smluvní státy spolupracují za účelem tohoto posouzení se Stálou kanceláří Haagské konference mezinárodního práva soukromého při shromažďování judikátů týkajících se používání protokolu.
      Článek 22
      Přechodná ustanovení
      Tento protokol se nepoužije při vymáhání výživného ve smluvním státě, pokud se nárok týká období před vstupem protokolu v platnost v tomto státě.
      Článek 23
      Podpis, ratifikace a přistoupení
      1.   Tento protokol je otevřen k podpisu všem státům.
      2.   Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení signatářskými státy.
      3.   Tento protokol je otevřen k přistoupení všem státům.
      4.   Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení budou uloženy u Ministerstva zahraničních věcí Nizozemského království, které je depozitářem tohoto protokolu.
      Článek 24
      Organizace regionální hospodářské integrace
      1.   Organizace regionální hospodářské integrace, která je tvořena výlučně svrchovanými státy a vykonává pravomoc v některých či veškerých záležitostech upravených protokolem, je rovněž oprávněna protokol podepsat, přijmout, schválit nebo k němu přistoupit. Organizace regionální hospodářské integrace má v takovém případě práva a povinnosti smluvního státu v rozsahu své pravomoci v záležitostech upravených protokolem.
      2.   Organizace regionální hospodářské integrace při podpisu, přijetí, schválení nebo přistoupení písemně oznámí depozitáři záležitosti upravené protokolem, v nichž na ni její členské státy přenesly pravomoc. Jakékoli změny v pravomoci, jež organizace uvedla v posledním oznámení podle tohoto odstavce, oznámí neprodleně tato organizace písemně depozitáři.
      3.   Při podpisu, přijetí, schválení či přistoupení může organizace regionální hospodářské integrace v souladu s článkem 28 prohlásit, že vykonává pravomoc ve všech záležitostech upravených protokolem a že členské státy, jež na tuto organizaci regionální hospodářské integrace pravomoc v dotčené záležitosti přenesly, jsou protokolem vázány na základě podpisu, přijetí, schválení nebo přistoupení ze strany této organizace.
      4.   Listiny uložené u depozitáře organizací regionální hospodářské integrace se pro účely vstupu protokolu v platnost nezapočítávají, pokud tato organizace regionální hospodářské integrace neučiní prohlášení podle odstavce 3.
      5.   Odkaz na „smluvní stát“ či „stát“ v tomto protokolu zahrnuje případně i organizaci regionální hospodářské integrace, je-li tato organizace stranou protokolu. Učiní-li organizace regionální hospodářské integrace prohlášení podle odstavce 3, zahrnuje odkaz na „smluvní stát“ či „stát“ v tomto protokolu i příslušné členské státy této organizace.
      Článek 25
      Vstup v platnost
      1.   Protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tří měsíců od uložení druhé listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení podle článku 23 u depozitáře.
      2.   Po tomto okamžiku vstupuje protokol v platnost:

                  a)

                  pro všechny státy či organizace regionální hospodářské integrace uvedené v článku 24, které protokol ratifikují, přijmou či schválí nebo k němu přistoupí následně, prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tří měsíců od uložení jejich listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení u depozitáře;

                  b)

                  pro územní jednotku, na kterou se protokol vztahuje v souladu s článkem 26, prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tří měsíců od oznámení prohlášení podle uvedeného článku.

            Článek 26
      Prohlášení týkající se nejednotných právních systémů
      1.   Má-li stát dvě či více územních jednotek, ve kterých se ve vztahu k záležitostem upraveným tímto protokolem používají různé právní systémy, může tento stát při podpisu, ratifikaci, přijetí, schválení či přistoupení v souladu s článkem 28 prohlásit, že se protokol vztahuje na všechny jeho územní jednotky, nebo jen na jednu nebo více z nich, a může toto prohlášení kdykoli změnit jiným prohlášením.
      2.   Každé takové prohlášení se oznámí depozitáři a musí výslovně uvádět územní jednotky, na něž se protokol vztahuje.
      3.   Neučiní-li stát prohlášení podle tohoto článku, vztahuje se protokol na všechny územní jednotky tohoto státu.
      4.   Tento článek se nepoužije na organizaci regionální hospodářské integrace.
      Článek 27
      Výhrady
      K tomuto protokolu nelze vznášet žádné výhrady.
      Článek 28
      Prohlášení
      1.   Prohlášení uvedená v čl 24 odst. 3 a čl. 26 odst. 1 lze učinit v okamžiku podpisu, ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení či kdykoli poté a lze je kdykoli změnit či vzít zpět.
      2.   Prohlášení, změny a zpětvzetí prohlášení se oznamují depozitáři.
      3.   Prohlášení učiněná při podpisu, ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení nabývají účinnosti současně se vstupem tohoto protokolu v platnost v příslušném státě.
      4.   Prohlášení učiněná následně, jakož i změny či zpětvzetí prohlášení nabývají účinnosti prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tří měsíců ode dne, kdy je depozitáři doručeno příslušné oznámení.
      Článek 29
      Výpověď
      1.   Smluvní stát tohoto protokolu jej může vypovědět písemným oznámením depozitáři. Výpověď může být omezena na určité územní jednotky státu s nejednotným právním systémem, na něž se protokol vztahuje.
      2.   Výpověď nabývá účinnosti prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí 12 měsíců ode dne, kdy bylo depozitáři doručeno příslušné oznámení. Je-li v oznámení stanoveno delší období pro nabytí účinnosti výpovědi, nabývá výpověď účinnosti uplynutím tohoto delšího období ode dne, kdy je oznámení doručeno depozitáři.
      Článek 30
      Oznámení
      Členům Haagské konference mezinárodního práva soukromého a dalším státům a organizacím regionální hospodářské integrace, jež protokol podepsaly, ratifikovaly, přijaly či schválily nebo k němu přistoupily v souladu s články 23 a 24, depozitář oznámí následující skutečnosti:

                  a)

                  podpisy a ratifikace, přijetí, schválení a přistoupení podle článků 23 a 24;

                  b)

                  den vstupu protokolu v platnost podle článku 25;

                  c)

                  prohlášení podle čl. 24 odst. 3 a čl. 26 odst. 1;

                  d)

                  výpovědi podle článku 29.

         Na důkaz toho připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.
         Sepsáno v Haagu dne 23. listopadu 2007 v anglickém a francouzském jazyce, přičemž obě znění mají stejnou platnost, v jediném vyhotovení, jež bude uloženo v archivech vlády Nizozemského království a jehož ověřený opis bude zaslán diplomatickou cestou všem členům Haagské konference mezinárodního práva soukromého ke dni jejího dvacátého prvního zasedání a všem ostatním státům, jež se tohoto zasedání účastnily.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 6. června 2001 o zřízení Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry (oznámeno pod číslem K(2001) 1501)Text s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32001D0527

Úřední věstník L 191 , 13/07/2001 S. 0043 - 0044

		Rozhodnutí Komiseze dne 6. června 2001o zřízení Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry(oznámeno pod číslem K(2001) 1501)(text s významem pro EHP)(2001/527/ES)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,vzhledem k těmto důvodům:(1) Volný pohyb služeb a kapitálu podle článků 49 a 56 Smlouvy o ES jsou přednostními cíli Společenství.(2) Vybudování skutečného vnitřního trhu s finančními službami je rozhodující pro posílení hospodářského růstu a tvorbu pracovních příležitostí ve Společenství.(3) Akční plán Komise pro finanční služby [1] určuje řadu opatření, která jsou nezbytná pro dotvoření jednotného trhu s finančními službami.(4) Evropská rada na zasedání v Lisabonu v březnu 2000 požadovala provedení tohoto akčního plánu do roku 2005.(5) Dne 17. července 2000 zřídila Rada Výbor moudrých pro regulaci evropských trhů s cennými papíry.(6) Výbor moudrých ve své závěrečné zprávě požadoval založení dvou výborů, Evropského výboru pro cenné papíry, složeného z vysokých zástupců členských států, a Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry, složeného z vysokých zástupců veřejných orgánů členských států příslušných pro oblast cenných papírů, aby byly mimo jiné nápomocny Komisi.(7) V usnesení o účinnější regulaci trhů s cennými papíry v Evropské unii uvítala Evropská rada na zasedání ve Stockholmu záměr Komise formálně založit nezávislý výbor regulátorů, jak bylo navrženo ve zprávě Výboru moudrých.(8) Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry by měl sloužit jako nezávislé fórum pro úvahy, diskusi a doporučení pro Komisi v oblasti cenných papírů.(9) Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry by měl rovněž přispívat k plynulému a včasnému provádění právních předpisů Společenství v členských státech zajištěním účinnější spolupráce mezi vnitrostátními orgány dohledu, přípravou podrobných hodnocení a podporou nejlepší praxe [2].(10) Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry by měl sám uspořádat své pracovní postupy a udržovat úzké pracovní vztahy s Komisí a s Evropským výborem pro cenné papíry. Předsedu by si měl zvolit ze svých členů.(11) Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry by se měl od počátku široce radit s hospodářskými subjekty, spotřebiteli a konečnými uživateli otevřeným a průhledným způsobem.(12) Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry by měl vypracovat svůj jednací řád a plně respektovat výsady orgánů a rovnováhu mezi orgány vytvořenou Smlouvou [3],ROZHODLA TAKTO:Článek 1Zřizuje se nezávislá poradní skupina pro cenné papíry ve Společenství s názvem "Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry" (dále jen "výbor").Článek 2Úlohou výboru je radit Komisi, buď na její žádost ve lhůtě, kterou může Komise stanovit podle naléhavosti věci, nebo z vlastního podnětu, zvláště při přípravě návrhů prováděcích opatření v oblasti cenných papírů.Článek 3Výbor se skládá z vysokých zástupců veřejných orgánů členských států příslušných pro oblast cenných papírů. Každý členský stát jmenuje vysokého zástupce ze svého příslušného orgánu, aby se účastnil jednání výboru.Komise je zastoupena na jednáních výboru a jmenuje vysokého zástupce, který se účastní všech jednání.Výbor volí ze svých členů předsedu.Výbor může na svá jednání přizvat i odborníky a pozorovatele.Článek 4Výbor udržuje úzké pracovní vztahy s Komisí a s Evropským výborem pro cenné papíry.Výbor může sestavit pracovní skupiny.Článek 5Výbor se před předáním svého stanoviska Komisi od počátku široce radí s hospodářskými subjekty, spotřebiteli a konečnými uživateli otevřeným a průhledným způsobem.Článek 6Výbor předkládá svou výroční zprávu Komisi.Článek 7Výbor přijme svůj jednací řád a uspořádá své pracovní postupy.Článek 8Výbor započne svou činnost dne 7. června 2001.V Bruselu dne 6. června 2001.Za KomisiFrederik Bolkesteinčlen Komise[1] KOM(1999) 232 v konečném znění.[2] Text je převzat z třetího odstavce bodu 6 usnesení ze zasedání Evropské rady ve Stockholmu.[3] Text je převzat z posledního odstavce preambule usnesení ze zasedání Evropské rady ve Stockholmu.--------------------------------------------------


title: 2013/203/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 22. dubna 2013 o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o spolupráci při uplatňování jejich právních předpisů o hospodářské soutěži jménem Evropské unie

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 117/6

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 22. dubna 2013
   o podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o spolupráci při uplatňování jejich právních předpisů o hospodářské soutěži jménem Evropské unie
   (2013/203/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 103 a 352 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 10. prosince 2010 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání se Švýcarskou konfederací, pokud jde o spolupráci při uplatňování právních předpisů Unie a Švýcarské konfederace o hospodářské soutěži.

               (2)

               Jednání se Švýcarskou konfederací byla uzavřena.

               (3)

               Dohoda by měla být podepsána s výhradou jejího uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o spolupráci při uplatňování jejich právních předpisů o hospodářské soutěži se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího uzavření (1).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie s výhradou jejího uzavření.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 22. dubna 2013.

            Za Radu

            předseda

         S. COVENEY

      (1)  Znění dohody bude zveřejněno současně s rozhodnutím o jejím uzavření.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1458 ze dne 28. dubna 2016 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2014, oddíl II – Evropská rada a Rada

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/20

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1458
   ze dne 28. dubna 2016
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2014, oddíl II – Evropská rada a Rada
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2014 (1),

               —

               s ohledem na konsolidovanou roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2014 (COM(2015) 377 – C8-0201/2015) (2),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 spolu s odpověďmi orgánů (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (4) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na čl. 314 odst. 10 a články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na články 55, 99, 164, 165 a 166 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro ústavní záležitosti (A8-0101/2016),

               1.

               odkládá rozhodnutí o udělení absolutoria generálnímu tajemníkovi Rady za plnění rozpočtu Evropské rady a Rady na rozpočtový rok 2014;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Evropské radě, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie, Účetnímu dvoru, evropskému veřejnému ochránci práv, evropskému inspektorovi ochrany údajů a Evropské službě pro vnější činnost a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 51, 20.2.2014.

      (2)  Úř. věst. C 377, 13.11.2015, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 373, 5.11.2015, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 377, 13.11.2015, s. 146.

      (5)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.