title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/311 ze dne 27. února 2018 o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz k přijetí společných pokynů pro provádění dohody

text:
               2.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 60/23

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/311
   ze dne 27. února 2018
   o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru zřízeném podle Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz k přijetí společných pokynů pro provádění dohody
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/242/EU ze dne 14. dubna 2014 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz (1),
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článkem 12 Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz (2) (dále jen „dohoda“) se zřizuje smíšený výbor (dále jen „smíšený výbor“). Uvedený článek stanoví zejména, že smíšený výbor má sledovat provádění dohody.

               (2)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (3) stanovilo postupy a podmínky udělování víz pro průjezd přes území členských států nebo předpokládané pobyty na tomto území nepřesahující 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.

               (3)

               Společné pokyny jsou nezbytné, aby se zajistilo naprosto důsledné provádění dohody diplomatickými misemi a konzulárními úřady členských států a aby se vyjasnil vztah mezi ustanoveními dohody a ustanoveními právních předpisů stran dohody, která se nadále použijí na vízové záležitosti, jež dohoda neupravuje.

               (4)

               Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru k přijetí společných pokynů pro provádění dohody.

               (5)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (4). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (6)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (5). Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru zřízeném článkem 12 Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz k přijetí společných pokynů pro provádění dohody, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 27. února 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Úř. věst. L 128, 30.4.2014, s. 47.

      (2)  Úř. věst. L 128, 30.4.2014, s. 49.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ č. …/201… SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO PODLE DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A ÁZERBÁJDŽÁNSKOU REPUBLIKOU O USNADNĚNÍ UDĚLOVÁNÍ VÍZ
      ze dne …
      o přijetí společných pokynů pro provádění dohody
      SMÍŠENÝ VÝBOR,
      s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 12 uvedené dohody,
      vzhledem k tomu, že dohoda vstoupila v platnost dne 1. září 2014,
      PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      Společné pokyny pro provádění Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

         V … dne …

               Za Evropskou unii

               Za Ázerbájdžánskou republiku

         (1)  Úř. věst. L 128, 30.4.2014, s. 49.

      PŘÍLOHA
      SPOLEČNÉ POKYNY PRO PROVÁDĚNÍ DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A ÁZERBÁJDŽÁNSKOU REPUBLIKOU O USNADNĚNÍ UDĚLOVÁNÍ VÍZ
      Účelem dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. září 2014, je na základě reciprocity usnadnit postupy pro udělování víz občanům Unie a Ázerbájdžánské republiky pro zamýšlený pobyt, jehož délka v období 180 dnů nepřekračuje 90 dnů.
      Dohoda stanoví právně závazná práva a povinnosti pro účely zjednodušení postupů při udělování víz občanům Unie a Ázerbájdžánské republiky.
      Cílem těchto pokynů přijatých smíšeným výborem zřízeným podle článku 12 dohody (dále jen „smíšený výbor“) je zajistit harmonizované provádění dohody diplomatickými misemi a konzulárními úřady členských států Unie (dále jen „členské státy“) a Ázerbájdžánské republiky. Tyto pokyny nejsou součástí dohody, a nejsou tedy právně závazné. Velmi se však doporučuje, aby se jimi pracovníci diplomatických misí a konzulárních úřadů při provádění dohody důsledně řídili.
      Pokyny by měly být pod vedením smíšeného výboru aktualizovány na základě zkušeností s prováděním dohody.
      S cílem zajistit nepřetržité a harmonizované provádění dohody a v souladu s jednacím řádem Smíšeného výboru pro zjednodušení vízového režimu se strany dohodly, že mezi formálními zasedáními smíšeného výboru budou udržovat neformální kontakty pro řešení naléhavých otázek. Podrobné zprávy o těchto otázkách a neformálních kontaktech budou předloženy na příštím zasedání smíšeného výboru.
      I.   OBECNÉ OTÁZKY
      1.1.   Účel a oblast působnosti
      V článku 1 dohody se stanoví: „Účelem této dohody je na základě reciprocity usnadnit udělování víz občanům Unie a Ázerbájdžánské republiky pro zamýšlený pobyt, jehož délka v období 180 dnů nepřekračuje 90 dnů.“
      Dohoda se vztahuje na všechny občany Unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří žádají o víza pro krátkodobý pobyt, bez ohledu na zemi, v níž mají bydliště.
      Dohoda se nevztahuje na osoby bez státní příslušnosti, které jsou držiteli povolení k pobytu vydaného kterýmkoli členským státem nebo Ázerbájdžánskou republikou. Na tuto kategorii osob se vztahují pravidla acquis Unie v oblasti vízové politiky a vnitrostátní právní předpisy Ázerbájdžánské republiky.
      1.2.   Oblast působnosti dohody
      V článku 2 dohody se stanoví:

         „1.   Usnadnění udělování víz podle této dohody se vztahuje na občany Unie a Ázerbájdžánské republiky pouze tehdy, pokud nejsou osvobozeni od vízové povinnosti na základě právních a správních předpisů Ázerbájdžánské republiky, Unie nebo členských států, nebo na základě této dohody či jiných mezinárodních dohod.
         2.   Na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jako je zamítnutí udělení víz, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu a opatření týkající se vyhoštění, se vztahují vnitrostátní právní předpisy Ázerbájdžánské republiky nebo členských států nebo právní předpisy Unie.“

      Aniž je dotčen článek 10 dohody (který stanoví osvobození od vízové povinnosti pro občany Unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů), nemá dohoda vliv na stávající pravidla týkající se vízové povinnosti či osvobození od vízové povinnosti. Například článek 4 nařízení Rady (ES) č. 539/2001 (1) umožňuje členským státům osvobodit od vízové povinnosti civilní letecké a námořní posádky a další kategorie osob.
      V této souvislosti je třeba doplnit, že v souladu s článkem 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (2) musí všechny členské státy schengenského prostoru uznávat dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná navzájem jako platná pro krátkodobé pobyty na jejich území. Všechny členské státy schengenského prostoru uznávají povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza přidružených zemí pro vstup a krátkodobý pobyt a naopak.
      Na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, jako je například určení členského státu schengenského prostoru příslušného pro vyřízení žádosti o vízum, odůvodnění zamítnutí víza, právo na odvolání proti zamítavému rozhodnutí a obecné pravidlo osobního pohovoru se žadatelem o vízum a poskytnutí všech relevantních informací v souvislosti s žádostí o vízum, se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (dále jen „vízový kodex“) (3). Kromě toho se na záležitosti, které dohoda neupravuje, jako je uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu na území členských států či opatření týkající se vyhoštění, nadále použijí schengenská pravidla, zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 (4), (např. pokud jde o zamítnutí vstupu na území členských států či prokazování dostatečných prostředků k živobytí atd.) a případně vnitrostátní právní předpisy.
      Dokonce i v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v dohodě, například pokud žadatel o vízum předložil doklad potvrzující účel cesty pro kategorie osob uvedené v článku 4 dohody, může mu být udělení víza přesto odmítnuto, pokud nejsou splněny podmínky stanovené v článku 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 (dále jen „Schengenský hraniční kodex“), tj. pokud dotyčná osoba není držitelem platného cestovního dokladu, má záznam v Schengenském informačním systému (SIS) nebo pokud je daná osoba považována za hrozbu pro veřejný pořádek, vnitřní bezpečnost atd.
      Nadále se použijí další možnosti pružného postupu při udělování víz stanovené ve vízovém kodexu. Například vízum pro více vstupů s dlouhou dobou platnosti – až do pěti let – lze udělit kategoriím osob, které nejsou uvedeny v článku 5 dohody, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 24 vízového kodexu. Stejně tak se nadále použijí ustanovení obsažená v čl. 16 odst. 5 a 6 vízového kodexu umožňující upustit od vízového poplatku nebo jej snížit.
      Pokud jde o Ázerbájdžánskou republiku, na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, jako je odůvodnění zamítnutí víza, právo na odvolání proti zamítavému rozhodnutí nebo obecné pravidlo osobního pohovoru se žadatelem a poskytnutí informací v souvislosti s žádostí o vízum, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu na území Ázerbájdžánské republiky či opatření týkající se vyhoštění, se použije migrační kodex (5) a další odpovídající právní předpisy Ázerbájdžánské republiky.
      Nadále se použijí další možnosti pružného postupu při udělování víz, které umožňují vnitrostátní právní předpisy Ázerbájdžánské republiky, pokud stanoví pro žadatele příznivější režim. Například se budou nadále používat ustanovení zákona Ázerbájdžánské republiky o sazebníku státních poplatků (čl. 17 odst. 2), který umožňuje upustit od vízového poplatku, a ustanovení migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky (článek 38), který umožňuje udělit elektronická víza.
      Dokonce i v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v dohodě, například pokud žadatel o vízum předložil doklad potvrzující účel cesty pro kategorie osob uvedené v článku 4, může mu být udělení víza přesto odmítnuto, pokud nejsou splněny podmínky stanovené v článku 36 migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky (kromě čl. 36 odst. 1 sedmého pododstavce) nebo pokud nastanou okolnosti uvedené v článku 16 migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky.
      1.3.   Druhy víz, které spadají do oblasti působnosti dohody
      V čl. 3 písm. d) dohody se stanoví, že „vízem“ se rozumí „povolení vydané členským státem nebo Ázerbájdžánskou republikou za účelem průjezdu přes území členských států nebo Ázerbájdžánské republiky nebo zamýšleného pobytu na tomto území, jehož délka nepřesáhne 90 dnů v období 180 dnů“.
      Usnadnění podle dohody platí jak pro jednotná víza platná pro celé území členských států, tak pro víza s omezenou územní platností.
      Usnadnění podle dohody platí pro všechna víza uvedená v kapitole 5 migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky.
      1.4.   Výpočet délky pobytu stanovené ve vízu
      Schengenský hraniční kodex vymezuje pojem krátkodobého pobytu jako: „90 dní během jakéhokoli období 180 dnů, kterým se rozumí období 180 dnů bezprostředně předcházející každému dni pobytu“.
      Tato definice se použije rovněž pro krátkodobá víza udělovaná Ázerbájdžánskou republikou v souladu s dohodou.
      Jako den vstupu se započítává první den pobytu na území členských států a jako den výstupu poslední den pobytu na území členských států. Slovo „jakýkoli“ znamená, že se uplatní „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a počítá se zpětně každý den pobytu v období posledních 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v období 180 dnů. To znamená, že nepřítomnost na území členského státu po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.
      Pro výpočet doby povoleného pobytu podle nových pravidel lze použít „kalkulačku krátkodobých pobytů“ na těchto internetových stránkách: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.
      Příklad výpočtu délky pobytu na základě stávající definice:
      Osoba, která je držitelem víza pro více vstupů s dobou platnosti 1 rok (18. dubna 2014 – 18. dubna 2015) uskuteční první vstup dne 19. dubna 2014 s délkou pobytu 3 dny. Následně tato osoba uskuteční další vstup dne 18. června 2014 s délkou pobytu 86 dnů. Jaká je situace k příslušným datům? Kdy bude moci tato osoba uskutečnit další vstup?
      Ke dni 11. září 2014: během posledních 180 dnů (16. března 2014 – 11. září 2014) osoba pobývala 3 dny (19. – 21. dubna 2014) plus 86 dnů (18. června 2014 – 11. září 2014) = 89 dnů = povolená délka pobytu nebyla překročena. Osoba může ještě uskutečnit pobyt v délce 1 dne.
      Ke dni 16. října 2014: osoba může vstoupit k pobytu na 3 další dny (dne 16. října 2014 se nepočítá pobyt ze dne 19. dubna 2014, je už mimo období 180 dnů); dne 17. října 2014 se nepočítá pobyt ze dne 20. dubna 2014 (je už mimo období 180 dnů) atd.
      Ke dni 15. prosince 2014: osoba může vstoupit k pobytu na dalších 86 dnů (dne 15. prosince 2014 se nepočítá pobyt ze dne 18. června 2014, je už mimo období 180 dnů); dne 16. prosince 2014 se nepočítá pobyt ze dne 19. června 2014 atd.
      1.5.   Situace týkající se členských států, které ještě plně neuplatňují schengenské acquis, členských států, které se neúčastní společné vízové politiky Unie, a přidružených zemí
      Členské státy, které k EU přistoupily v roce 2004 (Česká republika, Estonsko, Kypr, Maďarsko, Lotyšsko, Litva, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko), 2007 (Bulharsko a Rumunsko) a 2013 (Chorvatsko) jsou vázány dohodou od jejího vstupu v platnost.
      Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko dosud schengenské acquis plně neprovádějí. Tyto státy budou nadále udělovat vnitrostátní víza s platností omezenou na jejich vlastní území. Jakmile tyto členské státy plně provedou schengenské acquis, budou uplatňovat tuto dohodu.
      Až do dne úplného provedení schengenského acquis těmito členskými státy se na všechny záležitosti, které tato dohoda neupravuje, použijí jejich vnitrostátní právní předpisy. Od uvedeného data se na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, použijí schengenská pravidla nebo vnitrostátní právní předpisy.
      Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko mohou uznávat povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza vydaná všemi státy členskými státy schengenského prostoru a přidruženými zeměmi pro krátkodobé pobyty na jejich území (6).
      Podle článku 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích musí všechny strany uvedené úmluvy uznávat dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná navzájem jako platná pro krátkodobé pobyty na jejich území. Uznávají povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza přidružených zemí pro vstup a krátkodobý pobyt a naopak.
      Dohoda se nevztahuje na Dánsko, Irsko a Spojené království, ale zahrnuje společná prohlášení, že je žádoucí, aby tyto členské státy uzavřely s Ázerbájdžánskou republikou dvoustranné dohody o zjednodušení udělování víz.
      Přestože jsou Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko zeměmi přidruženými k Schengenu, nejsou dohodou vázány. Dohoda nicméně obsahuje společné prohlášení, že je žádoucí, aby tyto země přidružené k Schengenu s Ázerbájdžánskou republikou bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o udělování krátkodobých víz
      Dohoda mezi vládou Ázerbájdžánské republiky a vládou Norského království o usnadnění udělování víz byla podepsána dne 3. prosince 2013 a vstoupila v platnost dne 1. června 2015. Dohoda mezi vládou Ázerbájdžánské republiky a Švýcarskou federální radou o usnadnění udělování víz byla podepsána dne 10. října 2016 a vstoupila v platnost dne 1. dubna 2017. Kromě toho dne 15. února 2017 vstoupila v platnost dohoda mezi vládou Ázerbájdžánské republiky a vládou Lichtenštejnského knížectví o vzájemném uplatňování pravidel, která je zmíněna v Dohodě mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz.
      1.6.   Dohoda a dvoustranné dohody
      V článku 13 dohody se stanoví:

         „Tato dohoda má od svého vstupu v platnost přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné nebo mnohostranné dohody či ujednání mezi jednotlivými členskými státy a Ázerbájdžánskou republikou, pokud ustanovení těchto dohod či ujednání upravují záležitosti, na které se vztahuje tato dohoda.“

      Ke dni vstupu dohody v platnost skončila použitelnost ustanovení platných dvoustranných dohod mezi členskými státy a Ázerbájdžánskou republikou týkajících se záležitostí, které jsou upraveny dohodou. V souladu s právem Unie musí členské státy přijmout nezbytná opatření k odstranění nesrovnalostí mezi svými dvoustrannými dohodami a dohodou.
      Pokud členský stát uzavřel dvoustrannou dohodu nebo ujednání s Ázerbájdžánskou republikou ohledně záležitostí, které dohoda neupravuje, například osvobození od vízové povinnosti pro držitele služebních pasů, bude toto osvobození platit i poté, co dohoda vstoupí v platnost.
      Dvoustrannou dohodu s Ázerbájdžánskou republikou, která počítá s osvobozením od vízové povinnosti pro držitele služebních pasů, uzavřely tyto členské státy: Bulharsko, Chorvatsko, Itálie, Lotyšsko, Maďarsko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko (7).
      Osvobození držitelů služebních pasů od vízové povinnosti přiznané členským státem platí pouze pro cestu na území tohoto členského státu, nikoli pro cestu do jiných členských států schengenského prostoru.
      II.   ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
      2.1.   Pravidla pro všechny žadatele o víza
      Je třeba připomenout, že níže uvedená zjednodušení týkající se vízového poplatku, lhůty pro vyřízení žádostí o vízum, odjezdu v případě ztracených či odcizených dokladů a prodloužení víz za mimořádných okolností platí pro všechny žadatele o víza a držitele víz, kteří jsou občany Ázerbájdžánské republiky nebo členských států vázaných dohodou, včetně turistů.
      2.1.1.   Poplatky za vyřízení žádosti o vízum
      V čl. 6 odst. 1 dohody se stanoví:

         „1.   Poplatek za vyřízení žádosti o vízum činí 35 EUR.“

      V souladu s čl. 6 odst. 1 dohody činí poplatek za vyřízení žádosti o vízum 35 EUR. Tento poplatek se vztahuje na všechny žadatele o víza, kteří jsou občany Ázerbájdžánské republiky nebo EU (včetně turistů) a týká se krátkodobých víz, bez ohledu na počet vstupů.
      V čl. 6 odst. 2 dohody se stanoví:

         „2.   Aniž je dotčen odstavec 3, jsou od poplatků za vyřízení žádosti o vízum osvobozeny tyto kategorie osob:

                     a)

                     blízcí příbuzní – manžel/manželka, děti (včetně adoptovaných), rodiče (včetně opatrovníků), prarodiče a vnuci/vnučky – občanů Evropské unie, oprávněně pobývajících na území Ázerbájdžánské republiky, občanů Ázerbájdžánské republiky oprávněně pobývajících na území členských států, občanů Evropské unie pobývajících na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky, a občanů Ázerbájdžánské republiky pobývajících na území Ázerbájdžánské republiky;

                     b)

                     členové oficiálních delegací, včetně stálých členů oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované členským státům, Evropské unii nebo Ázerbájdžánské republice účastní oficiálních setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí pořádaných mezivládními organizacemi na území Ázerbájdžánské republiky nebo některého členského státu;

                     c)

                     žáci, studenti, postgraduální studenti a doprovázející učitelé, kteří cestují za účelem studia nebo odborného vzdělávání, včetně výměnných programů a jiných školských činností;

                     d)

                     osoby se zdravotním postižením a osoby, jež jim poskytují nezbytný doprovod;“

      Aby mohli být osvobozeni od poplatku, musí oba žadatelé o vízum prokázat, že spadají do této kategorie. Pokud je zdravotní postižení žadatele zřejmé (slepci, osoby bez jedné nohy), je přijatelné vizuální uznání na konzulárním úřadě.
      V odůvodněných případech může žádost podat zástupce nebo opatrovník zdravotně postižené osoby.

                  „e)

                  účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich odborný doprovod; (Pozn.: Fanoušci se nepovažují za doprovod.)

                  f)

                  účastníci vědeckých, akademických, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů;

                  g)

                  osoby, které předložily doklady dosvědčující, že jejich cesta je nutná z humanitárních důvodů, včetně potřeby naléhavého lékařského ošetření, a osoby, jež jim poskytují doprovod, nebo osoby cestující na pohřeb blízkého příbuzného nebo na návštěvu vážně nemocného blízkého příbuzného;

                  h)

                  zástupci organizací občanské společnosti, kteří cestují za účelem vzdělávacích kurzů, seminářů či konferencí, včetně těch, které jsou pořádány v rámci výměnných programů;“

            Aby mohla být tato kategorie osob od poplatku osvobozena, musí žadatelé o vízum předložit důkaz, že jsou členy organizací občanské společnosti nebo neziskových organizací registrovaných v členských státech nebo Ázerbájdžánské republice – viz článek 4 dohody.

                     „i)

                     důchodci;“

      Aby mohla být tato kategorie osob od poplatku osvobozena, musí žadatelé o vízum předložit doklad prokazující jejich postavení důchodce. Osvobození není odůvodněno v případech, kdy je účelem cesty výdělečná činnost

                  „j)

                  děti mladší 12 let;

                  k)

                  novináři a technický personál, který je doprovází v rámci profesní činnosti.“

            Aby mohla být tato kategorie osob od poplatku osvobozena, musí žadatelé o vízum předložit důkaz, že jsou členy profesních organizací novinářů nebo sdělovacích prostředků – viz článek 4 dohody.
      Pokud jde o členské státy, výše uvedené kategorie osob jsou od poplatku zcela osvobozeny. Kromě toho se v souladu s čl. 16 odst. 4 vízového kodexu od poplatku upustí u těchto kategorií osob:

                  —

                  vědečtí pracovníci ze třetích zemí cestující v rámci Evropské unie za účelem vědeckého výzkumu, jak je definován v doporučení Evropského parlamentu a Rady 2005/761/ES (8);

                  —

                  zástupci neziskových organizací do věku 25 let, kteří se účastní seminářů, konferencí, sportovních, kulturních nebo vzdělávacích událostí organizovaných neziskovými organizacemi.

            V čl. 16 odst. 6 vízového kodexu se stanoví:

         „6.   V jednotlivých případech lze od vybírání vízového poplatku upustit nebo jej snížit, pokud to pomůže podpoře kulturních či sportovních zájmů, zájmů v oblasti zahraniční politiky, rozvojové politiky, jiných důležitých veřejných zájmů nebo z humanitárních důvodů“.

      V čl. 16 odst. 7 vízového kodexu se stanoví, že vízový poplatek se hradí v eurech, v národní měně třetí země nebo v měně běžně užívané ve třetí zemi, kde se žádost podává, a je nevratný, kromě případů, kdy je žádost nepřípustná nebo kdy je konzulát nepříslušný.
      Aby se předešlo nesrovnalostem, které by mohly vést k spekulativnímu podávání žádostí o víza, měly by diplomatické mise a konzulární úřady členských států v Ázerbájdžánské republice usilovat o zajištění podobných vízových poplatků pro všechny ázerbájdžánské žadatele o víza, jsou-li hrazeny v cizích měnách.
      Podobně v případě Ázerbájdžánu jsou podle čl. 17 odst. 2 zákona Ázerbájdžánské republiky o sazebníku státních poplatků od poplatků osvobozeny tyto kategorie cizinců:

                  —

                  členové oficiálních delegací a úředníci,

                  —

                  zástupci mezinárodních humanitárních organizací v Ázerbájdžánské republice,

                  —

                  osoby, které studují nebo jsou zapojeny do pedagogických činností prostřednictvím státních programů,

                  —

                  osoby, důvodem jejichž cest jsou obranné účely.

            Žadatelé z Unie a Ázerbájdžánu obdrží potvrzení o zaplacení vízového poplatku.
      V čl. 6 odst. 3 dohody se stanoví:

         „3.   Jestliže členský stát nebo Ázerbájdžánská republika při udělování víz spolupracuje s externím poskytovatelem služeb, může externí poskytovatel služeb účtovat poplatek za služby. Tento poplatek musí být přiměřený nákladům, které externímu poskytovateli služeb vznikly při plnění jeho úkolů, a nesmí být vyšší než 30 EUR. Členské státy a Ázerbájdžánská republika všem žadatelům i nadále umožní podávat žádostí přímo na svých konzulárních úřadech.
         V případě Unie musí externí poskytovatel služeb vykonávat svoji činnost pro Unii v souladu s vízovým kodexem a při plném dodržování právních předpisů Ázerbájdžánské republiky.
         V případě Ázerbájdžánské republiky musí externí poskytovatel služeb vykonávat svoji činnost v souladu s ázerbájdžánskými právními předpisy a s právními předpisy členských států EU.“

      Pokud jde o podmínky spolupráce s externími poskytovateli služeb, článek 43 vízového kodexu uvádí podrobné informace o jejich úkolech.
      2.1.2.   Lhůty pro vyřizování žádostí o vízum
      V článku 7 dohody se stanoví:

         „1.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Ázerbájdžánské republiky rozhodnou o žádosti o udělení víza do 10 kalendářních dnů ode dne obdržení žádosti a dokladů potřebných k udělení víza.
         2.   Lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum lze v jednotlivých případech prodloužit až na 30 kalendářních dnů, zvláště pokud je třeba dalšího prozkoumání žádosti.
         3.   V naléhavých případech lze lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum zkrátit na 2 pracovní dny i méně.“

      O žádosti o vízum se v zásadě rozhodne do 10 kalendářních dnů ode dne podání přípustné žádosti o vízum.
      Tato lhůta může být v jednotlivých případech prodloužena na dobu 30 kalendářních dnů, a to zejména pokud je zapotřebí dalšího posouzení nebo v případech zastoupení, při němž jsou konzultovány orgány zastupovaného členského státu.
      Všechny tyto lhůty začínají běžet, až když je spis se žádostí o vízum úplný, tj. od data přijetí žádosti o vízum a podkladů.
      V případě diplomatických misí a konzulárních úřadů, které mají systém pro sjednávání schůzek, se do doby vyřizování zpravidla nezapočítává doba před sjednaným termínem schůzky. Tuto otázku, jakož i další podrobné postupy pro podávání žádostí o víza, upravují obecná pravidla stanovená v článku 9 vízového kodexu (článek 9) a v migračním kodexu Ázerbájdžánské republiky.
      V čl. 7 odst. 3 dohody se stanoví:

         „Jestliže si žadatelé musí za účelem podání žádosti sjednat schůzku, tato schůzka se za běžných okolností uskuteční do dvou týdnů ode dne, kdy o ni bylo požádáno.“

         „V naléhavých a odůvodněných případech“ (nebylo-li možné podat žádost o vízum dříve z důvodů, jež žadatel nemohl předvídat) „může konzulát žadatelům umožnit podat žádost bez schůzky nebo uskutečnit schůzku neprodleně.“

      Při sjednávání termínu schůzky by měla být s ohledem na čl. 7 odst. 3 dohody zohledněna případná naléhavost, na kterou upozornil žadatel o vízum. Rozhodnutí o zkrácené lhůtě pro rozhodnutí o žádosti o vízum přijímá konzulární úředník.
      2.1.3.   Odjezd ze země v případě ztráty nebo odcizení dokladů totožnosti
      V článku 8 dohody se stanoví:

         „Občané Evropské unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří ztratili doklady totožnosti nebo kterým byly tyto doklady odcizeny během pobytu na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států, smějí území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států opustit bez víz či jiného povolení na základě platných dokladů totožnosti opravňujících k překročení hranice vystavených diplomatickými misemi nebo konzulárními úřady členských států nebo Ázerbájdžánské republiky.“

      Pokud dojde ke ztrátě dokladů totožnosti, platné doklady totožnosti opravňující držitele víza k překročení hranice vystavených diplomatickými misemi nebo konzulárními úřady jsou pro opuštění Ázerbájdžánské republiky nebo Schengenského prostoru dostačující. Orgány hostitelské země nemohou od držitele víza nebo konzulárního úřadu očekávat žádné jiné doklady, povolení nebo formality jakéhokoli druhu.
      2.1.4.   Prodloužení platnosti víz za mimořádných okolností
      V článku 9 dohody se stanoví:

         „Občanům Evropské unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří nemohou území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států opustit do doby uvedené v jejich vízu z důvodů vyšší moci, se platnost víza nebo délka pobytu podle víza bezplatně prodlouží v souladu s právními předpisy uplatňovanými Ázerbájdžánskou republikou nebo přijímajícím členským státem na dobu potřebnou k jejich návratu do státu, kde mají trvalý pobyt.“

      Pokud jde o možnost prodloužit platnost víza v případech oprávněných osobních důvodů, jestliže držitel víza nemá možnost opustit území členského státu ve lhůtě uvedené na vízovém štítku, použijí se ustanovení článku 33 vízového kodexu, jsou-li slučitelná s dohodou. Vízum se však podle dohody v případě vyšší moci nebo humanitárních důvodů prodlužuje bezplatně.
      Pokud jde o Ázerbájdžánskou republiku, použije se na záležitosti, které se týkají prodloužení dočasného pobytu cizinců v Ázerbájdžánské republice, migrační kodex.
      Rozhodnutí o prodloužení dočasného pobytu cizinců v Ázerbájdžánské republice je úřední doklad, který cizincům povoluje dočasný pobyt v Ázerbájdžánské republice.
      Cizinci s prodlouženým dočasným pobytem v Ázerbájdžánské republice mohou tuto zemi opustit na hraničních přechodech, přičemž předloží cestovní pas nebo jiné doklady opravňující k překročení hranice a rovněž rozhodnutí o prodloužení dočasného pobytu.
      2.2.   Pravidla pro určité kategorie žadatelů o víza
      2.2.1.   Doklady potvrzující účel cesty
      Kategorie osob uvedené v čl. 4 odst. 1 dohody musí účel cesty prokazovat jen stanovenými doklady. Jak je stanoveno v čl. 4 odst. 3 dohody, nebude se vyžadovat další zdůvodnění, pozvání či jiné potvrzení účelu cesty.
      Neznamená to však upuštění od obecného požadavku osobní přítomnosti při podávání žádosti o vízum a předložení podpůrných dokladů týkajících se prostředků k živobytí.
      Pokud v určitých individuálních případech přetrvávají pochybnosti o pravosti dokladu prokazujícího účel cesty, může být podle čl. 21 odst. 8 vízového kodexu a podle migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky žadatel o vízum předvolán k dalšímu pohovoru na velvyslanectví či konzulátu, kde může být vyslechnut ohledně skutečného účelu návštěvy nebo svého záměru vrátit se. V těchto individuálních případech může žadatel o vízum dobrovolně předložit další doklady nebo o ně může výjimečně požádat konzulární úředník. Takový postup se však nemá uplatňovat systematicky a bude pozorně sledován smíšeným výborem.
      V zásadě se spolu s žádostí o vízum předkládá originál dokladu vyžadovaného podle čl. 4 odst. 1 dohody. Konzulát však může začít vyřizovat žádost o vízum s použitím faksimile nebo kopií dokladu. Konzulát ovšem může požadovat originální doklad v případě první žádosti o vízum a vyžádá si ho v individuálních případech, kdy má pochybnosti.
      Pro kategorie osob, které nejsou uvedeny v článku 4 dohody (například turisty), zůstávají v platnosti obecná pravidla týkající se dokumentů prokazujících účel cesty. Totéž platí pro dokumenty týkající se souhlasu rodičů s cestou dětí mladších 18 let.
      Schengenská pravidla a vnitrostátní právní předpisy se použijí na záležitosti, jež tato dohoda neupravuje, jako je uznávání cestovních dokladů, záruky týkající se návratu a dostatečné prostředky k živobytí.
      V čl. 4 odst. 1 dohody se stanoví:

         „1.   U níže uvedených kategorií občanů Unie a Ázerbájdžánské republiky dostačují pro doložení účelu cesty na území druhé smluvní strany tyto doklady:

                     a)

                     u blízkých příbuzných – manželů/manželek, dětí (včetně osvojených), rodičů (včetně opatrovníků), prarodičů a vnuků/vnuček navštěvujících občany Evropské unie, kteří oprávněně pobývají na území Ázerbájdžánské republiky, nebo občany Ázerbájdžánské republiky, kteří oprávněně pobývají v členských státech, nebo občany Evropské unie pobývající na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky, nebo občany Ázerbájdžánské republiky pobývající na území Ázerbájdžánské republiky:

                                 —

                                 písemná žádost od hostitelské osoby;“

      Pravost podpisu zvoucí osoby musí být potvrzena příslušným orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy země pobytu. Pozvání by mělo být potvrzeno příslušnými orgány.
      Toto ustanovení se vztahuje rovněž na příbuzné personálu diplomatických misí a konzulátů cestující za účelem rodinné návštěvy v délce do 90 dnů na území členských států nebo Ázerbájdžánské republiky, kromě nutnosti prokazovat legální pobyt a rodinné vazby.

                     „b)

                     aniž jsou dotčena ustanovení článku 10, u členů oficiálních delegací, včetně stálých členů těchto delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované členským státům, Evropské unii nebo Ázerbájdžánské republice účastní oficiálních setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí pořádaných mezivládními organizacemi na území Ázerbájdžánské republiky nebo některého členského státu:

                                 —

                                 dopis od příslušného orgánu členského státu nebo Ázerbájdžánské republiky nebo orgánu Evropské unie potvrzující, že žadatel je členem, případně stálým členem, jeho delegace, který cestuje na území druhé smluvní strany za účelem účasti na výše uvedených akcích, s přiloženou kopií oficiálního pozvání;“

      Jméno žadatele o vízum musí být uvedeno v dopise příslušného orgánu, v němž se potvrzuje, že daná osoba je členem delegace, která cestuje na území druhé strany za účelem účasti na oficiálním setkání. Jméno žadatele o vízum nemusí být uvedeno v oficiálním pozvání k účasti na zasedání, ačkoli pokud je oficiální pozvání k účasti na setkání adresováno konkrétní osobě, její jméno v něm zřejmě figurovat bude.
      Toto ustanovení se vztahuje na členy oficiálních delegací bez ohledu na typ jejich pasu (služební nebo běžný cestovní pas).

                     „c)

                     u podnikatelů a zástupců obchodních organizací:

                                 —

                                 písemná žádost od hostitelské právnické osoby nebo společnosti, organizace nebo kanceláře či pobočky této právnické osoby nebo společnosti, státních či místních orgánů Ázerbájdžánské republiky nebo členského státu nebo organizačních výborů nebo obchodních a průmyslových výstav, konferencí a sympozií pořádaných na území Ázerbájdžánské republiky nebo některého členského státu, potvrzená příslušnými orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy;“

      Kromě výše uvedeného vydá vnitrostátní obchodní rejstřík doklad, který potvrzuje existenci příslušných obchodních organizací.

                     „d)

                     u řidičů v mezinárodní nákladní a osobní dopravě mezi územím Ázerbájdžánské republiky a členských států vozidel registrovaných v členských státech nebo v Ázerbájdžánské republice:

                                 —

                                 písemná žádost příslušné společnosti nebo národního sdružení (svazu) dopravců Ázerbájdžánské republiky či národních sdružení dopravců členských států, kteří zajišťují mezinárodní silniční dopravu, s uvedením účelu, itineráře, trvání a četnosti cest;“

      Sdružení, které je oprávněno vydat písemnou žádost, je národní sdružení země původu řidiče. Písemné žádosti mohou vydávat také regionální nebo jiné pobočky národních sdružení členských států.

                     „e)

                     u žáků, studentů, postgraduálních studentů a doprovázejících učitelů, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kurzů, včetně výměnných programů a jiných školských činností:

                                 —

                                 písemná žádost nebo osvědčení o přijetí vydané hostitelskou univerzitou, akademií, ústavem, vysokou školou nebo školou nebo studentský průkaz či osvědčení o předmětech, které mají být navštěvovány;“

      Studentský průkaz se přijímá jako zdůvodnění účelu cesty, byl-li vydán hostitelskou univerzitou, vysokou školou nebo školou, kde se má studium či vzdělávací kurs uskutečnit.

                  „f)

                  u účastníků vědeckých, akademických, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů:

                              —

                              písemná žádost od hostitelské organizace o účast na těchto akcích;

                  g)

                  u novinářů a technického personálu, který je doprovází v rámci profesní činnosti:

                              —

                              osvědčení či jiný doklad vydaný profesní organizací nebo zaměstnavatelem žadatele, který prokazuje, že dotyčná osoba je kvalifikovaným novinářem, a v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce, nebo který prokazuje, že osoba patří k technickému personálu, který novináře doprovází v rámci profesní činnosti;“

            Do této kategorie nepatří novináři na volné noze a jejich asistenti.
      Je nutné předložit osvědčení nebo doklad vydaný profesní organizací novinářů nebo zaměstnavatelem žadatele o vízum, který prokazuje, že žadatel o vízum je profesionální novinář nebo osoba, která novináře doprovází v rámci profesní činnosti, a v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce nebo pomoc při této práci.

                     „h)

                     u účastníků mezinárodních sportovních akcí a jejich odborného doprovodu:

                                 —

                                 písemná žádost od hostitelské organizace, příslušných orgánů, národních sportovních federací členských států či Ázerbájdžánské republiky nebo Národního olympijského výboru Ázerbájdžánské republiky či národních olympijských výborů členských států;“

      Seznam doprovodu v případě mezinárodních sportovních akcí bude omezen na osoby, které doprovázejí sportovce v rámci profesní činnosti: trenéry, maséry, manažera, zdravotnický personál a předsedu sportovního klubu. Fanoušci se tedy nepovažují za doprovod.

                     „i)

                     u účastníků oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy:

                                 —

                                 písemná žádost nejvyššího správního úředníka/starosty těchto měst;“

      Nejvyšším správním úředníkem/starostou města nebo obce, který je oprávněn vydávat písemné žádosti, je nejvyšší správní úředník/starosta hostitelského města nebo obce, kde se mají partnerské činnosti uskutečnit. Tato kategorie zahrnuje pouze oficiální partnerské činnosti.

                     „j)

                     u osob cestujících ze zdravotních důvodů a osob, jež jim poskytují nezbytný doprovod:

                                 —

                                 úřední dokument zdravotnického zařízení potvrzující nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření;“

      Musí být předložen dokument zdravotnického zařízení potvrzující zmíněné tři prvky (nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření, např. doklad o předběžné platbě).

                  „k)

                  u příslušníků svobodných povolání účastnících se mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů a jiných podobných akcí pořádaných na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států:

                              —

                              písemná žádost od hostitelské organizace potvrzující, že se daná osoba účastní dané akce;

                  l)

                  u zástupců organizací občanské společnosti cestujících za účelem vzdělávacích kurzů, seminářů či konferencí, včetně těch, které jsou pořádány v rámci výměnných programů:

                              —

                              písemná žádost vydaná hostitelskou organizací, potvrzení, že dotyčná osoba zastupuje příslušnou organizaci občanské společnosti, a osvědčení o založení této organizace z příslušného rejstříku vydané státním orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy;“

            Musí být předložen doklad od organizace občanské společnosti potvrzující, že žadatel tuto organizaci zastupuje.
      Na členy těchto organizací občanské společnosti se dohoda nevztahuje.

                  „m)

                  u příbuzných navštěvujících pohřební obřady:

                              —

                              úřední doklad potvrzující úmrtí a potvrzení o příbuzenském či jiném vztahu mezi žadatelem a zemřelým;

                  n)

                  u osob navštěvujících vojenské a občanské hřbitovy:

                              —

                              úřední doklad potvrzující existenci hrobu a jeho udržování a příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbenou osobou.“

            V dohodě není upřesněno, zda by výše zmíněný úřední doklad měly vydat orgány země, kde se nachází hřbitov, nebo orgány země, kde má bydliště osoba, jež si přeje hřbitov navštívit. Mělo by být přípustné, aby takový úřední dokument mohly vydat příslušné orgány obou zemí.
      Musí být předložen výše zmíněný úřední doklad potvrzující existenci hrobu a jeho udržování a příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem o vízum a pohřbenou osobou.
      Dohoda nevytváří žádná nová pravidla odpovědnosti fyzických nebo právnických osob vydávajících písemné žádosti. V případě vydání nepravdivé žádosti se použijí právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy.
      2.2.2.   Vydávání víz pro více vstupů
      V případech, kdy žadatel o vízum musí cestovat často na území členských států nebo Ázerbájdžánské republiky, mohou se udělovat krátkodobá víza pro několik návštěv za předpokladu, že jejich celková délka nepřekročí 90 dnů během období 180 dnů.
      V článku 5 dohody se stanoví:

         „1.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Ázerbájdžánské republiky udělí víza pro více vstupů s platností pěti let těmto kategoriím občanů:

                     a)

                     manželům/manželkám, dětem (včetně adoptovaných), které nedosáhly věku 21 let nebo nejsou zaopatřené, a rodičům (včetně opatrovníků) navštěvujícím občany Evropské unie oprávněně pobývající na území Ázerbájdžánské republiky, nebo občany Ázerbájdžánské republiky, oprávněně pobývající na území členských států, nebo občany Evropské unie oprávněně pobývající na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky, nebo občany Ázerbájdžánské republiky oprávněně pobývající na území Ázerbájdžánské republiky:

                     b)

                     stálým členům oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované členským státům, Evropské unii nebo Ázerbájdžánské republice pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí pořádaných mezivládními organizacemi na území Ázerbájdžánské republiky nebo některého členského státu.

               Odchylně od první věty, jsou-li potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně zjevně omezeny na kratší období, se platnost víza pro více vstupů omezí na uvedené období, a to zejména pokud:

                     —

                     v případě osob uvedených v písmeni a) doba platnosti povolení k pobytu pro občany Ázerbájdžánské republiky oprávněně pobývající v některém členském státě, nebo občany Unie, oprávněně pobývající v Ázerbájdžánské republice,

                     —

                     v případě osob uvedených v písmeni b) doba, po kterou jsou v postavení stálého člena oficiální delegace,

               je kratší než pět let.“

      S přihlédnutím k profesnímu postavení těchto kategorií osob nebo k jejich rodinným vztahům s občanem Ázerbájdžánské republiky, který oprávněně pobývá na území členských států, občanem Unie, který oprávněně pobývá na území Ázerbájdžánské republiky, nebo s občanem Unie pobývajícím v členském státě, jehož je státním příslušníkem, je oprávněné udělit vízum pro více vstupů s platností pěti let, nebo s platností omezenou na dobu jejich funkčního období nebo oprávněného pobytu, pokud je tato doba kratší než pět let.
      U osob, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. a) dohody, musí být předložen důkaz o oprávněném pobytu zvoucí osoby.
      Osoby, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. b) dohody, by měly předložit potvrzení o svém profesním postavení a délce svého funkčního období.
      Toto ustanovení se nepoužije na osoby, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. b), pokud jsou podle dohody od vízové povinnosti osvobozeny, tj. pokud jsou držiteli diplomatického pasu.
      V případech, kdy je potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně výslovně omezena na kratší období, platnost víza pro více vstupů se omezí na toto období.

         „2.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Ázerbájdžánské republiky udělí víza pro více vstupů s platností jednoho roku těmto kategoriím občanů za podmínky, že v průběhu předchozího roku získali alespoň jedno vízum a využili ho v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu:

                     a)

                     studentům a postgraduálním studentům, kteří pravidelně cestují za účelem studia nebo odborného vzdělávání, včetně výměnných programů;

                     b)

                     novinářům a technickému personálu, který je doprovází v rámci profesní činnosti;

                     c)

                     účastníkům oficiálních výměnných programů pořádaných partnerskými městy;

                     d)

                     řidičům v mezinárodní nákladní a osobní dopravě mezi územím Ázerbájdžánské republiky a členských států vozidel registrovaných v členských státech nebo v Ázerbájdžánské republice;

                     e)

                     osobám pravidelně cestujícím ze zdravotních důvodů a osobám, jež jim poskytují nezbytný doprovod;

                     f)

                     příslušníkům svobodných povolání, kteří se účastní mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů a jiných podobných akcí a kteří pravidelně cestují do Ázerbájdžánské republiky nebo do členských států;

                     g)

                     zástupcům organizací občanské společnosti, kteří pravidelně cestují do Ázerbájdžánské republiky nebo do členských států za účelem vzdělávacích kurzů, seminářů, konferencí, včetně těch, které jsou pořádány v rámci výměnných programů;

                     h)

                     účastníkům vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů, kteří pravidelně cestují do Ázerbájdžánské republiky nebo do členských států;

                     i)

                     účastníkům mezinárodních sportovních akcí a členům jejich odbornému doprovodu

                     j)

                     členům oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované členskému státu, Evropské unii či Ázerbájdžánské republice pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí pořádaných mezivládními organizacemi na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států;

                     k)

                     podnikatelům a zástupcům obchodních organizací, kteří pravidelně cestují do Ázerbájdžánské republiky nebo do členských států.

               Odchylně od první věty, jsou-li potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně zjevně omezeny na kratší období, se platnost víza pro více vstupů omezí na uvedené období.“

      Vícenásobná víza s platností jednoho roku se v zásadě udělují výše uvedeným kategoriím žadatelů o vízum, pokud během předchozího roku (12 měsíců) žadatel o vízum získal alespoň jedno vízum, využil ho v souladu s právními předpisy navštíveného státu (navštívených států) upravujícími vstup a pobyt (například osoba nepřekročila povolenou délku pobytu) na jeho (jejich) území a pokud existují důvody pro žádost o vícenásobné vízum.
      V případech, kdy není odůvodněné udělit vízum s platností jednoho roku (například když je výměnný program kratší než jeden rok nebo když osoba nepotřebuje cestovat po celý jeden rok), bude doba platnost víza kratší než jeden rok, jsou-li splněny ostatní požadavky pro udělení víza.

         „3.   Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Ázerbájdžánské republiky udělí víza pro více vstupů s platností alespoň dva roky a nejvýše pět let kategoriím osob uvedeným v odstavci 2 tohoto článku za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let využily jednoroční víza pro více vstupů v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu, pokud nutnost či úmysl cestovat často nebo pravidelně nejsou výslovně omezeny na kratší období, přičemž v takovém případě se platnost víza pro více vstupů omezí na uvedené období.
         4.   Celková doba pobytu osob uvedených v odstavcích 1 až 3 tohoto článku na území členských států nebo v Ázerbájdžánské republice nesmí překročit 90 dnů během období 180 dnů.“

      Víza pro více vstupů s platností od dvou do pěti let se udělí kategoriím žadatelů o vízum uvedeným v čl. 5 odst. 2 dohody za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let (24 měsíců) využily jednoroční víza pro více vstupů v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu (navštívených států) a důvody pro žádost o vízum pro více vstupů jsou stále platné. Je třeba poznamenat, že vízum s platností minimálně dvou a maximálně pěti let se udělí pouze tehdy, jestliže žadateli o vízum byla během předchozích dvou let (24 měsíců) vydána dvě víza s platností na alespoň jeden rok a pokud tato víza využil v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu (navštívených států). Po posouzení každé žádosti o vízum rozhodnou diplomatické mise či konzulární úřady o době platnosti těchto víz, tj. od dvou do pěti let.
      Neexistuje povinnost udělit vízum pro více vstupů, pokud žadatel o vízum nevyužil dříve udělené vízum.
      2.2.3.   Držitelé diplomatických pasů
      V článku 10 dohody se stanoví:

         „1.   Občané Evropské unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů, smějí na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států vstupovat, projíždět jím a opouštět jej bez víz.
         2.   Osoby uvedené v odstavci 1 smějí na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států pobývat nejdéle 90 dnů během období 180 dnů.“

      Dohodou nejsou upraveny postupy pro vysílání diplomatů do členských států. Pro tyto případy se použije obvyklý akreditační postup.
      III.   SPOLUPRÁCE V OBLASTI CESTOVNÍCH DOKLADŮ
      Ve společném prohlášení připojeném k dohodě se smluvní strany dohodly, že smíšený výbor posoudí dopad úrovně zabezpečení příslušných cestovních dokladů na fungování dohody. Smluvní strany se proto dohodly, že se budou pravidelně vzájemně informovat o opatřeních, která byla přijata s cílem vyhnout se vydávání různých cestovních dokladů a rozvíjet technické aspekty zabezpečení cestovních dokladů, a o opatřeních souvisejících s procesem personalizace při vydávání cestovních dokladů.
      IV.   STATISTIKY
      Aby smíšený výbor mohl účinně sledovat provádění dohody, měly by diplomatické mise a konzulární úřady členských států předkládat Komisi každých šest měsíců statistiky. Tyto statistiky by měly být, pokud je to možné, předkládány za každý měsíc a měly by se týkat:

                  —

                  počtu zamítnutých víz,

                  —

                  počtu udělených víz pro více vstupů,

                  —

                  délky platnosti udělených víz pro více vstupů,

                  —

                  počtu víz udělených bezplatně.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. EU L 81, 21.3.2001, s. 1).

         (2)  Úř. věst. EU L 239, 22.9.2000, s. 19.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (Úř. věst. EU L 243, 15.9.2009, s. 1).

         (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 77, 23.3.2016, s. 1).

         (5)  Migrační kodex Ázerbájdžánské republiky byl přijat zákonem Ázerbájdžánské republiky č. 713-IVQ dne 2. července 2013 a vstoupil v platnost dne 1. srpna 2013.

         (6)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 565/2014/EU ze dne 15. května 2014, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Chorvatskem, Kyprem a Rumunskem za rovnocenné jejich národním vízům za účelem průjezdu přes jejich území nebo zamýšlených pobytů na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů, a kterým se zrušují rozhodnutí č. 895/2006/ES a č. 582/2008/ES (Úř. věst. EU L 157, 27.5.2014, s. 23). Z důvodu neexistence diplomatických styků Kypr v současnosti neuplatňuje ustanovení rozhodnutí č. 565/2014/EU na držitele ázerbájdžánských pasů (s výjimkou diplomatických pasů).

         (7)  Osvobození od vízové povinnosti v souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 539/2001.

         (8)  Doporučení Evropského parlamentu a Rady 2005/761/ES ze dne 28. září 2005 pro usnadnění vydávání jednotných víz členskými státy pro krátkodobý pobyt výzkumných pracovníků ze třetích zemí, kteří cestují v rámci Společenství za účelem provádění vědeckého výzkumu (Úř. věst. EU L 289, 3.11.2005, s. 23).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2018/312 ze dne 27. února 2018 o jmenování jedné členky Výboru regionů, navržené Španělským královstvím

text:
               2.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 60/39

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2018/312
   ze dne 27. února 2018
   o jmenování jedné členky Výboru regionů, navržené Španělským královstvím
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

               (2)

               Po skončení funkčního období pana Iñiga de la SERNY HERNÁIZE se uvolnilo místo člena Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenována jako členka:

               —

               paní Concepción GAMARRA RUIZ-CLAVIJOVÁ, Alcaldesa de Logroño.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 27. února 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


               6.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/5

         Rozhodnutí Úřadu pro evropské politické strany a evropské politické nadace
   ze dne 14. září 2017
   o registraci strany Mouvement pour une Europe des nations et des libertés
   (Pouze anglické znění je závazné)
   (2018/C 84/05)
   ÚŘAD PRO EVROPSKÉ POLITICKÉ STRANY A EVROPSKÉ POLITICKÉ NADACE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 ze dne 22. října 2014 o statusu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací (1), a zejména na článek 9 tohoto nařízení,
   s ohledem na žádost obdrženou od strany Mouvement pour une Europe des nations et des libertés,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Úřad pro evropské politické strany a evropské politické nadace (dále jen „úřad“) obdržel dne 28. června 2017 žádost strany Mouvement pour une Europe des nations et des libertés (dále jen „žadatele“) o registraci jako evropská politická strana podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 1141/2014,

               (2)

               dne 18. července 2017 úřad v souladu s čl. 9 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 1141/2014 telefonicky informoval žadatele o tom, že jeho žádost je neúplná, a o podkladech, kterými musí svou žádost doplnit,

               (3)

               žadatel dne 25. července 2017 předložil doplňující podklady ke své žádosti,

               (4)

               dne 26. července 2017 úřad žadatele formálně vyzval, aby poskytl chybějící informace v žádosti,

               (5)

               dne 1. srpna 2017 a 28. srpna 2017 předložil žadatel doplňující podklady ke své žádosti,

               (6)

               dne 29. srpna 2017 úřad žadatele opět formálně vyzval, aby poskytl stále chybějící informace v žádosti,

               (7)

               dne 30. srpna 2017 a 4. září 2017 předložil žadatel dodatečné podklady ke své žádosti,

               (8)

               žadatel předložil dokumenty potvrzující, že splňuje podmínky stanovené v článku 3 nařízení (EU, Euratom) č. 1141/2014 a zejména že je zastoupen nejméně ve čtvrtině členských států EU alespoň následujícími poslanci Evropského parlamentu, vnitrostátních či regionálních parlamentů nebo členy regionálních shromáždění: pan Jean-François Jalkh (Front national, Francie), pan Harald Vilimsky (Freiheitliche Partei Österreichs, Rakousko) a pan Gerolf Annemans (Vlaams Belang, Belgie), kteří jsou členy členských stran žadatele, a pan Lorenzo Fontana (Itálie), pan Michał Marusik (Polsko), paní Janice Atkinson (Spojené království) a pan Laurenţiu Rebega (Rumunsko), kteří jsou přímými členy žadatele,

               (9)

               žadatel předložil prohlášení v podobě uvedené v příloze k nařízení (EU, Euratom) č. 1141/2014 a své stanovy obsahující ustanovení požadovaná v článku 4 tohoto nařízení,

               (10)

               žadatel předložil další dokumenty v souladu s články 1 a 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU, Euratom) 2015/2401 (2),

               (11)

               v souladu s článkem 9 nařízení (EU, Euratom) č. 1141/2014 úřad posoudil předloženou žádost a podpůrné dokumenty a domnívá se, že žadatel splňuje podmínky pro registraci stanovené v článku 3 nařízení a že stanovy obsahují ustanovení požadovaná podle článku 4 nařízení,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mouvement pour une Europe des nations et des libertés se tímto registruje jako evropská politická strana.
   Dnem zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nabývá evropskou právní subjektivitu.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno pro:

               Mouvement pour une Europe des nations et des libertés

               3, rue de Téhéran

               75008 Paris

               FRANCIE

      V Bruselu dne 14. září 2017.

            Za Úřad pro evropské politické strany a evropské politické nadace

            ředitel

         M. ADAM

      (1)  Úř. věst. L 317, 4.11.2014, s. 1.

      (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU, Euratom) 2015/2401 ze dne 2. října 2015 o obsahu a fungování rejstříku evropských politických stran a evropských politických nadací (Úř. věst. L 333, 19.12.2015, s. 50).

      PŘÍLOHA

         STATUTS

            Article 1

            Constitution et conversion

         Il est constitué entre les adhérents aux présents statuts et ceux qui y adhèreront ultérieurement, une association régie par la loi du 1er juillet 1901 et son décret d’application.
         Elle peut se convertir de la personnalité juridique nationale en une personnalité juridique européenne en cas de l’acquisition de la personnalité juridique européenne conformément aux conditions exposées dans le règlement (UE/Euratom) No 1141/2014 du Parlement européen et du Conseil du 22 octobre 2014 relatif au statut et au financement des partis politiques européens et des fondations politiques européennes.

            Article 2

            Dénomination et logo

         Elle est dénommée «Mouvement pour une Europe des Nations et des Libertés» en abrégé «MENL».
         Le logo de l’association est un aigle bleu en vol. Il est défini à l’ANNEXE 1 des statuts.

            Article 3

            Objet

         L’association rassemble les mouvements politiques, les élus européens, nationaux, régionaux et locaux des États membres de l’Union européenne et des États tiers qui adhèrent au programme politique défini dans l’ANNEXE 2. Elle œuvre par tous les moyens à la réalisation du présent objet. En particulier, elle peut, sur décision du bureau, s’engager dans la procédure de reconnaissance en tant que parti politique au niveau européen conformément au règlement (CE) no 2004/2003 du parlement européen et du Conseil du 4 novembre 2003 relatif au statut et au financement des partis politiques au niveau européen et leurs actes modificatifs.
         L’association peut accomplir tous les actes se rapportant directement ou indirectement à son but. Elle peut notamment prêter son concours et s’intéresser à toute activité similaire à son but. Dans cet objectif elle peut également, de façon accessoire, exercer toute activité commerciale, à la condition que les revenus de ces activités soient affectés exclusivement à son but principal.
         L’association ne doit pas poursuivre de buts lucratifs.

            Article 4

            Siège et représentation

         Son siège est fixé au 3, rue de Téhéran 75008 Paris 8EME et sera transféré au 75, boulevard Hausmann, 75008 Paris 8EME le jour de la publication de ce changement au Journal officiel.
         Il pourra être transféré en tout autre lieu par décision du Bureau, cette décision impliquant un changement de statut.
         Sa représentation auprès de l’Union européenne est fixée au 14B rue de la Science, 1040 Bruxelles, Belgique
         L’administration centrale du MENL se situe à son siège à Paris.

            Article 5

            Durée

         L’association est constituée pour une durée indéterminée.

            Article 6.1.

            Membres

                     1.

                     L’association se compose de membres individuels, des partis membres et membres observateurs.

                     2.

                     Sont membres individuels de l’association les personnes physiques qui, après s’être acquittées de la cotisation fixée annuellement par le Bureau, participent au fonctionnement de l’association et à réalisation de son objet.

                     3.

                     Sont partis membres de l’association les personnes morales qui après s’être acquittées de la cotisation fixée annuellement par le Bureau, participent par leur représentants au fonctionnement de l’association et à réalisation de son objet.
                     Liste de partis membres est définie dans l’ANNEXE 3 de statuts.

                     4.

                     Sont membres observateurs de l’association les personnes physiques et/ou personnes morales soutient l’association à réalisation de son objet sans payer la cotisation.

            Article 6.2.

            Les droits et les devoirs de membres

                     1.

                     Les membres individuels participent aux réunions de l’association avec le droit d’expression, le droit d’initiative et le droit de vote.

                     2.

                     Les représentants de partis membres ont le droit d’assister aux réunions auxquelles ils sont invités avec le droit d’expression et le droit d’initiative, mais sans droit de vote.

                     3.

                     Les membres observateurs peuvent assister aux réunions auxquelles ils ont été invités avec le droit d’expression mais sans droit d’initiative ni droit de vote.

            Article 7

            Admission – Radiation des membres

                     1.

                     L’admission des membres est décidée par le Bureau statuant aux deux tiers. Le refus d’admission n’a pas à être motivé.

                     2.

                     La qualité de membre de l’association se perd par:

                                 —

                                 radiation prononcée par le Bureau statuant aux deux tiers de ses membres hormis, le cas échéant, celui qui est concerné par ladite radiation, pour défaut de paiement de la cotisation annuelle ou pour tout autre motif grave, l’intéressé ayant été préalablement invité à présenter sa défense;

                                 —

                                 démission notifiée par lettre recommandée au président de l’association;

                                 —

                                 décès pour les personnes physiques ou la dissolution, pour quelle que cause que ce soit pour les personnes morales. Les membres fondateurs ne peuvent être radiés.

            Article 8

            Cotisations – Ressources

                     1.

                     Les membres de l’association contribuent à sa vie matérielle par le versement d’une cotisation dont le montant est fixé chaque année par le Bureau.

                     2.

                     Les ressources de l’association sont constituées des cotisations annuelles et de toute ressource d’origine publique ou privée autorisée par les lois et règlements nationaux et européens en vigueur.

            Article 9

            Bureau

                     1.

                     Le Bureau de l’association comprend au moins un président et un trésorier.
                     Il pourra être complété par adjonction d’un ou plusieurs membres individuels. La demande d’adhésion doit être adressée au président et confirmée par le Bureau actuel.

                     2.

                     La durée des fonctions des membres du Bureau est fixée à deux années, chaque année s’entendant de la période comprise entre deux assemblées générales annuelles.
                     En cas de vacance d’un ou plusieurs postes de membres du Bureau, cet organe pourvoira à leur remplacement en procédant à une ou plusieurs nominations à titre provisoire.
                     Le mandat de membre du Bureau prend fin par la démission, la perte de la qualité de membre de l’association ou la révocation prononcée par l’assemblée générale, ladite révocation pouvant intervenir sur incident de séance.
                     Les fonctions de membre du Bureau sont gratuites.

            Article 10

            Réunions et délibérations du Bureau

                     1.

                     Le Bureau se réunit

                                 —

                                 sur convocation du président, chaque fois que celui-ci le juge utile et au moins une fois par an;

                                 —

                                 si la réunion est demandée par au moins la moitié des membres du Bureau;

                           Les convocations sont adressées 15 jours avant la réunion au moins par lettre simple ou par courrier électronique dans un délai raisonnable. Elles mentionnent l’ordre du jour de la réunion arrêté par le président ou les membres qui ont demandé cette réunion.

                     2.

                     Quorum: le Bureau peut délibérer si au moins la moitié de ses membres sont présents ou représentés. Le nombre de pouvoirs pouvant être détenus par une seule personne est illimité.

                     3.

                     Sauf dispositions contraires dans les présents statuts le Bureau prend les décisions a' la majorité absolue des présents ou représentés.

            Article 11

            Pouvoirs du Bureau

                     1.

                     Le Bureau est investi des pouvoirs les plus étendus pour administrer l’association, dans les limites de son objet et sous réserve des pouvoirs de l’assemblée générale. Il autorise le(s) président(s) à agir en justice. Il désigne le trésorier et les éventuels vice-présidents de l’association. Il prend notamment toutes décisions relatives à l’emploi des fonds, à la prise à bail des locaux nécessaires à la réalisation de l’objet de l’association, à la gestion du personnel. Le Bureau définit les principales orientations de l’association. Il arrête le budget et les comptes annuels de l’association.

                     2.

                     Le membres de Bureau sous la direction du président et du Trésorier veillent à la transparence de toutes activités menées par l’association, en particulier en ce qui concerne la tenue des livres de compte, les comptes et les dons, le respect de la vie privée et la protection des données à caractère personnel.

            Article 12

            Président(s)

                     1.

                     Un président ou deux co-présidents est (sont) élu(s) à la majorité des membres de l’association avec droit de vote, pour une période de deux ans renouvelable. Il(s) dirige(nt) et représente(nt) de plein droit l’association, notamment dans tous les actes de représentation administrative, financière et juridique. Il(s) peut (peuvent) déléguer l’exercice de ces responsabilités.

                     2.

                     Tous les actes juridiques passés au nom de l’association, ne relevant pas de la gestion journalière comme décrite dans l’article 15.1 ou d’une délégation spéciale de pouvoirs, doivent être signés par le président

            Article 13

            Trésorier

         Le trésorier est nommé par le Bureau pour une période de deux ans. Il est chargé des aspects financiers de la vie de l’association. Il veille en particulier à la régularité de la gestion de l’association au regard de la réglementation nationale et des obligations que l’association pourrait souscrire auprès des pouvoirs publics nationaux et européens.

            Article 14

            Assemblées générales

         Elles réunissent tous les membres de l’association à jour du paiement de leurs cotisations à la date de la réunion. Chaque membre peut se faire représenter par un autre membre de l’association muni d’un pouvoir spécial.
         Le nombre de pouvoirs dont peut disposer chaque membre de l’assemblée est illimité. Chaque membre de l’association dispose d’une voix et des voix des membres qu’il représente. Les assemblées sont convoquées à l’initiative du président.
         La convocation est effectuée par lettre simple ou par courrier électronique contenant l’ordre du jour arrêté par le président et adressé à chaque membre de l’association quinze jours à l’avance. L’assemblée ne peut délibérer que sur les questions inscrites à l’ordre du jour. Il est établi une feuille de présence émargée par les membres de l’assemblée en entrant en séance et certifiée par le président et le secrétaire de l’assemblée.
         Quorum: l’assemblée délibère valablement quel que soit le nombre de ses membres présents ou représentés.
         Sauf dispositions contraires dans les présents statuts l’Assemblée générale prend les décisions a' la majorité absolue des présents ou représentés.
         Les procès-verbaux sont retranscrits, sans blanc ni rature, dans l’ordre chronologique sur le registre des délibérations de l’association.

            Article 15.1.

            Secretariat et gestion journalière

         Le Secretariat est en charge de la gestion journalière de l’association, y compris la représentation de l’association, dans les limites de la gestion journalière.
         Le secrétariat est dirigé par le secrétaire général et peut être composé de plusieurs membres sous la responsabilité directe du secrétaire général.
         Cette gestion journalière inclut, entre autres:

                     —

                     la gestion du secrétariat général et la mise en œuvre des décisions prises par le Bureau et Assemblées générales;

                     —

                     la coordination entre les membres individuels, les secrétariats généraux des partis membres, les membres observatoires et le secrétariat général du Groupe ENL au Parlement européen;

                     —

                     la préparation, en accord avec le président, des ordres du jour des réunions des organes, la supervision de la convocation des réunions, leur préparation et la rédaction des procès-verbaux;

                     —

                     la vérification des documents relatifs a' toutes les demandes d’activité qui engage l’association financièrement et politiquement

                     —

                     il est en lien direct avec l’exécutif: président et trésorier

            Article 15.2.

            Secrétaire générale et coordinateur

         Le Secretariat est dirigé par le secrétaire général choisi par le Bureau sous recommandation du président.
         Le secrétaire général peut assister à toutes réunions des organes de l’association sans droit de vote. Il est élu pour une période de 5 ans renouvelable indéfiniment. Il peut déléguer l’exercice de ses responsabilités pour une période déterminée.
         La poste de secrétaire général peut être rémunérée.
         Le secrétaire général avec l’accord du président peut être assisté dans ses taches par une équipe composant le Secrétariat. Il gère en toute autonomie cette équipe dont il est le responsable hiérarchique.

            Article 16

            Comptes annuelles

         L’exercice social commence le 1er janvier et se termine le 31 décembre de chaque année.
         Au plus tard dans les cinq mois qui suivent la fin de l’exercice, le Secretariat présente au Bureau pour l’acceptation les états financiers annuels et les notes d’accompagnement, qui couvrent les recettes et les dépenses, ainsi que l’actif et le passif de début et de fin d’exercice, conformément au droit applicable.
         Les états financiers, les notes d’accompagnement et les comptes sont vérifiés et préparés par un expert-comptable indépendant.
         Les documents acceptés par le Bureau sont signés par le président.

            Article 17

            Dissolution

         En cas de dissolution de l’association pour quelque cause que ce soit, décidée à la majorité absolue par l’assemblée générale après accord des membres du Bureau, l’assemblée générale désigne un ou plusieurs liquidateurs chargé des opérations de liquidation. Lors de la clôture de la liquidation, l’assemblée se prononce sur la dévolution de l’actif net.

            Article 18

            Règlement intérieur

         Le Bureau peut établir un règlement intérieur ayant pour objet de préciser et compléter les règles de fonctionnement de l’association.

            Article 19

            Modification des statuts

         Toute modification des présents statuts doit être approuvée par au moins deux tiers des membres du Bureau présents.

            Article 20

            Fondation politique européenne affiliée

         L’Association pour la Fondation pour une Europe des Nations et des Libertés, en abrégé «FENL» est la fondation politique européenne officielle du Mouvement pour une Europe des Nations et des Libertés, qui soutien et complète les objectifs décrits dans l’Article 3 par observation, analyse et contribution au débat.

            Fait à Strasbourg le 14 juin 2017.

               Jean François JALKH,

                  Président

         Annexe 1
         Logo

         Annexe 2
         Programme politique
         1.   Respect du principe de Démocratie

         Le MENL et ses membres basent leur projet politique en conformité avec les principes démocratiques et avec la charte des droits fondamentaux et rejettent de ce fait toute affiliation passée ou présente, toute connexion ou sympathie pour tout projet autoritaire ou totalitaire.
         2.   Souveraineté

         Le MENL est convaincu que la souveraineté des États et des peuples, en s’appuyant sur la coopération entre les nations, est une solution. Elle rejette donc toute politique visant à créer un Super-État ou tout modèle supranational. L’opposition à tout transfert de souveraineté nationale à des instances supranationales et/ou des institutions européennes est l’un des principes fondamentaux qui unissent les membres du MENL.
         3.   Identité

         Les partis et les Députés européens du MENL fondent leur alliance politique sur la préservation de l’identité des peuples et des nations d’Europe, en conformité avec les caractéristiques spécifiques de chaque peuple. Le droit de contrôler et de réguler l’immigration est donc un principe fondamental partagé par les membres du MENL.
         4.   Spécificité

         Les membres du MENL reconnaissent les droit de chacun à défendre leurs modèles économiques, sociaux, culturelles et territoriaux spécifiques et uniques en Europe. Le MENL cherche à préserver la diversité des projets politiques de ses membres.
         5.   Libertés

         Les membres du MENL fondent leur mouvement politique sur la défense des libertés individuelles et mettant l’accent sur l’importance particulière de la protection de la liberté d’expression parmi lesquels la liberté numérique est aujourd’hui de plus en plus menacé.
         6.   La culture comme base de l’action politique

         Le MENL considère que la culture est l’essence même de toute action politique, et que seul une pédagogie culturelle et scientifique peut permettre de développer une conscience politique chez le citoyen.

         Annexe 3
         Liste des partis membres

                     1.

                     Freiheitliche Partei Österreichs - FPÖ - Autriche

                     2.

                     Front National – FN - France

                     3.

                     Svoboda a přímá demokracie – SPD - République tchèque

                     4.

                     Vlaams Belang – VB – Belgique (Flandre)


               6.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/155

         P8_TA(2016)0253
   Zřízení vyšetřovacího výboru pro prošetření údajných porušení a nesprávného úředního postupu při uplatňování právních předpisů Unie v souvislosti s praním peněz, vyhýbáním se daňovým povinnostem a daňovými úniky, jeho působnost, početní složení a délka mandátu
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 8. června 2016 o zřízení vyšetřovacího výboru pro prošetření údajných porušení a nesprávného úředního postupu při uplatňování právních předpisů Unie v souvislosti s praním peněz, vyhýbáním se daňovým povinnostem a daňovými úniky, a o jeho působnosti, početní složení a délka mandátu(2016/2726(RSO))
   (2018/C 086/29)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na žádost, kterou předložilo 337 poslanců, o zřízení vyšetřovacího výboru pro prošetření údajných porušení a nesprávného úředního postupu při uplatňování právních předpisů Unie v souvislosti s praním peněz, vyhýbáním se daňovým povinnostem a daňovými úniky,

               —

               s ohledem na návrh Konference předsedů,

               —

               s ohledem na článek 226 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise 95/167/ES, Euratom, ESUO ze dne 19. dubna 1995 o podrobných ustanoveních o výkonu vyšetřovacího práva Evropského parlamentu (1),

               —

               s ohledem na čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii,

               —

               s ohledem na články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na článek 325 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (2),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (3),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (4),

               —

               s ohledem na směrnici Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS (5),

               —

               s ohledem na směrnici Rady 2014/107/EU ze dne 9. prosince 2014, kterou se mění směrnice 2011/16/EU, pokud jde o povinnou automatickou výměnu informací v oblasti daní (6),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/91/EU ze dne 23. července 2014, kterou se mění směrnice 2009/65/ES o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), pokud jde o činnost depozitářů, zásady odměňování a sankce (7),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES, nařízení (ES) č. 1060/2009 a nařízení (EU) č. 1095/2010 (8),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 231/2013 ze dne 19. prosince 2012, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU, pokud jde o výjimky, obecné podmínky provozování činnosti, depozitáře, pákový efekt, transparentnost a dohled (9),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (10),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (11),

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 537/2014 ze dne 16. dubna 2014 o specifických požadavcích na povinný audit subjektů veřejného zájmu a o zrušení rozhodnutí Komise 2005/909/ES (12),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/56/EU ze dne 16. dubna 2014, kterou se mění směrnice 2006/43/ES o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek (13),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU ze dne 26. června 2013 o ročních účetních závěrkách, konsolidovaných účetních závěrkách a souvisejících zprávách některých forem podniků, o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES a o zrušení směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (14),

               —

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/17/EU ze dne 13. června 2012, kterou se mění směrnice Rady 89/666/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES a 2009/101/ES, pokud jde o propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků (15),

               —

               s ohledem na doporučení Komise 2012/771/EU ze dne 6. prosince 2012 týkající se opatření, která mají pobídnout třetí země k uplatňování minimálních standardů řádné správy v oblasti daní (16), a na doporučení Komise 2012/772/EU ze dne 6. prosince 2012 o agresivním daňovém plánování (17),

               —

               s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě ze dne 28. ledna 2016 nazvané Vnější strategie pro efektivní zdanění (COM(2016)0024),

               —

               s ohledem na článek 198 jednacího řádu,

               1.

               rozhodl o zřízení vyšetřovacího výboru pro prošetření údajných porušení a nesprávného úředního postupu při uplatňování právních předpisů Unie v souvislosti s praním peněz, vyhýbáním se daňovým povinnostem a daňovými úniky;

               2.

               rozhodl, že vyšetřovací výbor:

                           —

                           prošetří – vzhledem k povinnosti včasného a účinného provedení směrnice (EU) 2015/849 – údajné neúspěšné prosazení směrnice 2005/60/ES ze strany Komise a údajné nedostatečně účinné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států;

                           —

                           prošetří údajné neuplatňování správních sankcí a dalších správních opatření ze strany orgánů členských států na instituce, u nichž bylo zjištěno, že instituce nese odpovědnost za závažné porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě směrnice 2005/60/ES, jak požaduje směrnice 2013/36/EU;

                           —

                           prošetří – vzhledem k povinnosti včasného a účinného provedení a prosazení směrnice 2014/107/EU – údajné neúspěšné prosazení směrnice 2011/16/EU ze strany Komise a údajné nedostatečně účinné provedení této směrnice ze strany orgánů členských států, zejména čl. 9 odst. 1 této směrnice týkajícího se sdělení daňových informací jinému členskému státu z vlastního podnětu v případech, kdy se důvodně předpokládá, že může dojít ke zkrácení daně; za tímto účelem a pro šetření vycházející z jiných právních základů ohledně uvedených údajných porušení a nesprávného úředního postupu využije výbor přístupu ke všem příslušným dokumentům, včetně všech příslušných dokumentů Skupiny pro kodex chování, které získaly zvláštní výbory TAXE 1 a TAXE 2;

                           —

                           prošetří údajné neúspěšné prosazení článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, které jsou relevantní z hlediska oblasti působnosti šetření stanoveného v tomto rozhodnutí, ze strany členských států;

                           —

                           prošetří údajné neúspěšné prosazení směrnice 2014/91/EU ze strany Komise a údajné nedostatečné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států;

                           —

                           prošetří údajné neúspěšné prosazení směrnice 2011/61/EU a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 231/2013 ze strany Komise a údajné nedostatečné provedení a prosazení této směrnice a tohoto nařízení ze strany členských států;

                           —

                           prošetří údajné neúspěšné prosazení směrnice 2009/138/ES ze strany Komise a údajné nedostatečné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států;

                           —

                           prošetří – vzhledem k povinnosti včasného a účinného provedení nařízení (EU) č. 537/2014 a směrnice 2014/56/EU – údajné neúspěšné prosazení směrnice 2006/43/ES ze strany Komise a údajné nedostatečně účinné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států;

                           —

                           prošetří údajné nedostatečné provedení směrnice 2013/34/EU ve vnitrostátním právu členských států;

                           —

                           prošetří údajné neúspěšné prosazení směrnice 2012/17/EU ze strany Komise a údajné nedostatečně účinné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států;

                           —

                           prošetří možné porušení povinnosti loajální spolupráce zakotvené v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii jakýmkoli členským státem a jeho přidruženými a závislými územími, pokud je to z hlediska oblasti působnosti šetření stanoveného v tomto rozhodnutí relevantní; za tímto účelem zejména posoudí, zda k takovému porušení může dojít z důvodu údajného nepřijetí vhodných opatření, kterými by se předešlo provozování nástrojů, jež umožňují skrýt skutečné konečné vlastníky před finančními institucemi a dalšími zprostředkovateli, právními zástupci, poskytovateli svěřenských služeb a služeb pro obchodní společnosti, či fungování jakýchkoli jiných nástrojů a zprostředkovatelů umožňujících praní peněz, daňové úniky a vyhýbání se daňovým povinnostem v jiných členských státech (včetně prošetření úlohy svěřenských fondů, společností s ručením omezeným s jediným společníkem a virtuálních měn), přičemž zohlední stávající pracovní programy, které již probíhají na úrovni členských států a jež mají řešit tyto problémy a zmírnit jejich dopad;

                           —

                           vydá v této věci doporučení, která uzná za nezbytná, a to i pokud jde o provádění výše uvedených doporučení Komise ze dne 6. prosince 2012 ze strany členských států týkajících se opatření, která mají pobídnout třetí země k uplatňování minimálních standardů řádné správy v oblasti daní, a agresivního daňového plánování, a rovněž posoudí nejnovější vývoj v otázce vnější strategie Komise pro efektivní zdanění a vyhodnotí vazby mezi právním rámcem Unie a členských států a daňovými systémy třetích zemí (např. dohody o zamezení dvojímu zdanění, dohody o výměně informací a dohody o volném obchodu) i úsilí, které bylo na mezinárodní úrovni (Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, G20, Finanční akční výbor a Organizace spojených národů) vynaloženo na propagaci transparentnosti informací o skutečném vlastnictví;

               3.

               rozhodl, že vyšetřovací výbor předloží svou závěrečnou zprávu do 12 měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí;

               4.

               rozhodl, že vyšetřovací výbor by měl při své práci zohlednit jakýkoli relevantní vývoj spadající do oblasti působnosti výboru, který nastane během jeho mandátu;

               5.

               rozhodl, že doporučeními, která vypracuje vyšetřovací výbor a zvláštní výbor TAXE 2, by se měly zabývat příslušné stálé výbory;

               6.

               rozhodl, že vyšetřovací výbor bude mít 65 členů;

               7.

               pověřuje svého předsedu, aby zajistil zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. L 113, 19.5.1995, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15.

      (3)  Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73.

      (4)  Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338.

      (5)  Úř. věst. L 64, 11.3.2011, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 359, 16.12.2014, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 186.

      (8)  Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 83, 22.3.2013, s. 1.

      (10)  Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1.

      (11)  Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87.

      (12)  Úř. věst. L 158, 27.5.2014, s. 77.

      (13)  Úř. věst. L 158, 27.5.2014, s. 196.

      (14)  Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 19.

      (15)  Úř. věst. L 156, 16.6.2012, s. 1.

      (16)  Úř. věst. L 338, 12.12.2012, s. 37.

      (17)  Úř. věst. L 338, 12.12.2012, s. 41.