title: Rozhodnutí Komise ze dne 13. prosince 2012 , kterým se mění rozhodnutí 2007/134/ES, kterým se zřizuje Evropská rada pro výzkum

text:
               14.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 385/10

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 13. prosince 2012,
   kterým se mění rozhodnutí 2007/134/ES, kterým se zřizuje Evropská rada pro výzkum
   2012/C 385/06
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 1982/2006/ES ze dne 18. prosince 2006 o sedmém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013) (1), a zejména na články 2 a 3 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/972/ES ze dne 19. prosince 2006 o zvláštním programu „Myšlenky“, kterým se provádí sedmý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007–2013) (2), a zejména na čl. 4 odst. 2 a 3 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím 2007/134/ES ze dne 2. února 2007, kterým se zřizuje Evropská rada pro výzkum (3), zřídila Komise Evropskou radu pro výzkum (dále jen „ERV“) k provádění zvláštního programu „Myšlenky“. ERV tvoří nezávislá vědecká rada podporovaná specializovanou prováděcí strukturou a je zřízen do 31. prosince 2013.

               (2)

               Vědecká rada se skládá z nejuznávanějších vědců, inženýrů a akademických pracovníků jmenovaných Komisí, kteří jednají za svou osobu, nezávisle na cizích zájmech. Tvoří ji 22 členů a jedná podle mandátu daného článkem 3 rozhodnutí 2007/134/ES.

               (3)

               Rozhodnutím 2009/357/ES ze dne 27. dubna 2009, kterým se mění rozhodnutí 2007/134/ES, kterým se zřizuje Evropská rada pro výzkum (4), nahradila Komise tři členy, kteří odstoupili. Rozhodnutím 2011/12/EU ze dne 12. ledna 2011, kterým se mění rozhodnutí 2007/134/ES, kterým se zřizuje Evropská rada pro výzkum (5), nahradila Komise sedm členů, kterým skončilo funkční období

               (4)

               Deseti členům vědecké rady skončí mandáty dne 1. února a dne 26. dubna 2013 a je proto zapotřebí vědeckou radu postupně obnovit.

               (5)

               Postupné obnovení vědecké rady by se mělo provést podle ustanovení čl. 4 odst. 6 a 7 rozhodnutí 2007/134/ES, které mimo jiné uvádí, že členové jsou jmenováni na čtyřleté funkční období, jež může být jednou prodlouženo, a to na základě rotačního systému zajišťujícího kontinuitu práce vědecké rady, a že je-li však třeba zajistit postupnou obnovu vědecké rady, může být člen jmenován i na kratší období, než je stanovené maximum.

               (6)

               Ustanovení čl. 4 odst. 4 rozhodnutí 2007/134/ES stanoví, že členy jmenuje v budoucnosti Komise, jež přitom vychází z kvalifikačních předpokladů stanovených v příloze I uvedeného rozhodnutí; při jejich výběru postupuje nezávisle a transparentně a v dohodě s vědeckou radou; součástí výběru je i konzultace s vědeckou obcí a zpráva Parlamentu a Radě. Za tím účelem byla jako skupina odborníků zřízena stálá výběrová komise na vysoké úrovni složená z nezávislých odborníků s honorářem vypláceným z provozního rozpočtu zvláštního programu „Myšlenky“. Tato komise předložila doporučení týkající se postupného obnovení vědecké rady, která byla přijata.

               (7)

               Podle čl. 4 odst. 4 rozhodnutí 2007/134/ES bude jmenování členů v budoucnu zveřejňováno podle nařízení (ES) č. 45/2001 (6).

               (8)

               Rozhodnutí 2007/134/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Příloha II rozhodnutí 2007/134/EC se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 13. prosince 2012.

            Za Komisi

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 412, 30.12.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 54, 22.2.2007, s. 81.

      (3)  Úř. věst. L 57, 24.2.2007, s. 14.

      (4)  Úř. věst. L 110, 1.5.2009, s. 37.

      (5)  Úř. věst. L 9, 13.1.2011, s. 5.

      (6)  Úř. věst. L 8, 30.12.2006, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 23. ledna 2017 o jmenování člena Výboru pro vědu a techniku

text:
               27.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/10

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 23. ledna 2017
   o jmenování člena Výboru pro vědu a techniku
   (2017/C 27/07)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 134 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na stanovisko Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím 2013/412/Euratom (1) jmenovala Rada členy Výboru pro vědu a techniku (dále jen „výbor“) na období od 25. července 2013 do 24. července 2018.

               (2)

               Po odstoupení pana Franka-Petera WEISSE se ve výboru uvolnilo jedno místo člena. Proto by měl být jmenován nový člen na zbývající část funkčního období pana Franka-Petera WEISSE,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Uwe STOLL je jmenován členem Výboru pro vědu a techniku na dobu do 24. července 2018.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 23. ledna 2017.

            Za Radu

            předseda

         R. GALDES

      (1)  Rozhodnutí Rady 2013/412/Euratom ze dne 22. července 2013 o novém obsazení členů Výboru pro vědu a techniku a o zrušení rozhodnutí ze dne 13. listopadu 2012 o jmenování členů Výboru pro vědu a techniku (Úř. věst. L 205, 1.8.2013, s. 11).


title: Rozhodnutí Rady 2006/475/SZBP ze dne  12. června 2006  o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Gabonskou republikou o postavení sil pod vedením Evropské unie v Gabonské republice

text:
               8.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/42

         ROZHODNUTÍ RADY 2006/475/SZBP
   ze dne 12. června 2006
   o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Gabonskou republikou o postavení sil pod vedením Evropské unie v Gabonské republice
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada bezpečnosti Organizace spojených národů přijala dne 25. dubna 2006 rezoluci 1671 (2006), kterou se Evropská unie zmocňuje k dočasnému rozmístění sil (EUFOR RD Congo) na podporu mise MONUC v průběhu volebního procesu v Konžské demokratické republice. Rada bezpečnosti OSN dále požádala všechny členské státy OSN, zejména státy ležící v blízkosti Konžské demokratické republiky, aby poskytly veškerou podporu nezbytnou pro usnadnění rychlého nasazení sil EUFOR RD Congo, a aby zejména zajistily volný, nerušený a urychlený přesun pracovníků těchto sil, jakož i vybavení, zásob, materiálu a jiného zboží, včetně vozidel a náhradních dílů, určených pro jejich výlučnou a úřední potřebu, do Konžské demokratické republiky.

               (2)

               Dne 27. dubna 2006 přijala Rada společnou akci 2006/319/SZBP o vojenské operaci Evropské unie na podporu mise Organizace spojených národů v Konžské demokratické republice (MONUC) během volebního procesu (1) (EUFOR RD Congo).

               (3)

               V návaznosti na žádost generálního tajemníka, vysokého představitele ze dne 27. dubna 2006 vyjádřila vláda Gabonské republiky v dopise ze dne 18. května 2006 souhlas s umístěním sil pod vedením Evropské unie na území Gabonské republiky pro účely dané operace.

               (4)

               V návaznosti na zmocnění Rady ze dne 23. května 2005, v souladu s článkem 24 Smlouvy o Evropské unii, sjednalo předsednictví, kterému byl nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, Dohodu mezi Evropskou unií a Gabonskou republikou o postavení sil pod vedením Evropské unie v Gabonské republice.

               (5)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Gabonskou republikou o postavení sil pod vedením Evropské unie v Gabonské republice se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 12. června 2006.

            Za Radu

            předseda

         J. PRÖLL

      (1)  Úř. věst. L 116, 29.4.2006, s. 98.
    ---documentbreak---

               8.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/43

         PŘEKLAD
   DOHODA
   mezi Evropskou unií a Gabonskou republikou o postavení sil pod vedením Evropské unie v Gabonské republice
   EVROPSKÁ UNIE (EU)
   na straně jedné a
   GABONSKÁ REPUBLIKA, dále jen „hostitelský stát“
   na straně druhé,
   společně dále jen „strany“,
   BEROUCE V ÚVAHU:

               —

               rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1671 (2006) ze dne 25. dubna 2006;

               —

               společnou akci Rady 2006/319/SZBP ze dne 27. dubna 2006 o vojenské operaci Evropské unie na podporu mise Organizace spojených národů v Konžské demokratické republice (MONUC) během volebního procesu (1) (EUFOR RD Congo);

               —

               že touto dohodou nejsou dotčena práva a povinnosti stran podle mezinárodních smluv a jiných nástrojů, kterými se zřizují mezinárodní soudní dvory a tribunály, včetně statutu Mezinárodního trestního soudu,

         SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Oblast působnosti a definice
   1.   Tato dohoda se vztahuje na síly pod vedením Evropské unie a jejich pracovníky.
   2.   Tato dohoda se použije pouze na území hostitelského státu.
   3.   Pro účely této dohody se rozumí:

               a)

               „silami pod vedením Evropské unie“ (EUFOR) vojenské velitelství EU a kontingenty států přispívající k operaci, jejich vybavení a jejich dopravní prostředky;

               b)

               „operací“ příprava, zavedení, plnění a podpora vojenské mise podle mandátu vyplývajícího z rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1671 (2006) ze dne 25. dubna 2006;

               c)

               „velitelem sil EU“ velitel na místě působení nebo v hostitelském státě;

               d)

               „vojenským velitelstvím EU“ vojenské velitelství a jeho části v útvarech pod vedením vojenských velitelů EU, které provádějí vojenské velení operace a dohled nad ní;

               e)

               „kontingenty států“ jednotky a prvky patřící členským státům Evropské unie a dalším státům účastnícím se operace;

               f)

               „pracovníky EUFOR“ civilní a vojenští pracovníci přidělení k EUFOR, jakož i pracovníci určení pro přípravu operace a pracovníci na služební cestě za vysílající stát nebo orgán EU v rámci operace, kteří jsou přítomni na území hostitelského státu, pokud není v této dohodě stanoveno jinak, s výjimkou místních pracovníků a pracovníků zaměstnaných mezinárodními obchodními dodavateli;

               g)

               „místními pracovníky“ pracovníci, kteří jsou státními příslušníky hostitelského státu nebo mají v hostitelskému státě trvalé bydliště;

               h)

               „zařízeními“ veškeré prostory, ubytování a pozemky potřebné pro EUFOR a pracovníky EUFOR;

               i)

               „vysílajícím státem“ stát, který pro EUFOR poskytuje kontingent státu.

         Článek 2
   Obecná ustanovení
   1.   EUFOR a pracovníci EUFOR dodržují právní a správní předpisy hostitelského státu a zdrží se veškerého jednání nebo činnosti neslučitelných s cíli operace.
   2.   EUFOR pravidelně informuje vládu hostitelského státu o počtu pracovníků EUFOR umístěných na území hostitelského státu.
   Článek 3
   Identifikace
   1.   Pracovníci EUFOR musí mít vždy při sobě pas nebo vojenskou knížku.
   2.   Vozidla, letadla, plavidla a další dopravní prostředky EUFOR jsou opatřeny charakteristickým identifikačním označením EUFOR nebo registračními tabulkami, ohlášenými příslušným úřadům hostitelského státu.
   3.   EUFOR má právo na svých zařízeních, vozidlech a dalších dopravních prostředcích vyvěsit vlajku Evropské unie a používat označení, jako jsou vojenské znaky, nápisy a oficiální symboly. Uniformy pracovníků EUFOR jsou označeny rozeznávacím znakem EUFOR. Na zařízeních, vozidlech a dalších dopravních prostředcích a na uniformách EUFOR mohou podle rozhodnutí velitele sil EU být zobrazeny státní vlajky nebo znaky jednotlivých kontingentů států.
   Článek 4
   Překračování hranic a pohyb na území hostitelského státu
   1.   Pracovníci EUFOR vstupují na území hostitelského státu pouze po předložení dokladů uvedených v čl. 3 odst. 1 nebo, v případě prvního vstupu, příkazu k jednotlivému nebo hromadnému přesunu vydaného ze strany EUFOR. Následně při vstupu na území hostitelského státu, při jeho opouštění nebo při pohybu po něm nepodléhají pasovým a vízovým předpisům ani imigračním a celním kontrolám.
   2.   Pracovníci EUFOR nepodléhají předpisům hostitelského státu o registraci a kontrole cizích státních příslušníků, avšak nezískávají právo na pobyt nebo bydliště na území hostitelského státu.
   3.   Majetek a dopravní prostředky EUFOR, které vstupují na území hostitelského státu, jím projíždějí nebo je opouštějí za účelem podpory operace, nepodléhají požadavkům na předložení inventárních soupisů nebo jiné celní dokumentace, ani žádné kontrole.
   4.   Pracovníci EUFOR mohou na území hostitelského státu řídit motorová vozidla, plavidla a letadla, pokud mají platný vnitrostátní, mezinárodní nebo vojenský řidičský průkaz, popřípadě oprávnění k řízení lodě nebo pilotní licenci.
   5.   Pro účely operace udělí hostitelský stát EUFOR a pracovníkům EUFOR svobodu pohybu a svobodu cestování na svém území, včetně výsostných vod a vzdušného prostoru. Svoboda pohybu ve výsostných vodách hostitelského státu zahrnuje zastávky a kotvení za jakýchkoliv okolností.
   6.   Pro účely operace může EUFOR na území hostitelského státu, včetně jeho výsostných vod a vzdušného prostoru, provádět jakékoliv cvičení nebo výcvik se zbraněmi, jakož i startování nebo přistávání jakéhokoliv letadla nebo vojenského zařízení nebo jeho nakládání na palubu.
   7.   Pro účely operace se nepožaduje, aby ponorky EUFOR ve výsostných vodách hostitelského státu pluly na povrchu a aby byly označeny vlajkou.
   8.   Pro účely operace může EUFOR používat silnice, mosty, trajekty, letiště a přístavy bez placení cel, mýtného, daní nebo jiných poplatků. EUFOR není osvobozena od přiměřených poplatků za požadované a přijaté služby.
   Článek 5
   Výsady a imunity udělené EUFOR hostitelským státem
   1.   Zařízení EUFOR jsou nedotknutelná. Zástupci hostitelského státu do nich nevstoupí bez souhlasu velitele sil EU.
   2.   Zařízení EUFOR jsou nedotknutelná. Zástupci hostitelského státu do nich nevstoupí bez souhlasu velitele sil EU.
   3.   EUFOR a její vlastnictví a majetek, bez ohledu na jejich umístění a držitele, jsou vyňaty ze všech forem právních řízení.
   4.   Archivy a dokumenty EUFOR jsou vždy nedotknutelné, bez ohledu na jejich umístění.
   5.   Úřední korespondence EUFOR je nedotknutelná. Úřední korespondencí se rozumí veškerá korespondence týkající se operace a jejich funkcí.
   6.   Pokud jde o zboží zakoupené nebo dovážené, služby poskytované a zařízení používaná pro účely operace, je EUFOR osvobozena od všech státních, regionálních a obecních dávek, daní a podobných poplatků. EUFOR není osvobozena od dávek, daní a poplatků, pokud jde o platby za poskytnuté služby.
   7.   Hostitelský stát povolí vstup zboží pro operaci a udělí mu osvobození od veškerých cel, mýtného, daní a podobných poplatků, kromě poplatků za skladování, přepravu a jiné poskytnuté služby.
   Článek 6
   Výsady a imunity udělené pracovníkům EUFOR hostitelským státem
   1.   Pracovníci EUFOR nesmějí být žádnou formou zatčeni ani zadrženi.
   2.   Doklady, korespondence a majetek pracovníků EUFOR jsou nedotknutelné, s výjimkou exekučních opatření povolených podle odstavce 6.
   3.   Pracovníci EUFOR jsou za všech okolností vyňati z trestní pravomoci hostitelského státu.
   Vysílající stát nebo případně dotyčný orgán EU se může vynětí pracovníků EUFOR z trestní pravomoci vzdát. Toto vzdání se musí být vždy výslovné.
   4.   Pracovníci EUFOR jsou vyňati z občanské a správní pravomoci hostitelského státu, pokud jde o ústní nebo písemný projev a o veškeré jejich jednání při výkonu služebních povinností. Pokud je proti pracovníkům EUFOR zahájeno jakékoliv občanskoprávní řízení u jakéhokoliv soudu hostitelského státu, je to neprodleně oznámeno veliteli sil EU a příslušnému orgánu vysílajícího státu nebo dotyčného orgánu EU. Před započetím řízení před soudem velitel sil EU a příslušný orgán vysílajícího státu nebo dotyčný orgán EU dosvědčí soudu, zda se pracovník EUFOR daného jednání dopustil při výkonu služebních povinností.
   Pokud se pracovník jednání dopustil při výkonu služebních povinností, není řízení zahájeno a použije se článek 15. Pokud se jednání nedopustil při výkonu služebních povinností, může řízení pokračovat. Svědectví velitele sil EU a příslušného orgánu vysílajícího státu nebo dotyčného orgánu EU je pro pravomoc hostitelského státu závazné a hostitelský stát je nemůže napadnout.
   Je-li řízení zahájeno z podnětu pracovníka EUFOR, nelze se odvolávat na vynětí z pravomoci, pokud jde o jakýkoliv protinárok přímo související s hlavní žalobou.
   5.   Pracovníci EUFOR nemají povinnost vypovídat jako svědci.
   6.   Proti pracovníkům EUFOR nemohou být provedena exekuční opatření, s výjimkou případů, kdy je proti nim zahájeno občanskoprávní řízení nesouvisející s jejich služebními povinnostmi. Majetek pracovníků EUFOR, u kterého velitel sil EU dosvědčí, že je nezbytný pro plnění jejich služebních povinností, je chráněn před zabavením pro účely výkonu rozsudku, rozhodnutí nebo příkazu. Pracovníci EUFOR nepodléhají v občanském soudním řízení žádným omezením osobní svobody ani jiným omezujícím opatřením.
   7.   Vynětí pracovníků EUFOR z pravomoci hostitelského státu neznamená jejich vynětí z pravomoci vysílajícího státu.
   8.   Pracovníci EUFOR jsou, pokud jde o služby poskytované pro EUFOR, vyňati z působnosti předpisů o sociálním zabezpečení platných v hostitelském státě.
   9.   Pracovníci EUFOR jsou v hostitelském státě osvobozeni od všech forem zdanění platu a mzdy, které jim vyplácí EUFOR nebo vysílající státy, jakož i veškerých příjmů pocházejících odjinud než z hostitelského státu.
   10.   Hostitelský stát povolí, v souladu s právními a správními předpisy, které případně přijme, vstup předmětů určených pro osobní potřeby pracovníků EUFOR a udělí pro ně osvobození od veškerých cel, daní a souvisejících poplatků, kromě poplatků za skladování, přepravu a podobné služby.
   Osobní zavazadla pracovníků EUFOR jsou osvobozena od prohlídek, pokud neexistují vážné důvody pro domněnku, že obsahují předměty, které nejsou určeny pro osobní potřebu pracovníků EUFOR, nebo předměty, jejichž dovoz nebo vývoz je zakázán zákonem nebo regulován karanténními předpisy hostitelského státu. Prohlídka je prováděna pouze v přítomnosti dotčeného pracovníka EUFOR nebo zplnomocněného zástupce EUFOR.
   Článek 7
   Místní pracovníci
   Místní pracovníci požívají výsad a imunit pouze v rozsahu přiznaném hostitelským státem. Hostitelský stát však vykonává pravomoc nad pracovníky způsobem, který zbytečně nenarušuje výkon funkcí operace.
   Článek 8
   Trestní pravomoc
   Příslušné orgány vysílajícího státu mají právo vykonávat na území hostitelského státu veškerou trestní pravomoc a disciplinární pravomoci, které jim uděluje zákon vysílajícího státu, vůči všem pracovníkům EUFOR podléhajícím tomuto zákonu.
   Článek 9
   Uniforma a zbraně
   1.   Nošení uniformy se řídí předpisy přijatými velitelem sil EU.
   2.   Vojenští pracovníci EUFOR mohou nosit zbraně a střelivo pod podmínkou, že jsou k tomu zmocněni příkazem.
   Článek 10
   Podpora poskytovaná hostitelským státem a uzavírání smluv
   1.   Hostitelský stát souhlasí, že na žádost EUFOR poskytne pomoc při hledání vhodných zařízení.
   2.   Hostitelský stát v rámci svých možností bezplatně poskytne zařízení, která jsou v jeho vlastnictví, pokud jsou požadována pro provádění správních a provozních činností EUFOR.
   3.   Hostitelský stát poskytne v rámci svých možností a prostředků pomoc při přípravě, zavedení, plnění a podpoře operace.
   4.   Právo, jímž se řídí smlouvy uzavřené ze strany EUFOR v hostitelském státě, stanoví uvedené smlouvy.
   5.   Smlouva může stanovit, že pro spory vyplývající z plnění smlouvy se použije postup pro řešení sporů uvedený v čl. 15 odst. 3 a 4.
   Článek 11
   Změny zařízení
   1.   EUFOR má oprávnění stavět, měnit nebo jinak upravovat zařízení podle svých provozních požadavků.
   2.   Hostitelský stát nepožaduje od EUFOR za tyto stavby, změny nebo úpravy žádné odškodnění.
   Článek 12
   Zemřelí pracovníci EUFOR
   1.   Velitel sil EU má právo postarat se o repatriaci zemřelých pracovníků EUFOR, jakož i jejich osobního majetku, a přijmout za tím účelem vhodná opatření.
   2.   Pitva zemřelého pracovníka EUFOR se neuskuteční bez souhlasu příslušného státu a bez přítomnosti zástupce EUFOR nebo příslušného státu.
   3.   Hostitelský stát a EUFOR spolupracují v co nejširším rozsahu, aby zajistily bezodkladnou repatriaci zemřelých pracovníků EUFOR.
   Článek 13
   Bezpečnost EUFOR a vojenská policie
   1.   EUFOR je zmocněna přijímat nezbytná opatření k zajištění ochrany svých zařízení, včetně zařízení používaných při výcviku, proti jakémukoliv útoku nebo vniknutí z vnější.
   2.   Velitel sil EU může zřídit jednotku vojenské policie, aby udržovala pořádek v zařízeních EUFOR.
   3.   Jednotka vojenské policie může také, po konzultaci a ve spolupráci s vojenskou policií nebo policií hostitelského státu, působit mimo tato zařízení, aby zajistila udržování pořádku a kázně mezi pracovníky EUFOR.
   Článek 14
   Komunikace
   1.   EUFOR může instalovat a provozovat rádiové vysílače a přijímače i satelitní systémy. Spolupracuje s příslušnými úřady hostitelského státu s cílem předejít konfliktům v používání vhodných kmitočtů. Hostitelský stát poskytne bezplatný přístup k frekvenčnímu spektru.
   2.   EUFOR požívá práva na neomezenou komunikaci prostřednictvím rádia (včetně satelitních, mobilních a ručních radiových zařízení), telefonu, telegrafu, faxu a jiných prostředků, jakož i práva instalovat vybavení nezbytné pro udržování této komunikace v zařízeních EUFOR a mezi nimi, včetně kladení kabelů a pozemních vedení pro účely operace.
   3.   Ve svých zařízeních může EUFOR provést úpravy nezbytné pro doručování poštovních zásilek určených EUFOR nebo pracovníkům EUFOR a poštovních zásilek jimi odesílaných.
   Článek 15
   Nároky uplatňované v případě smrti, zranění, poškození a ztráty
   1.   EUFOR a pracovníci EUFOR neodpovídají za škodu na soukromém nebo veřejném majetku ani za jeho ztrátu vzniklou v důsledku činností souvisejících s ochranou EUFOR.
   2.   S cílem dosáhnout mimosoudního narovnání se nároky uplatňované v případě škody na soukromém nebo veřejném majetku nebo v případě jeho ztráty nespadající pod odstavec 1 a nároky uplatňované v případě smrti nebo zranění osob nebo v případě škody na majetku EUFOR či jeho ztráty předávají EUFOR prostřednictvím příslušných orgánů hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené právnickými nebo fyzickými osobami z hostitelského státu, anebo příslušným orgánům hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené ze strany EUFOR.
   3.   Pokud není možné dosáhnout mimosoudního narovnání, je nárok předán výboru pro stížnosti, který se skládá ze stejného počtu zástupců EUFOR a zástupců hostitelského státu. Narovnání je dosaženo vzájemnou dohodou.
   4.   Pokud není možné dosáhnout narovnání v rámci výboru pro stížnosti, je spor:

               a)

               u nároků do výše 40 000 EUR včetně řešen diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU;

               b)

               u nároků převyšujících částku uvedenou v písmenu a) předložen rozhodčímu soudu, jehož nález je závazný.

         5.   Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců, z nichž jednoho jmenuje hostitelský stát, dalšího jmenuje EUFOR a třetího jmenují společně hostitelský stát a EUFOR. Pokud některá ze stran nejmenuje rozhodce do dvou měsíců nebo nelze-li dosáhnout dohody mezi hostitelským státem a EUFOR o jmenování třetího rozhodce, jmenuje daného rozhodce předseda Soudního dvora Evropských společenství.
   6.   EUFOR a správní orgány hostitelského státu uzavřou správní ujednání, kterým se určí pravomoci výboru pro stížnosti a rozhodčího soudu, jednací řády těchto orgánů a podmínky, za kterých je možné uplatňovat nároky.
   Článek 16
   Spolupráce a spory
   1.   Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s prováděním této dohody jsou zkoumány společně zástupci EUFOR a příslušnými orgány hostitelského státu.
   2.   Není-li dosaženo předchozí dohody, řeší se spory o výklad nebo provádění této dohody výhradně diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU.
   Článek 17
   Jiná ustanovení
   1.   Kdykoli tato dohoda odkazuje na výsady, imunity a práva EUFOR a pracovníků EUFOR, odpovídá za jejich plnění a dodržování příslušnými místními orgány hostitelského státu vláda hostitelského státu.
   2.   Žádné ustanovení této dohody nemá za cíl odchýlit se od práv, které může mít kterýkoli členský stát EU nebo kterýkoli jiný stát podílející se na EUFOR podle jiných dohod, a ani tak nesmí být vykládáno.
   Článek 18
   Prováděcí opatření
   Pro účely provádění této dohody mohou být provozní, správní a technické záležitosti předmětem samostatných ujednání, která budou uzavřena mezi velitelem sil EU a správními orgány hostitelského státu.
   Článek 19
   Vstup v platnost a ukončení
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu a zůstává v platnosti do dne odjezdu poslední složky EUFOR a posledních pracovníků EUFOR, oznámeného ze strany EUFOR.
   2.   Bez ohledu na odstavec 1 se čl. 4 odst. 8, čl. 5 odst. 1, 2, 3, 6 a 7, čl. 6 odst. 1, 3, 4, 6, 8, 9 a 10, čl. 10 odst. 2, článek 11 a článek 15 považují za platné ode dne rozmístění prvních pracovníků EUFOR, pokud tento den předchází dni vstupu této dohody v platnost.
   3.   Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou mezi stranami.
   4.   Ukončení této dohody se nedotkne žádných práv nebo povinností vyplývajících z plnění této dohody před tímto ukončením.

      V Libreville dne 16. června 2006 ve čtyřech vyhotoveních v jazyce francouzském.

            Za Evropskou unii

            Za hostitelský stát

      (1)  Úř. věst. L 116, 29.4.2006, s. 98.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1150/2007/ES ze dne 25. září 2007 , kterým se na období let 2007–2013 zavádí zvláštní program Drogová prevence a informovanost o drogách jako součást obecného programu Základní práva a spravedlnost

text:
               3.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 257/23

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1150/2007/ES
   ze dne 25. září 2007,
   kterým se na období let 2007–2013 zavádí zvláštní program „Drogová prevence a informovanost o drogách“ jako součást obecného programu „Základní práva a spravedlnost“
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 152 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Smlouva stanoví, že při vymezování a provádění všech politik a činností Společenství by měla být zajištěna vysoká úroveň ochrany lidského zdraví. Jsou vyžadovány činnosti Společenství, aby zahrnuly přínos k dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví.

               (2)

               Činnost Společenství by měla doplňovat politiky členských států ke zlepšování veřejného zdraví, odstraňování příčin ohrožení lidského zdraví a omezování škod na zdraví spojených se závislostí na drogách, včetně politik pro informovanost a prevenci.

               (3)

               Vzhledem k tomu, že nemocnost a úmrtnost spojená s drogovou závislostí postihuje podle výzkumů značný počet evropských občanů, představují škody na zdraví související s drogovou závislostí významný problém z hlediska veřejného zdraví.

               (4)

               Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o výsledcích konečného vyhodnocení protidrogové strategie a protidrogového akčního plánu EU (2000–2004) upozornilo na potřebu pravidelné účasti občanské společnosti na vytváření politik EU v oblasti drog.

               (5)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1786/2002/ES ze dne 23. září 2002, kterým se přijímá akční program Společenství v oblasti veřejného zdraví (2003–2008) (4), zahrnuje vývoj strategií a opatření proti drogové závislosti, což je jedním z důležitých zdravotních faktorů souvisejících s životním stylem.

               (6)

               V doporučení 2003/488/ES ze dne 18. června 2003 o prevenci a omezení škod na zdraví spojených s drogovou závislostí (5) Rada doporučila členským státům, aby prevenci drogové závislosti a omezování souvisejících rizik zařadily mezi své cíle v oblasti veřejného zdraví a aby v souladu s tím vypracovaly a prováděly komplexní strategie.

               (7)

               V prosinci roku 2004 schválila Evropská rada protidrogovou strategii EU na období 2005–2012, která zahrnuje všechny činnosti Evropské unie související s drogami a stanoví hlavní cíle. K těmto cílům patří dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví, tělesné a duševní pohody a sociální soudržnosti prostřednictvím prevence a omezování užívání drog, závislosti a škodlivých účinků drog na zdraví a společnost.

               (8)

               Rada přijala protidrogový akční plán EU na období 2005–2008 (6) jako rozhodující nástroj k převedení protidrogové strategie EU na období 2005–2012 do konkrétních akcí. Konečným cílem akčního plánu je výrazně snížit výskyt užívání drog mezi obyvatelstvem a omezit společenské a zdravotní škody způsobované užíváním nedovolených drog a obchodem s nimi.

               (9)

               Zvláštní program „Drogová prevence a informovanost o drogách“ zavedený tímto rozhodnutím (dále jen „program“) je zaměřen na provádění cílů stanovených v protidrogové strategii EU na období 2005–2012 a v protidrogovém akčním plánu EU na období 2005–2008 a 2009–2012 podporou projektů zaměřených na prevenci užívání drog, a to též zaměřením se na omezování škodlivých účinků drog a metody léčby podle nejnovějších vědeckých poznatků.

               (10)

               Je důležité a nezbytné uvědomit si závažné bezprostřední i dlouhodobé důsledky drog pro zdraví, duševní a sociální vývoj včetně rovných příležitostí dotyčných osob, pro jednotlivce, rodiny a společenství lidí, a také je třeba si uvědomit vysoké sociální a hospodářské náklady pro společnost jako celek.

               (11)

               Zvláštní pozornost by se měla věnovat prevenci užívání drog mezi mladými lidmi, kteří jsou nejzranitelnější skupinou obyvatelstva. Hlavním úkolem prevence je podpora mladých lidí zaměřená na osvojení zdravého životního stylu.

               (12)

               Evropské společenství může přinést přidanou hodnotu k akcím, které budou členské státy provádět v oblasti drogové prevence a informovanosti o drogách, včetně léčby a omezování škodlivých účinků drog, a to doplňováním těchto akcí a podporou součinnosti.

               (13)

               V souladu s čl. 7 odst. 3 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (7) by měla Komise pravidelně informovat Evropský parlament o činnosti výboru týkající se provádění tohoto programu. Evropský parlament by měl zejména obdržet návrh ročního programu, když je předložen řídícímu výboru. Evropský parlament by měl dále obdržet výsledky hlasování a stručné zápisy ze schůzí uvedeného výboru.

               (14)

               Měla by být zajištěna doplňkovost s odbornými znalostmi Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (dále jen „centrum“) využitím metodiky a osvědčených postupů vyvinutých centrem a jeho zapojením do přípravy ročního pracovního programu.

               (15)

               Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států z důvodu potřeby vyměňovat si informace na úrovni Společenství a šířit v rámci celého Společenství osvědčené postupy, a může jich být proto vzhledem k potřebě koordinovaného a víceoborového přístupu a z důvodu rozsahu a účinků programu lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto rozhodnutí nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.

               (16)

               Komise by měla s ohledem na význam viditelnosti financování Společenství vypracovat pokyny, které orgánům, nevládním organizacím, mezinárodním organizacím nebo jiným subjektům, které budou příjemcem grantu v rámci programu, umožní řádně potvrdit obdržení této podpory.

               (17)

               Toto rozhodnutí stanoví pro celou dobu trvání programu finanční krytí, které je pro rozpočtový orgán hlavní referenční hodnotou při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 37 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (8).

               (18)

               Je třeba použít nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (9), (dále jen „finanční nařízení“) a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (10), která chrání finanční zájmy Společenství, s přihlédnutím k zásadám jednoduchosti a jednotnosti ve výběru rozpočtových nástrojů, k omezení počtu případů, kdy si Komise ponechává přímou odpovědnost za jejich provádění a řízení, a k požadované proporcionalitě mezi objemem prostředků a administrativní zátěží související s jejich využíváním.

               (19)

               Měla by být rovněž přijata vhodná opatření k předcházení nesrovnalostem a podvodům a měly by být učiněny nezbytné kroky k vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (11), s nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (12) a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (13).

               (20)

               Pro granty na provozní výdaje vyžaduje finanční nařízení přijetí základního právního aktu.

               (21)

               Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES a u těchto opatření by se mělo rozlišovat mezi opatřeními, u kterých se použije řídící postup, a těmi, u kterých se použije poradní postup, přičemž v některých případech je v zájmu zvýšené účinnosti vhodnější použít poradní postup.

               (22)

               V zájmu zajištění účinného a včasného provádění programu by se toto rozhodnutí mělo použít od 1. ledna 2007,

         ROZHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Zavedení a oblast působnosti programu
   1.   Tímto rozhodnutím se zavádí program „Drogová prevence a informovanost o drogách“ (dále jen „program“) jako součást obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, jehož účelem je přispět k zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a omezování škodlivých účinků drog na zdraví.
   2.   Program zahrnuje období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013.
   Článek 2
   Obecné cíle
   Program má tyto obecné cíle:

               a)

               předcházet užívání drog, závislosti na drogách a škodlivým účinkům drog a omezovat je,

               b)

               přispívat k zlepšení informovanosti o užívání drog a

               c)

               podporovat provádění protidrogové strategie EU.

         Článek 3
   Konkrétní cíle
   Program má tyto konkrétní cíle:

               a)

               podporovat akce na nadnárodní úrovni zaměřené na

                           i)

                           vytváření víceoborových sítí,

                           ii)

                           rozšiřování základny poznatků, výměnu informací a určování a šíření osvědčených postupů, mimo jiné prostřednictvím odborné přípravy, studijních pobytů a výměny zaměstnanců,

                           iii)

                           zvýšení informovanosti o zdravotních a sociálních problémech způsobených užíváním drog a na podporu otevřeného dialogu za účelem lepšího porozumění drogové problematice a

                           iv)

                           podpůrná opatření zaměřená na předcházení užívání drog, včetně řešení otázky omezování škodlivých účinků drog a způsobů léčby podle nejnovějších vědeckých poznatků;

               b)

               zapojit občanskou společnost do provádění a rozvoje protidrogové strategie EU a akčních plánů EU a

               c)

               monitorovat a provádět konkrétní akce v rámci protidrogových akčních plánů na období 2005–2008 a 2009–2012 a vyhodnocovat jejich provádění. Evropský parlament je zapojen do procesu hodnocení účastí v řídící skupině Komise pro hodnocení.

         Článek 4
   Druhy akcí
   Za účelem sledování obecných a konkrétních cílů uvedených v článcích 2 a 3 podporuje program za podmínek stanovených v ročním pracovním programu uvedeném v čl. 9 odst. 2 tyto druhy akcí:

               a)

               konkrétní akce prováděné Komisí, například studie a výzkum, průzkumy veřejného mínění a šetření, tvorbu ukazatelů a společných metodik, shromažďování, zpracování a šíření údajů a statistik, semináře, konference a setkání odborníků, organizace veřejných kampaní a akcí, tvorbu a provoz internetových stránek, přípravu a šíření informačních materiálů, podporu a řízení sítí národních odborníků a analytické, monitorovací a hodnotící činnosti;

               b)

               specifické nadnárodní projekty v zájmu Společenství, předložené alespoň dvěma členskými státy nebo alespoň jedním členským státem a dalším státem, který je přistupující nebo kandidátskou zemí, za podmínek stanovených v ročním pracovním programu, nebo

               c)

               činnosti nevládních organizací nebo jiných subjektů sledujících cíl obecného evropského zájmu týkající se obecných cílů programu, a to za podmínek stanovených v ročním pracovním programu.

         Článek 5
   Účast
   Akcí programu se mohou účastnit tyto země:

               a)

               státy ESVO, které jsou smluvními stranami Dohody o EHP, a to v souladu s ustanoveními této dohody a

               b)

               kandidátské země a země západního Balkánu zapojené do procesu stabilizace a přidružení, a to v souladu s podmínkami pro účast těchto zemí na programech Společenství stanovenými v dohodách o přidružení nebo dodatkových protokolech k nim, které s těmito zeměmi byly nebo budou uzavřeny.

         K projektům se mohou přidružit kandidátské země, které se programu neúčastní, pokud to přispěje k jejich přípravě na přistoupení, nebo jiné třetí země nebo mezinárodní organizace neúčastnící se programu, pokud to poslouží cílům projektů.
   Článek 6
   Cílové skupiny
   1.   Program je zaměřen na všechny skupiny, které se přímo či nepřímo zabývají problematikou drog.
   2.   Pokud jde o drogy, ohroženými skupinami označenými za cílové jsou mládež, ženy, zranitelné skupiny a lidé žijící v sociálně znevýhodněných oblastech. K dalším cílovým skupinám patří mimo jiné učitelé a další pedagogičtí pracovníci, rodiče, sociální pracovníci, místní a vnitrostátní orgány, lékaři a ostatní zdravotníci, pracovníci v soudnictví, donucovací a vězeňské orgány, nevládní organizace, odbory a náboženské obce.
   Článek 7
   Přístup k programu
   Program je otevřen veřejným či soukromým organizacím a institucím (příslušným místním orgánům na vhodné úrovni, univerzitním katedrám a výzkumným střediskům) působícím v oblasti informování o užívání drog a drogové prevence, včetně omezování a způsobů léčby škodlivých účinků drog.
   Subjekty a organizace zaměřené na zisk mají přístup ke grantům poskytovaným v rámci programu pouze ve spojení s neziskovými nebo státními organizacemi.
   Článek 8
   Druhy opatření
   1.   Financování Společenstvím může mít tyto právní formy:

               a)

               granty nebo

               b)

               veřejné zakázky.

         2.   Granty Společenství se udělují na základě výzev k předkládání návrhů, s výjimkou řádně odůvodněných výjimečných případů, které jsou uvedeny ve finančním nařízení, a poskytují se prostřednictvím grantů na provozní náklady a grantů na akce.
   Roční pracovní program upřesní minimální podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty, a maximální míru spolufinancování.
   3.   Kromě toho jsou zpřístupněny výdaje na doprovodná opatření prostřednictvím veřejných zakázek, v jejichž rámci se z prostředků Společenství hradí nákup zboží a služeb. To se týká mimo jiné výdajů na informace a komunikaci, na přípravu, provádění, sledování, kontrolu a hodnocení projektů, politik, programů a právních předpisů.
   Článek 9
   Prováděcí opatření
   1.   Komise provádí finanční pomoc Společenství v souladu s finančním nařízením.
   2.   Pro plnění programu přijímá Komise v mezích obecných cílů uvedených v článku 2 roční pracovní programy, přičemž zohlední odborný posudek centra. Programy stanoví konkrétní cíle, tematické priority, popis doprovodných opatření uvedených v článku 8 a v případě potřeby i seznam jiných akcí.
   První roční pracovní program se přijme do 23. ledna 2008.
   3.   Roční pracovní programy se přijímají řídícím postupem podle čl. 10 odst. 3.
   4.   Při postupech vyhodnocování a udělování grantů na akce se zohlední mimo jiné tato kritéria:

               a)

               soulad navrhované akce s ročním pracovním programem, cíli stanovenými v článcích 2 a 3 a s druhy akcí stanovenými v článku 4;

               b)

               kvalita navrhované akce z hlediska její koncepce, uspořádání, prezentace a očekávaných výsledků;

               c)

               požadovaná částka, která má být financována Společenstvím, a její přiměřenost vzhledem k očekávaným výsledkům a

               d)

               dopad očekávaných výsledků na cíle stanovené v článcích 2 a 3 a na akce uvedené v článku 4.

         5.   Žádosti o granty na provozní náklady uvedené v čl. 4 písm. c) se hodnotí na základě

               a)

               souladu s cíli programu;

               b)

               kvality plánovaných činností;

               c)

               pravděpodobného multiplikačního účinku těchto činností na veřejnost;

               d)

               zeměpisného a sociálního dopadu prováděných činností;

               e)

               zapojení občanů do organizační struktury dotčených subjektů;

               f)

               poměru mezi náklady a přínosy navrhované činnosti.

         6.   Rozhodnutí týkající se navrhovaných akcí podle čl. 4 písm. a) přijímá Komise řídícím postupem podle čl. 10 odst. 3. Rozhodnutí týkající se projektů a činností podle čl. 4 písm. b) a c) přijímá Komise poradním postupem podle čl. 10 odst. 2.
   Rozhodnutí o žádostech o granty zahrnujících subjekty nebo organizace zaměřené na zisk přijímá Komise řídícím postupem podle čl. 10 odst. 3.
   Článek 10
   Výbor
   1.   Komisi je nápomocen výbor.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   3.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
   Článek 11
   Doplňkovost
   1.   Usiluje se o součinnost a doplňkovost s dalšími nástroji Společenství, zejména s obecným programem „Bezpečnost a ochrana svobod“, se sedmým rámcovým programem pro výzkum a rozvoj a s programem Společenství v oblasti veřejného zdraví. Bude zajištěna doplňkovost s metodikou a osvědčenými postupy vyvinutými centrem, zejména pokud jde o statistická hlediska informování o drogách.
   2.   Program může sdílet zdroje s jinými nástroji Společenství, zejména s obecnými programy „Bezpečnost a ochrana svobod“ a „Solidarita a řízení migračních toků“ a se sedmým rámcovým programem pro výzkumu a rozvoj, za účelem provádění akcí splňujících cíle všech uvedených programů.
   3.   Na akce financované podle tohoto rozhodnutí nelze získat finanční pomoc pro stejný účel z jiných finančních nástrojů Společenství. Komise vyžaduje, aby jí příjemci programu poskytli informace o finančních prostředcích obdržených ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a z jiných zdrojů, jakož i o podaných žádostech o financování.
   Článek 12
   Rozpočtové zdroje
   1.   Finanční krytí na provádění tohoto rozhodnutí v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 se stanoví na 21 350 000 EUR.
   2.   Rozpočtové zdroje vyčleněné na akce uvedené v programu se zanesou do ročních prostředků souhrnného rozpočtu Evropské unie. Dostupné roční prostředky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce.
   Článek 13
   Sledování
   1.   U každé akce financované programem Komise zajistí, aby příjemce podpory předložil technické a finanční zprávy o postupu prací a aby do tří měsíců od dokončení akce byla předložena také závěrečná zpráva. Formu a obsah těchto zpráv stanoví Komise.
   2.   Komise zajistí, aby byl ve smlouvách a dohodách vyplývajících z provádění programu stanoven zejména dohled a finanční kontrola ze strany Komise (nebo jakéhokoliv zástupce pověřeného Komisí), které jsou v případě potřeby prováděny přímo na místě, včetně namátkových kontrol, a audity Účetního dvora.
   3.   Komise od příjemce finanční pomoci vyžaduje, aby uchovával veškerou podkladovou dokumentaci o výdajích na danou akci k dispozici Komisi po dobu pěti let po provedení poslední platby na danou akci.
   4.   Na základě výsledků zpráv a kontrol na místě uvedených v odstavcích 1 a 2 Komise v případě potřeby upraví rozsah původně schválené finanční pomoci nebo podmínky jejího přidělení a případně také časový rozvrh plateb.
   5.   Komise podnikne veškeré další kroky potřebné k ověření, zda jsou financované akce prováděny řádně a v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a finančního nařízení.
   Článek 14
   Ochrana finančních zájmů Společenství
   1.   Komise zajistí, aby při provádění akcí financovaných na základě tohoto rozhodnutí byly chráněny finanční zájmy Společenství uplatněním preventivních opatření proti podvodům, korupci a jiným nedovoleným činnostem, a to pomocí účinných kontrol a vymáháním neoprávněně vyplacených částek, a v případě zjištění nesrovnalostí pomocí účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízením (ES) č. 1073/1999.
   2.   Pokud jde o akce Společenství financované na základě tohoto rozhodnutí, použije se nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 a nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 při jakémkoli porušení právního předpisu Společenství nebo jakémkoli nesplnění smluvní povinnosti stanovené na základě programu, vyplývajícím z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být z důvodu neoprávněného výdaje poškozen souhrnný rozpočet Evropské unie nebo rozpočty spravované Společenstvími.
   3.   Komise sníží, pozastaví nebo získá zpět částku finanční pomoci udělenou na akci, pokud shledá nesrovnalosti, včetně nesouladu s tímto rozhodnutím nebo individuálním rozhodnutím nebo smlouvou či dohodou, na základě kterých byla daná finanční pomoc udělena, nebo pokud vyjde najevo, že akce doznala bez souhlasu Komise změny, která je v rozporu s podstatou nebo prováděcími podmínkami daného projektu.
   4.   Pokud nebyly dodrženy lhůty nebo pokud pokrok učiněný při provádění akce opravňuje k udělení pouze části z přidělené finanční pomoci, požádá Komise příjemce této pomoci o předložení vyjádření ve stanovené lhůtě. Pokud příjemce neposkytne uspokojivou odpověď, Komise může zbývající část finanční pomoci zrušit a požadovat vrácení již vyplacených částek.
   5.   Komise zajistí, aby jakákoli neoprávněná platba byla Komisi vrácena. K částkám, které nejsou vráceny včas a v souladu s podmínkami stanovenými ve finančním nařízení, se přičte úrok.
   Článek 15
   Hodnocení
   1.   Program bude pravidelně monitorován tak, aby bylo možné sledovat provádění činností v jeho rámci.
   2.   Komise zajistí pravidelné a nezávislé externí hodnocení programu.
   3.   Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě

               a)

               výroční prezentaci o provádění programu;

               b)

               do 31. března 2011 průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění programu;

               c)

               do 30. srpna 2012 sdělení o pokračování programu a

               d)

               do 31. prosince 2014 zprávu s hodnocením ex post.

         Článek 16
   Zveřejňování projektů
   Komise každoročně zveřejní seznam projektů financovaných v rámci programu spolu se stručným popisem každého projektu.
   Článek 17
   Viditelnost
   Komise stanoví pokyny pro zajištění viditelnosti financování uděleného podle tohoto rozhodnutí.
   Článek 18
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2007, s výjimkou čl. 9 odst. 2 a 3 a čl. 10 odst. 3, které se použijí ode dne vstupu toto rozhodnutí v platnost.

      Ve Štrasburku dne 25. září 2007.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2006, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 192, 16.8.2006, s. 25.

      (3)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. prosince 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 23. července 2007 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a postoj Evropského parlamentu ze dne 6. září 2007 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (4)  Úř. věst. L 271, 9.10.2002, s. 1. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí č. 786/2004/ES (Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 7).

      (5)  Úř. věst. L 165, 3.7.2003, s. 31.

      (6)  Úř. věst. C 168, 8.7.2005, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (8)  Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (10)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES, Euratom) č. 478/2007 (Úř. věst. L 111, 28.4.2007, s. 13).

      (11)  Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1.

      (12)  Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2.

      (13)  Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 13. května 2003 o podpisu dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0457

Úřední věstník L 154 , 21/06/2003 S. 0079 - 0079

		Rozhodnutí Radyze dne 13. května 2003o podpisu dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael(2003/457/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 170 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rada rozhodnutím 1999/224/ES ze dne 22. února 1999 [1] uzavřela dohodu o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael, která vstoupila v platnost dnem 8. března 1999. Tato dohoda zapojuje Stát Izrael do všech činností specifických programů pátého rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace.(2) Ustanovení čl. 12 odst. 4 dohody stanoví, že "pokud Společenství přijme nový víceletý rámcový program pro výzkum a rozvoj, může být tato dohoda nově sjednána nebo obnovena za podmínek stanovených společnou dohodou".(3) Dne 5. listopadu 2002 Rada schválila vyjednávání za účelem obnovení stávající dohody a rovněž sjednání prozatímního provádění obnovené dohody. Toto prozatímní provádění by izraelským subjektům umožnilo podílet se na prvních výzvách k návrhům šestého rámcového programu.(4) Vyjednávání vyústilo v návrh dohody parafovaný zplnomocněnými zástupci obou smluvních stran dne 17. prosince 2002.(5) S výhradou případného uzavření k pozdějšímu dni je vhodné, aby dohoda parafovaná dne 17. prosince 2002 byla podepsána a aby byla přijata opatření pro její prozatímní provádění ode dne jejího podpisu,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Podpis dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael se schvaluje jménem Společenství s výhradou rozhodnutí Rady o uzavření uvedené dohody.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu jménem Evropského společenství s výhradou jejího uzavření.Článek 3Dohoda se okamžikem podpisu provádí prozatímně.V Bruselu dne 13. května 2003.Za RadupředsedaA.-A. Tsochatzopoulos[1] Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 50.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU, Euratom) 2015/1701 ze dne 29. dubna 2015 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu společného podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy na rozpočtový rok 2013

text:
               30.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/393

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU, EURATOM) 2015/1701
      ze dne 29. dubna 2015
      o udělení absolutoria za plnění rozpočtu společného podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy na rozpočtový rok 2013
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku společného podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy za rozpočtový rok 2013,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky společného podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy za rozpočtový rok 2013 spolu s odpověďmi společného podniku (1),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2013 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 17. února 2015 o udělení absolutoria společnému podniku za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2013 (05306/2015 – C8-0049/2015),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na článek 106a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3),

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na rozhodnutí Rady 2007/198/Euratom ze dne 27. března 2007 o založení společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy a o poskytnutí výhod tomuto podniku (5), zejména na čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6),

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o vzorovém finančním nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7),

                  —

                  s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0108/2015),

         1.

            uděluje absolutorium řediteli společného podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy za plnění rozpočtu společného podniku na rozpočtový rok 2013;

         2.

            předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

         3.

            pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli společného podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

               Předseda

            Martin SCHULZ

               Generální tajemník

            Klaus WELLE

         (1)  Úř. věst. C 452, 16.12.2014, s. 44.

         (2)  Úř. věst. C 452, 16.12.2014, s. 45.

         (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 90, 30.3.2007, s. 58.

         (6)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

         (7)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 29. března 1977, kterým se provádí rozhodnutí Rady 77/270/Euratom, kterým se Komise zmocňuje k tomu, aby za Euratom sjednávala půjčky za účelem přispění na financování jaderných elektráren

text:
Důležité právní upozornění

|

31977D0271

Úřední věstník L 088 , 06/04/1977 S. 0011 - 0011 Řecké zvláštní vydání: Kapitola 10 Svazek 1 S. 0121  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 3 S. 0026  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 12 Svazek 3 S. 0026  Finské zvláštní vydání: Kapitola 10 Svazek 1 S. 0013  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 10 Svazek 1 S. 0013

		Rozhodnutí Radyze dne 29. března 1977,kterým se provádí rozhodnutí Rady 77/270/Euratom, kterým se Komise zmocňuje k tomu, aby za Euratom sjednávala půjčky za účelem přispění na financování jaderných elektráren(77/271/Euratom)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,s ohledem na rozhodnutí Rady 77/270/Euratom ze dne 29. března 1977, kterým se Komise zmocňuje k tomu, aby za Euratom sjednávala půjčky za účelem přispění na financování jaderných elektráren [1],vzhledem k tomu, že maximální částka půjček, k jejichž sjednání za Evropské společenství pro atomovou energii je Komise zmocněna, by měla být stanovena na 500 milionů evropských zúčtovacích jednotek;vzhledem k tomu, že Komise by měla ve stanovený čas informovat Radu o tom, že celková částka uskutečněných operací dosáhla 300 milionů evropských zúčtovacích jednotek, aby Rada mohla s přihlédnutím k získaným zkušenostem rozhodnout o stanovení nové částky,ROZHODLA TAKTO:Jediný článekPůjčky uvedené v článku 1 rozhodnutí Rady 77/270/Euratom mohou být sjednávány do maximální celkové částky 500 milionů evropských zúčtovacích jednotek; evropská zúčtovací jednotka je definována v rozhodnutí Rady 75/250/EHS [2].Dosáhne-li celková hodnota uskutečněných operací částky 300 milionů evropských zúčtovacích jednotek, bude Komise informovat Radu, která co nejdříve jednomyslně rozhodne o stanovení nové částky.V Bruselu dne 29. března 1977.Za RadupředsedaT. Benn[1] Úř. věst. L 88, 6.4.1977, s. 9.[2] Úř. věst. L 104, 24.4.1975, s. 35.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí zástupců vlád členských států (EU, Euratom) 2017/1543 ze dne 6. září 2017 o jmenování jednoho soudce Tribunálu

text:
               14.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 236/22

         ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ (EU, Euratom) 2017/1543
   ze dne 6. září 2017
   o jmenování jednoho soudce Tribunálu
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 19 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 254 a 255 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména čl. 106a odst. 1 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 48 Protokolu č. 3 o statutu Soudního dvora Evropské unie, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2015/2422 (1), stanoví, že Tribunál se od 1. září 2016 skládá ze 47 soudců. Podle čl. 2 písm. b) uvedeného nařízení je funkční období sedmi dodatečných soudců stanoveno tak, že konec jejich funkčního období odpovídá částečným obměnám Tribunálu, ke kterým dojde ke dni 1. září 2019 a ke dni 1. září 2022.

               (2)

               V této souvislosti byl na místo dodatečného soudce Tribunálu navržen pan Geert DE BAERE.

               (3)

               Výbor zřízený článkem 255 Smlouvy o fungování Evropské unie vydal stanovisko k vhodnosti pana Geerta DE BAEREHO pro výkon funkce soudce Tribunálu.

               (4)

               Pan Geert DE BAERE by tedy měl být jmenován soudcem Tribunálu na období ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost do dne 31. srpna 2022,

         PŘIJALI TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Geert DE BAERE je jmenován soudcem Tribunálu na období ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost do dne 31. srpna 2022.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 6. září 2017.

            předsedkyně

         K. TAEL

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2015/2422 ze dne 16. prosince 2015, kterým se mění Protokol č. 3 o statutu Soudního dvora Evropské unie (Úř. věst. L 341, 24.12.2015, s. 14).