title: Jmenování člena Účetního dvora za Irsko - Eoin O’Shea Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 25. března 2010 o návrhu na jmenování Eoina O’Shea členem Účetního dvora (C7-0033/2010 – 2010/0812(NLE))

text:
               7.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               CE 4/71

         Čtvrtek, 25. března 2010Jmenování člena Účetního dvora za Irsko - Eoin O’Shea
   P7_TA(2010)0083
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 25. března 2010 o návrhu na jmenování Eoina O’Shea členem Účetního dvora (C7-0033/2010 – 2010/0812(NLE))
   2011/C 4 E/22
   (Konzultace)

      Evropský parlament,
   s ohledem na čl. 286 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, podle kterého Rada konzultovala s Parlamentem (C7-0033/2010),
   s ohledem na skutečnost, že na své schůzi dne 15. března 2010 vyslechl Výbor pro rozpočtovou kontrolu kandidáta Rady na člena Účetního dvora,
   s ohledem na článek 108 jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0043/2010),

               A.

               vzhledem k tomu, že Eoin O’Shea splňuje/nesplňuje podmínky stanovené v čl. 286 odst. 1 Smlouvy o fungování EU,

               1.

               souhlasí se jmenováním Eoina O’Shea členem Účetního dvora;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě a pro informaci Účetnímu dvoru a ostatním orgánům a institucím Evropské unie a orgánům kontroly účetnictví členských států.


title: 2005/523/: Rozhodnutí Rady ze dne 30. května 2005, kterým se schvaluje přistoupení Evropského společenství k Mezinárodní úmluvě na ochranu nových odrůd rostlin, ve znění revidovaném v Ženevě dne 19. března 1991

text:
               22.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 192/63

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 30. května 2005,
   kterým se schvaluje přistoupení Evropského společenství k Mezinárodní úmluvě na ochranu nových odrůd rostlin, ve znění revidovaném v Ženevě dne 19. března 1991
   (2005/523/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Mezinárodní úmluva na ochranu nových odrůd rostlin (dále jen „úmluva UPOV“), přijatá v Ženevě dne 19. března 1991, poskytuje šlechtitelům nových odrůd rostlin na základě souboru jednotných a jasně vymezených zásad výhradní vlastnické právo.

               (2)

               Pravomoc Společenství uzavírat mezinárodní dohody nebo smlouvy či k nim přistupovat není pouze výslovně dána Smlouvou, ale může vyplývat z jiných ustanovení Smlouvy a aktů přijatých na jejich základě ustanovení orgány Společenství.

               (3)

               Předmět úmluvy UPOV rovněž spadá do oblasti působnosti stávajících předpisů Společenství v dané oblasti.

               (4)

               Z toho vyplývá, že schválení úmluvy UPOV je záležitostí jak Společenství, tak jeho členských států.

               (5)

               Pokud jde o otázky spadající do pravomoci Společenství, měla by být úmluva UPOV schválena jeho jménem,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Revidované znění úmluvy UPOV se schvaluje jménem Společenství, pokud jde o otázky spadající do jeho pravomoci.
   2.   Revidované znění úmluvy UPOV a prohlášení Evropského společenství se připojují k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné jménem Společenství uložit listinu o přistoupení u generálního tajemníka Mezinárodní unie pro ochranu nových odrůd rostlin.
   Článek 3
   Za každý rozpočtový rok zaplatí Společenství dobrovolný příspěvek odpovídající počtu příspěvkových jednotek uvedenému v prohlášení v příloze za podmínek v něm uvedených a v mezích stanovených pro tento účel v souhrnném rozpočtu Společenství.

      V Bruselu dne 30. května 2005.

            Za Radu

            předseda

         F. BODEN

      AKT Z ROKU 1991
      MEZINÁRODNÍ ÚMLUVA NA OCHRANU NOVÝCH ODRŮD ROSTLIN
      ze dne 2. prosince 1961
      ve znění revidovaném v Ženevě dne 10. listopadu 1972, dne 23. října 1978 a dne 19. března 1991
      SEZNAM ČLÁNKŮ

                     Hlava I:

                  Základní pojmy

                  Článek 1:

               Základní pojmy

                     Hlava II:

                  Základní povinnosti smluvních stran

                  Článek 2:

               Základní povinnosti smluvních stran

                  Článek 3:

               Chráněné rody a druhy

                  Článek 4:

               Postavení státních příslušníků smluvních stran

                     Hlava III:

                  Podmínky pro udělení práva šlechtitele

                  Článek 5:

               Podmínky ochrany

                  Článek 6:

               Novost

                  Článek 7:

               Odlišnost

                  Článek 8:

               Uniformita

                  Článek 9:

               Stálost

                     Hlava IV:

                  Žádost o udělení práv šlechtitele

                  Článek 10:

               Podání žádostí

                  Článek 11:

               Právo přednosti

                  Článek 12:

               Přezkoumání žádosti

                  Článek 13:

               Prozatímní ochrana

                     Hlava V:

                  Právo šlechtitele

                  Článek 14:

               Rozsah práv šlechtitele

                  Článek 15:

               Výjimky z práv šlechtitele

                  Článek 16:

               Vyčerpání práva šlechtitele

                  Článek 17:

               Omezení výkonu práva šlechtitele

                  Článek 18:

               Opatření na regulaci obchodní činnosti

                  Článek 19:

               Trvání práva šlechtitele

                     Hlava VI:

                  Název odrůdy

                  Článek 20:

               Název odrůdy

                     Hlava VII:

                  Neplatnost a zrušení práva šlechtitele

                  Článek 21:

               Neplatnost práva šlechtitele

                  Článek 22:

               Zrušení práva šlechtitele

                     Hlava VIII:

                  Unie

                  Článek 23:

               Členové

                  Článek 24:

               Právní statut a sídlo

                  Článek 25:

               Orgány

                  Článek 26:

               Rada

                  Článek 27:

               Úřad Unie

                  Článek 28:

               Jazyky

                  Článek 29:

               Financování

                     Hlava IX:

                  Uplatňování Úmluvy; další smlouvy

                  Článek 30:

               Uplatňování Úmluvy

                  Článek 31:

               Vztahy mezi smluvními stranami a státy vázanými předchozími Akty

                  Článek 32:

               Zvláštní smlouvy

                     Hlava X:

                  Závěrečná ustanovení

                  Článek 33:

               Podpis

                  Článek 34:

               Ratifikace, přijetí nebo schválení Úmluvy; přistoupení k Úmluvě

                  Článek 35:

               Výjimky

                  Článek 36:

               Výměna informací týkajících se legislativy, chráněných rodů a druhů; zveřejňování informací

                  Článek 37:

               Počátek platnosti; ukončení platnosti dřívějších Aktů

                  Článek 38:

               Revize Úmluvy

                  Článek 39:

               Vypovězení Úmluvy

                  Článek 40:

               Zachování stávajících práv

                  Článek 41:

               Původní a úřední text Úmluvy

                  Článek 42:

               Funkce depozitáře
            HLAVA I
      ZÁKLADNÍ POJMY
      Článek 1
      Základní pojmy
      Pro účely této Úmluvy:

                  i)

                  „tato Úmluva“ představuje stávající (1991) Mezinárodní úmluvu o ochraně nových odrůd rostlin,

                  ii)

                  „Akt 1961/1972“ představuje Mezinárodní úmluvu o ochraně nových odrůd rostlin z 2. prosince 1961 ve znění dodatku ze dne 10. listopadu 1972,

                  iii)

                  „Akt 1978“ představuje Mezinárodní úmluvu o ochraně nových odrůd rostlin ze dne 23. října 1978,

                  iv)

                  „šlechtitel“ znamená

                              —

                              osobu, která vyšlechtila nebo objevila nebo vyvinula určitou odrůdu,

                              —

                              osobu, která je zaměstnavatelem výše zmíněné osoby nebo pro kterou tato osoba vykonává práci na smluvním základě podle zákonů platných v zemi, jež je smluvní stranou,
                              nebo

                              —

                              oprávněný nástupce první nebo případně druhé výše jmenované osoby,

                  v)

                  „právo šlechtitele“ znamená právo šlechtitele stanovené touto Úmluvou,

                  vi)

                  „odrůda“ znamená skupinu rostlin náležející k nejnižšímu stupni botanického třídění, jenž může být, bez ohledu na to, zda jsou zcela splněny podmínky pro udělení práva šlechtitele,

                              —

                              určena vyjádřením charakteristik vyplývajících z daného genotypu nebo kombinace genotypů,

                              —

                              odlišena od jiné skupiny rostlin alespoň jednou uvedenou charakteristikou
                              a

                              —

                              považována za jednotku rozmnožovatelnou beze změny,

                  vii)

                  „smluvní strana“ představuje stát nebo mezivládní organizaci, která přistoupila k této Úmluvě,

                  viii)

                  „území“, ve vztahu k smluvním stranám znamená v případě, kdy je smluvní stranou stát, území tohoto státu a tam, kde je smluvní stranou mezivládní organizace, území, na které se vztahuje zakládající smlouva této mezivládní organizace,

                  ix)

                  „úřady“ znamenají úřady uvedené v čl. 30 odst. 1 bod ii),

                  x)

                  „Unie“ znamená Unii pro ochranu nových odrůd rostlin založenou Aktem 1961 a dále zmíněnou v Aktu 1972, Aktu 1978 a v této Úmluvě,

                  xi)

                  „člen Unie“ znamená účastnický stát Aktu 1961/1972 nebo Aktu 1978 nebo smluvní stranu.

            HLAVA II
      ZÁKLADNÍ POVINNOSTI SMLUVNÍCH STRAN
      Článek 2
      Základní povinnosti smluvních stran
      Každá smluvní strana uděluje a chrání práva šlechtitele.
      Článek 3
      Chráněné rody a druhy
      1.   (Státy, které již jsou členy Unie) Každá smluvní strana, která je vázána Aktem 1961/1972 nebo Aktem 1978, je povinna uplatňovat ustanovení této Úmluvy,

                  i)

                  k datu převzetí závazků vyplývajících z této Úmluvy na všechny rody a druhy rostlin, na které se tato ustanovení vztahují, a k určenému datu uplatňovat ustanovení Aktu 1961/1972 nebo Aktu 1978
                  a

                  ii)

                  nejdéle do pěti let od data převzetí závazků na všechny rody a druhy rostlin.

            2.   (Noví členové Unie) Každá smluvní strana, která není vázána Aktem 1961/1972 nebo Aktem 1978, je povinna uplatňovat ustanovení této Úmluvy,

                  i)

                  k datu převzetí závazků vyplývajících z této Úmluvy na nejméně 15 rodů nebo druhů rostlin
                  a

                  ii)

                  nejdéle do deseti let od data převzetí závazků na všechny rody nebo druhy rostlin.

            Článek 4
      Postavení státních příslušníků smluvních stran
      1.   (Postavení) Aniž by byla dotčena práva uvedená v této Úmluvě, mají státní příslušníci smluvních stran stejně jako osoby s registrovaným sídlem na území smluvní strany, pokud jde o poskytnutí a ochranu práv šlechtitele, na území smluvních stran stejné postavení, jaké je poskytováno nebo případně bude poskytnuto v budoucnu na základě zákonů každé další smluvní straně ve vztahu k jejím státním příslušníkům, za předpokladu, že tito státní příslušníci, domácí fyzické nebo právnické osoby vyhovují podmínkám a formalitám na ně kladeným.
      2.   („Státní příslušníci“) Pro účely předešlého odstavce se „státními příslušníky“ rozumí tam, kde je smluvní stranou stát, příslušníci tohoto státu a tam, kde je smluvní stranou mezivládní organizace, příslušníci států, které jsou členy této organizace.
      HLAVA III
      PODMÍNKY PRO UDĚLENÍ PRÁVA ŠLECHTITELE
      Článek 5
      Podmínky ochrany
      1.   (Kritéria, která mají být splněna) Právo šlechtitele bude uděleno za podmínky, že odrůda je:

                  i)

                  nová,

                  ii)

                  odlišná,

                  iii)

                  uniformní
                  a

                  iv)

                  stálá.

            2.   (Další podmínky) Udělení práva šlechtitele není podmíněno splněním žádných dalších nebo jiných podmínek za předpokladu, že odrůda je pojmenována v souladu s ustanoveními článku 20, že žadatel vyhovuje formálním zákonným požadavkům té smluvní strany, u jejíž úřadů byla přihláška podána, a že zaplatí požadovaný poplatek.
      Článek 6
      Novost
      1.   (Kritérium) Odrůda je považována za novou, jestliže k datu podání žádosti o právo šlechtitele nebyl dosud prodán nebo jinak poskytnut jiným osobám šlechtitelem nebo s jeho souhlasem rozmnožovací nebo sklizený materiál dané odrůdy za účelem jejího využití

                  i)

                  na území smluvní strany, která zaregistrovala žádost, dříve než jeden rok před tímto datem
                  a

                  ii)

                  na území jiném, než je území smluvní strany, na kterém byla přihláška podána, dříve než čtyři nebo v případě dřevin nebo vinné révy dříve než šest let před uvedeným datem.

            2.   (Nové vytvořené odrůdy) Tam, kde smluvní strana použije tuto Úmluvu na rody nebo druhy rostlin, na které se dříve nevztahovala tato Úmluva nebo některý předešlý Akt, může poskytnout pro tyto nově vytvořené odrůdy ochranu takového rozsahu, jež by vyhovovala podmínkám novosti, jak jsou definovány v odstavci 1, a to i v případě, že dojde k prodeji nebo k poskytnutí těchto materiálů jiným subjektům dříve, než dovolují omezení stanovená v tomto odstavci.
      3.   („Území“ v určitých případech) Pro účely odstavce 1 mohou všechny smluvní strany, které jsou členskými státy jedné a té samé mezivládní organizace, jednat společně tam, kde to předpisy organizace vyžadují, aby přizpůsobily právní akty na území členských států této organizace právním aktům platným na svém území a aby, pokud tak učiní, tuto skutečnost oznámily generálnímu tajemníkovi.
      Článek 7
      Odlišnost
      Odrůda je považována za odlišnou, jestliže se zřetelně odlišuje od kterékoliv jiné odrůdy, jejíž existence je v době registrace žádosti všeobecně známa. Zejména podání žádosti o udělení práv šlechtitele nebo o zaregistrování jakékoliv odrůdy v úředním registru odrůd, v kterékoliv zemi, bude považováno za skutečnost, že tato odrůda je obecně známa k datu podání žádosti za předpokladu, že tato žádost vede k udělení práva šlechtitele nebo k zaregistrování této dotčené odrůdy do úředního registru odrůd.
      Článek 8
      Uniformita
      Odrůda je považována za uniformní, jestliže s přihlédnutím ke změnám, které lze očekávat v důsledku zvláštností jejího množení, je dostatečně jednotná ve významných znacích.
      Článek 9
      Stálost
      Odrůda je považována za stálou, jestliže její významné charakteristické rysy zůstávají po opakovaném rozmnožování nebo v případě zvláštního rozmnožovacího cyklu na konci tohoto cyklu nezměněny.
      HLAVA IV
      ŽÁDOST O UDĚLENÍ PRÁV ŠLECHTITELE
      Článek 10
      Podání žádosti
      1.   (Podání první žádosti) Šlechtitel si může zvolit smluvní stranu, u jejíž úřadů podá první žádost o udělení práva šlechtitele.
      2.   (Lhůta pro podání další žádosti) Šlechtitel může požádat úřady dalších smluvních stran o udělení práv šlechtitele, aniž by čekal na udělení práv šlechtitele úřadem té smluvní strany, kde byla podána jeho první žádost.
      3.   (Nezávislost ochrany) Žádná smluvní strana neodmítne udělit právo šlechtitele nebo omezit jeho trvání z důvodu, že dosud nebylo požádáno o ochranu stejné odrůdy, žádost byla odmítnuta nebo ochrana zanikla v jiném státě nebo mezivládní organizaci.
      Článek 11
      Právo přednosti
      1.   (Právo, jeho trvání) Každý šlechtitel, který řádně podal žádost o ochranu odrůdy v jedné ze smluvních stran („první žádost“), má pro účely podání žádosti o udělení šlechtitelského práva na stejnou odrůdu u úřadů jakékoliv smluvní strany („následující žádost“) právo přednosti po období 12 měsíců. Toto období se počítá od data podání první žádosti. Den podání se do tohoto období nezapočítává.
      2.   (Vymáhání práva) Z důvodů vlastního prospěchu z přednostního práva musí šlechtitel v následné žádosti uplatnit nárok na prioritu první žádosti. Úřad, u něhož byla následná žádost podána, může vyžadovat, aby šlechtitel předložil do tří měsíců od data registrace následné žádosti kopie dokumentů, na jejichž základě byla podána první žádost, kopie musí být ověřeny úřadem, u kterého byla žádost podána, a musí být přiloženy vzorky nebo jiné důkazy, že odrůda, která je předmětem obou žádostí, je totožná.
      3.   (Dokumenty a materiály) Šlechtiteli bude poskytnuta lhůta dvou let po zániku období priority nebo v případě, že první žádost je odmítnuta nebo stažena, přiměřený čas po takovém odmítnutí nebo stažení, ve kterém má poskytnout úřadu smluvní strany, u něhož byla žádost podána, všechny nezbytné informace, dokumenty nebo materiály vyžadované za účelem přezkoumání podle článku 12, jak vyžadují zákony příslušné smluvní strany.
      4.   (Události, které se vyskytnou během lhůty) Události, ke kterým dojde ve lhůtě uvedené v odstavci 1, jako je registrace další žádosti nebo zveřejnění či použití odrůdy, jež podléhá první žádosti, nezakládá důvod pro odmítnutí následné žádosti. Těmito událostmi také nevzniká třetí straně jakékoliv právo.
      Článek 12
      Přezkoumání žádosti
      Rozhodnutí o udělení práva šlechtitele předchází přezkoumání, zda vyhovuje podmínkám článků 5 až 9. Za tímto účelem mohou úřady odrůdu pěstovat nebo provádět jiné nezbytné testy, nebo vzít v úvahu výsledky růstových testů nebo jiných pokusů, které již byly provedeny. Pro účely přezkoumání mohou úřady vyžadovat, aby šlechtitel poskytnul všechny nezbytné informace, dokumenty nebo materiály.
      Článek 13
      Prozatímní ochrana
      Každá smluvní strana učiní opatření zaměřená na ochranu zájmů šlechtitele během období mezi podáním nebo zveřejněním žádosti o udělení práva šlechtitele a udělením tohoto práva. Tato opatření musí mít takový účinek, aby držitel šlechtitelského práva měl přinejmenším právo na přiměřenou náhradu od každé osoby, která v uvedeném období nakládala s dotčenou odrůdou způsobem, který po udělení práva šlechtitele vyžaduje autorizaci šlechtitele, jak je uvedeno v článku 14. Smluvní strana může stanovit, že uvedená opatření nabudou platnosti pouze ve vztahu k osobám, které šlechtitel uvědomil o podání žádosti.
      HLAVA V
      PRÁVO ŠLECHTITELE
      Článek 14
      Rozsah práv šlechtitele
      1.   (Úkony vztahující se k rozmnožovacímu materiálu)

                  a)

                  Na základě článků 15 a 16 vyžadují následující úkony týkající se rozmnožovacího materiálu chráněných odrůd autorizaci šlechtitele:

                              i)

                              produkce a reprodukce (množení),

                              ii)

                              úpravy za účelem množení,

                              iii)

                              nabídka k prodeji,

                              iv)

                              prodej nebo jiné uvádění do oběhu,

                              v)

                              vývoz,

                              vi)

                              dovoz,

                              vii)

                              skladování pro jakýkoliv účel uvedený v bodech i) až vi).

                  b)

                  Šlechtitel může pro autorizaci stanovit podmínky a omezení.

            2.   (Úkony týkající se sklizeného materiálu) Podle článků 15 a 16 vyžadují úkony uvedené v bodech i) až vii) odst. 1 pododstavce a) a vztahující se ke sklizenému materiálu včetně celých rostlin a částí rostlin, které byly získány neautorizovaným používáním rozmnožovacího materiálu chráněných odrůd, autorizaci šlechtitele, pokud šlechtitel neměl přiměřenou příležitost uplatnit své právo týkající se dotčeného rozmnožovacího materiálu.
      3.   (Úkony týkající se jistých produktů) Každá smluvní strana může stanovit, že dle 15 a 16 vyžadují úkony uvedené v bodech i) až vii) odst. 1 pododstavce a), pokud jde o produkty vyrobené přímo ze sklizeného materiálu chráněné odrůdy spadající do rámce opatření odstavce 2, které byly získány neautorizovaným použitím sklizeného materiálu, autorizaci šlechtitele, pokud šlechtitel nemá přiměřenou příležitost uplatnit své právo týkající se uvedeného sklizeného materiálu.
      4.   (Možné dodatečné úkony) Každá smluvní strana může stanovit, že podle článků 15 a 16 vyžadují i jiné úkony, než které jsou uvedeny v bodech i) až vii) odst. 1 pododstavce a), autorizaci šlechtitele.
      5.   (V podstatě odvozené a určité ostatní odrůdy)

                  a)

                  Ustanovení odstavců 1 až 4 je třeba také uplatnit ve vztahu k:

                              i)

                              odrůdám, které jsou v podstatě odvozeny od chráněné odrůdy, kde chráněná odrůda není sama o sobě v podstatě odvozenou odrůdou,

                              ii)

                              odrůdy, které nejsou zřetelně odlišitelné v souladu s článkem 7 od chráněné odrůdy
                              a

                              iii)

                              odrůdy, jejichž produkce vyžaduje opakované použití chráněné odrůdy.

                  b)

                  Pro účely pododstavce a) bodu i) se za odrůdu v podstatě odvozenou považuje odrůda, která je v podstatě odvozena od jiné odrůdy („původní odrůda“), když:

                              i)

                              je v převládající míře odvozena z původní odrůdy nebo z odrůdy, která je sama v převládající míře odvozena z původní odrůdy, přičemž si zachovává vnější podstatné charakteristické znaky vyplývající z genotypu nebo kombinace genotypů původní odrůdy,

                              ii)

                              je jasně odlišitelná od původní odrůdy
                              a

                              iii)

                              s výjimkou rozdílů, které vyplývají z odvození, odpovídají původní odrůdě ve vnějších podstatných charakteristických rysech, vyplývajících z genotypu nebo kombinace genotypů původní odrůdy.

                  c)

                  V podstatě odvozené odrůdy mohou být získány např. výběrem z přirozených nebo indukovaných mutantů nebo ze somaklonálních odrůd, výběrem odlišných jedinců z rostlin původní odrůdy, zpětným křížením nebo transformací pomocí genetického inženýrství.

            Článek 15
      Výjimky z práv šlechtitele
      1.   (Povinné výjimky) Právo šlechtitele se nevztahuje na:

                  i)

                  činnosti soukromých subjektů a na nekomerční účely,

                  ii)

                  činnosti prováděné pro experimentální účely
                  a

                  iii)

                  činnosti za účelem šlechtění jiných odrůd s výjimkou případů, na které se vztahují opatření čl. 14 odst. 5, na úkony uvedené v čl. 14 odst. 1 až 4, pokud se týkají takových jiných odrůd.

            2.   (Fakultativní výjimky) Nehledě na článek 14 může každá smluvní strana v rámci přiměřených limitů a v zájmu ochrany legitimních zájmů šlechtitele omezit právo šlechtitele, týkající se jakékoliv odrůdy, aby dovolila farmářům použít za účelem množení pro vlastní podnik sklizený materiál, který byl vypěstován na vlastních pozemcích z odrůdy chráněné nebo odrůdy dotčené čl. 14 odst. 5 pododstavcem a) bodem i) nebo ii).
      Článek 16
      Vyčerpání práva šlechtitele
      1.   (Vyčerpání práva) Právo šlechtitele se nevztahuje na úkony týkající se jakéhokoliv materiálu chráněné odrůdy nebo odrůdy dotčené opatřeními v čl. 14 odst. 5, jenž byl prodán nebo jinak uveden do oběhu šlechtitelem nebo se souhlasem šlechtitele na území smluvních stran nebo na jakýkoliv materiál odvozený z uvedeného materiálu, pokud takový úkon

                  i)

                  nezahrnuje další rozmnožování dotčené odrůdy
                  nebo

                  ii)

                  nezahrnuje vývoz materiálu odrůdy, který umožňuje množení této odrůdy, do země, která nechrání odrůdy rodů nebo druhů rostlin, ke kterým odrůda náleží, s výjimkou případů, kdy je vyvezený materiál určen pro konečnou spotřebu.

            2.   (Význam slova „materiál“) Pro účely odstavce 1 znamená „materiál“, pokud se týče odrůdy:

                  i)

                  rozmnožovací materiál jakéhokoliv druhu,

                  ii)

                  sklizený materiál, včetně celých i částí rostlin,

                  iii)

                  jakýkoliv produkt přímo vyrobený ze sklizeného materiálu.

            3.   („Území“ v určitých případech) Pro účely odstavce 1 mohou všechny smluvní strany, které jsou členskými státy jedné a té samé mezivládní organizace, jednat společně tam, kde to předpisy organizace vyžadují, aby přizpůsobily právní akty na území členských států této organizace právním aktům platným na svém území a aby tuto skutečnost oznámily generálnímu tajemníkovi.
      Článek 17
      Omezení výkonu práva šlechtitele
      1.   (Veřejný zájem) Pokud to není v této Úmluvě výslovně uvedeno, nemůže žádná smluvní strana omezit svobodný výkon práva šlechtitele z jiných důvodů než z důvodu veřejného zájmu.
      2.   (Přiměřená náhrada) Jestliže jakékoliv omezení vyžaduje autorizaci třetí strany k provedení úkonu, pro který je vyžadována autorizace šlechtitele, smluvní strany podniknou veškerá nezbytná opatření k zajištění přiměřené náhrady pro šlechtitele.
      Článek 18
      Opatření na regulaci obchodní činnosti
      Právo šlechtitele je nezávislé na jakémkoliv opatření přijatém určitou smluvní stranou na jejím území za účelem regulace produkce, certifikace a obchodu s materiálem odrůd nebo vývozu a dovozu takového materiálu. Taková opatření v žádném případě neovlivňují platnost ustanovení uvedených v této Úmluvě.
      Článek 19
      Trvání práva šlechtitele
      1.   (Doba ochrany) Šlechtitelské právo je udělováno na pevnou dobu.
      2.   (Minimální doba) Uvedená doba nesmí být kratší než 20 let od data udělení šlechtitelského práva. Pro dřeviny a vinnou révu nesmí být tato doba kratší než 25 let.
      HLAVA VI
      NÁZEV ODRŮDY
      Článek 20
      Název odrůdy
      1.   (Označení odrůdy názvem; používání názvu)

                  a)

                  Odrůda je označena názvem, který bude jejím všeobecným označením.

                  b)

                  Každá smluvní strana zajistí, dle odstavce 4, že práva vzniklá při registraci označení jako názvu odrůdy nebudou překážkou svobodného používání názvu v souvislosti s odrůdou, a to i po zániku práva šlechtitele.

            2.   (Charakteristika názvu) Název musí umožnit identifikaci odrůdy. Nesmí sestávat pouze z číslic s výjimkou případů, kdy je takové označení zavedenou praxí při označování odrůd. Nesmí připouštět mylný výklad nebo uvádět v omyl ve vztahu k hodnotě nebo identitě odrůdy nebo k identitě šlechtitele. Zejména se musí odlišovat od všech ostatních názvů, které na území kterékoliv smluvní strany označují již existující odrůdy stejného druhu rostlin nebo blízce příbuzných druhů.
      3.   (Registrace názvu) Název odrůdy musí šlechtitel sdělit úřadu. Jestliže je zjištěno, že název neodpovídá požadavkům odstavce 2, úřad jej odmítne zaregistrovat a šlechtitel je vyzván, aby navrhnul do určeného termínu jiný název. Název bude úřadem zaregistrován současně s udělením práva šlechtitele.
      4.   (Přednostní práva třetích osob) Přednostní práva třetích osob nebudou dotčena. Jestliže je z důvodů přednostního práva použití názvu určité odrůdy zakázáno osobě, která v souladu s opatřeními odstavce 7 je povinna jej používat, vyžadují úřady, aby šlechtitel předložil pro danou odrůdu návrh jiného názvu.
      5.   (Stejný název ve všech smluvních stranách) Odrůda musí být předložena ve všech smluvních stranách pod stejným názvem. Úřad každé smluvní strany sdělený název zaregistruje, pokud nepovažuje daný název na svém území za nevhodný. V tomto případě vyzve šlechtitele, aby předložil návrh jiného názvu.
      6.   (Vzájemné informování úřadů smluvních stran) Úřad dané smluvní strany zajistí, že úřady všech ostatních smluvních stran budou informovány o záležitostech týkajících se názvu odrůd, a to především pokud jde o předkládání návrhů, registraci a zrušení názvu. Každý úřad může své poznámky ohledně registrace názvu adresovat úřadu, který název oznámil.
      7.   (Povinnost používat název) Každá osoba, která na území jedné ze smluvních stran nabídne k prodeji nebo uvede do oběhu množitelský materiál odrůdy chráněné na daném území, je povinna používat název této odrůdy, a to i po zániku práva šlechtitele k této odrůdě, s výjimkou případu, kdy ve shodě s ustanoveními odstavce 4 brání tomuto používání přednostní právo.
      8.   (Údaje používané ve spojení s názvem) Když je odrůda nabídnuta k prodeji nebo je uváděna do oběhu, je povoleno připojit k registrovanému názvu odrůdy obchodní značku, obchodní jméno nebo jiné podobné označení. Pokud je takové označení připojeno, musí být název odrůdy snadno rozeznatelný.
      HLAVA VII
      NEPLATNOST A ZRUŠENÍ PRÁVA ŠLECHTITELE
      Článek 21
      Neplatnost práva šlechtitele
      1.   (Důvody neplatnosti) Každá smluvní strana prohlásí šlechtitelské právo, které sama udělila, za neplatné, pokud zjistí,

                  i)

                  že podmínky stanovené ve článku 6 nebo 7 nebyly v okamžiku udělení šlechtitelského práva splněny,

                  ii)

                  že v případě, kdy bylo uděleno právo šlechtitele na základě informací a dokumentů poskytnutých šlechtitelem, v okamžiku udělení nebyly splněny podmínky uvedené ve článcích 8 a 9
                  nebo

                  iii)

                  že právo šlechtitele bylo uděleno osobě, která k tomu není oprávněna, pokud toto právo nebylo převedeno na zmocněnou osobu.

            2.   (Vyloučení ostatních důvodů) Právo šlechtitele nesmí být prohlášeno neplatným z jiných důvodů než těch, které jsou uvedeny odstavci 1.
      Článek 22
      Zrušení práva šlechtitele
      1.   (Důvody pro zrušení)

                  a)

                  Každá smluvní strana zruší právo šlechtitele, které sama udělila, jestliže zjistí, že podmínky stanovené v článku 8 nebo 9 již nejsou plněny.

                  b)

                  Dále každá smluvní strana zruší právo šlechtitele, které udělila, na požádání a v určeném čase, pokud

                              i)

                              šlechtitel neposkytne úřadům informace, dokumenty nebo materiály, jenž jsou považovány za nezbytné pro ověření práv k odrůdě,

                              ii)

                              šlechtitel nezaplatí poplatek ve výši potřebné na údržbu jeho práva
                              nebo

                              iii)

                              šlechtitel nepředloží jiný vhodný návrh názvu odrůdy v případě, že je název zrušen po udělení práva.

            2.   (Vyloučení jiných důvodů) Právo šlechtitele nesmí být zrušeno z jiných důvodů než uvedených v odstavci 1.
      HLAVA VIII
      UNIE
      Článek 23
      Členové
      Smluvní strany jsou členy Unie.
      Článek 24
      Právní statut a sídlo
      1.   (Právnická osoba) Unie je právnickou osobou.
      2.   (Právní postavení) Unie požívá na území každé smluvní strany takového právního postavení, jakého je třeba pro splnění úkolů Unie a pro výkon její funkce.
      3.   (Sídlo) Sídlem Unie a jejich stálých orgánů je Ženeva.
      4.   (Smlouva o sídle) Unie má smlouvu o sídle se Švýcarskou konfederací.
      Článek 25
      Orgány
      Stálými orgány Unie jsou Rada a Úřad Unie.
      Článek 26
      Rada
      1.   (Složení) Rada se skládá ze zástupců členů Unie. Každý člen Unie jmenuje do Rady jednoho zástupce a jednoho náhradníka. Zástupci nebo náhradníci mohou být doprovázeni asistenty nebo poradci.
      2.   (Úřední představitelé) Rada zvolí ze svých členů svého předsedu a prvního místopředsedu. Může zvolit dalšího místopředsedu. První místopředseda zaujme místo předsedy, pokud tento nebude schopen vykonávat svoji funkci. Předseda vykonává funkci po dobu tří let.
      3.   (Zasedání) Radu svolává předseda. Řádné zasedání rady se koná jednou ročně. Předseda může navíc svolat Radu podle svého uvážení; je povinen ji svolat do třech měsíců, pokud o to požádá jedna třetina členů Unie.
      4.   (Pozorovatelé) Státy, které nejsou členy Unie, mohou být na zasedání Rady pozvány jako pozorovatelé, stejně tak mohou být pozváni i další pozorovatelé a experti.
      5.   (Úkoly) Úkolem Rady je:

                  i)

                  studovat vhodná opatření na ochranu zájmů a rozvoj Unie,

                  ii)

                  vypracovat pravidla a postupy pro svou činnost,

                  iii)

                  jmenovat generálního tajemníka a v případě potřeby jeho zástupce a stanovit podmínky jejich jmenování,

                  iv)

                  projednávat roční zprávu o činnosti Unie a stanovit program činnosti pro další rok,

                  v)

                  poskytovat generálnímu tajemníkovi všechny nezbytné směrnice pro splnění úkolů Unie,

                  vi)

                  vypracovat administrativní a finanční předpisy Unie,

                  vii)

                  projednávat a schvalovat rozpočet Unie a stanovit členské příspěvky členů Unie,

                  viii)

                  projednávat a schvalovat zprávy předložené generálním tajemníkem,

                  ix)

                  určovat datum a místo konferencí uvedených v článku 38 a přijímat opatření nutná pro jejich přípravu,

                  x)

                  přijímat všechna rozhodnutí nezbytná pro zajištění efektivní činnosti Unie.

            6.   (Hlasy)

                  a)

                  Každý členský stát Unie má v Radě jeden hlas.

                  b)

                  Každá smluvní strana, která je mezivládní organizací, může v záležitostech spadajících do její kompetence uplatňovat právo volit za své členské státy, jenž jsou členy Unie. Tato mezivládní organizace nemůže uplatnit právo volit za své členské státy, jestliže její členské státy samy uplatňují své právo volit a naopak.

            7.   (Většiny) Každé rozhodnutí Rady vyžaduje, aby bylo schváleno prostou většinou hlasů za předpokladu, že každé rozhodnutí Rady podle odst. 5 bodů ii), vi) a vii) a podle čl. 28 odst. 3, čl. 29 odst. 5 pododstavce b) a čl. 38 odst. 1 vyžaduje schválení třemi čtvrtinami hlasů. Zdržení se hlasování není považováno za hlas.
      Článek 27
      Úřad Unie
      1.   (Úkoly a cíle Úřadu) Úřad Unie provádí služby a úkoly, kterými jej Rada pověří. Je řízen generálním tajemníkem.
      2.   (Povinnosti generálního tajemníka) Generální tajemník se odpovídá Radě; je zodpovědný za provádění rozhodnutí Rady. Předkládá Radě rozpočet Unie a je zodpovědný za jeho plnění. Referuje Radě o administrativních záležitostech, aktivitách a finančním postavení Unie.
      3.   (Zaměstnanci) V souladu s opatřením v čl. 26 odst. 5 bodě iii) jsou podmínky jmenování a zaměstnávání pracovníků nezbytných pro efektivní provádění úkolů Úřadu Unie stanoveny v administrativních a finančních předpisech.
      Článek 28
      Jazyky
      1.   (Jazyky Úřadu) Pracovními jazyky Úřadu Unie jsou angličtina, francouzština, němčina a španělština.
      2.   (Jazyky používané na určitých zasedáních) Zasedání Rady a revizních konferencí se bude konat v těchto čtyřech jazycích.
      3.   (Další jazyky) Rada může rozhodnout, že budou používány další jazyky.
      Článek 29
      Financování
      1.   (Příjmy) Výdaje Unie jsou hrazeny z

                  i)

                  ročního příspěvku členských států Unie,

                  ii)

                  příjmů za poskytnuté služby,

                  iii)

                  ostatních příjmů.

            2.   (Příspěvky: jednotky)

                  a)

                  Podíl každého členské státu Unie na celkové sumě ročních příspěvků je stanoven na základě vztahu k celkové částce plánovaných výdajů z příspěvků členských států Unie a k počtu příspěvkových jednotek použitelných podle odstavce 3. Tento podíl je počítán podle odstavce 4.

                  b)

                  Počet příspěvkových jednotek je vyjádřen v celých číslech nebo zlomcích, za předpokladu, že žádný zlomek není menší než jedna pětina.

            3.   (Příspěvky: podíl každého člena)

                  a)

                  Počet příspěvkových jednotek připadajících na každého člena Unie, který je účastníkem Aktu 1961/1972 nebo Aktu 1978 k datu, ke kterému je vázán touto Úmluvou, bude stejný jako počet jednotek bezprostředně před uvedeným datem.

                  b)

                  Každý další členský stát Unie při připojení k Unii uvede v prohlášení adresovaném generálnímu tajemníkovi počet příspěvkových jednotek, které na něho připadají.

                  c)

                  Každý členský stát Unie může kdykoliv oznámit v prohlášení adresovaném generálnímu tajemníkovi počet příspěvkových jednotek, který je rozdílný od počtu připadajícího na daný stát podle pododstavce a) nebo b). Toto prohlášení, pokud je učiněno během prvních šesti měsíců kalendářního roku, nabude platnosti od počátku následujícího roku; jinak vstoupí v platnost od začátku druhého kalendářního roku, který následuje po roce, kdy bylo prohlášení učiněno.

            4.   (Příspěvky: výpočet podílu)

                  a)

                  Částka odpovídající jedné příspěvkové jednotce se pro každý rozpočtový rok získá vydělením celkové částky plánovaných výdajů v daném období z příspěvků členských států Unie celkovým počtem jednotek připadajících na členské státy Unie.

                  b)

                  Částka příspěvku každého členského státu Unie se získá vynásobením částky odpovídající jedné příspěvkové jednotce počtem příspěvkových jednotek připadajících na tento členský stát Unie.

            5.   (Nedoplatky příspěvků)

                  a)

                  Členský stát Unie, který je v prodlení v platbách svých příspěvků, nemůže podle pododstavce b) vykonávat své právo volit členy Rady, jestliže je částka dlužných příspěvků rovna nebo vyšší než částka příspěvků splatných za celý předchozí rok. Pozastavení hlasovacího práva nezbavuje takový členský stát Unie jeho závazků v rámci této Úmluvy a nezbavuje jej žádného dalšího práva.

                  b)

                  Rada může dovolit, aby tento členský stát Unie pokračoval ve výkonu svého hlasovacího práva po tak dlouhou dobu, po kterou je Rada přesvědčena, že k prodlení platby došlo v důsledku výjimečných a nevyhnutelných okolností.

            6.   (Audit účetnictví) Audit účtů Unie je prováděn členským státem Unie, jak je uvedeno v administrativních a finančních předpisech. Tento členský stát Unie bude jmenován s jeho souhlasem Radou.
      7.   (Příspěvky mezivládních organizací) Smluvní strana, která je mezivládní organizací, není povinna platit příspěvky. Pokud se je přesto rozhodne platit, budou použity v příslušné míře ustanovení odstavců 1 až 4.
      HLAVA IX
      UPLATŇOVÁNÍ ÚMLUVY; DALŠÍ SMLOUVY
      Článek 30
      Uplatňování Úmluvy
      1.   (Opatření k uplatňování) Každá smluvní strana přijme všechna nezbytná opatření k uplatňování Úmluvy; především zajistí:

                  i)

                  vhodné zákonné prostředky pro účinné vynucení práva šlechtitele,

                  ii)

                  udržování úřadu pověřeného udělováním práva šlechtitele nebo svěří tento úkol úřadům udržovaným jinou smluvní stranou;

                  iii)

                  informovanost veřejnosti prostřednictvím pravidelného zveřejňování informací týkajících se

                              —

                              žádostí o udělování práva šlechtitele a samotného udělení tohoto práva
                              a

                              —

                              návrhů názvů odrůd a schvalování těchto názvů.

            2.   (Přizpůsobení zákonů) Rozumí se, že v okamžiku deponování úředních listin týkajících se ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení musí být každý členský stát nebo mezivládní organizace podle zákona v postavení, které umožňuje uplatnit opatření této Úmluvy.
      Článek 31
      Vztahy mezi smluvními stranami a státy vázanými předchozími Akty
      1.   (Vztahy mezi státy vázanými touto Úmluvou) Mezi členskými státy Unie, jenž jsou vázány jak touto Úmluvou, tak i jakýmkoliv předchozím aktem Úmluvy, platí pouze tato Úmluva.
      2.   (Možné vztahy se státy, které nejsou vázány touto Úmluvou) Každý členský stát Unie, který není vázán touto Úmluvou, může vyhlásit v oznámení adresovaném generálnímu tajemníkovi, že ve svých vztazích s každým členem Unie vázaným pouze touto Úmluvou bude postupovat podle nejnovějšího aktu, kterým je vázán. Po vypršení jednoměsíční lhůty po datu tohoto oznámení a dokud členský stát Unie, který učinil toto prohlášení, není vázán touto Úmluvou, uplatní zmíněný člen Unie nejnovější akt, kterým je vázán ve svých vztazích s každým členem Unie, který je vázán pouze touto Úmluvou, zatímco tento uplatní tuto Úmluvu vzhledem k dříve jmenovanému.
      Článek 32
      Zvláštní smlouvy
      Členové Unie si vyhrazují právo uzavřít mezi sebou zvláštní dohody na ochranu odrůd v takovém rozsahu, který nebude odporovat opatřením této Dohody.
      HLAVA X
      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
      Článek 33
      Podpis
      Tato Úmluva bude připravena k podpisu kterýmkoliv státem, který je členem Unie k datu jejího přijetí. Zůstane přístupná k podpisu až do 31. března 1992.
      Článek 34
      Ratifikace, přijetí nebo schválení Úmluvy; přistoupení k Úmluvě
      1.   (Státy a určité mezivládní organizace)

                  a)

                  Každý stát se může stát smluvní stranou této Úmluvy, jak je stanoveno v tomto článku.

                  b)

                  Každá mezivládní organizace se může podle tohoto článku stát smluvní stranou této Úmluvy, jestliže:

                              i)

                              je oprávněná v záležitostech, které tato Úmluva upravuje,

                              ii)

                              má svoji vlastní legislativu, která zajišťuje udělování a ochranu práv šlechtitele, vztahující se na všechny její členské státy
                              a

                              iii)

                              má řádné oprávnění, v souladu se svými vnitřními postupy, k přistoupení k této Úmluvě.

            2.   (Úřední listiny dokládající členství) Každý stát, který podepsal tuto Úmluvu, se stává smluvní stranou této Úmluvy uložením úředních listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení této Úmluvy. Každý stát, který dosud nepodepsal tuto Úmluvu, a každá mezinárodní organizace se stává smluvní stranou této Úmluvy uložením úředních listin o přistoupení k této Úmluvě. Úřední listiny osvědčující ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k Úmluvě jsou uloženy u generálního tajemníka.
      3.   (Sdělení Rady) Každý stát, který není členem Unie, a každá mezinárodní organizace požádá před deponováním úředních listin týkajících se přistoupení Radu o sdělení týkající se přizpůsobení svých zákonů ustanovením této Úmluvy. Pokud je rozhodnutí ztělesňující toto spojení kladné, mohou být úřední listiny o přistoupení deponovány.
      Článek 35
      Výjimky
      1.   (Zásada) S výjimkou odstavce 2 nejsou z této Úmluvy dovoleny žádné výjimky.
      2.   (Možná výjimka)

                  a)

                  Nehledě na ustanovení čl. 3 odst. 1 každý stát v době, kdy se stane smluvní stranou této Úmluvy, je účastníkem Aktu 1978 a který, pokud jde o odrůdy reprodukované asexuálně, činí opatření na jejich ochranu prostřednictvím jiného titulu průmyslového vlastnictví, než je právo šlechtitele, má právo v tom pokračovat, aniž by se na tyto odrůdy vztahovala ustanovení této Úmluvy.

                  b)

                  Každý stát, který využívá zmíněného práva, oznámí tuto skutečnost v době deponování listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení generálnímu tajemníkovi. Týž stát může kdykoliv toto oznámení odvolat.

            Článek 36
      Výměna informací týkajících se legislativy, chráněných rodů a druhů; zveřejňování informací
      1.   (Prvotní notifikace) Při deponování úředních listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k této Úmluvě každý stát nebo mezivládní organizace informuje generálního tajemníka o:

                  i)

                  své legislativě vztahující se k právu šlechtitele
                  a

                  ii)

                  o seznamu rodů a druhů rostlin, na které se k datu přistoupení tohoto státu nebo organizace k Úmluvě budou vztahovat ustanovení této Úmluvy.

            2.   (Informace o změnách) Každá smluvní strana okamžitě informuje generálního tajemníka o:

                  i)

                  každé změně ve své legislativě vztahující se k právům šlechtitele
                  a

                  ii)

                  o každém rozšíření platnosti této Úmluvy na další rody a druhy rostlin.

            3.   (Zveřejňování informací) Generální tajemník zveřejňuje na základě komunikace se všemi dotčenými smluvními stranami informace o:

                  i)

                  legislativě vztahující se k právu šlechtitele a o všech změnách v této legislativě
                  a

                  ii)

                  o seznamech rodů a druhů rostlin zmíněných v odstavci 1 bodě ii) a o každém rozšíření platnosti zmíněném v odstavci 2 bodě ii).

            Článek 37
      Počátek platnosti; ukončení platnosti dřívějších Aktů
      1.   (Počátek platnosti) Tato Úmluva vstupuje v platnost jeden měsíc poté, co pět států uloží listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, za předpokladu, že alespoň tři ze zmíněných listin jsou uloženy státy, které jsou vázány Akty 1961/1972 nebo Aktem 1978.
      2.   (Následný vstup v platnost) Každý stát, který není dotčen odstavcem 1, nebo jakákoliv mezivládní organizace je vázána touto Úmluvou jeden měsíc po datu uložení svých listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení.
      3.   (Ukončení platnosti Aktu 1978) Poté, co vstoupí v platnost tato Úmluva podle odstavce 1, nemůže být uložena žádná listina o přistoupení k Aktu 1978, s výjimkou případu, kdy je určitý stát v souladu se zavedenou praxí Generálního shromáždění Spojených národů považován za rozvíjející se zemi; v tom případě může uložit takovou listinu do 31. prosince 1995. Každý jiný stát může uložit takovou listinu až do 31. prosince 1993, i když tato Úmluva vstoupí v platnost před tímto datem.
      Článek 38
      Revize Úmluvy
      1.   (Konference) Tato Úmluva může být revidována konferencí členů Unie. O svolání takové konference rozhoduje Rada.
      2.   (Kvorum a majorita) Jednání konference může být platné pouze v případě, že je přítomna nejméně polovina zástupců členských států Unie. Pro přijetí každé revize je vyžadována tříčtvrtinová většina hlasů přítomných zástupců členských států Unie.
      Článek 39
      Vypovězení Úmluvy
      1.   (Oznámení) Každá smluvní strana může tuto Úmluvu vypovědět oznámením adresovaným generálnímu tajemníkovi. Generální tajemník okamžitě informuje všechny členy Unie o obdržení tohoto oznámení.
      2.   (Předešlé akty) Oznámení o vypovězení této Úmluvy bude považováno za konstituční akt vypovězení každého dřívějšího aktu, kterým je smluvní strana vypovídající tuto Úmluvu vázána.
      3.   (Datum účinnosti) Vypovězení Úmluvy vstoupí v platnost na konci kalendářního roku, který následuje po roce, ve kterém bylo oznámení doručeno generálnímu tajemníkovi.
      4.   (Získaná práva) Dotčené vypovězení nemá vliv na žádná práva nabytá k určité odrůdě z titulu této Úmluvy nebo jakéhokoliv dřívějšího aktu před datem vstupu této výpovědi v platnost
      Článek 40
      Zachování stávajících práv
      Tato Úmluva neomezuje práva šlechtitele, která byla nabyta podle zákonů smluvních stran nebo z titulu jakéhokoliv dřívějšího aktu nebo smlouvy mezi členy Unie, která nevyplývá z této Úmluvy.
      Článek 41
      Původní a úřední text Úmluvy
      1.   (Originál) Úmluva bude podepsána po jednom originálu v angličtině, francouzštině a němčině; v případě jakýchkoliv nejasností mezi různými texty je směrodatný text francouzský. Originál bude uložen u generálního tajemníka.
      2.   (Úřední texty) Generální tajemník nechá po konzultacích se zainteresovanými vládami vyhotovit úřední texty Úmluvy v arabštině, holandštině, italštině, japonštině a španělštině a dalších jazycích podle návrhu Rady.
      Článek 42
      Funkce depozitáře
      1.   (Předání kopií) Generální tajemník předá ověřené kopie Úmluvy všem státům a mezivládním organizacím, které se zúčastnily Diplomatické konference, která Úmluvu přijala, a na vyžádání každému dalšímu státu nebo mezivládní organizaci.
      2.   (Registrace) Generální tajemník Úmluvu zaregistruje na sekretariátu OSN.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 21. října 2002, kterým se provádí společná akce 2002/589/SZBP s ohledem na příspěvek Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných a lehkých zbraní v jihovýchodní Evropě

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0842

Úřední věstník L 289 , 26/10/2002 S. 0001 - 0002

		Rozhodnutí Radyze dne 21. října 2002,kterým se provádí společná akce 2002/589/SZBP s ohledem na příspěvek Evropské unie k boji proti destabilizujícímu hromadění a šíření ručních palných a lehkých zbraní v jihovýchodní Evropě(2002/842/SZBP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na společnou akci 2002/589/SZBP, [1] a zejména na čl. 6 uvedené společné akce, ve spojení s čl. 23 odst. 2 druhou odrážkou Smlouvy o Evropské unii,vzhledem k těmto důvodům:(1) Nadměrné a nekontrolovatelné hromadění a šíření ručních palných zbraní a lehkých zbraní přispívá ke zvýšení trestné činnosti a nebezpečí v jihovýchodní Evropě, vystupňování konfliktu v oblasti, narušuje pokonfliktní mírovou obnovu a způsobuje vážné omezení hospodářského a sociálního rozvoje v jihovýchodní Evropě.(2) Při sledování cílů stanovených v článku 1 společné akce 2002/589/SZBP má Evropská unie v úmyslu působit podle potřeby na příslušných mezinárodních forech a v regionálních souvislostech poskytovat finanční pomoc prostřednictvím mezinárodních organizací, programů a agentur, jakož i formou regionálních ujednání.(3) Regionální prováděcí plán pro ruční palné zbraně a lehké zbraně, zavedený v rámci Paktu o stabilitě pro jihovýchodní Evropu, má zemím jihovýchodní Evropy poskytovat rámec pro vytváření programů a návrhů projektů vedoucích k posílení schopnosti kontrolovat nezákonné šíření a pohyb zbraní.(4) Pod záštitou rozvojového programu OSN (UNDP) a paktu o stabilitě bylo zřízeno "Jihovýchodoevropské regionální informační středisko pro snížení počtu ručních palných a lehkých zbraní" se sídlem v Bělehradě, které se skládá z jednotky technické podpory, podporující řadu činností prováděných jak v regionálním, tak i celostátním rozsahu.(5) Cíle tohoto informačního střediska zahrnují posílení schopností vládních a nevládních organizací zastavit nezákonný pohyb ručních palných zbraní a lehkých zbraní v jihovýchodní Evropě. Středisko by mělo klást zvláštní důraz na vývoj regionálních projektů, které jsou určeny proti přeshraničnímu pohybu zbraní.(6) Evropská unie má za to, že regionální prováděcí plán, jakož i úkoly informačního střediska zahrnují záležitosti týkající se nabídky ručních palných a lehkých zbraních a poptávky po nich, jsou součástí pokračování Akčního programu všech hledisek prevence, boje a potírání nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi tak, jak jej přijala Konference OSN o nedovoleném obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi (New York, 9.–20. července 2001).(7) Evropská unie se domnívá, že finanční podpora informačního střediska by mohla přispět k úzké mezistátní spolupráci zaměřené na dosažení cílů uvedených v akčním programu Organizace spojených národů, včetně výměny informací, podpory a stanovení norem a zdůraznit roli regionálních organizací při rozvíjení této spolupráce.(8) Komise souhlasila s pověřením k provádění tohoto rozhodnutí.(9) Evropská unie má proto v úmyslu poskytnout informačnímu středisku finanční podporu v souladu s hlavou II společné akce 2002/589/SZBP,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 11. Evropská unie poskytne příspěvek na "Jihovýchodoevropské regionální informační středisko pro snížení počtu ručních palných zbraní" se sídlem v Bělehradě, zřízené pod záštitou rozvojového programu OSN (UNDP) a paktu stability.2. K tomuto účelu Evropská unie poskytne finanční podporu pro rozvojový program OSN, určenou na personální náklady bělehradského informačního střediska.3. Komise se pověřuje prováděním tohoto rozhodnutí. K tomuto účelu Komise uzavře dohodu o financování s rozvojovým programem OSN o použití příspěvku Evropské unie v podobě grantu, přispívajícího na platy vedoucího skupiny (hlavního poradce) na 12 měsíců a koordinátora neziskové organizace na 11 měsíců.Článek 21. Finanční referenční částka na účely uvedené v článku 1 činí 200000 EUR.2. Na řízení financování výdajů z částky stanovené v odstavci 1 se vztahují postupy a pravidla Společenství týkající se souhrnného rozpočtu Evropské unie.Článek 3Komise předloží veškeré důležité informace o provádění tohoto rozhodnutí příslušným útvarům Rady v souladu s čl. 9 odst. 1 společné akce 2002/589/SZBP. Tyto informace mohou být zejména založeny na pravidelných zprávách předkládaných rozvojovým programem OSN (UNDP) v rámci jeho smluvních vztahů s Komisí.Článek 41. Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.Jeho použitelnost končí uplynutím 12 měsíců po uzavření finanční dohody mezi Komisí a UNDP.2. Toto rozhodnutí bude přezkoumáno po deseti měsících ode dne přijetí.Článek 5Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku.V Lucemburku dne 21. října 2002.Za RadupředsedaP. S. Møller[1] Úř. věst. L 191, 19.7.2002, s. 1.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2016/2369 ze dne 11. listopadu 2016 o podpisu jménem Unie a o prozatímním provádění Protokolu o přistoupení k Obchodní dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé s ohledem na přistoupení Ekvádoru

text:
               24.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 356/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2016/2369
   ze dne 11. listopadu 2016
   o podpisu jménem Unie a o prozatímním provádění Protokolu o přistoupení k Obchodní dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé s ohledem na přistoupení Ekvádoru
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91, čl. 100 odst. 2 a čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 19. ledna 2009 zmocnila Rada Komisi ke sjednání vícestranné obchodní dohody jménem Unie a jejích členských států s členskými zeměmi Andského společenství, které sdílejí cíl dosáhnout ambiciózní, ucelené a vyvážené obchodní dohody.

               (2)

               Dne 26. června 2012 Unie podepsala Obchodní dohodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“). Dohoda se prozatímně provádí od 1. března 2013 ve vztahu k Peru a od 1. srpna 2013 ve vztahu ke Kolumbii.

               (3)

               Článek 329 dohody obsahuje ustanovení o přistoupení dalších členských zemí Andského společenství k dohodě.

               (4)

               V roce 2014 se uskutečnila jednání mezi Unií a Ekvádorem o protokolu o přistoupení k dohodě. Tato jednání byla dokončena dne 17. července 2014.

               (5)

               V souladu s čl. 329 odst. 4 dohody bylo znění Protokolu o přistoupení k Obchodní dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé s ohledem na přistoupení Ekvádoru (dále jen „protokol“) schváleno Výborem pro obchod zřízeným na základě dohody na jeho zasedání dne 8. února 2016.

               (6)

               Protokol by měl být podepsán jménem Unie a prozatímně prováděn až do dokončení postupů nezbytných pro jeho uzavření. Prozatímní provádění protokolu upravuje jeho čl. 27 odst. 4. V důsledku prozatímního provádění protokolu se má prozatímně provádět i dohoda samotná.

               (7)

               Prozatímním prováděním stanoveným tímto rozhodnutím není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy podle Smluv.

               (8)

               Protokol by neměl být vykládán tak, že uděluje práva nebo ukládá povinnosti, jichž je možné se přímo dovolávat u soudů Unie nebo členských států,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Podpis Protokolu o přistoupení k Obchodní dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé s ohledem na přistoupení Ekvádoru jménem Unie se schvaluje s výhradou jeho uzavření.
   2.   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Unie provádí protokol prozatímně mezi sebou a Ekvádorem na základě jeho čl. 27 odst. 4 (2) až do dokončení postupů nezbytných pro uzavření protokolu. V důsledku toho Unie provádí prozatímně ustanovení dohody, s výjimkou jejího článku 2, čl. 202 odst. 1 a článků 291 a 292, v souladu s čl. 330 odst. 3 dohody až do dokončení postupů nezbytných pro uzavření uvedeného protokolu.
   Článek 4
   Protokol nesmí být vykládán tak, že uděluje práva nebo ukládá povinnosti, jichž je možné se přímo dovolávat u soudů Unie nebo členských států.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 11. listopadu 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. ŽIGA

      (1)  Úř. věst. L 354, 21.12.2012, s. 3.

      (2)  Datum, od kterého bude protokol prozatímně prováděn, zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1212 ze dne 20. července 2015 o jmenování jednoho lotyšského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               24.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 196/18

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1212
   ze dne 20. července 2015
   o jmenování jednoho lotyšského člena Evropského hospodářského a sociálního výboru
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
   s ohledem na návrh lotyšské vlády,
   s ohledem na stanovisko Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 13. září 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/570/EU, Euratom o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2010 do 20. září 2015 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Armandse KRAUZEHO se uvolnilo jedno místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Gustavs NORKĀRKLIS, biedrības „Latvijas Bioloģiskās lauksaimniecības asociācija“ valdes priekšsēdētājs, je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2015.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 20. července 2015.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 8.