title: 2008/363/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 14. dubna 2008 , kterým se mění rozhodnutí 2005/321/ES o uzavření konzultací s Guinejskou republikou podle článku 96 dohody z Cotonou

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 125/29

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 14. dubna 2008,
   kterým se mění rozhodnutí 2005/321/ES o uzavření konzultací s Guinejskou republikou podle článku 96 dohody z Cotonou
   (2008/363/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), a na revidovanou dohodu podepsanou v Lucemburku dne 25. června 2005 (2), a zejména na článek 96 této dohody,
   s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o opatřeních, jež mají být přijata, a postupech, které mají být dodrženy při provádění dohody o partnerství AKT-ES (3), a zejména na článek 3 této dohody,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí 2005/321/ES (4) stanoví pro sledování vhodných opatření dobu platnosti 36 měsíců ode dne jeho přijetí a jeho použitelnost má skončit dnem 14. dubna 2008.

               (2)

               Na konci tohoto období sledování byly četné závazky splněny a ke splnění nejdůležitějších zbývajících závazků byla již přijata konkrétní opatření. Několik důležitých opatření týkajících se podstatných prvků dohody z Cotonou však musí být ještě provedeno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Použitelnost rozhodnutí 2005/321/ES se prodlužuje o 12 měsíců. Bude pravidelně přezkoumáno každých šest měsíců.
   Dopis připojený k tomuto rozhodnutí bude určen předsedovi vlády Guinejské republiky.
   Článek 2
   Opatření přijatá rozhodnutím 2005/321/ES jako součást vhodných opatření ve smyslu čl. 96 odst. 2 písm. c) dohody z Cotonou zůstávají beze změny.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Jeho použitelnost končí dnem 14. dubna 2009.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 14. dubna 2008.

            Za Radu

            předseda

         I. JARC

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376.

      (4)  Úř. věst. L 104, 23.4.2005, s. 33.

      PŘÍLOHA
      Dopis předsedovi vlády Guinejské republiky
      Vážený pane předsedo vlády,
      Evropská unie přikládá velký význam ustanovením článku 9 dohody z Cotonou. Dodržování lidských práv, demokratických zásad a zásad právního státu, na kterých spočívá partnerství AKT-EU, jsou podstatnými prvky uvedené dohody, a tudíž základem našich vztahů.
      Evropská unie v roce 2004 usoudila, že politická situace v Guineji představuje porušení těchto základních prvků a zahájila v červenci 2004 konzultace podle článku 96 této dohody. Tyto konzultace vyústily v závěry, které byly sděleny předsedovi vlády v předcházejícím dopise ze dne 14. dubna 2005.
      Vhodná opatření předpokládala období sledování v délce 36 měsíců, které bude ukončeno dne 14. dubna 2008. Během tohoto období byl veden intenzivní politický dialog, což dokládají mimo jiné i tři společné pozorovací mise Rady a Komise z května 2005, února 2006, května 2007 a března 2008 a návštěva komisaře Michela v říjnu 2006. Vzhledem k dosaženému pokroku se Evropská unie koncem prosince 2006 rozhodla zpřístupnit Guineji finanční rámec A devátého Evropského rozvojového fondu ve výši 85,8 milionů EUR.
      Poslední pozorovací mise mohla potvrdit, že postup guinejských orgánů vykazuje vcelku správný směr, zejména pokud jde o volební proces, pevně podporovaný Evropskou unií, jakož i v oblasti makroekonomických politik. Avšak organizace parlamentních voleb, včetně stanovení jejich termínu, která je jedním ze zásadních závazků guinejské vlády, dosud nebyla dokončena. Pokud se bude pokračovat v úsilí se stejným důrazem jako dříve, mohou být tyto závazky splněny do dvanácti měsíců.
      S ohledem na pozitivní vývoj zahájený v Guineji i na úkoly, které ještě nebyly splněny, se Evropská unie rozhodla prodloužit období sledování stanovené rozhodnutím ze dne 14. dubna 2005 na 48 měsíců, aby tak poskytla guinejské vládě čas dostát všem přijatým závazkům.
      Je nutné dále uplatňovat vhodná opatření, o kterých jsem Vás informoval v dopise ze dne 14. dubna 2005.
      S výrazem nejhlubší úcty

         V Bruselu dne

               Za Komisi

               Za Radu


title: Rozhodnutí č. H5 ze dne 18. března 2010 o spolupráci v boji proti podvodům a omylům v rámci nařízení Rady (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení  (Text s významem pro EHP )a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem

text:
               8.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 149/5

         ROZHODNUTÍ č. H5
   ze dne 18. března 2010
   o spolupráci v boji proti podvodům a omylům v rámci nařízení Rady (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení
   (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)
   2010/C 149/05
   SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ,
   s ohledem na čl. 72 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1), podle něhož je správní komise odpovědná za řešení všech správních otázek nebo otázek výkladu vyplývajících z ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (2),
   s ohledem na článek 76 nařízení (ES) č. 883/2004,
   s ohledem na čl. 2 odst. 2 a články 20, 52 a čl. 87 odst. 3 nařízení (ES) č. 987/2009,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 76 nařízení (ES) č. 883/2004 jsou příslušné orgány a instituce povinny spolupracovat za účelem správného provádění uvedeného nařízení.

               (2)

               Opatření k boji proti podvodům a omylům jsou úzce spojena s odvětvími sociálního zabezpečení ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 a mají zaručit, že příspěvky jsou hrazeny správnému členskému státu a že dávky nejsou poskytovány neoprávněně nebo podvodně získávány.

               (3)

               Akční plán k boji proti podvodům a omylům je tudíž součástí řádného provádění nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009.

               (4)

               Bližší a účinnější spolupráce mezi příslušnými orgány a institucemi je klíčovým činitelem v opatřeních k boji proti podvodům a omylům.

               (5)

               Identifikace osob má zásadní význam pro provádění nařízení jak z hlediska vyhledávání osob v databázi instituce, tak z hlediska ujištění se, že osoby jsou těmi, za koho se vydávají.

               (6)

               Ustanovení čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 987/2009 zdůrazňuje, že při shromažďování, přenosu nebo zpracovávání osobních údajů podle právních předpisů členských států, tyto státy pro účely provádění nařízení zajistí, aby dotyčné osoby mohly plně uplatňovat svá práva týkající se ochrany osobních údajů, a to v souladu s předpisy Společenství o ochraně osob v souvislosti se zpracováváním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů.

               (7)

               Ustanovení čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 987/2009 opravňuje příslušnou instituci, aby v případě pochybnosti o informacích poskytnutých dotyčnou osobou nebo platnosti dokumentu požádala instituci místa pobytu nebo místa bydliště o jejich ověření.

               (8)

               Účinná spolupráce v boji proti podvodům a omylům vychází z mechanismů poskytování informací o změnách platných právních předpisů a z mechanismů obsažených v článcích 20 a 52 nařízení (ES) č. 987/2009.
               V souladu s podmínkami stanovenými v čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004,

         ROZHODLA TAKTO:

      Obecné záležitosti

               1.

               Pro správné provádění nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 orgány a instituce členských států spolupracují v boji proti podvodům a omylům.

               2.

               Správní komise jednou ročně projedná spolupráci v otázkách podvodů a omylů. Tato diskuse bude vycházet z dobrovolného podávání zpráv členskými státy o jejich zkušenostech a pokroku v této oblasti. Navržený obsah těchto zpráv je uveden v příloze 1.

               3.

               Členské státy ustanoví kontaktní místo pro podvody a omyly, jemuž mohou příslušné orgány a instituce ohlašovat rizika podvodů a zneužití nebo systematické obtíže, které způsobují prodlení a omyly. Toto kontaktní místo se zařadí do seznamu zveřejněného sekretariátem správní komise.

      Omyly

               4.

               Ke snížení rizika omylů příslušné orgány a instituce přijmou opatření k zajištění včasného a správného poskytování informací, zejména při používání systému pro elektronickou výměnu informací o sociálním zabezpečení. Za tímto účelem by příslušné orgány a instituce měly:

                           a)

                           zajistit, že informace zasílané elektronicky prostřednictvím standardních elektronických dokumentů („Standard Electronic Documents“) orgánům nebo institucím ostatních členských států jsou předmětem procesu kontroly kvality, zejména s ohledem na identifikaci dotyčné osoby a čísla PIN; a dále

                           b)

                           oznámit technické komisi a správní komisi jakékoli systematické obtíže při výměně informací pro účely nařízení, které způsobují prodlení nebo omyly.

      Oznamování úmrtí

               5.

               Pokud jde o spolupráci v otázce oznamování úmrtí:

                           a)

                           členské státy prostřednictvím správní komise sdílí jakékoli inovační postupy, které na tomto poli zavedly, a oznamují jakékoli překážky bránící spolupráci v této otázce;

                           b)

                           členské státy přezkoumají své postupy v potírání neoznamování úmrtí v přeshraničních případech, aby v co největší možné míře zajistili, že takové postupy jsou v souladu s osvědčenými postupy v této oblasti. Seznam určených osvědčených postupů je uveden v příloze 2;

                           c)

                           dožádaná strana vyřídí co nejrychleji žádosti o informace od institucí a příslušných orgánů týkající se oznamování úmrtí.

      Žádosti o informace

               6.

               Berouce v úvahu požadavek jednat v souladu s předpisy Společenství o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, příslušné orgány a instituce spolupracují při vyřizování žádostí ostatních členských států o informace k potírání podvodů a k zajištění správného provádění nařízení. Pečlivě posoudí právní stránku případu předtím, než jakoukoli takovou žádost zamítnou z důvodu ochrany soukromí.

               7.

               Pokud se žádost o informace k potírání podvodů a omylů týká údajů souvisejících s prováděním nařízení o koordinaci, avšak není vyřizována přímo institucí nebo příslušným orgánem, orgán nebo příslušná instituce pomůže dožadující instituci nebo orgánu v identifikaci třetí strany jako příslušného zdroje informací a poskytne veškeré své služby pro jakákoli jednání s touto třetí stranou.

      Přezkum

               8.

               Toto rozhodnutí se přezkoumá nejpozději do konce druhého roku od data vstupu v platnost.

               9.

               Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od prvního dne druhého měsíce následujícím po jeho zveřejnění.

            předseda správní komise

         José Maria MARCO GARCÍA

      (1)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.

      PŘÍLOHA 1

         Otázky, jež by měly mimo jiné být předmětem výročních zprávách členských států o podvodech a omylech

                  1.

                  opatření přijatá v průběhu roku k boji proti podvodům a omylům v případech stanovených nařízeními;

                  2.

                  zvláštní problémy při provádění koordinačních pravidel, které mohou vést přinejmenším k rizikům podvodů a omylů;

                  3.

                  dohody a dvoustranná ujednání o spolupráci s ostatními členskými státy EU uzavřené za účelem boje proti podvodům a omylům;

                  4.

                  opatření přijatá na podporu dodržování ustanovení koordinačních pravidel institucemi a poskytovateli zdravotní péče v oblasti věcných dávek a k poskytování informací občanům.

      PŘÍLOHA 2

         Osvědčené postupy v potírání neoznamování úmrtí v přeshraničních případech
          (1)

                  Zavedení systému přímého oznámení úmrtí hostitelským státem

                  Porovnávání shody údajů

                  Vyžádání administrativní kontroly od hostitelského státu

                  Přístup k oznámením o úmrtí mezi institucemi zdravotní péče

                  Potvrzení o životě

                  Zajištění přímé fyzické přítomnosti v hostitelském státě

         (1)  Tyto osvědčené postupy jsou podrobněji popsány v oddílu 9.2 zprávy kontrolní skupiny ad hoc pro podvody a omyly správní komise ze dne 16. listopadu 2009, zveřejněné jako sdělení CASSTM 560/09.


title: 2008/357/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 23. dubna 2008 týkající se konkrétních požadavků na bezpečnost pro děti, které musí podle evropských norem splňovat zapalovače v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES (Text s významem pro EHP)

text:
               7.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 120/11

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 23. dubna 2008
   týkající se konkrétních požadavků na bezpečnost pro děti, které musí podle evropských norem splňovat zapalovače v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES
   (Text s významem pro EHP)
   (2008/357/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (1),a zejména na čl. 4 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2001/95/ES stanoví povinnost výrobců uvádět na trh pouze bezpečné výrobky.

               (2)

               Podle směrnice 2001/95/ES se předpokládá, že je výrobek bezpečný, pokud jde o rizika a kategorie rizik, na která se vztahují příslušné vnitrostátní normy, je-li ve shodě s nezávaznými vnitrostátními normami transponujícími evropské normy.

               (3)

               Směrnice 2001/95/ES stanoví, že evropské normy by měly vypracovat evropské normalizační orgány. Tyto normy by měly zajistit, aby výrobky splňovaly obecný požadavek na bezpečnost podle uvedené směrnice.

               (4)

               Zapalovače jsou svou podstatou nebezpečné, protože vydávají plamen nebo žár a obsahují hořlavé kapaliny nebo plyny, často pod tlakem. Nejzjevnějšími potenciálními riziky, která se pojí s nesprávným použitím zapalovačů, jsou požáry, popáleniny a vznícení, jež může vyvolat explozi v přítomnosti zdroje tepla.

               (5)

               Zapalovače nepatří do rukou dětem. Nesprávné použití zejména malými dětmi nicméně nebývá ojedinělé, a na tuto skutečnost je nutné brát při posuzování bezpečnosti takových výrobků zvláštní zřetel. To platí zejména v případě zapalovačů na jedno použití, které se prodávají v hojném množství, často v baleních po více kusech, a které spotřebitelé používají jako laciné, jednorázové výrobky, jakož i v případě zapalovačů, které malé děti obzvláště přitahují, neboť mají vzhled nebo zábavné vlastnosti, které se považují za lákavé pro děti.

               (6)

               Použití zapalovačů malými dětmi může vést k požárům, které jsou příčinou nemalých osobních i hospodářských újem, včetně úmrtí. Zapalovače vzhledem k této možnosti jejich nesprávného použití dětmi představují vážné nebezpečí.

               (7)

               Komise v roce 1998 vydala Evropskému výboru pro normalizaci (CEN) pověření M/266 týkající se bezpečnosti spotřebitelů a dětí s ohledem na zapalovače, jehož výsledkem byla evropská norma EN 13869:2002: Zapalovače – Zapalovače odolné dětem – Bezpečnostní požadavky a metody zkoušení.

               (8)

               Vzhledem ke skutečnosti, že je ohroženo zdraví a bezpečnost spotřebitelů, a to zejména vzhledem ke schopnosti a sklonu malých dětí manipulovat se zapalovači a použít je nevhodným způsobem, a že toto riziko lze účinně odstranit pouze prostřednictvím vhodných opatření použitelných na úrovni Společenství, přijala Komise dne 11. května 2006 podle článku 13 směrnice 2001/95/ES rozhodnutí 2006/502/ES (2), kterým se po členských státech žádá, aby přijaly opatření zajišťující, aby se na trh uváděly pouze zapalovače, které jsou odolné dětem, a zakázaly uvádět na trh zapalovače neobvyklého typu (novelty).

               (9)

               Vzhledem ke skutečnosti, že rozhodnutí přijatá podle článku 13 směrnice 2001/95/ES představují přechodná opatření s maximální platností jeden rok a mohou být prodloužena maximálně o jeden další rok, přijala Komise dne 12. dubna 2007 rozhodnutí 2007/231/ES (3), kterým se platnost rozhodnutí 2006/502/ES prodlužuje o jeden rok.

               (10)

               Ačkoli odkazy na evropskou normu EN 13869: 2002 nebyly dosud zveřejněny v Úředním věstníku v souladu s ustanoveními směrnice 2001/95/ES, rozhodnutí Komise 2006/502/ES ve skutečnosti uplatňuje předpoklad shody v případě zapalovačů, které vyhovují vnitrostátním normám transponujícím evropskou normu EN 13869: 2002.

               (11)

               Vzhledem k nutnosti využít vhodná technická řešení k vyhodnocení požadavků na bezpečnost zapalovačů pro děti členské státy a Komise ve spolupráci s evropskými normalizačními orgány a po konzultaci se zúčastněnými stranami určily, že je zapotřebí normu EN 13869: 2002 revidovat.

               (12)

               Hlavním zjištěným problémem současné normy je nutnost odvolávat se na testovací orgány pro dětskou bezpečnost pro ověření, zdali je příslušný zapalovač skutečně odolný dětem. I když se ukázalo, že testovací orgány pro dětskou bezpečnost nabízejí spolehlivou metodu, bylo by vhodné najít i alternativní metody pro stanovení odolnosti zapalovačů dětem, budou-li tyto metody přinejmenším stejně účinné a spolehlivé. Kromě toho stávající definice zapalovačů, které jsou pro malé děti obzvláště lákavé (zapalovače neobvyklého typu tzv. „novelty“), umožňuje nejednoznačný výklad, což může vést k nejednotnému uplatňování zákazu takových zapalovačů. Rovněž je třeba přihlédnou k dalším otázkám, než bude moci tato norma zcela uspokojivě plnit funkci při poskytování vhodných technických řešení.

               (13)

               Specifické požadavky na bezpečnost zapalovačů pro děti by měly být stanoveny podle článku 4 směrnice 2001/95/ES, s cílem požádat normalizační orgány o revizi normy EN 13869: 2002, a to v souladu s postupem stanoveným ve směrnici 98/34/ES (4) o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů, a uveřejnit revidovanou normu v Úředním věstníku.

               (14)

               Jakmile bude odkaz na revidovanou normu uveřejněn v Úředním věstníku, bude se u zapalovačů vyráběných ve shodě s touto normou předpokládat, že vyhovují všeobecnému bezpečnostnímu požadavku směrnice 2001/95/ES o obecné bezpečnosti výrobků, pokud jde o specifické požadavky na bezpečnost zapalovačů pro děti stanovené touto normou.

               (15)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle směrnice 2001/95/ES,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Účel
   Účelem tohoto rozhodnutí je stanovit požadavky, na jejichž základě bude Komise moci žádat příslušné normalizační orgány o změnu příslušné normy pro zapalovače.
   Pro účely tohoto rozhodnutí se:

               „zapalovačem“ rozumí ručně ovládané zařízení vydávající plamen a využívající palivo, které se běžně používá pro zamýšlené zapálení zejména cigaret, doutníků a dýmek a u něhož se dá předvídat, že může být použito k zapálení materiálů, jako je papír, knoty, svíčky a lampy, a které je vyrobeno s neoddělitelnou zásobou paliva, bez ohledu na to, zda se má znovu plnit či ne.

               „zapalovačem bezpečným pro děti“ rozumí zapalovač navržený a vyrobený tak, aby s ním za běžných nebo rozumně předvídatelných podmínek použití nemohly zacházet děti mladší 51 měsíců, protože kupříkladu nemají potřebnou sílu k zacházení s ním nebo kvůli jeho designu nebo ochraně zapalovacího mechanismu, složitosti nebo posloupnosti operací potřebných pro jeho zapálení;

               „zapalovačem lákavým pro děti“ rozumí zapalovač, jehož design se jakýmkoli způsobem podobá jinému předmětu běžně považovanému za lákavý nebo určený pro děti mladší 51 měsíců.

         Článek 2
   Požadavky
   1.   Pro účely článku 4 směrnice 2001/95/ES by specifické požadavky na bezpečnost zapalovačů pro děti měly být následující:

               a)

               Zapalovače mají být odolné dětem, aby se minimalizovala možnost a sklon dětí mladších 51 měsíců s nimi manipulovat;

               b)

               zapalovače nesmí být lákavé pro děti mladší 51 měsíců.

         2.   Ustanovení odst. 1 písm. a) se nevztahuje na zapalovače, které se mají znovu plnit a u nichž výrobci na žádost příslušných orgánů předloží potřebnou dokumentaci dokládající, že zapalovače jsou navrženy, vyrobeny a uváděny na trh tak, aby bylo zajištěno jejich nepřetržité očekávané bezpečné používání po dobu životnosti nejméně 5 let, s výhradou potřebné opravy, a že zejména splňují všechny tyto požadavky:

               a)

               nejméně dvouletou písemnou záruku výrobce na každý zapalovač v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES (5),

               b)

               praktickou možnost opravy a bezpečného nového naplnění po celou dobu životnosti, což předpokládá zejména opravitelný zapalovací mechanismus,

               c)

               neopotřebované součástky, které se při nepřetržitém používání pravděpodobně opotřebují nebo přestanou fungovat po záruční době, je možno nahradit nebo opravit v autorizovaném nebo specializovaném středisku poprodejního servisu se sídlem v Evropské unii.

      V Bruselu dne 23. dubna 2008.

            Za Komisi

         Meglena KUNEVA

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 11, 15.1.2002, s. 4.

      (2)  Úř. věst. L 198, 20.7.2006, s. 41.

      (3)  Úř. věst. L 99, 14.4.2007, s. 16.

      (4)  Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37.

      (5)  Úř. věst. L 171, 7.7.1999, s. 12.


title: 2010/298/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/298/SZBP ze dne 25. května 2010 , kterým se mění a prodlužuje společná akce 2008/112/SZBP o misi Evropské unie na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Republice Guinea-Bissau (EU SSR GUINEA-BISSAU)

text:
               26.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 127/16

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/298/SZBP
   ze dne 25. května 2010,
   kterým se mění a prodlužuje společná akce 2008/112/SZBP o misi Evropské unie na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Republice Guinea-Bissau (EU SSR GUINEA-BISSAU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 12. února 2008 Rada přijala společnou akci 2008/112/SZBP o misi Evropské unie na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Republice Guinea-Bissau (EU SSR GUINEA-BISSAU) (1). Uvedená společná akce byla použitelná do dne 31. května 2009.

               (2)

               Dne 18. května 2009 přijala Rada společnou akci 2009/405/SZBP (2), kterou se pozměnila a do 30. listopadu 2009 prodloužila společná akce 2008/112/SZBP. Dne 17. listopadu 2009 přijala Rada společnou akci 2009/841/SZBP (3), kterou se pozměnila a do 31. května 2009 prodloužila společná akce 2008/112/SZBP.

               (3)

               Dne 5. února 2010 potvrdil Politický a bezpečnostní výbor, že zapojení EU v oblasti reformy bezpečnostního sektoru v Guineji-Bissau bude pokračovat, a požádal o plánování nové mise společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP) na podporu provádění reformy bezpečnostního sektoru.

               (4)

               V dopise ze dne 22. února 2010 požádal předseda vlády Guineje-Bissau vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku o zahájení nové mise, jejímž mandátem by bylo poskytovat odbornou přípravu, vedení a poradenství v zájmu zajištění úspěšného pokračování procesu reformy bezpečnostního sektoru.

               (5)

               V návaznosti na události ze dne 1. dubna 2010 a na vydání politické demarše EU adresované orgánům Guineje-Bissau dne 19. dubna 2010 se Politický a bezpečnostní výbor dne 30. dubna 2010 dohodl, že mandát mise EU SSR GUINEA-BISSAU by za účelem zajištění soudržnosti všech nástrojů vnější politiky EU měl být prodloužen do dne 30. září 2010, přičemž konečné rozhodnutí o dalším zapojení SBOP v Guineji-Bissau se přijme do července 2010 na základě strategického přezkumu a vývoje na místě. Politický a bezpečnostní výbor v této souvislosti připomněl a znovu potvrdil základní předpoklady pro další zapojení EU v oblasti reformy bezpečnostního sektoru uvedené v demarši EU, včetně dodržování demokratických zásad, lidských práv a právního státu.

               (6)

               Společná akce 2008/112/SZBP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Společná akce 2008/112/SZBP se mění takto:

               1)

               v článku 1 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Evropská unie (EU) zřizuje misi EU na podporu reformy bezpečnostního sektoru v Republice Guinea-Bissau (dále jen „EU SSR GUINEA-BISSAU“ nebo „mise“), sestávající z přípravné fáze, jež začne dne 26. února 2008, a z prováděcí fáze, jež bude zahájena nejpozději dne 1. května 2008. Mise bude probíhat 28 měsíců ode dne, kdy bude oznámeno dosažení počátečních operačních schopností.“;

               2)

               v článku 9 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů mise v období od 26. února 2008 do 30. listopadu 2009 se stanoví na 5 650 000 EUR.
               Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů mise v období od 1. prosince 2009 do 30. června 2010 se stanoví na 1 530 000 EUR.
               Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů mise v období od 1. července 2010 do 30. září 2010 se stanoví na 630 000 EUR.“;

               3)

               v článku 17 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Použije se do dne 30. září 2010.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 25. května 2010.

            Za Radu

            předseda

         M. SEBASTIÁN

      (1)  Úř. věst. L 40, 14.2.2008, s. 11.

      (2)  Úř. věst. L 128, 27.5.2009, s. 60.

      (3)  Úř. věst. L 303, 18.11.2009, s. 70.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise č. 1247/2002/ES ze dne 1. července 2002 o úpravě a obecných podmínkách výkonu funkce Evropského inspektora ochrany údajů

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D1247

Úřední věstník L 183 , 12/07/2002 S. 0001 - 0002

		Rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise č. 1247/2002/ESze dne 1. července 2002o úpravě a obecných podmínkách výkonu funkce Evropského inspektora ochrany údajůEVROPSKÝ PARLAMENT, RADA EVROPSKÉ UNIE A KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů [1], a zejména na článek 43 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise [2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Evropský inspektor ochrany údajů je nezávislý kontrolní orgán pověřený dohledem nad používáním právních aktů Společenství o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů vůči orgánům a institucím Společenství.(2) Předpisy na ochranu údajů mají za cíl chránit základní práva a svobody fyzických osob, a zejména jejich soukromý a rodinný život, v souvislosti se zpracováním osobních údajů, zejména v souladu s článkem 6 Smlouvy o Evropské unii a s náležitým zohledněním článků 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie. Tato základní práva mají být podle judikatury Evropského soudního dvora vykládána s přihlédnutím k článku 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a k ústavním tradicím společným členským státům. Cíl ochrany údajů musí být splněn při zohlednění cíle neomezování informací o veřejných aktivitách, které mají občané k dispozici.(3) Účinné zřízení tohoto nezávislého kontrolního orgánu si vyžaduje stanovení úpravy a obecných podmínek výkonu funkce evropského inspektora ochrany údajů a jeho zástupce.(4) Většina prvků, které mají být obsaženy v úpravě a obecných podmínkách výkonu funkce evropského inspektora ochrany údajů, je již obsažena v nařízení (ES) č. 45/2001. To obsahuje ustanovení nezbytná pro jmenování evropského inspektora ochrany údajů a jeho zástupce, pro jejich lidské a finanční zdroje, pro jejich nezávislost, povinnost zachovávat profesní tajemství, jejich funkce a pravomoci. Jednací řád úřadu evropského inspektora ochrany údajů požadovaný v čl. 46 písm. k) nařízení (ES) č. 45/2001 by měl obsahovat zejména procesní ustanovení upravující způsob, kterým má vykonávat své pravomoci.(5) Evropský inspektor ochrany údajů je vázán právem Společenství a měl by dodržovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise [3]. Měl by být tedy vázán ustanoveními Smlouvy o ochraně základních práv a svobod, která stanoví, že rozhodnutí mají být přijímána v Evropské unii co nejotevřeněji, a která poskytují ochranu osobních údajů, a zejména právo na soukromí.(6) Finanční rámec tohoto rozhodnutí by měl být v souladu se současným stropem pro položku 5.(7) Nařízení (ES) č. 45/2001 neobsahuje pouze dva důležité aspekty úpravy, které proto musí být upřesněny. Týkají se stanovení platu inspektora a jeho zástupce, jejich náhrad a náhrad poskytovaných místo odměny a dále sídla inspektora. Měla by být rovněž upřesněna ustanovení nařízení (ES) č. 45/2001 o postupu pro jmenování evropského inspektora ochrany údajů a jeho zástupce.(8) Odměna evropského inspektora ochrany údajů by měla být na stejné úrovni jako plat evropského veřejného ochránce práv, vzhledem k tomu, že tento inspektor musí mít postavení odpovídající jeho funkcím a pravomocem a že nařízení (ES) č. 45/2001 při určení institucionálního profilu inspektora v zásadě sleduje příklad evropského veřejného ochránce práv. Evropský veřejný ochránce práv je, pokud jde o odměnu, náhrady a starobní důchod, postaven na roveň soudci Soudního dvora.(9) Pokud jde o odměnu, náhrady a starobní důchod, zástupce inspektora by měl být na stejné úrovni jako tajemník Soudního dvora, aby tak byl stanoven odstup mezi ním/ní a evropským inspektorem a současně aby oba pobírali stejný druh odměn v souladu s postupem pro jejich jmenování, s jejich funkčním obdobím a funkcemi.(10) Sídlem evropského inspektora ochrany údajů by měl být Brusel, aby byla zajištěna blízkost, která vzhledem k povaze jeho/jejích úkolů musí existovat mezi evropským inspektorem a orgány a institucemi Společenství, které podléhají jeho/její kontrole, a aby byl usnadněn hladký výkon jeho/jejích funkcí.(11) Je třeba zvážit, nakolik spolupráce s orgány dozoru pro ochranu údajů, zřízenými podle hlavy VI Smlouvy o Evropské unii, která je stanovena v čl. 46 písm. f) nařízení (ES) č. 45/2001, poslouží dosažení cíle zajistit soudržnost při používání kontrolních pravidel a postupů pro ochranu údajů.(12) Příslušný výbor Evropského parlamentu se může rozhodnout uskutečnit slyšení kandidátů uvedených v seznamu vypracovaném Komisí v souladu s čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 45/2001 následující po veřejné výzvě k přihlášení kandidátů, které je otevřené všem členům parlamentu,ROZHODLY TAKTO:Článek 1Odměna evropského inspektora ochrany údajůEvropský inspektor ochrany údajů je na stejné úrovni jako soudce Soudního dvora Evropských společenství, pokud jde o určování odměny, náhrad, starobního důchodu a všech dalších náhrad poskytovaných místo odměny.Článek 2Odměna zástupce inspektoraZástupce inspektora je na stejné úrovni jako tajemník Soudního dvora Evropských společenství, pokud jde o určování odměny, náhrad, starobního důchodu a všech dalších náhrad poskytovaných místo odměny.Článek 3Postup jmenováníEvropský inspektor ochrany údajů a jeho zástupce jsou jmenováni po veřejné výzvě k přihlášení kandidátů. Tato výzva musí umožnit všem zájemcům ve Společenství, aby podali svou přihlášku. Seznam kandidátů je veřejný. Na základě seznamu vypracovaného Komisí v souladu s čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 45/2001 může příslušný výbor Evropského parlamentu uspořádat slyšení, aby mohl stanovit pořadí kandidátů.Článek 4SídloSídlem evropského inspektora ochrany údajů a jeho zástupce je Brusel.Článek 5Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 1. července 2002.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaM. Arias CañeteZa KomisiR. Prodipředseda[1] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.[2] Úř. věst. C 304 E, 30.10.2001, s. 178.[3] Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.--------------------------------------------------


title: 2010/442/CFSP: Rozhodnutí Rady 2010/442/SZBP ze dne 11. srpna 2010 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie v Bosně a Hercegovině

text:
               12.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 211/26

         ROZHODNUTÍ RADY 2010/442/SZBP
   ze dne 11. srpna 2010
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie v Bosně a Hercegovině
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 11. března 2009 přijala Rada společnou akci 2009/181/SZBP (1) o jmenování pana Valentina INZKA zvláštním zástupcem Evropské unie v Bosně a Hercegovině (dále jen „zvláštní zástupce EU“) do 28. února 2010.

               (2)

               Dne 22. února 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/111/SZBP (2) o prodloužení mandátu zvláštního zástupce EU do 31. srpna 2010.

               (3)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen do 31. srpna 2011. Po vstupu rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost v platnost může být na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka“) mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.

               (4)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být vykonáván v koordinaci s Komisí s cílem zajistit soulad s jinými příslušnými činnostmi spadajícími do pravomoci Unie.

               (5)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit cíle společné zahraniční a bezpečnostní politiky stanovené v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Valentina INZKA jako zvláštního zástupce Evropské unie v Bosně a Hercegovině se prodlužuje do 31. srpna 2011. Po vstupu rozhodnutí o zřízení Evropské služby pro vnější činnost v platnost může být na návrh vysoké představitelky mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.
   Článek 2
   Cíle politiky
   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Evropské unie (dále jen „EU“ nebo „Unie“) v Bosně a Hercegovině. Tyto cíle se soustřeďují na trvalý pokrok při provádění Všeobecné rámcové mírové dohody (GFAP) v Bosně a Hercegovině, v souladu s plánem Úřadu vysokého zástupce pro provádění mise, a na trvalý pokrok procesu stabilizace a přidružení s cílem vytvořit stabilní, životaschopnou, mírovou a mnohonárodnostní Bosnu a Hercegovinu, která v míru spolupracuje se svými sousedy a nezvratně směřuje ke členství v Unii.
   Článek 3
   Mandát
   K dosažení cílů politiky se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát

               a)

               nabízet poradenství a podporu Unie v politickém procesu;

               b)

               podporovat celkovou politickou koordinaci Unie a přispívat k posílení vnitřní koordinace a soudržnosti působení Unie v Bosně a Hercegovině, mimo jiné informováním vedoucích misí Unie a účastí na jejich pravidelných setkáních, případně prostřednictvím zástupce, předsedáním koordinační skupině složené ze všech činitelů Unie působících v oblasti za účelem koordinace aspektů provádění akcí Unie a poskytováním poradenství těmto činitelům, pokud jde o vztahy s orgány Bosny a Hercegoviny;

               c)

               podporovat celkovou koordinaci Unie v jejím úsilí v oblasti boje proti organizovanému zločinu a poskytovat v tomto směru místní politické vedení, aniž je dotčena vedoucí úloha Policejní mise Evropské unie (EUPM) při koordinaci policejních aspektů tohoto úsilí a vojenská linie velení ALTHEA (EUFOR);

               d)

               aniž je dotčena vojenská linie velení, poskytovat veliteli sil Unie politické poradenství ve vojenských otázkách místního politického rozměru, zejména pokud jde o citlivé operace, vztahy s místními orgány a vztahy s místními sdělovacími prostředky;

               e)

               konzultovat velitele sil Unie před přijetím politických opatření, která by mohla ovlivnit bezpečnostní situaci;

               f)

               zajišťovat soulad a soudržnost opatření Unie vůči veřejnosti; mluvčí zvláštního zástupce EU je hlavní kontaktní osobou Unie pro sdělovací prostředky Bosny a Hercegoviny v otázkách společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky;

               g)

               udržovat přehled o celé šíři činností v oblasti právního státu a v této souvislosti poskytovat podle potřeby poradenství vysoké představitelce a Komisi;

               h)

               poskytovat vedoucímu mise EUPM vedení v otázkách místní politické situace; zvláštní zástupce EU a civilní velitel operace se podle potřeby vzájemně konzultují;

               i)

               podporovat přípravu a provádění restrukturalizace policie v rámci širšího přístupu mezinárodního společenství a orgánů Bosny a Hercegoviny k situaci právního státu a v návaznosti na poskytování technických policejních odborných znalostí a pomoci ze strany EUPM v tomto ohledu;

               j)

               poskytovat podporu posílené a účinnější koordinaci trestního soudnictví a policie v Bosně a Hercegovině v úzké spolupráci s EUPM;

               k)

               konzultovat vedoucího mise EUPM před přijetím politických opatření, která by mohla ovlivnit situaci v oblasti policie a bezpečnosti;

               l)

               poskytovat podle potřeby poradenství vysoké představitelce a Komisi a účastnit se potřebné místní koordinace, pokud jde o činnosti v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech, včetně Europolu, a související činnosti Unie;

               m)

               být za účelem zajištění soudržnosti a případného spolupůsobení nadále konzultován o prioritách pro nástroj předvstupní pomoci;

               n)

               podporovat plánování posílené přítomnosti Unie v souvislosti s ukončením činnosti Úřadu vysokého zástupce, včetně poskytování poradenství ohledně aspektů transformace týkajících se informování veřejnosti, a to v úzké koordinaci s Komisí;

               o)

               přispívat k rozvoji a upevňování dodržování lidských práv a základních svobod v Bosně a Hercegovině v souladu s politikou Unie v oblasti lidských práv a obecnými zásadami Unie pro lidská práva;

               p)

               jednat s příslušnými orgány Bosny a Hercegoviny o jejich plné spolupráci s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii;

               q)

               poskytovat politické poradenství a pomoc v procesu ústavní reformy;

               r)

               aniž jsou dotčeny příslušné linie vedení, napomáhat tomu, aby byly všechny nástroje Unie v místě působení používány soudržně za účelem dosažení cílů politiky Unie.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU odpovídá za provádění mandátu pod dohledem vysoké představitelky.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž by byly dotčeny pravomoci vysoké představitelky.
   Článek 5
   Vysoký zástupce
   Postavení zvláštního zástupce EU se žádným způsobem nedotýká mandátu vysokého zástupce v Bosně a Hercegovině, včetně jeho koordinační úlohy, pokud jde o veškeré činnosti všech civilních organizací a agentur, jak jsou uvedeny ve Všeobecné rámcové mírové dohodě a v následných závěrech a prohlášeních Rady pro nastolení míru (PIC).
   Článek 6
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. září 2010 do 31. srpna 2011 činí 3 700 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů bude upravena ve smlouvě mezi zvláštním zástupcem Unie a Komisí. Zvláštní zástupce EU je za veškeré výdaje odpovědný Komisi.
   Článek 7
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy a orgány Unie mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat personálu vyslaného členským státem nebo orgánem Unie ke zvláštnímu zástupci EU hradí dotyčný členský stát nebo dotyčný orgán Unie. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do generálního sekretariátu Rady. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu nebo orgánu Unie a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 8
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro splnění a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou stranou nebo stranami. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 9
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (3), zejména při nakládání s utajovanými informacemi EU.
   Článek 10
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v oblasti mise poskytují, podle okolností, delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 11
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v rámci své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že

               a)

               vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi na základě pokynů generálního sekretariátu Rady, zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a zahrnující pohotovostní a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro danou oblast mise generálním sekretariátem Rady;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává vysoké představitelce, Radě a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zpráv v polovině období a zpráv o provádění mandátu.

         Článek 12
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysoké představitelce a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysoké představitelky nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
   Článek 13
   Koordinace
   1.   Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi Komise a případně i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Evropské unie působících v oblasti. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucím delegace Unie a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
   2.   Na podporu operací Unie pro řešení krizí zdokonalí zvláštní zástupce EU, společně s dalšími činiteli Unie působícími na místě, šíření a sdílení informací mezi těmito činiteli Unie s cílem dosáhnout vysokého stupně společného situačního uvědomování a hodnocení.
   Článek 14
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v dané oblasti budou pravidelně přezkoumávány. Zvláštní zástupce EU předloží vysoké představitelce, Radě a Komisi koncem února roku 2011 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu zprávu o provádění mandátu.
   Článek 15
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 11. srpna 2010.

            Za Radu

            předseda

         S. VANACKERE

      (1)  Úř. věst. L 67, 12.3.2009, s. 88.

      (2)  Úř. věst. L 46, 23.2.2010, s. 23.

      (3)  Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.


title: 2008/152/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 18. února 2008 o jmenování jednoho španělského člena a dvou španělských náhradníků Výboru regionů

text:
               22.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 48/64

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 18. února 2008
   o jmenování jednoho španělského člena a dvou španělských náhradníků Výboru regionů
   (2008/152/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 přijala Rada rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana GALLEGA CUESTY se uvolnilo místo člena. Po skončení mandátu pana MARTÍNA MALLÉNA a pana SUÁREZE RODRÍGUEZE se uvolnila dvě místa náhradníků Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, jmenováni:

               a)

               jako člen:

                           —

                           pan Pedro CASTRO VÁZQUEZ, Alcalde de Getafe (Madrid),

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           paní Esther MONTERRUBIO VILLAROVÁ, Comisionada para las Relaciones Exteriores del Gobierno de Aragón, Comunidad Autónoma de Aragón,

                           —

                           pan Francisco DE LA TORRE PRADOS, Alcalde de Málaga.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 18. února 2008.

            Za Radu

            předseda

         I. JARC

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2008/85/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 28. ledna 2008 o jmenování dvou španělských náhradníků Výboru regionů

text:
               31.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 27/20

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 28. ledna 2008
   o jmenování dvou španělských náhradníků Výboru regionů
   (2008/85/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 263 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. ledna 2006 přijala Rada rozhodnutí 2006/116/ES o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2006 do 25. ledna 2010 (1).

               (2)

               Po odstoupení pana Josého Maríi MUÑOA GANUZA a pana Javiera MORALES FEBLES se uvolnila dvě místa náhradníků Výboru regionů,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2010, jmenováni jako náhradníci:

               —

               pan Iñaki AGUIRRE ARIZMENDI, Secretario General de Acción Exterior, Comunidad Autónoma del País Vasco
               a

               —

               pan Julio César FERNÁNDEZ MATO, Secretario General de Relaciones Exteriores, Comunidad Autónoma de Galicia.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 28. ledna 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

      (1)  Úř. věst. L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2011/815/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUTM Somalia/1/2011 ze dne 6. prosince 2011 o přijetí příspěvků třetích států na vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia)

text:
               7.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 324/36

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUTM SOMALIA/1/2011
   ze dne 6. prosince 2011
   o přijetí příspěvků třetích států na vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia)
   (2011/815/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/96/SZBP ze dne 15. února 2010 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (1) (EUTM Somalia), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Velitel EUTM Somalia uspořádal ve dnech 17. listopadu 2008, 16. prosince 2008 a 19. března 2009 konference o vytváření sil a jejich personálním obsazení.

               (2)

               V návaznosti na doporučení velitele mise EU a Vojenského výboru EU ohledně příspěvku Srbska k EUTM Somalia by příspěvek Srbska měl být přijat.

               (3)

               V souladu s článkem 5 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se neúčastní provádění tohoto rozhodnutí ani se nepodílí na financování EUTM Somalia,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příspěvky třetích států
   S ohledem na zjištění konferencí o vytváření sil a jejich personálním obsazení, konaných ve dnech 17. listopadu 2008, 16. prosince 2008 a 19. března 2009, a na doporučení velitele mise EU a Vojenského výboru EU se přijímá příspěvek Srbska na vojenskou misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia).
   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 6. prosince 2011.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         O. SKOOG

      (1)  Úř. věst. L 44, 19.2.2010, s. 16.


title: Rozhodnutí zástupců vlád členských států o zatímním umístění některých orgánů a útvarů společenství (67/446/EHS)

text:
Důležité právní upozornění

|

41967D0446

Úřední věstník 152 , 13/07/1967 S. 0018 - 0020 Finské zvláštní vydání: Kapitola 1 Svazek 1 S. 0033  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 1 Svazek 1 S. 0033

		Rozhodnutízástupců vlád členských států o zatímním umístění některých orgánů a útvarů společenství(67/446/EHS)(67/30/Euratom)ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ,s ohledem na článek 37 Smlouvy o vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise Evropských společenství,berouce v úvahu, že je třeba u příležitosti vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise Evropských společenství a s cílem vyřešit některé otázky specifické pro Lucemburské velkovévodství stanovit zatímní pracoviště některých orgánů a některých útvarů v Lucemburku, aniž je tím dotčeno uplatňování článku 77 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli, článku 216 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, článku 189 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii a čl. 1 druhého pododstavce Protokolu o statutu Evropské investiční banky,ROZHODLI TAKTO:Článek 1Lucemburk, Brusel a Štrasburk zůstávají zatímními pracovišti orgánů Společenství.Článek 2V měsících dubnu, červnu a říjnu koná Rada svá zasedání v Lucemburku.Článek 3Soudní dvůr zůstává i nadále umístěn v Lucemburku.V Lucemburku jsou rovněž umístěny soudní a obdobné subjekty, včetně těch, jež jsou příslušné k uplatňování pravidel hospodářské soutěže, které již existují nebo které je třeba zřídit na základě smluv o založení Evropského společenství uhlí a oceli, Evropského hospodářského společenství a Evropského společenství pro atomovou energii, jakož i na základě dohod uzavřených v rámci Společenství jak mezi členskými státy, tak s třetími zeměmi.Článek 4Generální sekretariát Společenství a jeho útvary zůstávají i nadále umístěny v Lucemburku.Článek 5Evropská investiční banka je umístěna v Lucemburku, kde se scházejí její vedoucí orgány a kde se vykonává veškerá její činnost.Toto ustanovení se týká zejména rozvoje současných činností, zejména těch, které jsou uvedeny v článku 130 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, případného rozšíření činnosti o další oblasti a nových úkolů, jež budou Bance svěřeny.V Lucemburku se zřizuje kancelář zajišťující styk mezi Komisí a Evropskou investiční bankou, zejména s cílem usnadnit operace Evropského rozvojového fondu.Článek 6Měnový výbor zasedá v Lucemburku a v Bruselu.Článek 7Útvary pro finanční politiku Evropského společenství uhlí a oceli jsou umístěny v Lucemburku. Zahrnují i generální ředitelství pro úvěr a investice, jakož i útvar pověřený výběrem odvodů, a přidružené účetní útvary.Článek 8V Lucemburku je umístěn Úřad pro úřední tisky Společenství, k němuž jsou připojeny i Společný orgán pro prodej a dále útvar pro překlady ve středních a dlouhých lhůtách.Článek 9V Lucemburku dále sídlí tyto útvary Komise:a) Statistický úřad a útvar výpočetní techniky;b) útvar hygieny a bezpečnosti práce Evropského hospodářského společenství a Evropského společenství uhlí a oceli;c) generální ředitelství pro šíření informací, ředitelství pro ochranu zdraví, ředitelství pro kontrolu bezpečnosti Evropského společenství pro atomovou energii,a jejich administrativní a technická infrastruktura.Článek 10Vlády členských zemí jsou připraveny umístit nebo přemístit do Lucemburku další orgány a útvary Společenství, zejména z oblasti finanční, za předpokladu, že bude zajištěn jejich řádný chod.Za tím účelem žádají Komisi, aby jim každoročně předkládala zprávu o současné situaci týkající se umístění orgánů a útvarů Společenství a o možnosti přijmout nová opatření k provedení tohoto ustanovení, s ohledem na nezbytnost řádného fungování Společenství.Článek 11K zajištění řádného fungování Evropského společenství uhlí a oceli se Komise vyzývá, aby postupně a koordinovaně obstarávala přemístění jednotlivých útvarů, přičemž přemístění útvarů pro řízení trhu s uhlím a ocelí je třeba provést jako poslední.Článek 12S výhradou výše uvedených ustanovení se toto rozhodnutí nevztahuje na zatímní pracoviště orgánů a útvarů Evropských společenství tak, jak vyplývají z dřívějších rozhodnutích vlád, ani na přeskupení útvarů, k němuž povede vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise.Článek 13Toto rozhodnutí vstupuje v platnost ke stejnému dni jako Smlouva o vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise Evropských společenství.V Bruselu dne osmého dubna tisíc devět set šedesát pět.Paul-Henri SpaakKurt SchmückerMaurice Couve de MurvilleAmintore FanfaniPierre WernerJ. M. A. H. Luns--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2011/312/SZBP ze dne 26. května 2011 , kterým se mění a prodlužuje společná akce 2005/889/SZBP o zřízení mise Evropské unie pro pomoc na hranicích na hraničním přechodu Rafáh (EU BAM Rafah)

text:
               27.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 140/55

         ROZHODNUTÍ RADY 2011/312/SZBP
   ze dne 26. května 2011,
   kterým se mění a prodlužuje společná akce 2005/889/SZBP o zřízení mise Evropské unie pro pomoc na hranicích na hraničním přechodu Rafáh (EU BAM Rafah)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropské unie, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 25. listopadu 2005 přijala Rada společnou akci 2005/889/SZBP o zřízení mise Evropské unie pro pomoc na hranicích na hraničním přechodu Rafáh (EU BAM Rafah) (1).

               (2)

               Dne 12. května 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/274/SZBP (2), kterým se společná akce 2005/889/SZBP mění a prodlužuje do 24. května 2011.

               (3)

               Politický a bezpečnostní výbor schválil dne 16. února 2011 doporučení o strategické koncepci odborné přípravy pracovníků správy hranic a přechodů palestinské samosprávy pro hraniční přechody v pásmu Gazy v oblasti společné bezpečnostní a obranné politiky.

               (4)

               Mise EU BAM Rafah by měla být znovu prodloužena na období od 25. května 2011 do 31. prosince 2011 na základě stávajícího mandátu.

               (5)

               Je třeba stanovit finanční referenční částku určenou na pokrytí výdajů souvisejících s EU BAM Rafah na období od 25. května 2011 do 31. prosince 2011,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Společná akce 2005/889/SZBP se mění takto:

               1.

               V článku 2 druhém pododstavci se doplňuje nové písmeno, které zní:

                           „d)

                           pomáhá EUPOL COPPS v dodatečných úkolech v oblasti odborné přípravy pracovníků správy hranic a přechodů palestinské samosprávy pro hraniční přechody v pásmu Gazy.“.

               2.

               V článku 10 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Politický a bezpečnostní výbor vykonává v rámci odpovědnosti Rady a vysokého představitele politickou kontrolu a strategické řízení mise. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí za tímto účelem v souladu s článkem 38 Smlouvy. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc jmenovat na návrh vysokého představitele vedoucího mise a měnit operační plán (OPLAN). Zahrnuje rovněž pravomoc přijímat následná rozhodnutí o jmenování vedoucího mise. Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení mise, si ponechává Rada.“.

               3.

               V článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Finanční referenční částka na pokrytí výdajů souvisejících s misí na období od 25. května 2011 do 31. prosince 2011 se stanoví na 1 400 000 EUR.“.

               4.

               V článku 16 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Pozbývá platnosti dne 31. prosince 2011.“.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 25. května 2011.

      V Bruselu dne 26. května 2011.

            Za Radu

            předseda

         MARTONYI J.

      (1)  Úř. věst. L 327, 14.12.2005, s. 28.

      (2)  Úř. věst. L 119, 13.5.2010, s. 22.