title: Rozhodnutí Rady 2005/387/JVV ze dne 10. května 2005 o výměně informací, hodnocení rizika a kontrole nových psychoaktivních látek

text:
               20.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 127/32

      ROZHODNUTÍ RADY 2005/387/JVV
   ze dne 10. května 2005
   o výměně informací, hodnocení rizika a kontrole nových psychoaktivních látek
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29, čl. 31 odst. 1 písm. e) a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Zvláštní rizika spojená s vývojem psychoaktivních látek vyžadují rychlé jednání ze strany členských států.

               (2)

               Nebudou-li nové psychoaktivní látky zahrnuty do oblasti působnosti trestního práva ve všech členských státech, mohou vzniknout problémy ve spolupráci mezi soudními orgány členských států a jejich orgány činnými v trestním řízení z toho důvodu, že daný trestný čin nebo trestné činy nebudou trestné podle práva jak dožadujícího, tak i dožádaného státu.

               (3)

               Akční plán Evropské unie pro boj proti drogám 2000–2004 stanovil, aby Komise provedla vhodné hodnocení společné akce ze dne 16. června 1997 o výměně informací, hodnocení rizika a kontrole nových syntetických drog (2) (dále jen „společná akce“) s přihlédnutím k externímu hodnocení systému včasného varování zadanému Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost (dále jen „EDMC“). Hodnocení ukázalo, že společná akce splnila očekávání. Výsledek hodnocení nicméně jasně poukázal na to, že je nutné společnou akci posílit a upravit její směřování. Zejména je třeba znovu vymezit její hlavní cíl, srozumitelnost jejích postupů a definic, průhlednost jejího působení a závažnost její oblasti působnosti. Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o hodnocení akčního plánu EU pro boj proti drogám (2000–2004) v polovině období naznačilo, že budou zavedeny změny v právních předpisech s cílem posílit opatření proti syntetickým drogám. Mechanismus zavedený společnou akcí by proto měl být upraven.

               (4)

               Nové psychoaktivní látky mohou být zdraví škodlivé.

               (5)

               Nové psychoaktivní látky, na které se vztahuje toto rozhodnutí, mohou zahrnovat léčivé přípravky podle definice ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (3) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (4).

               (6)

               Výměna informací v rámci systému včasného varování, zavedená v rámci společné akce, se pro členské státy ukázala jako cenný přínos.

               (7)

               Nic v tomto rozhodnutí by nemělo členským státům bránit ve výměně informací v rámci Evropské informační sítě o drogách a drogové závislosti (dále jen „síť Reitox“), týkajících se nově se objevujících tendencí v nových způsobech užívání stávajících psychoaktivních látek, které mohou představovat možné riziko pro veřejné zdraví, jakož i informací o možných opatřeních souvisejících s veřejným zdravím, v souladu s úkoly a postupy EDMC.

               (8)

               Tímto rozhodnutím by nemělo dojít k žádnému zhoršení péče o lidské zdraví nebo veterinární péče. Látky s prokázanou a uznávanou lékařskou hodnotou jsou proto z kontrolních opatření založených na tomto rozhodnutí vyloučeny. Pro látky s prokázanou a uznávanou lékařskou hodnotou, které jsou zneužívány, by měla být přijata vhodná regulační opatření související s veřejným zdravím.

               (9)

               Vedle pravidel stanovených v rámci farmakovigilančních systémů definovaných ve směrnici 2001/82/ES a ve směrnici 2001/83/ES je nutné posílit výměnu informací o zneužívaných nebo nesprávně užívaných psychoaktivních látkách a zajistit odpovídající spolupráci s Evropskou agenturou pro hodnocení léčivých přípravků (dále jen „EMEA“). Rezoluce Komise OSN pro omamné látky (dále jen „CND“) 46/7 „Opatření na podporu výměny informací o nových způsobech užívání drog a o užívaných psychoaktivních látkách“ stanoví užitečný rámec pro opatření ze strany členských států.

               (10)

               Zavedení lhůt v každé fázi postupu stanoveného tímto rozhodnutím by mělo zaručit, že daný nástroj může reagovat rychle, a zvyšuje schopnost poskytovat mechanismus rychlé reakce.

               (11)

               Vědecký výbor EDMC, který v hodnocení rizik spojených s novou psychoaktivní látkou plní ústřední úlohu, bude pro účely tohoto rozhodnutí rozšířen o odborníky z Komise, Europolu a EMEA a o odborníky z vědeckých oborů, které ve Vědeckém výboru EDMC nejsou zastoupeny nebo jsou zastoupeny nedostatečně.

               (12)

               Rozšířený Vědecký výbor, který hodnotí rizika spojená s novými psychoaktivními látkami, zůstane zachován jako pevný technický útvar odborníků, který je schopen účinně zhodnotit všechna rizika spojená s novou psychoaktivní látkou. Velikost rozšířeného Vědeckého výboru by proto měla zůstat úrovni, kterou lze snadno řídit.

               (13)

               Jelikož cílů navrhované činnosti, totiž výměny informací, hodnocení rizika Vědeckým výborem a postupu na úrovni EU pro zavedení kontroly nad oznamovanými látkami, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto z důvodu účinků zamýšlené činnosti jich může být lépe dosaženo na úrovni Evropské unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (14)

               V souladu s čl. 34 odst. 2 písm. c) Smlouvy mohou být opatření založená na tomto rozhodnutí přijata kvalifikovanou většinou, neboť tato opatření jsou nezbytná pro provedení tohoto rozhodnutí.

               (15)

               Toto rozhodnutí ctí základní práva a dodržuje zásady uznané článkem 6 Smlouvy a vyjádřené v Listině základních práv Evropské unie,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Předmět
   Tímto rozhodnutím se zavádí mechanismus pro rychlou výměnu informací o nových psychoaktivních látkách. Rozhodnutí bere na vědomí informace o podezřeních na nežádoucí účinky, které se mají oznamovat v rámci farmakovigilančního systému zavedeného hlavou IX směrnice 2001/83/ES.
   Toto rozhodnutí rovněž stanoví hodnocení rizik spojených s těmito novými psychoaktivními látkami, aby bylo možno použít opatření pro kontrolu omamných a psychotropních látek uplatňovaná v členských státech i na nové psychoaktivní látky.
   Článek 2
   Oblast působnosti
   Toto rozhodnutí se použije na látky, které v současnosti nejsou uvedeny na žádném ze seznamů:

               a)

               Jednotné úmluvy Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961, které mohou představovat srovnatelnou hrozbu pro veřejné zdraví jako látky uvedené na seznamu I, II nebo IV této úmluvy, a

               b)

               Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, které mohou představovat srovnatelnou hrozbu pro veřejné zdraví jako látky uvedené na seznamu I, II, III nebo IV této úmluvy.

         Toto rozhodnutí se týká konečných produktů, které se odlišují od prekurzorů, ve vztahu k nimž je režim Společenství stanoven nařízením Rady (EHS) č. 3677/90 ze dne 13. prosince 1990 o opatřeních, která mají být přijata za účelem zamezení zneužívání určitých látek k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek (5), a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog (6).
   Článek 3
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

               a)

               „novou psychoaktivní látkou“ nová omamná látka nebo nová psychotropní látka v čisté formě nebo v přípravku;

               b)

               „novou omamnou látkou“ látka v čisté formě nebo v přípravku, která nebyla zahrnuta na seznam v rámci Jednotné úmluvy Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 a která může představovat srovnatelnou hrozbu pro veřejné zdraví jako látky uvedené na seznamu I, II nebo IV;

               c)

               „novou psychotropní látkou“ látka v čisté formě nebo v přípravku, která nebyla zahrnuta na seznam v rámci Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971 a která může představovat srovnatelnou hrozbu pro veřejné zdraví jako látky uvedené na seznamu I, II, III nebo IV;

               d)

               „registrací“ povolení k uvedení léčivého přípravku na trh, které uděluje příslušný orgán členského státu podle požadavků hlavy III směrnice 2001/83/ES (v případě humánních léčivých přípravků) nebo hlavy III směrnice 2001/82/ES (v případě veterinárních léčivých přípravků), nebo rozhodnutí o registraci udělené Evropskou komisí podle článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (7);

               e)

               „systémem Organizace spojených národů“ Světová zdravotnická organizace (WHO), Komise pro omamné látky (CND) nebo Hospodářský a sociální výbor (ECOSOC), jednající v rámci svých příslušných odpovědností uvedených v článku 3 Jednotné úmluvy Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 nebo v článku 2 Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971;

               f)

               „přípravkem“ směs obsahující „novou psychoaktivní látku“;

               g)

               „ohlašovacím formulářem“ strukturovaný formulář pro oznámení nové psychoaktivní látky nebo přípravku obsahujícího novou psychoaktivní látku, schválený EDMC/Europolem a jejich příslušnými sítěmi Reitox v členských státech a národními jednotkami Europolu.

         Článek 4
   Výměna informací
   1.   Každý členský stát zajistí, že jeho národní jednotka Europolu a její zástupce v síti Reitox poskytnou Europolu a EDMC, s ohledem na působnost obou těchto subjektů, informace o výrobě nových psychoaktivních látek a přípravků obsahujících nové psychoaktivní látky, jakož i o obchodu s nimi a o jejich užívání, včetně doplňkových informací o jejich možném lékařském využití.
   Europol a EDMC shromáždí informace obdržené od členských států prostřednictvím ohlašovacího formuláře a tyto informace si neprodleně sdělí mezi sebou navzájem a předají je národním jednotkám Europolu a zástupcům sítě Reitox v členských státech, jakož i Komisi a EMEA.
   2.   Pokud se Europol a EDMC domnívají, že k předání informací o nové psychoaktivní látce poskytnutých členským státem, jak je popsáno v odstavci 1, není důvod, informují neprodleně oznamující členský stát o této skutečnosti. Do šesti týdnů zdůvodní Europol a EDMC své rozhodnutí Radě.
   Článek 5
   Společná zpráva
   1.   Budou-li se Europol a EDMC, nebo Rada většinou hlasů svých členů, domnívat, že informace o nové psychoaktivní látce poskytnuté členským státem jsou dostatečným důvodem pro shromažďování dalších informací, Europol a EDMC tyto informace shromáždí a předloží ve formě společné zprávy (dále jen „společná zpráva“).
   Tato společná zpráva se předkládá Radě, EMEA a Komisi.
   2.   Společná zpráva zahrnuje:

               a)

               chemický a fyzický popis, včetně názvu, pod kterým je nová psychoaktivní látka známa, včetně vědeckého názvu (kód mezinárodního nechráněného názvu), je-li k dispozici;

               b)

               informace o četnosti, okolnostech nebo množstvích, ve kterých se nová psychoaktivní látka vyskytla, a informace o prostředcích a metodách její výroby;

               c)

               informace o účasti organizovaného zločinu na výrobě nové psychoaktivní látky nebo nedovoleném obchodu s ní;

               d)

               první označení rizik spojených s novou psychoaktivní látkou, včetně zdravotních a společenských rizik, a charakteristiky uživatelů;

               e)

               informace o tom, zda nová psychoaktivní látka je v současnosti předmětem hodnocení nebo zda bylo hodnocení provedeno v rámci systému OSN;

               f)

               datum oznámení nové psychoaktivní látky EDMC nebo Europolu, které je uvedeno na ohlašovacím formuláři;

               g)

               informace o tom, zda nová psychoaktivní látka již podléhá kontrolním opatřením na národní úrovni v některém členském státě;

               h)

               je-li to možné, budou poskytnuty informace o:

                           i)

                           chemických prekurzorech, o nichž je známo, že se používají k výrobě dané látky,

                           ii)

                           způsobu a rozsahu zjištěného nebo očekávaného užívání nové látky,

                           iii)

                           jakémkoli jiném užívání nové psychoaktivní látky a o rozsahu takového užívání, rizicích spojených s tímto užíváním nové psychoaktivní látky, včetně zdravotních a společenských rizik.

         3.   EMEA předá Europolu a EDMC tyto informace o tom, zda v Evropské unii nebo v kterémkoliv členském státě

               a)

               této nové psychoaktivní látce byla udělena registrace;

               b)

               tato nová psychoaktivní látka je předmětem žádosti o registraci;

               c)

               rozhodnutí o registraci udělené pro novou psychoaktivní látku bylo pozastaveno.

         Týkají-li se tyto informace rozhodnutí o registraci udělených členskými státy, poskytnou dotyčné členské státy EMEA tyto informace na její žádost.
   4.   Členské státy poskytnou informace uvedené v odstavci 2 do šesti týdnů od data oznámení v ohlašovacím formuláři, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1.
   5.   Společnou zprávu se předkládá do čtyř týdnů po dni obdržení informací od členských států a EMEA. Zprávu předkládá Europol, případně EDMC, v souladu s čl. 5 odst. 1 a 2.
   Článek 6
   Hodnocení rizik
   1.   Rada s přihlédnutím k doporučení Europolu a EDMC může většinou hlasů svých členů požádat o to, aby bylo provedeno hodnocení rizik, včetně zdravotních a společenských rizik, plynoucích z užívání a výroby nové psychoaktivní látky a z obchodování s touto látkou, jakož i hodnocení účasti organizovaného zločinu a možných důsledků kontrolních opatření postupem podle odstavců 2 až 4, za předpokladu, že minimálně čtvrtina jejích členů nebo Komise Radu písemně informovaly o tom, že provedení tohoto hodnocení podporují. Členské státy nebo Komise o tom informují Radu co nejdříve, avšak v každém případě do čtyř týdnů od obdržení společné zprávy. Generální sekretariát Rady oznámí tyto informace neprodleně EDMC.
   2.   Za účelem provedení hodnocení uspořádá EDMC pod záštitou svého Vědeckého výboru zvláštní jednání. Za účelem tohoto jednání může být Vědecký výbor dále rozšířen o nejvýše pět odborníků, které určí ředitel EDMC na doporučení předsedy Vědeckého výboru ze seznamu odborníků navrhovaného členskými státy a schvalovaného každé tři roky správní radou EDMC. Tito odborníci budou pocházet z vědeckých oborů, které ve Vědeckém výboru nejsou zastoupeny nebo jsou zastoupeny nedostatečně, avšak jejichž příspěvek je nezbytný pro vyvážené a přiměřené zhodnocení možných rizik, včetně zdravotních a společenských rizik. Komise, Europol a EMEA se dále vyzvou, aby vyslaly každý nejvýše dva odborníky.
   3.   Hodnocení rizik se provede na základě informací, které Vědeckému výboru poskytnou členské státy, EDMC, Europol a EMEA, s přihlédnutím ke všem faktorům, které by podle Jednotné úmluvy Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 nebo Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971 odůvodňovaly umístění látky pod mezinárodní kontrolu.
   4.   Po dokončení hodnocení rizik vypracuje Vědecký výbor zprávu (dále jen „zpráva o hodnocení rizik“). Zpráva o hodnocení rizik musí obsahovat analýzu dostupných vědeckých informací a informací o vymáhání práva a odrážet všechna stanoviska členů výboru. Zprávu o hodnocení rizik předkládá předseda výboru jeho jménem Komisi a Radě ve lhůtě dvanácti týdnů ode dne, kdy Generální sekretariát Rady oznámil EDMC informace podle odstavce 1.
   Zpráva o hodnocení rizik zahrnuje:

               a)

               fyzický a chemický popis nové psychoaktivní látky a mechanismy jejího působení, včetně její lékařské hodnoty;

               b)

               zdravotní rizika spojená s novou psychoaktivní látkou;

               c)

               společenská rizika spojená s novou psychoaktivní látkou;

               d)

               informace o úrovni účasti organizovaného zločinu a informace o zabavení nebo zjištění nové psychoaktivní látky ze strany orgánů a o její výrobě;

               e)

               informace o hodnocení nové psychoaktivní látky v rámci systému Organizace spojených národů;

               f)

               případně popis kontrolních opatření, která se pro novou psychoaktivní látku v členských státech používají;

               g)

               možnosti kontroly a možné důsledky kontrolních opatření a

               h)

               chemické prekurzory používané k výrobě látky.

         Článek 7
   Případy, kdy se hodnocení rizik neprovádí
   1.   Hodnocení rizik se neprovádí v případech, kdy Europol a EDMC nevypracovaly společnou zprávu. Hodnocení rizik se neprovádí ani v případech, kdy se dotyčná nová psychoaktivní látka nachází v pokročilém stádiu hodnocení v rámci systému Organizace spojených národů, totiž jakmile výbor odborníků WHO pro drogové závislosti zveřejnil svůj hodnotící posudek společně s písemným doporučením s výjimkou případů, kdy se objeví nové podstatné informace významné v rámci tohoto rozhodnutí.
   2.   Pokud byla nová psychoaktivní látka předmětem hodnocení v rámci systému Organizace spojených národů, aniž bylo přijato rozhodnutí o zařazení nové psychoaktivní látky do seznamu Jednotné úmluvy Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 nebo Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, provede se hodnocení rizik pouze tehdy, pokud se objeví nové podstatné informace významné v rámci tohoto rozhodnutí.
   3.   Hodnocení rizik nové psychoaktivní látky se neprovádí, pokud se:

               a)

               nová psychoaktivní látka používá k výrobě léčivého přípravku, kterému byla udělena registrace, nebo

               b)

               nová psychoaktivní látka používá k výrobě léčivého přípravku, u něhož byla podána žádosti o registraci, nebo

               c)

               nová psychoaktivní látka používá k výrobě léčivého přípravku, u něhož byla registrace pozastavena příslušným orgánem.
               Spadá-li nová psychoaktivní látka do jedné z kategorií uvedených v prvním pododstavci, vyhodnotí Komise společně s EMEA na základě údajů shromážděných EDMC a Europolem potřebu dalších kroků, a to v úzké spolupráci EDMC a v souladu s úkoly a postupy EMEA.
               Komise podá Radě zprávu o výsledku.

         Článek 8
   Postup zavádění kontroly nad konkrétními novými psychoaktivními látkami
   1.   Do šesti týdnů ode dne obdržení zprávy o hodnocení rizik předloží Komise Radě podnět k tomu, aby byla nová psychoaktivní látka podrobena kontrolním opatřením. Pokud Komise nepovažuje za nezbytné předložit podnět k tomu, aby byla nová psychoaktivní látka podrobena kontrolním opatřením, předloží Komise Radě do šesti týdnů ode dne obdržení zprávy o hodnocení rizik zprávu, v níž objasní svá stanoviska.
   2.   V případě, že Komise nepovažuje za nezbytné předložit podnět k tomu, aby byla nová psychoaktivní látka podrobena kontrolním opatřením, může tento podnět Radě předložit jeden nebo více členských států, pokud možno nejpozději do šesti týdnů ode dne, kdy Komise předložila svou zprávu Radě.
   3.   Na základě čl. 34 odst. 2 písm. c) Smlouvy Rada kvalifikovanou většinou rozhodne o podnětu předloženém podle odstavce 1 nebo 2, zda novou psychoaktivní látku podrobit kontrolním opatřením.
   Článek 9
   Kontrolní opatření přijatá členskými státy
   1.   Pokud Rada rozhodne o tom, že nová psychoaktivní látka bude podrobena kontrolním opatřením, vynasnaží se členské státy, aby co nejdříve, nejpozději však do jednoho roku od uvedeného rozhodnutí, přijaly nezbytná opatření v souladu se svým vnitrostátním právem, kterými podrobí:

               a)

               novou psychotropní látku kontrolním opatřením a trestům stanoveným jejich právními předpisy, které jsou v souladu s jejich závazky vyplývající z Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971;

               b)

               novou omamnou látku kontrolním opatřením a trestům stanoveným jejich právními předpisy, které jsou v souladu s jejich závazky vyplývající z Jednotné úmluvy Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961.

         2.   Členské státy podají zprávu o přijatých opatření Radě i Komisi co nejdříve po přijetí příslušného rozhodnutí. Tato informace bude následně sdělena EDMC, Europolu, EMEA a Evropskému parlamentu.
   3.   Nic v tomto rozhodnutí nebrání členskému státu v tom, aby na svém území zachoval nebo zavedl jakékoliv vnitrostátní kontrolní opatření, které považuje za vhodné, jakmile je nová psychoaktivní látka některým členským státem identifikována.
   Článek 10
   Výroční zprávy
   EDMC a Europol předkládají Evropskému parlamentu, Radě a Komisi výroční zprávy o provádění tohoto rozhodnutí. Tato zpráva vezme v úvahu všechna hlediska nezbytná pro zhodnocení účinnosti a výsledků systému vytvořeného tímto rozhodnutím. Zpráva zahrnuje zejména zkušenosti týkající se koordinace mezi systémem stanoveným v tomto rozhodnutí a farmakovigilančním systémem.
   Článek 11
   Farmakovigilanční systém
   Členské státy a EMEA zajistí vhodnou výměnu informací mezi mechanismem zavedeným prostřednictvím tohoto rozhodnutí a farmakovigilančními systémy definovanými a zřízenými na základě hlavy VII směrnice 2001/82/ES a hlavy IX směrnice 2001/83/ES.
   Článek 12
   Zrušení
   Společná akce o nových syntetických drogách ze dne 16. června 1997 se zrušuje. Rozhodnutí přijatá Radou na základě článku 5 této společné akce jsou nadále platná.
   Článek 13
   Vyhlášení a nabytí účinku
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 10. května 2005.

            Za Radu

         J. KRECKÉ

            předseda

      (1)  Stanovisko ze dne 13. ledna 2004 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 167, 25.6.1997, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/28/ES (Úř. věst. L 136, 30.4.2004, s. 58).

      (4)  Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/27/ES (Úř. věst. L 136, 30.4.2004, s. 34).

      (5)  Úř. věst. L 357, 20.12.1990, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 1232/2002 (Úř. věst. L 180, 10.7.2002, s. 5).

      (6)  Úř. věst. L 47, 18.2.2004, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 136, 30.4.2004, s. 1.


title: 2004/489/ES, Euratom:Rozhodnutí zástupců vlád členských států evropské unie ze dne 1. května 2004 o jmenování soudců Soudního dvora Evropských společenství

text:
               1.5.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 169/22

      ROZHODNUTÍ ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE

   ze dne 1. května 2004
   o jmenování soudců Soudního dvora Evropských společenství
   (2004/489/ES, Euratom)
   ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 223 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 139 této smlouvy,
   s ohledem na Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, a zejména na čl. 46 odst. 1 a odst. 2 písm. a) tohoto aktu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               1)

               Čl. 46 odst. 1 a odst. 2 písm. a) výše uvedeného aktu o přistoupení stanoví jmenování deseti soudců Soudního dvora. Funkční období pěti soudců končí dnem 6. října 2006. Tito soudci budou vybráni losem. Funkční období ostatních soudců končí dnem 6. října 2009.

               2)

               V souladu s tímto článkem a po losování, jež tento článek stanoví, by mělo být jmenováno deset dalších soudců Soudního dvora Evropských společenství,

         ROZHODLI TAKTO:
   Článek 1
   Na dobu od 1. května 2004 do 6. října 2006 jsou jmenováni soudci Soudního dvora Evropských společenství:

               pan Jiří MALENOVSKÝ

               pan George ARESTIS

               pan Egils LEVITS

               pan Pranas KŪRIS

               pan Anthony BORG-BARTHET.

         Článek 2
   Na dobu od 1. května 2004 do 6. října 2009 jsou jmenováni soudci Soudního dvora Evropských slopečenství:

               pan Uno LÕHMUS

               pan Endre JUHÁSZ

               pan Jerzy MAKARCZYK

               pan Marko ILEŠIČ

               pan Ján KLUČKA.

         Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 1. května 2004.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 1. května 2004.

         A. ANDERSON

            Předseda


title: Rozhodnutí předsedy Soudního dvora, které uvádí, že Soud pro veřejnou službu Evropské unie byl řádně zřízen

text:
               12.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 325/1

      ROZHODNUTÍ PŘEDSEDY SOUDNÍHO DVORA, KTERÉ UVÁDÍ, ŽE SOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE BYL ŘÁDNĚ ZŘÍZEN

   PŘEDSEDA SOUDNÍHO DVORA,
   s ohledem na článek 225a Smlouvy o založení Evropského společenství,
   s ohledem na článek 140b Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2004/752/ES, Euratom ze dne 2. listopadu 2004 o zřízení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (1), a zejména na článek 4 tohoto rozhodnutí,
   vzhledem k tomu, že:

               (1)

               Soudci Soudu pro veřejnou službu, jmenovaní rozhodnutím Rady 2005/577/ES, Euratom ze dne 22. července 2005 o jmenování soudců Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (2), složili před Soudním dvorem přísahu.

               (2)

               V souladu s článkem 3 rozhodnutí 2005/577/ES, Euratom se pro určení prvního předsedy Soudu pro veřejnou službu použije postup stanovený v čl. 4 odst. 1 přílohy I protokolu o statutu Soudního dvora.

               (3)

               Na základě tohoto postupu soudci Soudu pro veřejnou službu určili předsedu tohoto Soudu.

               (4)

               Soud pro veřejnou službu jmenoval vedoucí své kanceláře a posledně uvedená složila stanovenou přísahu.

               (5)

               Soud pro veřejnou službu je tedy schopen vykonávat soudní funkce, které jsou mu svěřeny,

         KONSTATUJE:
   Soud pro veřejnou službu byl řádně zřízen.
   Článek 1 přílohy I protokolu o statutu Soudního dvora vstoupí v platnost dnem zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 2. prosince 2005.

            Předseda Soudního dvora

      (1)  Úř. věst. L 333, 9.11.2004, s. 7.

      (2)  Úř. věst. L 197, 28.7.2005, s. 28.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 445/2014/EU ze dne 16. dubna 2014 o zavedení akce Unie ve prospěch Evropských hlavních měst kultury pro roky 2020 až 2033 a o zrušení rozhodnutí č. 1622/2006/ES

text:
               3.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 132/1

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 445/2014/EU
   ze dne 16. dubna 2014
   o zavedení akce Unie ve prospěch Evropských hlavních měst kultury pro roky 2020 až 2033 a o zrušení rozhodnutí č. 1622/2006/ES
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 167 odst. 5 první odrážku této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanoviska Výboru regionů (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Smlouva o fungování Evropské unie má za cíl vytvářet stále užší svazek mezi národy Evropy, přičemž ukládá Unii, aby mimo jiné přispívala k rozkvětu kultur členských států a respektovala přitom jejich národní a regionální různorodost a zároveň zdůrazňovala společné kulturní dědictví. V tomto ohledu Unie v případě potřeby podporuje a doplňuje činnost členských států v oblasti zlepšování znalostí a šíření kultury a dějin evropských národů.

               (2)

               Ve sdělení Komise ze dne 10. května 2007 o evropském programu pro kulturu v globalizovaném světě, schváleném Radou v usnesení ze dne 16. listopadu 2007 (3) a Evropským parlamentem v usnesení ze dne 10. dubna 2008 (4), se stanoví cíle pro budoucí činnosti Unie v oblasti kultury. Tyto činnosti by měly podporovat kulturní rozmanitost a mezikulturní dialog, kulturu jako katalyzátor tvořivosti v rámci strategie pro růst a zaměstnanost a kulturu jako zásadní prvek mezinárodních vztahů Unie.

               (3)

               Úmluva Unesco o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů, která vstoupila v platnost dne 18. března 2007 a jejíž je Unie smluvní stranou, si klade za cíl chránit a podporovat kulturní rozmanitost, stimulovat interkulturalitu a zvyšovat povědomí o hodnotě kulturní rozmanitosti na místní, národní i mezinárodní úrovni.

               (4)

               Rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1622/2006/ES (5) byla zavedena akce na podporu projektu Evropské hlavní město kultury pro roky 2007 až 2019.

               (5)

               Z hodnocení Evropských hlavních měst kultury, jakož i z veřejné konzultace o budoucnosti této akce po roce 2019 vyplynulo, že se postupně stala jednou z nejambicióznějších kulturních iniciativ v Evropě a patří k těm, které evropští občané nejvíce oceňují. Pro období 2020–2033 by tedy měla být zavedena nová akce.

               (6)

               Kromě původních cílů Evropských hlavních měst kultury, jimiž bylo vyzdvihnout bohatství, rozmanitost a společné rysy evropských kultur a podpořit větší vzájemné porozumění mezi evropskými občany, města, která jsou držiteli titulu Evropské hlavní město kultury (dále jen „titul“), díky využití pákového efektu titulu postupně rovněž přidala nový rozměr stimulace obecnějšího rozvoje města v souladu se svými příslušnými strategiemi a prioritami.

               (7)

               Cíle akce zavedené tímto rozhodnutím by měly být plně v souladu s cíli programu Kreativní Evropa zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1295/2013 (6), který je zaměřen na ochranu, rozvoj a podporu evropské kulturní a jazykové rozmanitosti, podporu evropského kulturního dědictví a posílení konkurenceschopnosti evropských kulturních a kreativních odvětví, zejména audiovizuálního odvětví, s cílem prosazovat inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Dosažení těchto cílů by rovněž mělo napomáhat posílení pocitu příslušnosti ke společnému kulturnímu prostoru a podněcovat mezikulturní dialog a vzájemné porozumění.

               (8)

               Pro dosažení těchto cílů je důležité, aby města, jež jsou držiteli titulu, usilovala o vytvoření vazeb mezi svými kulturními a kreativními odvětvími na jedné straně a odvětvími, jako je vzdělávání, výzkum, životní prostředí, rozvoj měst nebo kulturní cestovní ruch, na straně druhé. Minulé zkušenosti zejména ukázaly, že Evropská hlavní města kultury mají potenciál podnítit místní rozvoj a kulturní cestovní ruch, jak zdůrazňuje Komise ve sdělení ze dne 30. června 2010 nazvaném „Evropa jako přední světová destinace cestovního ruchu – nový politický rámec pro evropský cestovní ruch“, které Rada uvítala v závěrech ze dne 12. října 2010 a Evropský parlament potvrdil v usnesení ze dne 27. září 2011 (7).

               (9)

               Je rovněž důležité, aby města, jež jsou držiteli titulu, usilovala o prosazování sociálního začlenění a rovných příležitostí a učinila vše pro to, aby byly všechny složky občanské společnosti v co nejširší možné míře zapojeny do přípravy a realizace kulturního programu se zvláštní pozorností zaměřenou na mladé lidi a marginalizované a znevýhodněné skupiny.

               (10)

               Z hodnocení a veřejné konzultace rovněž přesvědčivě vyplynulo, že jsou-li Evropská hlavní města kultury pečlivě naplánována, mají řadu potenciálních výhod. V prvé řadě zůstávají kulturní iniciativou, nicméně mohou mít i významné sociální a hospodářské přínosy, zejména pokud jsou začleněny do strategie dlouhodobého rozvoje kultury pro dotčené město.

               (11)

               Akce „Evropská hlavní města kultury“ je rovněž velkou výzvou. Připravit program kulturních činností na celý rok je náročné a některá města držící titul dokázala potenciálu využít úspěšněji než jiná. Z toho důvodu by tato akce měla být posílena tak, aby pomáhala městům co nejvíce titulu využít.

               (12)

               Titul by nadále měl být vyhrazen městům, nehledě na jejich velikost, avšak ve snaze oslovit širší veřejnost a zvýšit účinek akce by dotčená města rovněž měla nadále mít možnost zapojit i okolní oblast.

               (13)

               Základem pro udělení titulu by i nadále měl být zvlášť vytvořený kulturní program, který by měl mít výrazný evropský rozměr. Tento kulturní program by měl být rovněž součástí dlouhodobé strategie s udržitelným dopadem na místní hospodářský, kulturní a společenský rozvoj.

               (14)

               Ukázalo se, že dvoufázové výběrové řízení na základě chronologického seznamu členských států, zajišťované porotou složenou z nezávislých odborníků, je spravedlivé a transparentní. Městům zařazeným do užšího výběru umožnilo doplnit přihlášky na základě odborných stanovisek, která obdržela od uvedené poroty, a zajistilo rovnoměrné rozložení titulů mezi všechny členské státy. Obměna odborníků by dále měla probíhat postupně, aby byla zajištěna kontinuita akce Evropská města kultury a předešlo se ztrátě zkušeností a know-how, k níž by došlo, pokud by všichni odborníci byli nahrazeni současně.

               (15)

               Odborné znalosti jednotlivých členských států by měly zůstat zajištěny tím, že by příslušné členské státy měly mít možnost jmenovat do poroty provádějící výběr a monitorování až dva poradce.

               16)

               Měla by být jednoznačněji stanovena kritéria pro výběr, aby kandidátským městům poskytovala přesnější vodítko, pokud jde o cíle a požadavky, které musí pro získání titulu splnit. Uvedená kritéria by měla být také snadněji měřitelná, aby se o ně porota mohla při výběru a monitorování měst opírat. V této souvislosti by se měla zvláštní pozornost zaměřit zejména na plány pro následné činnosti, jež kandidátská města připravila jako součást dlouhodobé strategie v oblasti kulturní politiky a jež mohou mít udržitelný kulturní, hospodářský a společenský dopad.

               (17)

               Kandidátská města by měla případně prozkoumat, zda je možné využít finanční podporu z programů a fondů Unie.

               (18)

               Přípravná fáze mezi jmenováním města a vlastním rokem titulu má zásadní význam pro úspěch akce „Evropská hlavní města kultury“. Mezi zúčastněnými stranami panuje široká shoda v tom, že doprovodná opatření zavedená rozhodnutím č. 1622/2006/ES byla pro dotčená města velmi užitečná. Na uvedených opatřeních by se mělo dále pracovat, zejména prostřednictvím častějších setkání za účelem monitorování a návštěv měst ze strany odborníků působících v porotě a prostřednictvím ještě intenzivnější výměny zkušeností mezi městy, jež jsou bývalými, současnými a budoucími držiteli titulu, i kandidátskými městy. Jmenovaná města by mohla rovněž navazovat další vztahy s jinými městy, jež jsou držiteli titulu.

               (19)

               Cena Meliny Mercouriové zřízená rozhodnutím č. 1622/2006/ES získala velkou symbolickou hodnotu, jež značně přesahuje skutečnou výši ceny udělované Komisí. Ve snaze zajistit, aby jmenovaná města plnila své závazky, by však podmínky pro vyplacení peněžité ceny měly být zpřísněny a vyjasněny.

               (20)

               Je důležité, aby dotčená města ve všech svých komunikačních materiálech jasně uváděla, že akce zavedená tímto rozhodnutím je akcí Unie.

               (21)

               Hodnocení bývalých evropských hlavních měst kultury, která provedla Komise na základě údajů shromážděných na místní úrovni, nemohou poskytnout primární údaje o vlivu titulu. Klíčovou úlohu v procesu hodnocení by proto měla hrát sama města.

               (22)

               V minulosti získané zkušenosti ukázaly, že účast kandidátských zemí může těmto zemím pomoci přiblížit se Unii zdůrazněním společných aspektů evropských kultur. Akce zavedená tímto rozhodnutím by proto měla být po roce 2019 otevřena účasti kandidátských zemí a potenciálních kandidátů.

               (23)

               V období upraveném tímto rozhodnutím, tedy v letech 2020 až 2033, by však z důvodu spravedlivého přístupu k městům v členských státech mělo být městům z kandidátských zemí a potenciálních kandidátů umožněno zúčastnit se pouze jedné soutěže o titul. Obdobně z důvodů spravedlnosti vůči členským státům by každá kandidátská země nebo každý potenciální kandidát měli mít možnost stát se v uvedeném období držitelem titulu pouze jednou.

               (24)

               Rozhodnutí č. 1622/2006/ES by mělo být zrušeno. Jeho ustanovení by se však měla nadále použít pro všechna města, která již byla jmenována nebo jsou ve fázi jmenování až do roku 2019.

               (25)

               Jelikož cílů tohoto rozhodnutí, totiž zajistit a podporovat rozmanitost kultur v Evropě, zdůraznit jimi sdílené společné rysy a podpořit přínos kultury k dlouhodobému rozvoji měst, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, zejména z důvodu potřeby společných, jasných a transparentních kritérií a postupů pro výběr a monitorování a důkladné koordinace mezi členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a očekávaných účinků akce, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zavedení akce
   Pro roky 2020 až 2033 se zavádí akce Unie nazvaná „Evropská hlavní města kultury“ (dále jen „akce“).
   Článek 2
   Cíle
   1.   Obecné cíle akce jsou tyto:

               a)

               zabezpečit a podpořit rozmanitost kultur v Evropě, vyzdvihnout jejich společné rysy a posílit u občanů pocit příslušnosti ke společnému kulturnímu prostoru;

               b)

               podpořit přínos kultury k dlouhodobému rozvoji měst v souladu s jejich příslušnými strategiemi a prioritami.

         2.   Specifické cíle akce jsou tyto:

               a)

               zvětšit rozsah, rozmanitost a evropský rozměr kulturní nabídky ve městech, mimo jiné prostřednictvím nadnárodní spolupráce;

               b)

               rozšiřovat přístup ke kultuře a účast na ní;

               c)

               posilovat možnosti odvětví kultury a jeho vazby na jiná odvětví;

               d)

               prostřednictvím kultury pozdvihnout mezinárodní profil měst.

         Článek 3
   Přístup k akci
   1.   O titul se mohou ucházet města, přičemž mohou zapojit i své okolní oblasti.
   2.   Počet měst, jež jsou držiteli titulu pro daný rok (dále jen „rok platnosti titulu“), nepřekročí tři.
   Titul je udělen v každém roce nejvýše jednomu městu v každém ze dvou členských států uvedených v časovém rozvrhu stanoveném v příloze (dále jen „časový rozvrh“) a v příslušných letech i jednomu městu v kandidátské zemi nebo v potenciálním kandidátovi, nebo jednomu městu v zemi, která přistoupí k Unii za okolností uvedených v odstavci 5.
   3.   Města v členských státech mají nárok stát se držiteli titulu na dobu jednoho roku v souladu s pořadím členských států, jež je uvedeno v časovém rozvrhu.
   4.   V rámci otevřeného výběrového řízení organizovaného každé tři roky podle časového rozvrhu se o titul na dobu jednoho roku mohou ucházet města v kandidátských zemích a v potenciálních kandidátech, kteří se ke dni zveřejnění výzvy k podávání přihlášek uvedené v čl. 10 odst. 2 účastní programu Kreativní Evropa nebo následných programů Unie na podporu kultury.
   Města v kandidátských zemích a potenciálních kandidátech se mohou během období let 2020 až 2033 účastnit pouze jednoho výběrového řízení.
   Každá kandidátská země nebo potenciální kandidát se mohou během období let 2020 až 2033 stát držitelem titulu pouze jednou.
   5.   Přistoupí-li země k Unii po 4. květnu 2014, avšak před 1. lednem 2027, má nárok získat titul podle pravidel a postupů platných pro členské státy sedm let po svém přistoupení. Časový rozvrh se odpovídajícím způsobem aktualizuje. Přistoupí-li země k Unii k 1. lednu 2027 nebo později, nemá nárok účastnit se akce jakožto členský stát.
   Nicméně v letech, kdy jsou podle časového rozvrhu držiteli titulu již tři města, mají města v zemích uvedených v prvním pododstavci nárok získat titul až v nejbližším volném roce v časovém rozvrhu, a to podle pořadí přistoupení těchto zemí.
   Jestliže se některé město ze země uvedené v prvním pododstavci již účastnilo výběrového řízení za kandidátskou zemi či potenciálního kandidáta, nemůže se účastnit žádného následujícího řízení za členské státy. Pokud některé město z takové země již bylo v období let 2020 až 2033 jmenováno držitelem titulu v souladu s odstavcem 4, nemá tato země po svém přistoupení nárok organizovat v tomto období výběrové řízení jako členský stát.
   Přistoupí-li k Unii ke stejnému dni více než jedna země a neexistuje-li pro tyto země shoda ohledně pořadí jejich účasti v akci, uspořádá Rada losování.
   Článek 4
   Přihláška
   1.   Komise vypracuje společný formulář přihlášky na základě kritérií uvedených v článku 5, který budou používat všechna kandidátská města.
   Pokud kandidátské město zapojuje svoji okolní oblast, podává se přihláška jménem tohoto města.
   2.   Každá přihláška vychází z kulturního programu výrazného evropského rozměru.
   Kulturní program zahrnuje rok platnosti titulu a je zvlášť vytvořen pro tento titul, v souladu s kritérii stanovenými v článku 5.
   Článek 5
   Kritéria
   Kritéria pro posuzování přihlášek (dále jen „kritéria“) se dělí do kategorií „přínos k dlouhodobé strategii“, „evropský rozměr“, „kulturní a umělecký obsah“, „schopnost akci uskutečnit“, „zapojení veřejnosti“ a „řízení“ takto:

               1)

               v případě kategorie „přínos k dlouhodobé strategii“ se zohledňují tyto faktory:

                           a)

                           v době podání přihlášky má kandidátské město kulturní strategii, která zahrnuje akci a obsahuje plány na zachování kulturních činností i po roce platnosti titulu;

                           b)

                           plány na posílení kapacity kulturního a kreativního odvětví, včetně rozvoje dlouhodobých vazeb mezi kulturním, hospodářským a sociálním odvětvím v kandidátském městě;

                           c)

                           předpokládané dlouhodobé kulturní, sociální a hospodářské dopady titulu na kandidátské město, včetně jeho rozvoje;

                           d)

                           plány na monitorování a posuzování dopadu získání titulu na kandidátské město a plány na šíření výsledků hodnocení;

               2)

               v případě kategorie „evropský rozměr“ se posuzují tyto faktory:

                           a)

                           rozsah a kvalita činností prosazujících kulturní rozmanitost Evropy, mezikulturní dialog a větší vzájemné porozumění mezi občany Evropy;

                           b)

                           rozsah a kvalita činností zdůrazňujících společné aspekty evropských kultur, dědictví a historie, jakož i evropskou integraci a aktuální evropská témata;

                           c)

                           rozsah a kvalita činností, na nichž se evropští umělci podílejí, spolupráce s aktéry nebo městy v různých zemích, popřípadě i s městy, jež jsou držiteli titulu, a nadnárodní partnerství;

                           d)

                           strategie, jak vzbudit zájem široké evropské a mezinárodní veřejnosti;

               3)

               v případě kategorie „kulturní a umělecký obsah“ se posuzují tyto faktory:

                           a)

                           jasná a ucelená umělecká vize a strategie týkající se kulturního programu;

                           b)

                           zapojení místních umělců a kulturních organizací do přípravy a realizace kulturního programu;

                           c)

                           rozsah a rozmanitost navrhovaných činností a jejich celková umělecká kvalita;

                           d)

                           schopnost spojit místní kulturní dědictví a tradiční formy umění s novými, inovativními a experimentálními kulturními projevy;

               4)

               v případě kategorie „schopnost program uskutečnit“ musí kandidátská města prokázat, že:

                           a)

                           přihláška má širokou a silnou politickou podporu a udržitelným způsobem se k ní zavázaly místní, regionální a celostátní orgány;

                           b)

                           kandidátské město má nebo bude mít odpovídající a životaschopnou infrastrukturu, aby se mohlo stát držitelem titulu;

               5)

               v případě kategorie „zapojení veřejnosti“ se posuzují tyto faktory:

                           a)

                           zapojení místních obyvatel a občanské společnosti do přípravy a realizace akce;

                           b)

                           vytváření nových a udržitelných příležitostí pro širokou škálu občanů, zejména pro mladé lidi, dobrovolníky a marginalizované a znevýhodněné osoby včetně menšin, které těmto občanům umožní účastnit se kulturních činností nebo se do nich zapojit, přičemž zvláštní pozornost je věnována dostupnosti těchto činností pro osoby se zdravotním postižením a starší občany;

                           c)

                           celková strategie rozvoje publika, a zejména její propojení se vzděláváním a účastí škol;

               6)

               v případě kategorie „řízení“ se posuzují tyto faktory:

                           a)

                           proveditelnost strategie získávání finančních zdrojů a navrhovaného rozpočtu, a to včetně případného záměru požádat o finanční podporu z programů a fondů Unie, kdy rozpočet zahrnuje přípravnou fázi, rok platnosti titulu, hodnocení a prostředky na následné činnosti a plány pro nepředvídané události;

                           b)

                           plánovaná řídící a organizační struktura pro realizaci akce, jež mimo jiné zahrnuje náležitou spolupráci mezi místními orgány a subjektem zajišťujícím organizaci, včetně uměleckého týmu;

                           c)

                           postupy jmenování generálního a uměleckého ředitele a jejich oblasti působnosti;

                           d)

                           marketingová a komunikační strategie, která je komplexní a zdůrazňuje, že akce je akcí Unie;

                           e)

                           skutečnost, že organizační struktura má pro rok platnosti titulu k dispozici zaměstnance s příslušnými dovednostmi a zkušenostmi pro plánování, řízení a organizaci kulturního programu.

         Článek 6
   Odborná porota
   1.   Zřizuje se porota složená z nezávislých odborníků (dále jen „porota“), která provádí výběr a monitorování.
   2.   Porotu tvoří deset odborníků jmenovaných podle odstavce 3 orgány a institucemi Unie (dále jen „evropští odborníci“).
   3.   Po uspořádání otevřené výzvy k vyjádření zájmu navrhne Komise užší výběr možných evropských odborníků.
   Evropský parlament, Rada a Komise si z užšího výběru zvolí každý tři odborníky a jmenují je v souladu se svými příslušnými postupy.
   Výbor regionů si vybere z užšího výběru jednoho odborníka a jmenuje jej v souladu se svými postupy.
   Při výběru evropských odborníků usiluje každý z orgánů a institucí Unie o to, aby byla v celkovém složení poroty zajištěna doplňkovost odborností, vyváženost zeměpisného zastoupení a genderová vyváženost.
   4.   Pro výběr a monitorování města z členského státu je dotyčný členský stát oprávněn jmenovat do poroty navíc k evropským odborníkům až dva odborníky v souladu s vlastními postupy a v konzultaci s Komisí.
   5.   Všichni odborníci musí být:

               a)

               občané Unie;

               b)

               nezávislí a

               c)

               odborníci s bohatými zkušenostmi a odbornou kvalifikací:

                           i)

                           v odvětví kultury,

                           ii)

                           v oblasti kulturního rozvoje měst nebo

                           iii)

                           v souvislosti s organizací projektu „Evropské hlavní město kultury“ nebo mezinárodní kulturní akce podobného rozměru a rozsahu;

               d)

               schopni věnovat práci v porotě příslušný počet pracovních dnů v roce.

         6.   Porota určí svého předsedu.
   7.   Evropští odborníci jsou jmenováni na dobu tří let.
   Bez ohledu na první pododstavec jmenuje Evropský parlament při prvním ustavení poroty odborníky na dobu tří let, Komise na dobu dvou let a Rada a Výbor regionů na dobu jednoho roku.
   8.   Všichni odborníci ohlásí jakýkoli existující nebo možný střet zájmů ve vztahu ke konkrétnímu kandidátskému městu. V případě takového ohlášení nebo v případě, že takový střet zájmů vyjde najevo, dotčený odborník odstoupí a příslušný orgán nebo instituce Unie nebo členský stát tohoto odborníka na zbývající část funkčního období v souladu s příslušným postupem nahradí.
   Článek 7
   Podávání přihlášek v členských státech
   1.   Každý členský stát odpovídá za organizaci výběrového řízení mezi svými městy v souladu s časovým rozvrhem.
   2.   Výzvu k podávání přihlášek zveřejní dotčené členské státy alespoň šest let před rokem platnosti titulu.
   Odchylně od prvního pododstavce členské státy, které mají nárok jmenovat města, jež mají být držiteli titulu pro rok 2020, zveřejní výzvu co nejdříve po 4. květnu 2014.
   Každá výzva k podávání přihlášek obsahuje formulář přihlášky uvedený v čl. 4 odst. 1.
   Lhůta pro podávání přihlášek kandidátskými městy v rámci jednotlivých výzev k podávání přihlášek se stanoví na nejdříve deset měsíců po jejím zveřejnění.
   3.   Dotčené členské státy oznámí přihlášky Komisi.
   Článek 8
   Předběžný výběr v členských státech
   1.   Každý dotčený členský stát svolá porotu na schůzi o předběžném výběru s kandidátskými městy nejpozději pět let před rokem platnosti titulu.
   Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy, které mají nárok jmenovat města, jež mají být držiteli titulu pro rok 2020, prodloužit uvedenou lhůtu nejvýše o jeden rok.
   2.   Porota se po posouzení přihlášek na základě kritérií dohodne na užším výběru kandidátských měst a vypracuje zprávu o předběžném výběru týkající se všech přihlášek, v níž mimo jiné uvede doporučení kandidátským městům zařazeným do užšího výběru.
   3.   Porota zprávu o předběžném výběru předloží dotčeným členským státům a Komisi.
   4.   Každý dotčený členský stát formálně schválí užší výběr na základě zprávy poroty.
   Článek 9
   Výběr v členských státech
   1.   Kandidátská města zařazená do užšího výběru doplní a přepracují přihlášky s cílem splnit kritéria a zohlednit doporučení obsažená ve zprávě o předběžném výběru a předloží je dotčeným členským státům, které je pak předají Komisi.
   2.   Každý dotčený členský stát svolá porotu na schůzi o výběru s kandidátskými městy zařazenými do užšího výběru nejpozději devět měsíců po schůzi k předběžnému výběru.
   V případě potřeby mohou dotčené členské státy po konzultaci s Komisí uvedenou devítiměsíční lhůtu o přiměřenou dobu prodloužit.
   3.   Porota doplněné a přepracované přihlášky posoudí.
   4.   Porota vypracuje zprávu o výběru přihlášek kandidátských měst zařazených do užšího výběru a doporučí jmenování nejvýše jednoho města v daném členském státě.
   Zpráva o výběru rovněž obsahuje doporučení dotyčnému městu, týkající se pokroku, jakého je třeba do roku platnosti titulu dosáhnout.
   Porota zprávu o výběru předloží dotčenému členskému státu a Komisi.
   5.   Bez ohledu na odstavec 4 může porota doporučit, aby pro daný rok nebyl titul udělen, pokud žádné z kandidátských měst nesplňuje všechna kritéria.
   Článek 10
   Předběžný výběr a výběr v kandidátských zemích a potenciálních kandidátech
   1.   Za organizaci výběrového řízení mezi městy v kandidátských zemích a potenciálních kandidátech odpovídá Komise.
   2.   Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie výzvu k podávání přihlášek alespoň šest let před rokem platnosti titulu.
   Každá výzva k podávání přihlášek obsahuje formulář přihlášky uvedený v čl. 4 odst. 1.
   Lhůta pro podávání přihlášek v rámci jednotlivých výzev k podávání přihlášek se stanoví na nejdříve deset měsíců po jejím zveřejnění.
   3.   Předběžný výběr měst provede porota nejméně pět let před rokem platnosti titulu, a to na základě jejich přihlášek. S kandidátskými městy se neorganizují žádné schůze.
   Porota se po posouzení přihlášek na základě kritérií dohodne na užším výběru kandidátských měst a vypracuje zprávu o předběžném výběru týkající se všech přihlášek, v níž mimo jiné uvede doporučení kandidátským městům zařazeným do užšího výběru.
   Porota předloží zprávu o předběžném výběru Komisi.
   4.   Kandidátská města zařazená do užšího výběru doplní a přepracují přihlášky s cílem splnit kritéria a zohlednit doporučení obsažená ve zprávě o předběžném výběru a předloží je Komisi.
   Komise svolá porotu na schůzi o výběru s kandidátskými městy zařazenými do užšího výběru nejpozději devět měsíců po schůzi k předběžnému výběru.
   V případě potřeby může Komise tuto devítiměsíční lhůtu o přiměřenou dobu prodloužit.
   5.   Porota doplněné a přepracované přihlášky posoudí.
   6.   Porota vypracuje zprávu o výběru týkající se přihlášek kandidátských měst zařazených do užšího výběru a doporučí jmenování nejvýše jednoho města z jedné kandidátské země nebo potenciálního kandidáta.
   Zpráva o výběru rovněž obsahuje doporučení dotyčnému městu, týkající se pokroku, jakého je třeba do roku platnosti titulu dosáhnout.
   Porota předloží zprávu o výběru Komisi.
   7.   Bez ohledu na odstavec 6 může porota doporučit, aby pro daný rok nebyl titul udělen, pokud žádné z kandidátských měst nesplňuje všechna kritéria
   Článek 11
   Jmenování
   1.   Každý dotčený členský stát jmenuje jedno město držitelem titulu na základě doporučení obsažených ve zprávě poroty o výběru a oznámí toto jmenování Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Výboru regionů, a to nejpozději čtyři roky před rokem platnosti titulu.
   Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy, které mají nárok jmenovat města, jež mají být držiteli titulu pro rok 2020, prodloužit uvedenou lhůtu nejvýše o jeden rok.
   2.   V případě kandidátských zemí a potenciálních kandidátů jmenuje Komise v příslušných letech jedno město držitelem titulu na základě doporučení obsažených ve zprávě o výběru vypracované porotou a oznámí toto jmenování Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Výboru regionů, a to nejpozději čtyři roky před rokem platnosti titulu.
   3.   Ke jmenováním podle odstavců 1 a 2 je přiloženo odůvodnění vycházející ze zpráv vypracovaných porotou.
   4.   Pokud město zahrnuje i okolní oblast, týká se jmenování města.
   5.   Do dvou měsíců od oznámení jmenování Komise zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropské unie seznam měst jmenovaných evropskými hlavními městy kultury.
   Článek 12
   Spolupráce mezi jmenovanými městy
   Města jmenovaná na tentýž rok usilují o to, aby mezi jejich kulturními programy existovaly vazby, přičemž tuto spolupráci lze zohlednit v rámci monitorování stanoveného v článku 13.
   Článek 13
   Monitorování
   1.   Porota monitoruje přípravu jmenovaných měst na rok platnosti titulu a od okamžiku jmenování do začátku roku platnosti titulu jim poskytuje podporu a poradenství.
   2.   Za tímto účelem Komise svolá tři monitorovací zasedání, jichž se zúčastní porota a jmenovaná města, a to:

               a)

               tři roky před rokem platnosti titulu;

               b)

               osmnáct měsíců před rokem platnosti titulu a

               c)

               dva měsíce před rokem platnosti titulu.

         Členský stát nebo kandidátská země či potenciální kandidát mohou na tyto schůze jmenovat pozorovatele.
   Šest týdnů před každým monitorovacím zasedáním předloží jmenovaná města Komisi zprávu o pokroku.
   Během monitorovacích zasedání porota zhodnotí přípravy a poskytne jmenovaným městům rady, které jim pomohou vypracovat vysoce kvalitní kulturní program a účinnou strategii. Porota věnuje zvláštní pozornost doporučením uvedeným ve zprávě o výběru a v předchozích zprávách o monitorování uvedených v odstavci 3.
   3.   Po každém monitorovacím zasedání vypracuje porota zprávu o monitorování, týkající se stavu příprav a dalších potřebných kroků.
   Porota předá zprávy o monitorování Komisi, jakož i jmenovaným městům a dotčenému členskému státům nebo dotčeným kandidátským zemím či potenciálním kandidátům.
   4.   Kromě monitorovacích zasedání může Komise podle potřeby organizovat návštěvy poroty ve jmenovaných městech.
   Článek 14
   Cena
   1.   Komise může jmenovanému městu udělit peněžitou cenu na počest Meliny Mercouriové (dále jen „cena“), s ohledem na zdroje dostupné podle příslušného víceletého finančního rámce.
   Právní a finanční aspekty ceny jsou upraveny v rámci příslušných programů Unie podporujících kulturu.
   2.   Peněžitá cena je vyplacena do konce března roku platnosti titulu za předpokladu, že dotčené jmenované město nadále dodržuje závazky, které učinilo při podání přihlášky, splňuje kritéria a zohledňuje doporučení obsažená ve zprávě o výběru a ve zprávách o monitorování.
   Závazky učiněné při podání přihlášky se považují ze strany jmenovaného města za dodržené, pokud mezi podáním přihlášky a rokem platnosti titulu nedošlo k žádné podstatné změně v programu a ve strategii, zejména pokud:

               a)

               je rozpočet zachován ve výši, při níž je možné zorganizovat vysoce kvalitní kulturní program v souladu s přihláškou a kritérii;

               b)

               je náležitým způsobem respektována nezávislost uměleckého týmu;

               c)

               je v konečné verzi kulturního programu dostatečně výrazně zachován evropský rozměr;

               d)

               z marketingové a komunikační strategie a komunikačních materiálů, jež jmenované město používá, jasně vyplývá, že akce je akcí Unie;

               e)

               byly přijaty plány pro monitorování a hodnocení dopadů titulu na jmenované město.

         Článek 15
   Praktická opatření
   Komise zejména:

               a)

               zajišťuje celkovou soudržnost akce;

               b)

               zajišťuje koordinaci mezi členskými státy a porotou;

               c)

               s ohledem na cíle stanovené v článku 2 a kritéria stanoví v úzké spolupráci s porotou pokyny na podporu výběrových řízení a monitorování;

               d)

               poskytuje technickou podporu porotě;

               e)

               na svých internetových stránkách zveřejňuje veškeré zprávy poroty;

               f)

               zveřejňuje všechny příslušné informace a přispívá ke zviditelnění akce na evropské a mezinárodní úrovni;

               g)

               podporuje výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi městy, jež jsou bývalými, současnými i budoucími držiteli titulu, jakož i s kandidátskými městy, a prosazuje další šíření hodnotících zpráv měst a získaných poznatků.

         Článek 16
   Hodnocení
   1.   Každé dotčené město odpovídá za hodnocení výsledků svého roku coby evropského hlavního města kultury.
   Ve snaze zajistit jednotný přístup k hodnocení vypracuje Komise pro dotčená města společné pokyny a ukazatele, založené na cílech uvedených v článku 2 a kritériích.
   Dotčená města vypracují své hodnotící zprávy a předají je Komisi do 31. prosince roku následujícího po roce platnosti titulu.
   Komise tyto hodnotící zprávy zveřejní na svých internetových stránkách.
   2.   Kromě hodnocení měst zajišťuje Komise pravidelné vypracovávání externího a nezávislého hodnocení výsledků akce.
   Externí a nezávislé hodnocení se zaměří na zasazení všech bývalých evropských hlavních měst kultury do evropského kontextu, což budoucím evropským hlavním městům kultury i všem evropským městům umožní srovnávání a poskytne užitečné poučení. Uvedené hodnocení zahrnuje rovněž posouzení akce jako celku, včetně účinnosti procesů používaných při její realizaci, její dopad a možnosti pro její zlepšení.
   Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů následující zprávy na základě uvedených hodnocení a spolu s nimi případně i příslušné návrhy:

               a)

               první průběžnou zprávu do dne 31. prosince 2024;

               b)

               druhou průběžnou zprávu do dne 31. prosince 2029;

               c)

               zprávu o hodnocení ex post do dne 31. prosince 2034.

         Článek 17
   Zrušení a přechodné ustanovení
   Rozhodnutí č. 1622/2006/ES se zrušuje. Nadále se však použije pro města, která byla jmenována nebo jsou ve fázi jmenování evropskými hlavními městy kultury pro roky 2013 až 2019.
   Článek 18
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Úř. věst. C 113, 18.4.2012, s. 17. a Úř. věst. C 17, 19.1.2013, s. 97.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 12. prosince 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 24. března 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku). Postoj Evropského parlamentu ze dne 15. dubna 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (3)  Úř. věst. C 287, 29.11.2007, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 247 E, 15.10.2009, p. 32.

      (5)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1622/2006/ES ze dne 24. října 2006 o zavedení akce Společenství na podporu projektu Evropské hlavní město kultury pro roky 2007 až 2019 (Úř. věst. L 304, 3.11.2006, s. 1).

      (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1295/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se zavádí program Kreativní Evropa (2014–2020) a zrušují rozhodnutí č. 1718/2006/ES, č. 1855/2006/ES a č. 1041/2009/ES (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 221).

      (7)  Úř. věst. C 56 E, 26.2.2013, s. 41.

      PŘÍLOHA
      ČASOVÝ ROZVRH

                  2020

                  Chorvatsko

                  Irsko

                  2021

                  Rumunsko

                  Řecko

                  Kandidátská země nebo potenciální kandidát

                  2022

                  Litva

                  Lucembursko

                  2023

                  Maďarsko

                  Spojené království

                  2024

                  Estonsko

                  Rakousko

                  Kandidátská země nebo potenciální kandidát

                  2025

                  Slovinsko

                  Německo

                  2026

                  Slovensko

                  Finsko

                  2027

                  Lotyšsko

                  Portugalsko

                  Kandidátská země nebo potenciální kandidát

                  2028

                  Česká republika

                  Francie

                  2029

                  Polsko

                  Švédsko

                  2030

                  Kypr

                  Belgie

                  Kandidátská země nebo potenciální kandidát

                  2031

                  Malta

                  Španělsko

                  2032

                  Bulharsko

                  Dánsko

                  2033

                  Nizozemsko

                  Itálie

                  Kandidátská země nebo potenciální kandidát


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/742 ze dne 5. dubna 2017 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EGF/2017/000 TA 2017 – Technická pomoc z podnětu Komise)

text:
               28.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 111/8

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2017/742
   ze dne 5. dubna 2017
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EGF/2017/000 TA 2017 – Technická pomoc z podnětu Komise)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1), a zejména na čl. 11 odst. 2 tohoto nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 13 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (EFG) byl zřízen za účelem poskytování podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací a v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize, na kterou bylo zaměřeno nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 546/2009 (3), nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a za účelem poskytování pomoci při jejich opětovném začleňování na trh práce.

               (2)

               EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (4).

               (3)

               V nařízení (EU) č. 1309/2013 je stanoveno, že na technickou pomoc z podnětu Komise lze každoročně použít nejvýše 0,5 % maximální roční částky EFG.

               (4)

               Z EFG by proto měla být uvolněna částka 310 000 EUR, aby bylo možno poskytnout technickou pomoc z podnětu Komise,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2017 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 310 000 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 5. dubna 2017.

            Za Evropský parlament

            předseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            předseda

         I. BORG

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 546/2009 ze dne 18. června 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 1927/2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (Úř. věst. L 167, 29.6.2009, s. 26).

      (4)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 3. listopadu 1986 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o preferencích zemí Středomoří, citrusových plodech a těstovinách

text:
Důležité právní upozornění

|

31987D0149

Úřední věstník L 062 , 05/03/1987 S. 0022 - 0022 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 11 S. 0395  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 11 S. 0395

		Rozhodnutí Radyze dne 3. listopadu 1986o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o preferencích zemí Středomoří, citrusových plodech a těstovinách [1](87/149/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,vzhledem k tomu, že je vhodné najít řešení obchodního sporu mezi Společenstvím a Spojenými státy americkými týkajícího se citrusových plodů a těstovin,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o preferencích zemí Středomoří, citrusových plodech a těstovinách se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu zavazující Společenství.V Bruselu dne 3. listopadu 1986.Za RadupředsedaA. Clark[1] V opraveném znění ze dne 24. února 1987.--------------------------------------------------


title: 2009/197/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. dubna 2008 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek na rozpočtový rok 2006

text:
               31.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/93

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 22. dubna 2008
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek na rozpočtový rok 2006
   (2009/197/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2006 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi nadace (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (4), a zejména na článek 16 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A6-0111/2008),

               1.

               uděluje řediteli Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek absolutorium za plnění rozpočtu nadace na rozpočtový rok 2006;

               2.

               předkládá své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generální tajemník

         Harald RØMER

      (1)  Úř. věst. C 261, 31.10.2007, s. 60.

      (2)  Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 116.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 139, 30.5.1975, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/94

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 22. dubna 2008
   obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek na rozpočtový rok 2006
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2006 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi nadace (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (4), a zejména na článek 16 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A6-0111/2008),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr uvedl, že nabyl dostatečné jistoty o věrohodnosti roční účetní závěrky za rozpočtový rok 2006 a o legalitě a řádnosti podkladových operací;

               B.

               vzhledem k tomu, že Parlament udělil řediteli Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek dne 24. dubna 2007 absolutorium za plnění rozpočtu nadace na rozpočtový rok 2005 (6) a ve svém usnesení provázejícím rozhodnutí o udělení absolutoria mimo jiné

                           —

                           vyzval nadaci, aby věnovala větší pozornost míře přenesených prostředků v roce 2005 v souvislosti se závazky u správních výdajů (hlava II) a provozními činnostmi (hlava III), která zůstala vysoká a činila 37 %, resp. 44 %,

                           —

                           vyzval nadaci, aby předložila pracovní program, který vyjádří její příspěvek z hlediska provozních úkolů a měřitelným způsobem,

                           —

                           vyjádřil znepokojení nad tím, že v roce 2005 nebyl vytvořen komplexní dokument obsahující analýzu rizik, která vyplývají z finančních a provozních aspektů činností nadace, a že nebyla potvrzena platnost postupů, které schvalující osoby zavedly s cílem zaručit přesnost a úplnost finančních informací, jež zaslaly účetnímu, s výjimkou těch, jež se týkají aspektů informačních technologiím,

         Obecné připomínky, které se týkají horizontálních záležitostí agentur EU, a které tudíž mají význam také pro postup udělování absolutoria každé jednotlivé agentury

               1.

               konstatuje, že rozpočty 24 agentur a jiných vedlejších subjektů kontrolovaných Účetním dvorem činily v roce 2006 1 080,5 milionu EUR (největším byl rozpočet Evropské agentury pro rekonstrukci ve výši 271 milionů EUR a nejmenším rozpočet Evropské policejní akademie (EPA) ve výši 5 milionů EUR);

               2.

               zdůrazňuje, že okruh externích subjektů EU, které podléhají auditu a postupu udělování absolutoria, nyní nezahrnuje pouze tradiční regulační agentury, ale také výkonné agentury zřízené za účelem provádění konkrétních programů, a v blízké budoucnosti bude rozšířen také na společné podniky zřízené v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru (společné technologické iniciativy);

               3.

               připomíná, že počet agentur, které podléhají postupu udělování absolutoria Parlamentem, se vyvíjel takto: v rozpočtovém roce 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 regulačních agentur a 2 výkonné agentury (vyjma 2 agentur, které kontroluje Účetní dvůr, ale podléhají vnitřnímu postupu udělování absolutoria);

               4.

               usuzuje proto, že postup auditu a udělování absolutoria se stal těžkopádným a nepřiměřeným ve srovnání s relativní velikostí rozpočtů agentur/vedlejších subjektů; pověřuje proto svůj příslušný výbor, aby provedl rozsáhlý přezkum postupu udělování absolutoria agenturám a vedlejším subjektům, jehož cílem bude navrhnout jednodušší a racionálnější přístup vzhledem ke stále vzrůstajícímu počtu subjektů, z nichž každý bude v příštích letech vyžadovat zvláštní zprávu o udělení absolutoria;

         Zásadní úvahy

               5.

               žádá Komisi, aby podala jasná vysvětlení, pokud jde o následující body, dříve než vytvoří novou agenturu nebo reformuje stávající agenturu: druh agentury, cíle agentury, vnitřní struktura řízení, produkty, služby, klíčové postupy, cílová skupina, klienti agentury a zúčastněné strany, formální vztah s vnějšími aktéry, odpovědnost za rozpočet, finanční plánování, personální a zaměstnanecká politika;

               6.

               žádá, aby každá agentura byla řízena každoroční dohodou o výkonu, kterou formuluje agentura a odpovědné generální ředitelství a která by měla obsahovat hlavní cíle pro následující rok, finanční rámec a jasné ukazatele pro měření výkonu;

               7.

               žádá, aby byl výkon agentur pravidelně (a ad hoc) kontrolován Účetním dvorem nebo jiným nezávislým auditorem; domnívá se, že by tato kontrola neměla být omezena na tradiční prvky finančního řízení a řádné používání veřejných finančních prostředků, ale měla by zahrnovat také efektivitu a účinnost správy včetně posouzení finančního řízení každé agentury;

               8.

               domnívá se, že v případě agentur, které neustále nadhodnocují své příslušné rozpočtové potřeby, by mělo být provedeno odpovídající snížení na základě neobsazených míst; je toho názoru, že tento krok povede u agentur v dlouhodobém výhledu k nižším účelově vázaným příjmům, a tím ke snížení správních nákladů;

               9.

               konstatuje, že skutečnost, že mnoho agentur je kritizováno za nedodržování pravidel zadávání veřejných zakázek, ustanovení finančního nařízení a služebního řádu atd., představuje vážný problém; domnívá se, že hlavním důvodem této skutečnosti je, že většina pravidel spolu s finančním nařízením jsou určena pro větší orgány a většina malých agentur nemá nezbytné předpoklady k tomu, aby byla schopna se s těmito požadavky vyrovnat; žádá proto Komisi, aby hledala rychlé řešení, které povede k posílení účinnosti sloučením správních funkcí různých agentur, a zajistila tak dosažení nezbytných předpokladů pro plnění požadavků (přičemž zohlední nezbytné změny v základních pravidlech pro fungování agentur a jejich rozpočtovou nezávislost), nebo aby neprodleně navrhla zvláštní pravidla pro agentury (zejména prováděcí pravidla pro agentury), která jim umožní plné dodržování požadavků;

               10.

               trvá na tom, aby Komise při sestavování předběžného návrhu rozpočtu brala v úvahu výsledky plnění rozpočtu jednotlivých agentur v předchozích letech, zejména v roce n – 1, a odpovídajícím způsobem rozpočet požadovaný příslušnou agenturou upravila; žádá příslušný výbor, aby tuto revizi vzal v potaz a v případě, že tak neučiní Komise, upravil sám příslušný rozpočet tak, aby odpovídal realitě a schopnosti dané agentury využít přidělené finanční prostředky a provádět plnění rozpočtu;

               11.

               připomíná své rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2005, ve kterém vyzval Komisi, aby každých pět let předložila studii přínosu každé existující agentury; vyzývá všechny příslušné orgány, aby v případě negativního hodnocení přínosu určité agentury učinily nezbytné kroky a buď nově vymezily mandát dané agentury, nebo ji zrušily; konstatuje, že v roce 2007 Komise neprovedla jediné hodnocení; trvá na tom, že by Komise měla před přijetím rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2007 předložit nejméně 5 takových hodnocení a začít by měla u nejdéle existujících agentur;

               12.

               je toho názoru, že doporučení Účetního dvora by měla být neprodleně uplatněna a výše dotací vyplácených agenturám by měla být upravena v souladu s jejich skutečnými potřebami hotovosti; domnívá se také, že změny v obecném finančním nařízení by měly být začleněny do rámcového finančního nařízení pro agentury a do jejich různých specifických finančních nařízení;

         Uvádění údajů ve zprávách

               13.

               konstatuje, že mezi agenturami neexistuje standardní přístup k vykazování činností v příslušném rozpočtovém roce, k závěrkám a zprávám o rozpočtovém a finančním řízení ani k otázce, zda by měl ředitel agentury zhotovit prohlášení o věrohodnosti; podotýká, že ne všechny agentury jasně rozlišují mezi a) prezentováním práce agentury veřejnosti a b) technickou zprávou o rozpočtovém a finančním řízení;

               14.

               konstatuje, že přestože stávající pokyny Komise ohledně přípravy zpráv o činnosti výslovně nevyžadují, aby agentura zhotovila prohlášení o věrohodnosti, mnoho ředitelů tak pro rok 2006 učinilo, v jednom případě včetně významné výhrady;

               15.

               připomíná odstavec 23 svého usnesení ze dne 12. dubna 2005 (7), který vyzývá ředitele agentur, aby začali ke svým výročním zprávám o činnosti, které se předkládají společně s informacemi o financích a řízení, připojovat prohlášení o věrohodnosti, pokud jde o legalitu a správnost operací, podobně jako v případě prohlášení generálních ředitelů Komise;

               16.

               vyzývá Komisi, aby své stávající pokyny pro agentury odpovídajícím způsobem změnila;

               17.

               dále navrhuje, aby Komise pracovala s agenturami na vytvoření harmonizovaného modelu, který by bylo možné uplatnit na všechny agentury a vedlejší subjekty a který by jasně rozlišoval mezi

                           —

                           výroční zprávou o operacích, práci a úspěších subjektu určenou široké veřejnosti,

                           —

                           finančními výkazy a zprávou o plnění rozpočtu,

                           —

                           zprávou o činnosti v souladu se zprávami o činnosti generálních ředitelů Komise,

                           —

                           prohlášením o věrohodnosti učiněným ředitelem subjektu spolu s jakýmikoli výhradami nebo připomínkami, na které chce upozornit orgán udělující absolutorium;

         Obecná zjištění Účetního dvora

               18.

               konstatuje zjištění Účetního dvora (výroční zpráva, odstavec 10.29 (8)), že vyplácení dotací Komise z rozpočtu Společenství není založeno na dostatečně odůvodněných odhadech hotovostních potřeb agentur, což ve spojení s rozsahem přenesených prostředků vede k držení značných pokladních zůstatků; dále konstatuje, že Účetní dvůr doporučuje, aby výše dotací vyplácených agenturám byla v souladu s jejich skutečnými potřebami hotovosti;

               19.

               konstatuje, že koncem roku 2006 14 agentur ještě nezavedlo účetní systém ABAC (výroční zpráva, poznámka pod čarou k odstavci 10.31);

               20.

               bere na vědomí poznámku Účetního dvora (výroční zpráva, odstavec 1.25) týkající se výdajů příštích období na nevyčerpanou dovolenou, o kterých některé agentury účtují; zdůrazňuje, že Účetní dvůr své prohlášení o věrohodnosti za rozpočtový rok 2006 v případě tří agentur podmínil (Evropského středisko pro rozvoj odborného vzdělávání – Cedefop, EPA a Evropské železniční agentura) za rozpočtový rok 2006 (2005: Cedefop, Evropský úřad pro bezpečnost potravin, Evropská agentura pro obnovu);

         Interní audit

               21.

               připomíná, že v souladu s čl. 185 odst. 3 finančního nařízení je vnitřní auditor Komise také interním auditorem regulačních agentur, které dostávají granty z rozpočtu EU; zdůrazňuje, že vnitřní auditor je odpovědný vůči představenstvu a řediteli každé agentury;

               22.

               upozorňuje na následující výhradu ve výroční zprávě o činnosti vnitřního auditora za rok 2006:

         „Interní auditor Komise není s to řádně plnit svoji povinnost přidělenou podle článku 185 finančního nařízení, kterou má jakožto interní auditor subjektů Společenství, a to z důvodu nedostatku personálních zdrojů.“;

               23.

               bere však na vědomí poznámku interního auditora ve zprávě o činnosti za rok 2006, že od roku 2007 budou všechny funkční regulační agentury každoročně podrobeny internímu auditu s pomocí dalších personálních zdrojů, které Komise poskytne Službě interního auditu (IAS);

               24.

               bere na vědomí neustále narůstající počet regulačních a výkonných agentur a společných podniků, které je nutno kontrolovat službou IAS podle článku 185 finančního nařízení; žádá Komisi, aby informovala příslušný výbor Parlamentu o tom, zda personální zdroje, které dostane IAS k dispozici, budou stačit na provádění výročního auditu všech těchto subjektů v příštích letech;

               25.

               připomíná, že čl. 72 odst. 5 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 vyžaduje, aby každá agentura zaslala každoročně orgánu, který je příslušný pro udělení absolutoria, a Komisi zprávu vypracovanou jejím ředitelem a uvádějící počet a druh provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá na základě těchto doporučení; žádá agentury, aby uvedly, zda tak učinily, a pokud ano, jak;

               26.

               bere na vědomí, pokud jde o schopnost provést interní audit, zejména v případě menších agentur, návrh interního auditora příslušnému výboru Parlamentu ze dne 14. září 2006, aby byly menší agentury oprávněny nakupovat služby interního auditu ze soukromého sektoru;

         Hodnocení agentur

               27.

               připomíná společné prohlášení Parlamentu, Rady a Komise (9) vyjednané při dohodovacím řízení Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci a rozpočet (ECOFIN) dne 13. července 2007, které vyžaduje i) seznam agentur, které Komise zamýšlí posoudit, a ii) seznam již posouzených agentur společně se souhrnem hlavních zjištění;

         Disciplinární řízení

               28.

               konstatuje, že jednotlivé agentury mají vzhledem k velikosti obtíže při sestavování disciplinárních komisí ad hoc složených ze zaměstnanců v přiměřené platové třídě, a že Úřad Komise pro vyšetřování a disciplinární opatření (IDOC) není příslušný pro agentury; vyzývá, aby agentury uvážily zřízení meziagenturní disciplinární komise;

         Návrh interinstitucionální dohody

               29.

               připomíná návrh interinstitucionální dohody o operačním rámci evropských regulačních agentur (KOM(2005) 59) předložený Komisí, který zamýšlel vytvořit horizontální rámec pro vytváření, strukturu, provoz, hodnocení a kontrolu evropských regulačních agentur; konstatuje, že tento návrh je užitečnou iniciativou v rámci úsilí o racionalizaci vytváření a chodu agentur; bere na vědomí prohlášení učiněné ve shrnutí výsledků práce Komise za rok 2006 (KOM(2007) 274, odst. 3.1), že ačkoli byla vyjednávání po uveřejnění návrhu pozastavena, koncem roku 2006 byly v Radě znovu zahájeny diskuse o této záležitosti; lituje, že nebylo možné učinit další kroky směřující k přijetí návrhu;

               30.

               vítá proto závazek Komise předložit v průběhu roku 2008 sdělení o budoucnosti regulačních agentur;

         Samofinancované agentury

               31.

               připomíná, že v případě dvou samofinancovaných agentur uděluje řediteli absolutorium správní rada; konstatuje, že obě agentury mají značné kumulované přebytky díky příjmům z poplatků převedených z předcházejících let:

                           —

                           Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu: peněžní prostředky a jejich ekvivalenty: 281 milionů EUR (10),

                           —

                           Odrůdový úřad Společenství: peněžní prostředky a jejich ekvivalenty: 18 milionů EUR (11);

         Konkrétní připomínky

               32.

               konstatuje, že v rozpočtovém roce 2006 Účetní dvůr znovu zjistil vysoké míry přenesených prostředků (43 % na správní náklady (hlava II) a 45 % na provozní činnosti (hlava III));

               33.

               upozorňuje na skutečnost, že ačkoli Účetní dvůr potvrdil, že nadace dodržela ve všech základních bodech v rozpočtovém roce 2006 příslušná ustanovení týkající se věrohodnosti, upozornil na některá pochybení, zejména pokud jde o dodržování zásady ročního rozpočtu, zadání dvou zakázek a skutečnost, že částky, které měly být v plném rozsahu vyplaceny v roce 2007, byly začleněny do rozpočtu na rok 2006; rovněž upozorňuje na nedodržení kritérií pro výběr úředníků, což mohlo vzbudit podezření, že během těchto výběrových řízení nebyla zaručena transparentnost a nebyla vyloučena možnost diskriminace;

               34.

               bere na vědomí, že Účetní dvůr v souvislosti s náborem zaměstnanců kritizuje, že kritéria výběru nebyla předem rozhodnuta výběrovými komisemi ani určena v souladu s oznámením o volném pracovním místě a že nadace odpověděla, že všechna oznámení o volném pracovním místě nyní obsahují jasné informace o tom, zda je podmínkou úspěchu v soutěži úspěch při zkoušce;

               35.

               konstatuje, že rozvaha nadace vykazuje pozemky a budovy ohodnocené na 1,8 milionu EUR (ačkoli náklady na vybudování v roce 1992 činily 7,2 milionu EUR) a kumulovaný přebytek ve výši 4,09 milionu EUR;

               36.

               na základě výroční zprávy nadace za rok 2006 konstatuje, že nadace v roce 2006 vytvořila systém řízení projektů s cílem zlepšit účinnost organizace větší průhledností a lepší koordinací při využívání zdrojů a že byl rovněž zaveden systém pro monitorování provádění, aby byla dále zvýšena účinnost; také byl v zájmu větší flexibility rozšířen systém zadávání zakázek;

               37.

               dále konstatuje, že nadace v roce 2006 zahájila následné hodnocení pracovního programu z let 2001–2004 ve spojení s prozatímním hodnocením vybraných aspektů probíhající práce nadace, aby zjistila vliv organizace, její přidanou hodnotu a účinnost; žádá, aby byl o výsledcích hodnocení informován.

      (1)  Úř. věst. C 261, 31.10.2007, s. 60.

      (2)  Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 116.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 139, 30.5.1975, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 187, 15.7.2008, s. 85.

      (7)  Usnesení Evropského parlamentu o připomínkách připojených k rozhodnutí o udělení absolutoria řediteli Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek za provedení rozpočtu v rozpočtovém roce 2003 (Úř. věst. L 196, 27.7.2005, s. 75.)

      (8)  Úř. věst. C 273, 15.11.2007, s. 1.

      (9)  Dokument Rady DS 605/1/07 Rev1.

      (10)  Zdroj: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 141).

      (11)  Zdroj: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Odrůdového úřadu Společenství za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 135).