title: 2007/799/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 12. října 2006 o podpisu Protokolu o provádění Alpské úmluvy v oblasti dopravy jménem Evropského společenství (protokol o dopravě)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 323/13

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 12. října 2006
   o podpisu Protokolu o provádění Alpské úmluvy v oblasti dopravy jménem Evropského společenství (protokol o dopravě)
   (2007/799/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Jedním z cílů politiky Společenství v oblasti dopravy je podporovat na mezinárodní úrovni opatření zabývající se regionálními a evropskými problémy, které brání udržitelné mobilitě dopravy a vedou k ohrožování životního prostředí.

               (2)

               Dne 14. května 1991 pověřila Rada Komisi, aby se v konzultaci s členskými státy jménem Společenství účastnila jednání o Alpské úmluvě a o příslušných protokolech.

               (3)

               Rozhodnutím Rady 96/191/ES (1) uzavřelo Společenství Úmluvu o ochraně Alp (Alpská úmluva).

               (4)

               Ve dnech 24. až 26. května 2000 byl na 16. zasedání stálého výboru Alpské úmluvy ve Švýcarsku přijat Protokol o provádění Alpské úmluvy v oblasti dopravy, založený na čl. 2 odst. 2 a 3 Alpské úmluvy.

               (5)

               Protokol o dopravě tvoří rámec založený na zásadě předběžné opatrnosti, zásadě preventivních opatření a zásadě „znečišťovatel platí“, aby byla v alpském regionu pro všechny způsoby dopravy zajištěna udržitelná mobilita a ochrana životního prostředí.

               (6)

               Protokol o dopravě byl podle svého článku 24 otevřen k podpisu smluvními stranami na zasedání ministrů Alpské úmluvy konaném v Lucernu ve dnech 30. a 31. října 2000 a poté v Rakouské republice, která je jeho depozitářem.

               (7)

               Převážné pravomoci Společenství spolu se zásadou jednotného mezinárodního zastoupení Společenství vybízejí k tomu, aby Společenství a členské státy, které jsou smluvními stranami úmluvy, podepsaly a případně uložily příslušné ratifikační a schvalovací listiny pokud možno současně.

               (8)

               Protokol o provádění Alpské úmluvy v oblasti dopravy (protokol o dopravě) by měl být podepsán jménem Společenství s výhradou pozdějšího uzavření,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat Protokol o provádění Alpské úmluvy v oblasti dopravy (protokol o dopravě) jménem Společenství s výhradou pozdějšího uzavření a udělit jim k tomuto účelu nezbytné zmocnění.

      V Lucemburku dne 12. října 2006.

            Za Radu

            předseda

         S. HUOVINEN

      (1)  Úř. věst. L 61, 12.3.1996, s. 31.
    ---documentbreak---

               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 323/15

         PŘEKLAD
   PROVÁDĚCÍ PROTOKOL K ALPSKÉ ÚMLUVĚ Z ROKU 1991 V OBLASTI DOPRAVY
   „Protokol o dopravě“
   SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
   FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
   ITALSKÁ REPUBLIKA,
   LICHTENŠTEJNSKÉ KNÍŽECTVÍ,
   MONACKÉ KNÍŽECTVÍ,
   RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
   ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE,
   SLOVINSKÁ REPUBLIKA,
   jakož i
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ –
   v souladu se svým posláním vyplývajícím z Úmluvy o ochraně Alp (Alpská úmluva) ze dne 7. listopadu 1991, jehož cílem je zajistit ucelenou politiku ochrany a udržitelného rozvoje alpské oblasti;
   v rámci závazků vyplývajících z čl. 2 odst. 2 a 3 Alpské úmluvy;
   vědomy si toho, že alpská oblast zahrnuje území, pro něž jsou příznačné obzvláště citlivé ekosystémy a krajina, geografické a topografické podmínky zvyšující zátěž škodlivinami a hlukem a jedinečné přírodní zdroje či jedinečné kulturní dědictví;
   vědomy si toho, že v důsledku vyšší integrace trhů, společenského a hospodářského rozvoje a činností spojených s trávením volného času bude nadále docházet k nárůstu dopravy a s ní související zátěže životního prostředí, nebudou-li přijata vhodná opatření;
   přesvědčeny o tom, že místní obyvatelstvo musí mít možnost definovat vlastní projekt sociálního, kulturního a hospodářského rozvoje a podílet se na jeho provádění v rámci stávajícího státního uspořádání;
   vědomy si toho, že doprava není ve svých důsledcích bez vlivu na životní prostředí a že zátěž životního prostředí plynoucí z dopravy vytváří rostoucí ekologické, zdravotní a bezpečnostně-technické škody a rizika, jež je třeba řešit společně;
   vědomy si toho, že je třeba posílených opatření k zajištění bezpečnosti při dopravě nebezpečných věcí;
   vědomy si toho, že je třeba obsáhlého pozorování, výzkumu, informací a poradenství, aby se ukázaly souvislosti mezi dopravou, zdravím, životním prostředím a hospodářským rozvojem a aby se ozřejmilo, že je nezbytné zatížení životního prostředí snižovat;
   vědomy si toho, že dopravní politika v alpské oblasti zaměřená na zásady udržitelnosti je v zájmu nejen alpského obyvatelstva, nýbrž i obyvatelstva mimo Alpy, a že je nutná k zajištění alpské oblasti jakožto životního, přírodního a hospodářského prostoru;
   vědomy si toho, že na jedné straně je stávající potenciál různých způsobů dopravy částečně využíván jen nedostatečně a že se na druhé straně nebere dostatečně v úvahu význam infrastruktur pro ekologičtější dopravní systémy, jako jsou železnice, lodní doprava a kombinované systémy, a význam nadnárodní kompatibility a provozuschopnosti různých dopravních prostředků, a že je proto nutné tyto dopravní systémy v Alpách i mimo ně optimalizovat prostřednictvím podstatného posílení sítí;
   vědomy si toho, že rozhodnutí v oblasti územního plánování a hospodářské politiky v Alpách i mimo ně jsou pro rozvoj dopravy v alpské oblasti nanejvýš důležitá;
   v rámci snahy přispívat rozhodujícím způsobem k udržitelnému rozvoji a ke zlepšování kvality života v této souvislosti snižovat množství vozidel, organizovat dopravu způsobem šetrným k životnímu prostředí a zvyšovat účinnost a účelnost stávajících dopravních systémů;
   přesvědčeny o tom, že je třeba uvést v soulad hospodářské zájmy, společenské výzvy a ekologické požadavky;
   s ohledem na dvoustranné a mnohostranné dohody smluvních stran s Evropským společenstvím, zejména na dohody v oblasti dopravy;
   přesvědčeny o tom, že některé problémy jsou řešitelné pouze na přeshraniční úrovni a vyžadují společná opatření ze strany alpských států –
   SE DOHODLY TAKTO:
   KAPITOLA I
   OBECNÁ USTANOVENÍ
   Článek 1
   Cíle
   1.   Smluvní strany se zavazují provádět udržitelnou dopravní politiku, která

               a)

               sníží zatížení a rizika v oblasti vnitroalpské dopravy i tranzitní dopravy vedené přes Alpy na míru únosnou pro lidi, zvířata a rostliny i pro jejich životní prostředí, mimo jiné prostřednictvím posíleného přesouvání dopravy, především nákladní, na železnici, a to zejména vytvářením vhodných infrastruktur a pobídek přizpůsobených trhu;

               b)

               přispívá prostřednictvím harmonizované dopravní politiky smluvních stran zahrnující všechny způsoby dopravy k udržitelnému rozvoji životního prostředí a hospodářské oblasti jakožto existenčního zajištění obyvatelstva žijícího v alpské oblasti;

               c)

               přispívá k omezování vlivů, jež jsou hrozbou pro roli a přírodní zdroje alpské oblasti – jejíž význam přesahuje její hranice – a pro ochranu jejího kulturního a přírodního bohatství, a pokud možno přispívá k předcházení těmto vlivům;

               d)

               prostřednictvím zvýšené účinnosti a účelnosti dopravních systémů a prostřednictvím podpory způsobů dopravy šetrných k životnímu prostředí a k přírodním zdrojům zajistí, aby s vnitroalpskou i tranzitní dopravou byly spojeny hospodářsky únosné náklady;

               e)

               zajistí v rámci jednotlivých způsobů dopravy spravedlivé podmínky hospodářské soutěže.

         2.   Smluvní strany se zavazují oblast dopravy rozvíjet v souladu se zásadami obezřetnosti a prevence a se zásadou „znečišťovatel platí“.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto protokolu se rozumí:

               „tranzitní dopravou vedenou přes Alpy“ doprava, jejíž počátek i cíl se nacházejí mimo alpskou oblast;

               „vnitroaplskou dopravou“ doprava, jejíž počátek a cíl se nachází uvnitř alpské oblasti (vnitřní doprava), včetně případů, kdy se v alpské oblasti nachází jen počátek nebo jen cíl dopravy;

               „únosnými zatíženími a riziky“ zatížení a rizika, jež je třeba vymezit v rámci hodnocení dopadu na životní prostředí a analýz rizik s cílem zamezit jejich dalšímu nárůstu a prostřednictvím příslušných opatření je v nezbytných případech snižovat, a to u novostaveb i u stávajících infrastruktur se značnými účinky na prostředí;

               „vnějšími náklady“ náklady, jež nenese uživatel zboží či služeb. Zahrnují náklady na infrastrukturu, není-li její využití zpoplatněno, náklady na znečištění životního prostředí, hluk a věcné škody či škody na zdraví způsobené v souvislosti s dopravou;

               „velkými novostavbami nebo významnými změnami či přestavbami stávajících dopravních infrastruktur“ projekty infrastruktury, jejichž účinky podléhají hodnocení dopadu na životní prostředí, v souladu s vnitrostátními právními předpisy o posouzení vlivů na životní prostředí nebo s ustanoveními mezinárodních úmluv;

               „rychlostními komunikacemi“ všechny dálnice a silnice o dvou a více pruzích a bez křižovatek nebo silnice z hlediska dopravních důsledků podobné;

               „cíli environmentální kvality“ cíle, jež s ohledem na souvislosti ekosystémů popisují úroveň životního prostředí, již je třeba dosáhnout; udávají věcně, prostorově a časově definované hodnoty kvality chráněných statků, přičemž tyto hodnoty lze v případě potřeby aktualizovat;

               „normami environmentální kvality“ konkrétní kritéria hodnocení pro dosažení cílů environmentální kvality; pro stanovené parametry se jimi vymezují výsledky, jichž je třeba dosáhnout, postupy měření nebo rámcové podmínky;

               „environmentálními ukazateli“ environmentální ukazatele, které měří či hodnotí stav zatížení životního prostředí a jsou základem pro odhady vývoje tohoto zatížení;

               „zásadou předběžné opatrnosti“ zásada, podle níž opatření pro předcházení, odstraňování či snižování závažných či nezvratných účinků na zdraví a životní prostředí nesmějí být odkládána na základě odůvodnění, že vědeckým výzkumem dosud nebyla prokázána jednoznačná kauzální souvislost mezi dotyčnými účinky na jedné straně a jejich možnou škodlivostí pro zdraví a životní prostředí na straně druhé;

               „zásadou, znečišťovatel platí’“ zásada, podle níž nese náklady na předcházení, odstraňování či snižování zátěže životního prostředí a na jeho obnovu znečišťovatel, a to rovněž v případě následných dopadů. Znečišťovatelé musí nést pokud možno všechny náklady spojené s účinky dopravy na zdraví a životní prostředí;

               „přezkumem účelnosti“ přezkum podle vnitrostátních právních předpisů, jenž v případě plánování velkých novostaveb nebo významných změn či přístaveb stávajících dopravních infrastruktur objasňuje jejich dopravně-politickou nezbytnost a ekologické, hospodářské a socio-kulturní účinky.

         Článek 3
   Udržitelná doprava a mobilita
   1.   Za účelem rozvoje dopravy v souladu s podmínkami udržitelnosti se smluvní strany zavazují, že prostřednictvím harmonizované politiky životního prostředí a dopravy pro omezení zatížení a rizik souvisejících s dopravou

               a)

               zohlední význam životního prostředí takovým způsobem, aby

                           aa)

                           došlo ke snížení spotřeby přírodních zdrojů na úroveň, jež se pohybuje pokud možno v rámci možnosti přirozené obnovy;

                           bb)

                           došlo k omezení uvolňování škodlivých látek na úroveň, jež nepřetěžuje absorpční kapacitu dotyčných prostředí;

                           cc)

                           škody způsobené těmito látkami na životním prostředí byly omezeny na úroveň, jež neumožní narušování ekologických struktur a přirozených látkových cyklů;

               b)

               zohlední nároky společnosti takovým způsobem, aby

                           aa)

                           byla zajištěna dosažitelnost osob, pracovních míst, zboží a služeb způsobem šetrným k životnímu prostředí, energeticky a prostorově nenáročným a zároveň účinným a aby bylo dostatečně zajištěno zásobování pro plnění základních potřeb;

                           bb)

                           nebylo ohroženo zdraví osob a aby bylo omezeno riziko ekologických katastrof a množství i závažnost úrazů;

               c)

               zohlední nároky hospodářství takovým způsobem, aby

                           aa)

                           se zvýšila hospodářská soběstačnost odvětví dopravy a došlo k internalizaci vnějších nákladů;

                           bb)

                           bylo podporováno optimální vytížení stávajících infrastruktur;

                           cc)

                           byla zajištěna pracovní místa v konkurenceschopných podnicích činných v jednotlivých hospodářských odvětvích;

               d)

               s ohledem na zvláštní topografický ráz Alp provádět posílená opatření pro omezení hluku.

         2.   V souladu s platnými vnitrostátními a mezinárodními předpisy v oblasti dopravy se smluvní strany zavazují rozvíjet vnitrostátní, regionální a místní cíle, strategie a opatření, které

               a)

               zohlední rozdílné environmentální, hospodářské a socio-kulturní skutečnosti i rozdílné potřeby;

               b)

               omezí zatížení životního prostředí související s dopravou prostřednictvím kombinace hospodářských nástrojů a opatření v oblasti územního a dopravního plánování.

         Článek 4
   Zohlednění cílů v ostatních politikách
   1.   Smluvní strany se zavazují, že cíle tohoto protokolu zohlední i ve svých ostatních politikách.
   2.   Smluvní strany se zavazují, že účinky ostatních politik, strategií a konceptů v oblasti dopravy podrobí předběžnému i zpětnému přezkumu.
   Článek 5
   Účast územních samosprávných celků
   1.   Smluvní strany podporují mezinárodní spolupráci mezi příslušnými orgány, aby bylo dosaženo harmonizovaných a co možná nejlepších přeshraničních řešení.
   2.   V rámci stávajícího státního uspořádání stanoví každá smluvní strana nejvhodnější úroveň koordinace a spolupráce mezi přímo dotčenými orgány a územními samosprávnými celky ve snaze podporovat společnou odpovědnost, a zejména ve snaze využívat a rozvíjet součinnost při provádění politik v oblasti dopravy a při provádění opatření, která z těchto politik vyplývají.
   3.   V rámci stávajícího státního uspořádání se přímo dotčené územní samosprávné celky účastní jednotlivých etap přípravy i provádění těchto politik a opatření, přičemž jejich pravomoci zůstávají zachovány.
   Článek 6
   Doplňková vnitrostátní opatření
   S výhradou ustanovení platných mezinárodních úmluv mohou smluvní strany v zájmu ochrany ekologicky citlivé alpské oblasti přijmout opatření, která doplňují opatření uvedená v tomto protokolu, a to s ohledem na konkrétní skutečnosti zejména environmentální povahy nebo z důvodů týkajících se zdraví, bezpečnosti a ochrany životního prostředí.
   KAPITOLA II
   KONKRÉTNÍ OPATŘENÍ
   A.   STRATEGIE, KONCEPTY, PLÁNOVÁNÍ
   Článek 7
   Všeobecná politická strategie v oblasti dopravy
   1.   V zájmu udržitelnosti se smluvní strany zavazují k podpoře hospodárného a bezpečného průběhu dopravy uvnitř přeshraničně harmonizované dopravní sítě, která

               a)

               harmonizuje způsoby dopravy, dopravní prostředky a druhy dopravy a zvýhodňuje kombinovanou dopravu;

               b)

               nejlépe využívá stávající dopravní systémy a infrastruktury v alpské oblasti, mimo jiné za použití telematiky, a ve které znečišťovatel v závislosti na způsobených škodách ponese vnější náklady i náklady na infrastrukturu;

               c)

               prostřednictvím strukturálních opatření a opatření územního plánování podporuje přesun dopravních služeb v oblasti osobní i nákladní dopravy vždy na ten dopravní prostředek, jenž je šetrnější k životnímu prostředí, a zvýhodňuje kombinovanou dopravu;

               d)

               rozvíjí a využívá možnosti omezování množství vozidel.

         2.   Smluvní strany se zavazují k co nejúčinnějšímu provádění nezbytných opatření

               a)

               k zabezpečení dopravních tras před přírodními hrozbami, jakož i

               b)

               k ochraně obyvatel i životního prostředí v oblastech, jež jsou v souvislosti s dopravou zvláště zatíženy;

               c)

               k postupnému snižování emisí škodlivých látek a hluku u všech způsobů dopravy, a to rovněž za využití nejdostupnějších technologií;

               d)

               ke zvýšení bezpečnosti dopravy.

         Článek 8
   Postup pro hodnocení projektů a mezistátní konzultace
   1.   Smluvní strany se zavazují v případě velkých novostaveb nebo významných změn či přestaveb stávajících dopravních infrastruktur provádět přezkumy účelnosti, hodnocení dopadu na životní prostředí a analýzy rizik a zohlednit jejich výsledky v souvislosti s cíli tohoto protokolu.
   2.   Plánování dopravních infrastruktur v alpské oblasti probíhá koordinovaně a ve vzájemné shodě. Pokud jde o projekty, které by z hlediska dopadů na životní prostředí mohly mít podstatné přeshraniční účinky, každá smluvní strana se zavazuje k předběžným konzultacím s dotčenými smluvními stranami, a to nejpozději po předložení příslušných hodnocení. Těmito ustanoveními není dotčeno právo každé smluvní strany provádět výstavbu dopravních infrastruktur, o nichž bylo k okamžiku přijetí tohoto protokolu již rozhodnuto v rámci právního řádu této smluvní strany nebo jejichž nezbytnost je v jejích právních předpisech stanovena.
   3.   Smluvní strany podporují významnější zapojení složek dopravy do ekologického řízení podniků ve svých zemích.
   B.   TECHNICKÁ OPATŘENÍ
   Článek 9
   Veřejná doprava
   V zájmu udržitelného zachovávání a zlepšování struktury osídlení a hospodářské struktury alpské oblasti a její atraktivity z hlediska odpočinkových aktivit a aktivit ve volném čase se smluvní strany zavazují, že budou podporovat zřizování a výstavbu systémů veřejné dopravy, jež budou snadno přístupné z hlediska zákazníků a přiměřené z hlediska životního prostředí.
   Článek 10
   Železniční a lodní doprava
   1.   Aby byla lépe zohledněna skutečnost, že železnice je zvláště příhodná pro dopravu na velké vzdálenosti, a aby byla železniční síť lépe využita ve prospěch dostupnosti alpské oblasti z hlediska hospodářského i z hlediska cestovního ruchu, podporují smluvní strany v rámci svých pravomocí:

               a)

               zlepšování železničních infrastruktur prostřednictvím výstavby a rozvoje velkých koridorů procházejících alpskou oblastí, a to včetně přípojných tras a vhodných terminálů;

               b)

               další provozní optimalizace a modernizace železnice, zejména v přeshraniční dopravě;

               c)

               opatření, jejichž cílem je zejména přesunout na železnici nákladní dopravu na delší vzdálenosti a důsledněji harmonizovat zpoplatnění dopravních infrastruktur;

               d)

               kombinovanou dopravu a další rozvoj železnice;

               e)

               vyšší využívání železnice a budování uživatelsky přístupných součinností dálkové, regionální a místní osobní dopravy.

         2.   Smluvní strany podporují vyšší snahu o intenzivnější využití kapacit lodní dopravy pro účely snížení podílu pozemní dopravy na tranzitní nákladní dopravě.
   Článek 11
   Silniční doprava
   1.   Smluvní strany se zdrží výstavby nových rychlostních komunikací pro tranzitní dopravu vedenou přes Alpy.
   2.   Projekt rychlostní komunikace pro tranzitní dopravu vedenou přes Alpy lze uskutečnit pouze v případě, že

               a)

               prostřednictvím odpovídajících preventivních nebo kompenzačních opatření provedených na základě výsledků hodnocení dopadu na životní prostředí lze dosáhnout cílů stanoveních v čl. 2 odst. 2 písm. j) Alpské úmluvy;

               b)

               potřeby dopravních kapacit nelze splnit lepším využitím stávajících kapacit silniční či železniční dopravy, přestavbou či výstavbou železničních infrastruktur či infrastruktur lodní dopravy, zlepšením kombinované dopravy a jinými organizačními opatřeními v oblasti dopravy;

               c)

               z přezkumu účelnosti vyplynulo, že projekt je hospodárný, rizika jsou pod kontrolou a hodnocení dopadu na životní prostředí je kladné, a

               d)

               jsou zohledněny plány a programy územního plánování i udržitelný rozvoj.

         3.   S ohledem na geografické podmínky a strukturu osídlení alpské oblasti, jež ne vždy umožňují účinné zajištění veřejných dopravních prostředků, uznávají smluvní strany, že v těchto okrajových oblastech je nezbytné rovněž budovat a udržovat dostatečné dopravní infrastruktury pro fungující individuální dopravu.
   Článek 12
   Letecká doprava
   1.   Aniž by byly dotčeny jiné regiony, zavazují se smluvní strany, že pokud možno sníží zatížení životního prostředí leteckou dopravou, a to včetně hluku s ní spojeného. S ohledem na cíle tohoto protokolu se vynasnaží omezit a v nutných případech zakázat vykládání z letadel a vrtulníků mimo letiště. V zájmu ochrany volně žijících živočichů přijmou státy smluvních stran vhodná opatření pro účely časového i prostorového omezení rekreačního provozu bezmotorových letadel.
   2.   Smluvní strany se zavazují, že zlepší systém veřejné dopravy z letišť nacházejících se v blízkosti Alp do jednotlivých alpských regionů, aby byly schopny uspokojovat poptávku po dopravních službách bez toho, že by docházelo ke zvyšování zátěže životního prostředí. V této souvislosti smluvní strany pokud možno omezí výstavbu nových letišť v alpské oblasti i významné přestavby stávajících letišť.
   Článek 13
   Zařízení cestovního ruchu
   1.   Smluvní strany se zavazují, že z hlediska cílů tohoto protokolu přezkoumají dopad na dopravu plynoucí z nově zpřístupněných oblastí se zařízeními cestovního ruchu, a je-li to nutné, že provedou preventivní nebo kompenzační opatření pro účely dosažení cílů tohoto či jiných protokolů. Přednost je přitom třeba dávat veřejné dopravě.
   2.   Smluvní strany podporují budování a udržování zón s omezením či vyloučením dopravy, zřizování turistických míst bez přístupu automobilů a opatření na podporu příjezdu a pobytu hostů na dovolené bez automobilů.
   Článek 14
   Skutečné náklady
   Aby bylo možno ovlivňovat účinky distribuce dopravy prostřednictvím lepšího zohlednění skutečných nákladů jednotlivých způsobů dopravy, smluvní strany se dohodly, že budou uplatňovat zásadu „znečišťovatel platí“, a podporují rozvoj a využívání systému pro výpočet nákladů na infrastruktury a vnějších nákladů. Cílem je postupné zavedení zvláštních systémů zpoplatnění dopravy, díky nimž je možno skutečné náklady pokrývat spravedlivým způsobem. Je třeba zavést systémy, které

               a)

               zvýhodňují způsoby dopravy a dopravní prostředky šetrné k životnímu prostředí;

               b)

               vedou k vyváženějšímu využívání dopravních infrastruktur;

               c)

               poskytují pobídky k většímu využívání snižování ekologické a socio-ekonomické zátěže prostřednictvím strukturálních opatření a opatření územního plánování majících vliv na dopravu.

         C.   SLEDOVÁNÍ A KONTROLA
   Článek 15
   Nabídka a využívání dopravních infrastruktur
   1.   Smluvní strany se zavazují uchovávat a pravidelně aktualizovat v referenčním dokumentu jednotného formátu informace o stavu, rozvoji, využívání a případně zlepšování rychlostních dopravních infrastruktur a dopravních systémů a o snižování zatížení životního prostředí.
   2.   Na základě tohoto referenčního dokumentu smluvní strany hodnotí, do jaké míry prováděcí opatření přispívají k dosažení a dalšímu rozvíjení cílů Alpské úmluvy, a zejména tohoto protokolu.
   Článek 16
   Cíle environmentální kvality, normy a ukazatele
   1.   Smluvní strany stanoví cíle environmentální kvality pro dosažení udržitelné dopravy a provádějí je.
   2.   Souhlasí s tím, že je nezbytné mít k dispozici normy a ukazatele, jež jsou upraveny podle zvláštních podmínek alpské oblasti.
   3.   Tyto normy a ukazatele slouží k měření zátěže životního prostředí a zdraví způsobené dopravou.
   KAPITOLA III
   KOORDINACE, VÝZKUM, VZDĚLÁVÁNÍ A POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
   Článek 17
   Koordinace a poskytování informací
   Smluvní strany souhlasí s tím, že budou podle potřeby pořádat společná zasedání s cílem

               a)

               přezkoumat účinek opatření prováděných podle tohoto protokolu;

               b)

               vzájemně se konzultovat před důležitými politickými rozhodnutími v oblasti dopravy, jež mají dopad na státy ostatních smluvních stran;

               c)

               podporovat výměnu informací pro účely provádění tohoto protokolu a využívat přitom především dostupné informační systémy;

               d)

               vzájemně se vyrozumět před důležitými politickými rozhodnutími v oblasti dopravy, aby bylo možno tato rozhodnutí začlenit do harmonizované přeshraniční politiky územního plánování.

         Článek 18
   Výzkum a pozorování
   1.   Smluvní strany v úzké spolupráci podporují a harmonizují výzkum a systematická pozorování vzájemného působení cestovního ruchu a životního prostředí v alpské oblasti, jakož i výzkum a pozorování konkrétních výsledků technologického vývoje, jež zvyšují hospodárnost dopravních systémů šetrných k životnímu prostředí.
   2.   Výsledky společného výzkumu a pozorování se za účelem přezkumu provádění tohoto protokolu náležitě zohlední, a to zejména pro účely vypracování metod a kritérií umožňujících popis udržitelného rozvoje dopravy.
   3.   Smluvní strany dbají na to, aby vnitrostátní výsledky systematického výzkumu a pozorování byly začleněny do společného systému stálého pozorování a poskytování informací a aby byly v rámci stávajícího státního uspořádání zpřístupněny veřejnosti.
   4.   Smluvní strany podporují prakticky orientované pilotní projekty zaměřené na provádění udržitelných konceptů a technologií v oblasti dopravy.
   5.   Smluvní strany podporují studie použitelnosti metod strategického zkoumání životního prostředí se zohledněním různých způsobů dopravy.
   Článek 19
   Vzdělávání a poskytování informací veřejnosti
   Smluvní strany podporují počáteční a celoživotní vzdělávání a poskytování informací veřejnosti o cílech, opatřeních a provádění tohoto protokolu.
   KAPITOLA IV
   KONTROLA A HODNOCENÍ
   Článek 20
   Provádění
   Smluvní strany se zavazují, že zajistí provádění tohoto protokolu tím, že v rámci stávajícího státního uspořádání přijmou veškerá vhodná opatření.
   Článek 21
   Kontrola plnění povinností podle tohoto protokolu
   1.   Smluvní strany podávají stálému výboru pravidelné zprávy o opatřeních přijatých na základě tohoto protokolu. Zprávy se rovněž týkají otázky účinnosti přijatých opatření. Alpská konference stanoví pravidelnost zpráv.
   2.   Stálý výbor tyto zprávy přezkoumá s cílem ověřit, zda smluvní strany splnily své povinnosti vyplývající z tohoto protokolu. Může si rovněž od příslušných smluvních stran vyžádat doplňující informace nebo využít jiných informačních zdrojů.
   3.   Stálý výbor vypracuje pro Alpskou konferenci zprávu o tom, jak smluvní strany plní své povinnosti vyplývající z tohoto protokolu.
   4.   Alpská konference se s touto zprávou seznámí. Pokud zjistí, že některé povinnosti nebyly splněny, může přijmout doporučení.
   Článek 22
   Hodnocení účinnosti ustanovení
   1.   Smluvní strany pravidelně přezkoumávají a hodnotí účinnost ustanovení tohoto protokolu. Ukáže-li se to pro splnění cílů nezbytné, přistoupí k přijetí vhodných změn tohoto protokolu.
   2.   V rámci stávajícího institucionálního uspořádání jsou do tohoto hodnocení zapojeny územní samosprávné celky. Hodnocení je možné konzultovat s nevládními organizacemi činnými v této oblasti.
   KAPITOLA V
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 23
   Souvislost mezi Alpskou úmluvou a protokolem
   1.   Tento protokol je protokolem k Alpské úmluvě ve smyslu článku 2 a ostatních souvisejících článků úmluvy.
   2.   Smluvní stranou tohoto protokolu se nemůže stát subjekt, jenž není smluvní stranou Alpské úmluvy. Vypovězení Alpské úmluvy znamená zároveň i vypovězení tohoto protokolu.
   3.   Při jednání Alpské konference o otázkách týkajících se tohoto protokolu mohou hlasovat pouze smluvní strany tohoto protokolu.
   Článek 24
   Podpis a ratifikace
   1.   Tento protokol je otevřen k podpisu signatářských států Alpské úmluvy a Evropskému společenství ke dni 31. října 2000 a ode dne 6. listopadu 2000 u Rakouské republiky jako depozitáře.
   2.   Tento protokol vstupuje v platnost pro ty smluvní strany, které vyjádřily svůj souhlas být jím vázány, tři měsíce po dni, k němuž tři státy uloží listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení.
   3.   Pro smluvní strany, které svůj souhlas být vázány protokolem vyjádří později, vstupuje protokol v platnost tři měsíce po dni uložení listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení. Po vstupu v platnost novely protokolu se každá nová smluvní strana tohoto protokolu stává smluvní stranou protokolu v pozměněném znění.
   Článek 25
   Oznámení
   Depozitář oznámí každému státu uvedenému v preambuli a Evropskému společenství tyto informace týkající se tohoto protokolu:

               a)

               každý podpis;

               b)

               uložení jakýchkoli listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení;

               c)

               každé datum vstupu v platnost;

               d)

               každé prohlášení učiněné smluvní nebo signatářskou stranou;

               e)

               každé vypovězení oznámené jednou ze smluvních stran a datum, ke kterému nabývá účinku.

      Na důkaz toho připojili níže podepsaní a za tímto účelem řádně zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.
      V Luzernu dne třicátého prvního října dva tisíce, ve francouzském, německém, italském a slovinském jazyce, přičemž všechna čtyři jazyková znění mají stejnou platnost; původní znění je uloženo v Rakouském státním archivu. Depozitář zašle ověřený opis každému signatářskému státu.

         Za Spolkovou republiku Německo,
         za Francouzskou republiku,
         za Italskou republiku,
         za Lichtenštejnské knížectví,
         za Monacké knížectví,
         za Rakouskou republiku,
         za Švýcarskou konfederaci,
         za Slovinskou republiku,
         za Evropské společenství.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1793 ze dne 15. září 2017, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2017/1792 o podpisu jménem Unie a prozatímním provádění Dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obezřetnostních pravidlech týkajících se pojištění a zajištění

text:
               6.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 258/3

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/1793
   ze dne 15. září 2017,
   kterým se mění rozhodnutí (EU) 2017/1792 o podpisu jménem Unie a prozatímním provádění Dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obezřetnostních pravidlech týkajících se pojištění a zajištění
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 21. dubna 2015 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání se Spojenými státy americkými o uzavření dohody o zajišťovnictví. Jednání byla úspěšně dokončena výměnou dopisů mezi hlavními vyjednavači dne 12. ledna 2017.

               (2)

               Dohoda by měla být podepsána jménem Evropské unie v anglickém jazyce s výhradou svého pozdějšího uzavření. Z tohoto důvodu by rozhodnutí (EU) 2017/1792 (1) mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí (EU) 2017/1792 se mění takto:

               1)

               Článek 2 se nahrazuje tímto:
               „Článek 2
               Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu a výměnu dopisů mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o jazykovém režimu jménem Unie. Podpis dohody se uskuteční současně s podpisem této výměny dopisů.“

               2)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 3a
               Tato dohoda bude podepsána v anglickém jazyce. Podle práva Unie je tato dohoda rovněž sepsána Unií v jazyce bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském. Tato další jazyková znění lze prohlásit za závazná výměnou diplomatických nót mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými. Všechna závazná znění jsou rovnocenná.“

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 15. září 2017.

            Za Radu

            předseda

         M. MAASIKAS

      (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1792 ze dne 29. května 2017 o podpisu jménem Unie a prozatímním provádění Dvoustranné dohody mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o obezřetnostních pravidlech týkajících se pojištění a zajištění (viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1573 ze dne 28. dubna 2016 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury Evropské unie pro základní práva na rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/368

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1573
   ze dne 28. dubna 2016
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Agentury Evropské unie pro základní práva na rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Agentury Evropské unie pro základní práva za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Agentury Evropské unie pro základní práva za rozpočtový rok 2014 spolu s odpovědí agentury (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria agentuře za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05584/2016 – C8-0064/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 168/2007 ze dne 15. února 2007 o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva (4), a zejména na článek 21 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A8-0108/2016),

               1.

               uděluje řediteli Agentury Evropské unie pro základní práva absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2014;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Agentury Evropské unie pro základní práva, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 409, 9.12.2015, s. 334.

      (2)  Viz. poznámka 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 53, 22.2.2007, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 22. února 1988 o uzavření dodatkového protokolu k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem

text:
Důležité právní upozornění

|

31988D0089

Úřední věstník L 053 , 27/02/1988 S. 0090 - 0090 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 26 S. 0059  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 26 S. 0059

		Rozhodnutí Radyze dne 22. února 1988o uzavření dodatkového protokolu k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem(88/89/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 238 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,s ohledem na souhlas Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že dodatkový protokol k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem [2] podepsaný v Ankaře dne 12. září 1963 by se měl schválit,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Dodatkový protokol k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem se schvaluje jménem Společenství.Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady učiní oznámení podle článku 4 protokolu [3].Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenstvíV Bruselu dne 22. února 1988.Za RadupředsedaH.-D. Genscher[1] Souhlas vyjádřen dne 20. ledna 1988 (dosud nezveřejněn v Úředním věstníku).[2] Úř. věst. 217, 29.12.1964, s. 3687/64.[3] Den vstupu protokolu v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropských společenství.--------------------------------------------------


title: 2007/394/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 7. června 2007 , kterým se mění směrnice Rady 90/377/EHS s ohledem na metodu, která se použije pro zjišťování cen plynu a elektřiny účtovaných konečným průmyslovým velkoodběratelům   (Text s významem pro EHP)

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 148/11

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 7. června 2007,
   kterým se mění směrnice Rady 90/377/EHS s ohledem na metodu, která se použije pro zjišťování cen plynu a elektřiny účtovaných konečným průmyslovým velkoodběratelům
   (Text s významem pro EHP)
   (2007/394/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 90/377/EHS o postupu v rámci Společenství pro zvýšení transparentnosti cen plynu a elektřiny účtovaných konečným průmyslovým velkoodběratelům (1), a zejména na článek 6 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 90/377/EHS stanoví podrobnosti týkající se formy, obsahu a všech ostatních rysů informací, které mají poskytovat podniky dodávající plyn či elektřinu konečným průmyslovým velkoodběratelům.

               (2)

               Metody používané při shromažďování informací o cenách je potřeba aktualizovat, aby odrážely realitu konkurenčních trhů s elektřinou a plynem, která vznikla v důsledku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (2) a v důsledku směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (3), včetně skutečnosti, že na každém trhu nyní aktivně působí několik dodavatelů.

               (3)

               Směrnice 90/377/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (4)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeného v článku 7 směrnice 90/377/EHS,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Přílohy směrnice 90/377/EHS se nahrazují zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 7. června 2007.

            Za Komisi

         Andris PIEBALGS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 185, 17.7.1990, s. 16. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/108/ES (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 414).

      (2)  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 37. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2006/653/ES (Úř. věst. L 270, 29.9.2006, s. 72).

      (3)  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 57.

      PŘÍLOHA
      „
            PŘÍLOHA I
            CENY PLYNU
            Ceny plynu účtované konečným průmyslovým velkoodběratelům (1) se zjišťují a sestavují podle těchto metod:

                        a)

                        Vykazované ceny jsou ceny hrazené konečnými průmyslovými velkoodběrateli, kteří nakupují zemní plyn dodávaný prostřednictvím sítí pro svou vlastní potřebu.

                        b)

                        V úvahu se berou všechny způsoby průmyslového využití plynu. Tento systém se však nevztahuje na odběratele, kteří používají plyn:

                                    —

                                    k výrobě elektřiny v elektrárnách nebo zařízeních pro kombinovanou výrobu tepelné a elektrické energie,

                                    —

                                    pro neenergetické účely (např. v chemickém průmyslu),

                                    —

                                    v množství vyšším než 4 000 000 gigajoulů (GJ) ročně.

                        c)

                        Vykazované ceny jsou založeny na systému standardních spotřebitelských pásem vymezených rozsahem roční spotřeby plynu.

                        d)

                        Ceny budou zjišťovány dvakrát ročně na počátku každého šestiměsíčního období (leden a červen) a budou se vztahovat k průměrným cenám hrazeným konečnými průmyslovými velkoodběrateli za plyn odebraný v předchozích šesti měsících. První sdělení údajů o cenách Statistickému úřadu Evropských společenství se bude týkat stavu k 1. lednu 2008.

                        e)

                        Ceny se musí vyjádřit v národní měně za gigajoule. Jednotka spotřebované energie je měřena na základě hrubé tepelné hodnoty.

                        f)

                        Ceny musí zahrnovat všechny splatné poplatky: síťové poplatky a poplatky za spotřebovanou energii po odečtení jakýchkoli rabatů nebo prémií a jiné poplatky (pronájem měřidla, stálé poplatky atd.). Poplatky za počáteční připojení se nezapočtou.

                        g)

                        Ceny se vykazují jako vnitrostátní průměrné ceny.

                        h)

                        Členské státy vypracují a budou provádět hospodárné postupy za účelem zajištění reprezentativního systému sestavování dat, který je založen na těchto pravidlech:

                                    —

                                    Ceny budou představovat vážený průměr cen, přičemž jako váhové faktory se použijí tržní podíly zkoumaných podniků dodávajících plyn. Aritmetický průměr cen se použije pouze tehdy, nelze-li vypočítat vážené hodnoty. V každém případě členské státy zajistí, aby průzkum zahrnul reprezentativní podíl vnitrostátního trhu.

                                    —

                                    Tržní podíly by měly vycházet z množství plynu, jež podniky dodávající plyn účtují konečným průmyslovým velkoodběratelům. Tržní podíly budou vypočítány pokud možno odděleně pro každé pásmo. Informace používané pro výpočet váženého průměru cen budou podléhat správě členských států, přičemž budou dodržována pravidla důvěrnosti týkající se ochrany informací.

                                    —

                                    V zájmu zachování ochrany informací se údaje týkající se cen sdělí pouze v případě, že v dotčeném členském státě existují přinejmenším tři koneční odběratelé v každé kategorii uváděné v bodu j).

                        i)

                        Stanoví se tři cenové hladiny:

                                    —

                                    ceny bez daní a dávek,

                                    —

                                    ceny bez DPH a jiných návratných daní,

                                    —

                                    ceny včetně všech daní, dávek a DPH.

                        j)

                        Ceny účtované za plyn budou zkoumány u těchto kategorií konečných průmyslových velkoodběratelů:

                                    Konečný průmyslový velkoodběratel

                                    Roční spotřeba plynu (GJ)

                                    Nejnižší

                                    Nejvyšší

                                    Pásmo I1

                                    < 1 000

                                    Pásmo I2

                                    1 000

                                    < 10 000

                                    Pásmo I3

                                    10 000

                                    < 100 000

                                    Pásmo I4

                                    100 000

                                    < 1 000 000

                                    Pásmo I5

                                    1 000 000

                                    <= 4 000 000

                        k)

                        Jednou za dva roky se společně s lednovou zprávou o cenách Statistickému úřadu Evropských společenství sdělí i informace o používaném systému sestavování dat, a zejména: popis průzkumu a jeho působnost (počet zkoumaných podniků dodávajících plyn, souhrnný procentuální údaj o zastoupeném trhu atd.) a kritéria používaná při výpočtu váženého průměru cen, jakož i souhrnný údaj o objemu spotřeby pro každé pásmo. První sdělení ohledně systému sestavování dat se týká stavu k 1. lednu 2008.

                        l)

                        Jednou ročně se společně s lednovou zprávou o cenách Statistickému úřadu Evropských společenství sdělí i informace o hlavních průměrných ukazatelích a faktorech ovlivňujících vykazované ceny pro každé spotřebitelské pásmo.
                        Informace budou zahrnovat:

                                    —

                                    průměrné faktory zatížení u konečných průmyslových velkoodběratelů pro každé spotřebitelské pásmo, které jsou vypočítány na základě celkového množství dodané energie a průměrné maximální poptávky,

                                    —

                                    popis slev poskytovaných v případě přerušitelných dodávek,

                                    —

                                    popis stálých poplatků, poplatků za pronájem měřidla a všech dalších poplatků na vnitrostátní úrovni.

                        m)

                        Jednou ročně by společně s lednovou zprávou měly být vykazovány i informace o sazbách a metodách výpočtu, jakož i popis daní ukládaných na prodej plynu konečným průmyslovým velkoodběratelům. Popis musí zahrnovat všechny dávky nedaňového charakteru zahrnující systémové poplatky a závazky veřejné služby.
                        Předkládaný popis daní bude obsahovat tři jasně oddělené části:

                                    —

                                    Daně, dávky, dávky nedaňového charakteru, poplatky a všechny další daňové poplatky, které nejsou uvedeny ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům. Položky uvedené v tomto bodu budou zahrnuty do údajů vykazovaných u cenové hladiny ‚Ceny bez daní a dávek‘.

                                    —

                                    Daně a dávky uvedené ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům a považované za nevratné. Položky uvedené v tomto bodu budou proto zahrnuty do údajů vykazovaných u cenové hladiny ‚Ceny bez DPH a jiných návratných daní‘.

                                    —

                                    Daň z přidané hodnoty (DPH) a jiné návratné daně uvedené ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům. Položky uvedené v tomto bodu budou zahrnuty do údajů vykazovaných u cenové hladiny ‚Ceny včetně všech daní, dávek a DPH‘.

                              Mezi různé daně, dávky, dávky nedaňového charakteru, poplatky a daňové poplatky, které lze uplatnit, patří:

                                    —

                                    Daň z přidané hodnoty.

                                    —

                                    Koncesní poplatky. Ty se obvykle vztahují na licence a poplatky za využívání půdy a veřejného či soukromého majetku pro účely sítí či jiných zařízení pro zásobování plynem.

                                    —

                                    Ekologické daně či dávky. Ty se obvykle týkají buď podpory obnovitelných zdrojů energie či kombinované výroby tepelné a elektrické energie, nebo se jedná o poplatky za oxid uhličitý, oxid siřičitý či emise jiných látek v souvislosti se změnou klimatu.

                                    —

                                    Jiné daně a dávky související s odvětvím energie: závazky/poplatky veřejné služby, dávky na financování energetických regulačních orgánů atd.

                                    —

                                    Jiné daně a dávky nesouvisející s odvětvím energie: vnitrostátní, místní či oblastní daně za spotřebovanou energii, daně za rozvod plynu atd.

                              Daně z příjmu, majetku, daně za benzín pro motorová vozidla, silniční daně, daně za telekomunikační, rozhlasové a reklamní licence, poplatky za licence, daně z odpadu atd. nebudou zohledněny a jsou z tohoto výčtu vyňaty, jelikož jsou nepochybně součástí provozních nákladů a vztahují se rovněž na jiná odvětví či jiné činnosti.

                        n)

                        V členských státech, ve kterých jedna společnost pokrývá veškerý prodej velkoodběratelům, mohou být informace sděleny touto společností. V členských státech, kde působí více než jedna společnost, by měl informace sdělovat nezávislý statistický subjekt.

            PŘÍLOHA II
            CENY ELEKTŘINY
            Ceny elektřiny účtované konečným průmyslovým velkoodběratelům (2) se zjišťují a sestavují podle těchto metod:

                        a)

                        Vykazované ceny jsou ceny hrazené konečnými průmyslovými velkoodběrateli, kteří nakupují elektřinu pro svou vlastní potřebu.

                        b)

                        V úvahu se berou všechny způsoby průmyslového využití elektřiny.

                        c)

                        Vykazované ceny jsou založeny na systému standardních spotřebitelských pásem vymezených rozsahem roční spotřeby elektřiny.

                        d)

                        Ceny budou zjišťovány dvakrát ročně na počátku každého šestiměsíčního období (leden a červen) a budou se vztahovat k průměrným cenám hrazeným konečnými průmyslovými velkoodběrateli za elektřinu odebranou v předchozích šesti měsících. První sdělení údajů o cenách Statistickému úřadu Evropských společenství se bude týkat stavu k 1. lednu 2008.

                        e)

                        Ceny se musí vyjádřit v národní měně za kWh.

                        f)

                        Ceny musí zahrnovat všechny splatné poplatky: síťové poplatky a poplatky za spotřebovanou energii po odečtení jakýchkoli rabatů nebo prémií a jiné poplatky (kapacitní poplatky, uvádění na trh, pronájem měřidla atd.). Poplatky za počáteční připojení se nezapočtou.

                        g)

                        Ceny se vykazují jako vnitrostátní průměrné ceny.

                        h)

                        Členské státy vypracují a budou provádět hospodárné postupy za účelem zajištění reprezentativního systému sestavování dat, který je založen na následujících pravidlech:

                                    —

                                    Ceny budou představovat vážený průměr cen, přičemž jako váhové faktory se použijí tržní podíly zkoumaných podniků dodávajících elektřinu. Aritmetický průměr cen se použije pouze tehdy, nelze-li vypočítat vážené hodnoty. V každém případě členské státy zajistí, aby průzkum zahrnul reprezentativní podíl vnitrostátního trhu.

                                    —

                                    Tržní podíly by měly vycházet z množství elektřiny, jež dodávající podniky účtují konečným průmyslovým velkoodběratelům. Tržní podíly budou vypočítány pokud možno odděleně pro každé pásmo. Informace používané pro výpočet váženého průměru cen budou podléhat správě členských států, přičemž budou dodržována pravidla důvěrnosti týkající se ochrany informací.

                                    —

                                    V zájmu zachování ochrany informací se údaje týkající se cen sdělí pouze v případě, že v dotčeném členském státě existují přinejmenším tři koneční odběratelé v každé kategorii uváděné v bodu j).

                        i)

                        Stanoví se tři cenové hladiny:

                                    —

                                    ceny bez daní a dávek,

                                    —

                                    ceny bez DPH a jiných návratných daní,

                                    —

                                    ceny včetně všech daní, dávek a DPH.

                        j)

                        Ceny účtované za elektřinu budou zkoumány u těchto kategorií konečných průmyslových velkoodběratelů:

                                    Konečný průmyslový velkoodběratel

                                    Roční spotřeba elektřiny (MWh)

                                    Nejnižší

                                    Nejvyšší

                                    Pásmo IA

                                    < 20

                                    Pásmo IB

                                    20

                                    < 500

                                    Pásmo IC

                                    500

                                    < 2 000

                                    Pásmo ID

                                    2 000

                                    < 20 000

                                    Pásmo IE

                                    20 000

                                    < 70 000

                                    Pásmo IF

                                    70 000

                                    <= 150 000

                        k)

                        Jednou za dva roky se společně s lednovou zprávou o cenách Statistickému úřadu Evropských společenství sdělí i informace o používaném systému sestavování dat, a zejména: popis průzkumu a jeho působnost (počet zkoumaných podniků dodávajících elektřinu, souhrnný procentuální údaj o zastoupeném trhu atd.) a kritéria používaná při výpočtu váženého průměru cen, jakož i souhrnný údaj o objemu spotřeby pro každé pásmo. První sdělení ohledně systému sestavování dat se týká stavu k 1. lednu 2008.

                        l)

                        Jednou ročně se společně s lednovou zprávou o cenách Statistickému úřadu Evropských společenství sdělí i informace o hlavních průměrných ukazatelích a faktorech ovlivňujících vykazované ceny pro každé spotřebitelské pásmo.
                        Poskytované informace budou obsahovat:

                                    —

                                    průměrné faktory zatížení u konečných průmyslových velkoodběratelů pro každé spotřebitelské pásmo, které jsou vypočítány na základě celkového množství dodané energie a průměrné maximální poptávky,

                                    —

                                    tabulku udávající meze napětí v zemi,

                                    —

                                    popis stálých poplatků, poplatků za pronájem měřidla a všech dalších poplatků na vnitrostátní úrovni.

                        m)

                        Jednou ročně by společně s lednovou zprávou o cenách měly být vykazovány i informace o sazbách a metodách výpočtu, jakož i popis daní ukládaných na prodej elektřiny konečným průmyslovým velkoodběratelům. Popis musí zahrnovat všechny dávky nedaňového charakteru zahrnující systémové poplatky a závazky veřejné služby.
                        Předkládaný popis daní bude obsahovat tři jasně oddělené části:

                                    —

                                    Daně, dávky, dávky nedaňového charakteru, poplatky a všechny další daňové poplatky, které nejsou uvedeny ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům. Položky uvedené v tomto bodu budou zahrnuty do údajů vykazovaných u cenové hladiny ‚Ceny bez daní a dávek‘.

                                    —

                                    Daně a dávky uvedené ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům a považované za nevratné. Položky uvedené v tomto bodu budou zahrnuty do údajů vykazovaných u cenové hladiny ‚Ceny bez DPH a jiných návratných daní‘.

                                    —

                                    Daň z přidané hodnoty (DPH) a jiné návratné daně uvedené ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům. Položky uvedené v tomto bodu budou zahrnuty do údajů vykazovaných u cenové hladiny ‚Ceny včetně všech daní, dávek a DPH‘.

                              Mezi různé daně, dávky, dávky nedaňového charakteru, poplatky a daňové poplatky, které lze uplatnit, patří:

                                    —

                                    Daň z přidané hodnoty.

                                    —

                                    Koncesní poplatky. Ty se obvykle vztahují na licence a poplatky za využívání půdy a veřejného či soukromého majetku pro účely sítí či jiných zařízení pro zásobování elektřinou,

                                    —

                                    Ekologické daně či dávky. Ty se obvykle týkají buď podpory obnovitelných zdrojů energie či kombinované výroby tepelné a elektrické energie, nebo se jedná o poplatky za oxid uhličitý, oxid siřičitý či emise jiných látek v souvislosti se změnou klimatu,

                                    —

                                    Daně za jadernou energii a jiné daně za dozor: poplatky za vyřazení jaderných zařízení z provozu, poplatky za dozor a poplatky za jaderná zařízení atd.,

                                    —

                                    Jiné daně a dávky související s odvětvím energie: závazky/poplatky veřejné služby, dávky na financování energetických regulačních orgánů atd.,

                                    —

                                    Jiné daně a dávky nesouvisející s odvětvím energie: vnitrostátní, místní či oblastní daně za spotřebovanou energii, daně za rozvod elektřiny atd.

                              Daně z příjmu, majetku, spotřební daně za ropné produkty a paliva pro jiné účely než pro výrobu elektřiny, daně za benzín pro motorová vozidla, silniční daně, daně za telekomunikační, rozhlasové a reklamní licence, poplatky za licence, daně z odpadu atd. nebudou zohledněny a jsou z tohoto výčtu vyňaty, jelikož jsou nepochybně součástí provozních nákladů a vztahují se rovněž na jiná odvětví či jiné činnosti.

                        n)

                        Jednou ročně se společně s lednovou zprávou o cenách Statistickému úřadu Evropských společenství sdělí i rozpis cen za elektřinu s uvedením jejich hlavních prvků. Tento rozpis vycházet z této metody:
                        Plnou cenu za elektřinu na spotřebitelské pásmo lze považovat za celkovou částku ‚síťových‘ cen, cen za ‚energii a dodávku‘ (tj. od výroby po uvedení na trh, s výjimkou sítí) a všech daní a dávek.

                                    —

                                    ‚Síťová‘ cena představuje poměr mezi výnosem souvisejícím se sazbami za přenos a distribuci a (pokud možno) odpovídajícím objemem v kWh na spotřebitelské pásmo. Pokud nejsou k dispozici údaje o individuálních objemech v kWh na pásmo, měly by být poskytnuty odhady.

                                    —

                                    Cena za ‚energii a dodávku‘ je celková cena po odečtení síťové ceny a všech daní a dávek.

                                    —

                                    Daně a dávky. Pro tuto složku bude poskytnut dodatečný rozpis:

                                                —

                                                daně a dávky u ‚síťových‘ cen,

                                                —

                                                daně a dávky u cen za ‚energii a dodávku‘,

                                                —

                                                DPH a jiné návratné daně.

                              POZNÁMKA: Pokud jsou doplňkové služby označeny odděleně, mohou být připojeny k jednomu ze dvou hlavních prvků následujícím způsobem:

                                    —

                                    ‚Síťová‘ cena bude zahrnovat tyto náklady: sazby za přenos a distribuci, ztráty vzniklé při přenosu a distribuci, síťové náklady, poprodejní služby, náklady na systémové služby a pronájem měřidla.

                                    —

                                    Cena za ‚energii a dodávku‘ bude zahrnovat tyto náklady: výrobu, akumulaci, vyrovnávací energii, náklady na dodanou energii, služby zákazníkům, poprodejní správu, měření a jiné náklady na dodávku.

                                    —

                                    Jiné konkrétní náklady. Tato položka představuje náklady, které nepatří k ‚síťovým‘ nákladům, nákladům na ‚energii a dodávku‘ ani k daním. Pokud takové náklady existují, budou vykazovány odděleně.

                        o)

                        V členských státech, ve kterých jedna společnost pokrývá veškerý prodej velkoodběratelům, mohou být informace sděleny touto společností. V členských státech, kde působí více než jedna společnost, by měl informace sdělovat nezávislý statistický subjekt.

                  ”

         (1)  Mezi konečné průmyslové velkoodběratele mohou patřit i jiní odběratelé nespadající do kategorie domácností.

         (2)  Mezi konečné průmyslové velkoodběratele mohou patřit i jiní odběratelé nespadající do kategorie domácností.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 16. května 2013 o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání

text:
               5.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 16. května 2013
   o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání
   (2013/000/)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, a zejména na článek 4 uvedeného nařízení (1),
   s ohledem na kandidaturu v kategorii zástupců organizací zaměstnanců předloženou Radě Komisí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 16. července 2012 (2) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2012 do 17. září 2015.

               (2)

               V řídící radě střediska se pro Španělsko uvolnilo jedno místo člena v kategorii zástupců zaměstnanců,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Na zbývající část funkčního období, tedy do 17. září 2015, je členem řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jmenován:
   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNANCŮ:

               ŠPANĚLSKO

               pan Francisco Javier LÓPEZ (ES)

      V Bruselu dne 16. května 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. QUINN

      (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 228, 31.7.2012, s. 3.


title: 2012/747/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 3. prosince 2012 o postoji, který je třeba jménem Evropské unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 (o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody) k Dohodě o EHP

text:
               5.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 333/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 3. prosince 2012
   o postoji, který je třeba jménem Evropské unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 (o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody) k Dohodě o EHP
   (2012/747/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 189 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (2) (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dnem 1. ledna 1994.

               (2)

               Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně Protokolu 31 k této dohodě.

               (3)

               Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje zvláštní ustanovení a opatření týkající se spolupráce v některých oblastech mimo čtyři svobody.

               (4)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 911/2010 ze dne 22. září 2010 o Evropském programu monitorování Země (GMES) a jeho počátečních provozních činnostech (2011–2013) (3) bylo začleněno do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 139/2012 (4).

               (5)

               Rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 139/2012 byla pozastavena použitelnost nařízení (EU) č. 911/2010 na Island, dokud Smíšený výbor EHP nerozhodne jinak.

               (6)

               Je vhodné ukončit pozastavení použitelnosti nařízení (EU) č. 911/2010 na Island od 1. ledna 2013.

               (7)

               Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn.

               (8)

               Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který je třeba jménem Evropské unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP, je založen na návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeném k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 3. prosince 2012.

            Za Radu

            předseda

         N. SYLIKIOTIS

      (1)  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 276, 20.10.2010, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 309, 8.11.2012, s. 21.

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2012
      ze dne
      kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
      SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
      s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 911/2010 ze dne 22. září 2010 o Evropském programu monitorování Země (GMES) a jeho počátečních provozních činnostech (2011–2013) (1) bylo začleněno do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 139/2012 (2).

                  (2)

                  Pozastavení použitelnosti nařízení (EU) č. 911/2010 na Island by mělo být ukončeno.

                  (3)

                  Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby ukončení mohlo nabýt účinku k 1. lednu 2013,

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      V čl. 1 odst. 8c Protokolu 31 k Dohodě o EHP se zrušuje písmeno e).
      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po učinění posledního oznámení Smíšenému výboru EHP podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3).
      Použije se ode dne 1. ledna 2013.
      Článek 3
      Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

         V Bruselu dne

               Za Smíšený výbor EHP

               předseda nebo předsedkyně

               tajemníci Smíšeného výboru EHP

         (1)  Úř. věst. L 276, 20.10.2010, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 309, 8.11.2012, s. 21.

         (3)  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


title: 2011/33/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 8. listopadu 2010 o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Ukrajinou o obecných zásadách účasti Ukrajiny na programech Unie

text:
               21.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 18/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 8. listopadu 2010
   o uzavření protokolu k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Ukrajinou o obecných zásadách účasti Ukrajiny na programech Unie
   (2011/33/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 114, 168, 169, 172, čl. 173 odst. 3 a články 188 a 192 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) a odst. 8 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (1), o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Ukrajinou o obecných zásadách účasti Ukrajiny na programech Unie (dále jen „protokol“) byl jménem Unie podepsán dne 22. listopadu 2010.

               (2)

               V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dnem 1. prosince 2009 Evropská unie nahradila Evropské společenství a je jeho nástupkyní.

               (3)

               Protokol by měl být uzavřen,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Ukrajinou o obecných zásadách účasti Ukrajiny na programech Unie (2) (dále jen „protokol“) se schvaluje jménem Evropské unie.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení podle článku 10 protokolu.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 8. listopadu 2010.

            Za Radu

            předseda

         M. WATHELET

      (1)  Úř. věst. L 49, 19.2.1998, s. 3.

      (2)  Viz strana 3 tohoto Úøedního vìstníku.


title: Rozhodnutí Rady 2013/366/SZBP ze dne 9. července 2013 , kterým se mění a prodlužuje mandát zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu

text:
               10.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 189/9

         ROZHODNUTÍ RADY 2013/366/SZBP
   ze dne 9. července 2013,
   kterým se mění a prodlužuje mandát zvláštního zástupce Evropské unie v Kosovu (1)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 25. ledna 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/39/SZBP (2) o jmenování pana Samuela ŽBOGARA zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) v Kosovu. Jeho mandát má skončit dne 30. června 2013.

               (2)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být změněn a prodloužen o dalších dvanáct měsíců.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Samuela ŽBOGARA jako zvláštního zástupce Evropské unie pro Kosovo se mění a prodlužuje do 30. června 2014. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
   Článek 2
   Cíle politiky
   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie v Kosovu. Mezi ně patří vůdčí úloha při prosazování stabilního, životaschopného, mírového, demokratického a mnohonárodnostního Kosova; posilování stability v regionu a přispívání k regionální spolupráci a dobrým sousedským vztahům na západním Balkáně; podpora Kosova, které ctí zásady právního státu a ochranu menšin a kulturního i náboženského dědictví; podpora pokroku Kosova na cestě k Unii v souladu s evropskou perspektivou tohoto regionu a podle příslušných závěrů Rady.
   Článek 3
   Mandát
   K dosažení cílů politiky se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:

               a)

               poskytovat poradenství a podporu Unie v politickém procesu;

               b)

               podporovat celkovou politickou koordinaci Unie v Kosovu;

               c)

               posilovat přítomnost Unie v Kosovu a zajišťovat její soudržnost a účinnost;

               d)

               poskytovat vedoucímu Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) vedení v otázkách místní politické situace, včetně politických hledisek otázek týkajících se výkonných pravomocí;

               e)

               zajišťovat soulad a soudržnost činnosti Unie v Kosovu;

               f)

               podporovat pokrok Kosova na cestě k Unii v souladu s evropskou perspektivou tohoto regionu prostřednictvím cílené komunikace s veřejností a informačních činností Unie, jejichž účelem je zajistit pro záležitosti související s Unií větší pochopení a podporu ze strany kosovské veřejnosti;

               g)

               v souladu s příslušnými institucionálními pravomocemi a povinnostmi sledovat, podporovat a usnadňovat pokrok v oblasti politických, hospodářských a evropských priorit;

               h)

               v souladu s politikou Unie v oblasti lidských práv a obecnými zásadami Unie pro lidská práva, ve spolupráci se zvláštním zástupcem EU pro lidská práva, přispívat k rozvoji a upevňování dodržování lidských práv a základních svobod v Kosovu, včetně práv a základních svobod žen a dětí;

               i)

               napomáhat uskutečňování dialogu Bělehrad – Priština pod záštitou Unie.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něho hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ).
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. července 2013 do 30. června 2014 činí 1 870 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie. Státní příslušníci zemí oblasti západního Balkánu se mohou účastnit nabídkových řízení.
   3.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   Zvláštnímu zástupci EU je přidělen vyhrazený personál, který je mu nápomocen při provádění jeho mandátu a který přispívá k soudržnosti, viditelnosti a účinnosti celkové činnosti Unie v Kosovu. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu, který by pracoval se zvláštním zástupcem EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, vysílajícímu orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskými stranami. Členské státy a ESVČ poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   1.   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (3).
   2.   Vysoký představitel je v souladu s bezpečnostními pravidly na ochranu utajovaných informací EU oprávněn poskytovat NATO/KFOR utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely dané akce až do stupně „CONFIDENTIEL UE/ EU CONFIDENTIAL“.
   3.   Vysoký představitel je v souladu s operativními potřebami zvláštního zástupce EU a v souladu s bezpečnostními pravidly na ochranu utajovaných informací EU oprávněn poskytovat Organizaci spojených národů (OSN) a Organizaci pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely akce Unie v Kosovu až do stupně „RESTREINT UE/ EU RESTRICTED“. Za tímto účelem budou vypracována místní ujednání.
   4.   Vysoký představitel je oprávněn poskytovat třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty EU o jednáních Rady týkajících se dané akce, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (4).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v oblasti své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že

               a)

               na základě pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi stanovící fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové týmu zvláštního zástupce EU, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika, který pro oblast mise určí ESVČ;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, Komisi a vysokému představiteli písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy v polovině období a zprávy o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru zvláštní zástupce EU podává zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU přispívá k celkové politické koordinaci Unie. Pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie byly na místě uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi Komise a případně i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Evropské unie působících v oblasti. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími delegací Unie v oblasti a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU poskytuje vedoucímu mise EULEX KOSOVO vedení v otázkách místní politické situace, včetně politických hledisek otázek týkajících se výkonných pravomocí. Zvláštní zástupce EU a civilní velitel operace se podle potřeby navzájem konzultují.
   3.   Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s příslušnými místními subjekty a dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
   4.   Zvláštní zástupce EU společně s dalšími činiteli Unie působícími na místě zajišťuje šíření a sdílení informací mezi činiteli Unie na místě s cílem dosáhnout vysokého stupně společného situačního povědomí a hodnocení.
   Článek 13
   Pomoc ve vztahu k nárokům
   Zvláštní zástupce EU a jeho zaměstnanci jsou nápomocni při poskytování informací při řešení veškerých nároků a závazků vyplývajících z mandátů předchozích zvláštních zástupců EU v Kosovu a poskytují k tomuto účelu administrativní pomoc a přístup k relevantním dokumentům.
   Článek 14
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v oblasti podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, Komisi a vysokému představiteli do konce prosince roku 2013 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 15
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. července 2013.

      V Bruselu dne 9. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 (1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

      (2)  Úř. věst. L 23, 26.1.2012, s. 5.

      (3)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.

      (4)  Rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).


title: 2014/371/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EULEX KOSOVO/1/2014 ze dne 17. června 2014 o prodloužení mandátu vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)

text:
               20.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 180/17

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EULEX KOSOVO/1/2014
   ze dne 17. června 2014
   o prodloužení mandátu vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)

      (2014/371/SZBP)

   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2008/124/SZBP ze dne 4. února 2008 o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (1), a zejména na čl. 12 odst. 2 uvedené společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 12 odst. 2 společné akce 2008/124/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor v souladu s článkem 38 Smlouvy zmocněn k přijímání příslušných rozhodnutí za účelem politické kontroly a strategického řízení mise EULEX KOSOVO, včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Dne 4. prosince 2012 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí EULEX KOSOVO/3/2012 (2) o jmenování velvyslance Bernda BORCHARDTA vedoucím mise EULEX KOSOVO na období od 1. února 2013 do 14. června 2014.

               (3)

               Dne 12. června 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/349/SZBP (3), kterým se mění společná akce 2008/124/SZBP a prodlužuje trvání mise EULEX KOSOVO do 14. června 2016.

               (4)

               Dne 13. června 2014 navrhla vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, aby byl mandát velvyslance Bernda BORCHARDTA jako vedoucího mise EULEX KOSOVO prodloužen do 14. října 2014,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mandát velvyslance Bernda BORCHARDTA jako vedoucího mise EULEX KOSOVO se prodlužuje do 14. října 2014.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 15. června 2014.

      V Bruselu dne 17. června 2014.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

         W. STEVENS

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 92.

      (2)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EULEX KOSOVO/3/2012 ze dne 4. prosince 2012 o jmenování vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (Úř. věst. L 334, 6.12.2012, s. 46).

      (3)  Úř. věst. L 174, 13.6.2014, s. 42.


title: Rozhodnutí č. 146 ze dne 10. října 1990 o výkladu čl. 94 odst. 9 nařízení (EHS) č. 1408/71

text:
Důležité právní upozornění

|

31991D0424

Úřední věstník L 235 , 23/08/1991 S. 0009 - 0020 Finské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 5 S. 0081  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 5 S. 0081

		Rozhodnutí č. 146ze dne 10. října 1990o výkladu čl. 94 odst. 9 nařízení (EHS) č. 1408/71(91/424/EHS)SPRÁVNÍ KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ PRO SOCIÁLNÍ ZABEZPEČENÍ MIGRUJÍCÍCH ZAMĚSTNANCŮ,s ohledem na čl. 81 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnance, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, na základě kterého je pověřena jednáním ve všech správních otázkách nebo otázkách výkladu vyplývajících z nařízení (EHS) č. 1408/71 a pozdějších nařízení,s ohledem na čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, na základě kterého je povinností správní komise vypracovat vzory osvědčení, potvrzení, prohlášení, žádostí a dalších dokladů nezbytných k uplatňování uvedených nařízení,s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3427/89 ze dne 30. října 1989, kterým se zavádí pro všechny členské státy jednotné řešení otázky vyplácení rodinných dávek rodinným příslušníkům, kteří nemají bydliště na území příslušného státu,s ohledem na čl. 94 odst. 9 nařízení (EHS) č. 1408/71 ve znění nařízení (EHS) č. 3427/89, který na jedné straně stanoví, že rodinné přídavky pobírané zaměstnanými osobami zaměstnanými ve Francii na rodinné příslušníky s bydlištěm v jiném členském státě ke dni 15. listopadu 1989 jsou nadále vypláceny v sazbách, s omezeními a podle postupů použitelných k uvedenému dni, pokud jejich výše přesahuje výši dávek, které by náležely ode dne 16. listopadu 1989, a dokud dotyčné osoby podléhají francouzským právním předpisům, a na druhé straně stanoví, že správní komise zaujme stanovisko k prováděcím pravidlům k uvedenému odstavci, a zejména k dělení nákladů na tyto přídavky,vzhledem k tomu, že je nezbytné přesně vymezit oblast působnosti čl. 94 odst. 9 nařízení (EHS) č. 1408/71 a podmínky jeho uplatňování;vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit postup umožňující poskytování přídavků, pokud jde o příspěvky dotyčných institucí, o srovnání mezi výší rodinných přídavků (zaručená částka) a výší francouzských rodinných dávek, pokud jde o případné vyplácení doplatku ve výši rozdílu mezi těmito dvěma částkami a pokud jde o dělení nákladů na přídavky mezi dotyčnými institucemi;vzhledem k tomu, že je dále nezbytné upřesnit přepočítací koeficient měn, které mají být použity pro uvedené srovnání;vzhledem k tomu, že by měly být vytvořeny dva vzory zvláštních formulářů, jednoho potvrzujícího vyplacení rodinných přídavků za měsíc listopad 1989 a druhého potvrzujícího pokračování nebo ukončení vyplácení rodinných přídavků na základě čl. 94 odst. 9;vzhledem k tomu, že jazyk, ve kterém mají být formuláře vydány, je předmětem doporučení č. 15 správní komise;vzhledem k tomu, že závěrem je třeba stanovit promlčecí dobu pro uplatňování nároku na zaručenou částku rodinných přídavků;v souladu s čl. 80 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1408/71,ROZHODLA TAKTO:1. a) Ustanovení čl. 94 odst. 9 nařízení (EHS) č. 1408/71 se použijí, jestliže zaměstnaná osoba podléhající francouzským právním předpisům pobírala k 15. listopadu 1989 na své rodinné příslušníky s bydlištěm v jiném členském státě rodinné přídavky stanovené v bývalém čl. 73 odst. 2; nepoužijí se, jestliže byl nárok na rodinné dávky získán dne 15. listopadu 1989 ve státě bydliště; s konečnou platností přestanou být použitelné, jakmile je následně nárok na rodinné dávky získán ve státu bydliště.Jinak jsou rodinné přídavky, které pobírá osoba zaměstnaná ve Francii na rodinné příslušníky s bydlištěm v jiném členském státě, nadále poskytovány na základě čl. 94 odst. 9, dokud rodinní příslušníci mají bydliště na území uvedeného jiného členského státu.b) Rodinné přídavky uvedené v čl. 94 odst. 9 nařízení (EHS) č. 1408/71 jsou ty přídavky, které byly skutečně poskytovány zaměstnané osobě na rodinné příslušníky mající nárok na uvedené přídavky za měsíc listopad 1989. Výše těchto přídavků představuje zaručenou částku.Rodinnými dávkami uvedenými ve stejném článku jsou francouzské rodinné dávky náležející zaměstnané osobě od 16. listopadu 1989.c) Je-li částka francouzských rodinných dávek, s výjimkou jednorázových plateb (ty se pro účely srovnání nevezmou v úvahu), za určitý měsíc vyšší nebo rovna zaručené částce, odebere se nárok na zaručenou částku s konečnou platností.Pokud jde o podmínku stanovenou v čl. 94 odst. 9, aby dotyčná osoba nadále podléhala francouzským právním předpisům, nepřihlíží se k přerušením výdělečné činnosti kratším než jeden měsíc ani k dobám dočasného pozastavení této činnosti v důsledku nemoci, mateřství, pracovního úrazu, nemoci z povolání nebo nezaměstnanosti se zachováním odměny za práci nebo s poskytováním odpovídajících dávek podle francouzských právních předpisů, s výjimkou důchodů, anebo z důvodu placeného volna, stávky nebo výluky.d) Zaručená částka se stanoví s konečnou platností. Nemůže být zejména znovu posouzena později ani při změně sazeb rodinných přídavků stanovených právními předpisy členského státu, na jehož území měli rodinní příslušníci bydliště dne 15. listopadu 1989, ani při zvýšení počtu rodinných příslušníků.Při pozdějším snížení počtu rodinných příslušníků uvedených v čl. 94 odst. 9 v členském státě bydliště se však zaručená částka znovu vypočte s ohledem na zbývající počet rodinných příslušníků podle sazeb a s omezeními použitelnými dne 15. listopadu 1989 na území uvedeného členského státu.2. a) Aby mohla příslušná francouzská instituce zjistit, zda je třeba uplatnit čl. 94 odst. 9, vydává instituce místa, v němž rodinní příslušníci měli dne 15. listopadu 1989 bydliště, na žádost dotyčných osob nebo francouzské instituce potvrzení o tom, zda byly rodinné přídavky za měsíc listopad 1989 skutečně poskytovány nebo ne, na níže uvedeném vzoru formuláře E 412F.Jestliže rodinné přídavky byly poskytovány, uvede instituce místa bydliště v potvrzení rodinné příslušníky, na které byly poskytovány, a výši přídavků na jednoho rodinného příslušníka nebo celkem podle použitelných právních předpisů.Uvedené potvrzení musí rovněž uvádět, zda manžel (manželka) zaměstnané osoby nebo osoby, které byly poskytovány rodinné přídavky, vykonával/a v listopadu 1989 výdělečnou činnost nebo činnost za takovou považovanou ve smyslu rozhodnutí č. 119.b) Na základě tohoto potvrzení příslušná francouzská instituce případně porovná výši rodinných dávek uvedených v bodě 1 písm. b) druhé větě se zaručenou částkou.Je-li částka rodinných dávek vyšší než zaručená částka nebo stejná, poskytuje příslušná instituce pouze dávky.Je-li částka rodinných dávek nižší než zaručená částka, poskytuje příslušná francouzská instituce dávky a doplatek ve výši rozdílu mezi zaručenou částkou a těmito dávkami poskytuje instituce místa bydliště.Je-li částka francouzských rodinných dávek rovna nule, rovná se doplatek poskytovaný institucí místa bydliště zaručené částce.c) K provedení srovnání uvedeného v písmenu b) přepočte příslušná francouzská instituce zaručenou částku na svou měnu s použitím přepočítacího koeficientu stanoveného v čl. 107 odst. 1 nařízení (EHS) č. 574/72. V úvahu se bere přepočítací koeficient platný dne 16. listopadu 1989.3. a) Je-li třeba vyplácet vyrovnávací doplatek, zasílá francouzská příslušná instituce instituci místa bydliště každý měsíc potvrzení o pokračování nebo skončení vyplácení rodinných přídavků na níže uvedeném vzoru formuláře E 413F.Na základě tohoto potvrzení vyplácí instituce místa bydliště doplatek ve výši rozdílu mezi zaručenou částkou a protihodnotou francouzských rodinných dávek, přepočtenou na její měnu podle úředního směnného kurzu v den srovnání.b) Stanoví-li právní předpisy uplatňované institucí místa bydliště, že rodinné dávky jsou poskytovány v jiných časových odstupech než měsíčně, může uvedená instituce poskytovat vyrovnávací doplatek v souladu s těmito jinými časovými odstupy.c) Přestane-li se na dotyčnou osobu vztahovat čl. 94 odst. 9, použije příslušná francouzská instituce potvrzení uvedené v předcházejících písmenech, aby instituci místa bydliště oznámila trvalé skončení nároku na zaručenou částku s konečnou platností.4. Příslušné úřady členských států poskytují dotyčným příslušným institucím formuláře uvedené v odst. 2 písm. a) a odst. 3 písm. a). Tyto formuláře jsou k dispozici v úředních jazycích Společenství a jsou vyhotoveny tak, aby různá znění byla úplně shodná, aby každá dotyčná osoba mohla získat formulář vytištěný v jejím jazyce.5. V případě nového výpočtu zaručené částky, v souladu s podmínkami stanovenými v bodě 1 písm. d) druhém pododstavci, instituce místa bydliště vydá znovu potvrzení uvedené v bodě 2 písm. a). Příslušná francouzská instituce pak provede nové srovnání podle bodu 2 písm. b) a c).6. Náklady na přídavky představující částku zaručenou čl. 94 odst. 9 nařízení (EHS) č. 1408/71 se dělí takto:- příslušná francouzská instituce nese náklady na tyto přídavky až do celkové částky francouzských rodinných dávek poskytovaných zaměstnané osobě na rodinné příslušníky s bydlištěm v jiném členském státě,- instituce místa bydliště rodinných příslušníků nese náklady na rozdíl mezi zaručenou částkou a částkou těchto rodinných dávek.Francie a jiný členský stát nebo jejich příslušné úřady se však mohou dohodnout na jiné úpravě pro dělení nákladů a uvědomit o tom správní komisi.7. Pro uplatnění nároku na zaručenou částku rodinných přídavků přiznaného čl. 94 odst. 9 se dvouletá promlčecí doba stanovená francouzskými právními předpisy přerušuje až do dne použitelnosti tohoto rozhodnutí a použije se od uvedeného dne.8. Toto rozhodnutí se použije od prvního dne měsíce po zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.předseda správní komiseM. T. Ferraro--------------------------------------------------+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


rozhodnutí Komise - Přenos rozlišených položek z roku 2005 do roku 2006