title: Rozhodnutí Rady 2012/390/SZBP ze dne 16. července 2012 o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie při Africké unii

text:
               17.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/44

         ROZHODNUTÍ RADY 2012/390/SZBP
   ze dne 16. července 2012
   o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie při Africké unii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 20. října 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/697/SZBP (1) o jmenování pana Garyho QUINCEHO zvláštním zástupcem Evropské unie při Africké unii (dále jen „zvláštní zástupce EU“). Jeho mandát má skončit dne 30. června 2012.

               (2)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o další dvanáctiměsíční období.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Garyho QUINCEHO jako zvláštního zástupce EU při Africké unii (dále jen „AU“) se prodlužuje do 30. června 2013. Na návrh vysokého představitele pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.
   Článek 2
   Cíle politiky
   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z celkových cílů politiky Unie na podporu afrického úsilí o vybudování mírové, demokratické a prosperující budoucnosti, jak jsou stanoveny ve společné strategii Afrika-EU. Tyto cíle zahrnují:

               a)

               posílení politického dialogu a obecněji vztahů Unie s AU;

               b)

               posílení partnerství mezi Unií a AU ve všech oblastech stanovených ve společné strategii Afrika-EU, podíl na rozvoji a provádění této strategie společně s AU při dodržování zásady africké odpovědnosti a užší spolupráci s africkými představiteli v rámci mnohostranných fór v součinnosti s mnohostrannými partnery;

               c)

               spolupráci s AU a poskytování podpory AU prostřednictvím podpory institucionálního rozvoje a posilování vztahů mezi orgány Unie a AU, mimo jiné prostřednictvím rozvojové pomoci, s cílem prosazovat:

                           —

                           mír a bezpečnost: předvídat konflikty a předcházet jim, zvládat a řešit konflikty, urovnávat konflikty prostřednictvím mediace, podporovat úsilí o prosazování míru a stability a podporovat obnovu po skončení konfliktů;

                           —

                           lidská práva a správu věcí veřejných: prosazovat a chránit lidská práva; prosazovat základní svobody a dodržování zásad právního státu; prostřednictvím politického dialogu a finanční a technické pomoci podporovat africké úsilí vyvíjené za účelem sledování a zlepšení správy věcí veřejných; podporovat rozvoj participativní demokracie a odpovědnosti; podporovat boj proti korupci a organizované trestné činnosti a dále podporovat úsilí o řešení otázky dětí v ozbrojených konfliktech ze všech hledisek;

                           —

                           udržitelný růst, regionální integraci a obchod: podporovat úsilí o propojení a usnadnit přístup obyvatelstva k vodě a hygienickým zařízením, energii a informačním technologiím; prosazovat stabilní, účinný a harmonizovaný právní rámec pro podnikání; napomáhat integraci Afriky do světového obchodního systému, napomáhat africkým zemím, aby splňovaly pravidla a normy EU; pomáhat Africe čelit důsledkům změny klimatu;

                           —

                           investice do lidí: podporovat úsilí v oblastech rovnosti žen a mužů, zdraví, zabezpečení potravy a vzdělávání, podporovat výměnné programy, sítě univerzit a středisek excelence, řešit základní příčiny migrace.

         Zvláštní zástupce EU bude hrát klíčovou roli při provádění společné strategie Afrika-EU, jejímž cílem je rozvíjet a upevňovat strategické partnerství mezi Afrikou a Unií.
   Článek 3
   Mandát
   K uskutečnění aspektů společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP) a společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP) v rámci cílů uvedených v článku 2 se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:

               a)

               posilovat celkový vliv Unie v rámci dialogu vedeného v Addis Abebě s AU a Komisí AU o celé řadě otázek SZBP/SBOP, jichž se týká partnerství mezi Unií a AU, zejména pokud jde o partnerství pro mír a bezpečnost a podporu zavedení rámce pro mír a bezpečnost v Africe, jakož i koordinaci tohoto dialogu;

               b)

               zajišťovat odpovídající úroveň politického zastoupení, které bude odpovídat významu Unie jakožto politického, finančního a institucionálního partnera AU, a zabezpečit zásadní vývoj tohoto partnerství s ohledem na rostoucí politický význam AU na světové scéně;

               c)

               pokud tak Rada rozhodne, zastupovat postoje a politiky Unie v případě, kdy AU hraje důležitou roli v krizové situaci, pro niž nebyl jmenován zvláštní zástupce EU;

               d)

               napomáhat dosažení lepší soudržnosti, souladu a koordinace politik a opatření Unie ve vztahu k AU a přispívat ke zlepšení koordinace mezi všemi partnery a vztahů těchto partnerů s AU;

               e)

               přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv týkající se AU, včetně obecných zásad EU týkajících se lidských práv, zejména těch, které se týkají dětí v ozbrojených konfliktech a násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, politiky Unie týkající se žen, míru a bezpečnosti a akčního plánu EU k provádění rozhodnutí Mezinárodního trestního soudu;

               f)

               podrobně sledovat veškerý významný vývoj na úrovni AU a podávat o něm zprávu;

               g)

               udržovat úzké vztahy s Komisí AU, dalšími orgány AU, misemi afrických subregionálních organizací při AU a misemi členských států Africké unie při AU;

               h)

               napomáhat vztahům a spolupráci mezi AU a africkými subregionálními organizacemi, zejména v oblastech, v nichž Unie poskytuje podporu;

               i)

               na žádost poskytovat poradenství a podporu AU v oblastech stanovených ve společné strategii Afrika-EU;

               j)

               na požádání poskytovat poradenství a podporu při budování kapacit AU pro řešení krizí;

               k)

               na základě jasného rozdělení úkolů zajišťovat koordinaci s činnostmi zvláštních zástupců EU s mandátem v členských státech a regionech AU a poskytovat jim podporu; a

               l)

               udržovat úzké vztahy a podporovat koordinaci s klíčovými mezinárodními partnery AU zastoupenými v Addis Abebě, zejména s OSN, ale i s nestátními aktéry, ve všech aspektech společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky, jichž se týká partnerství Unie a AU.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod dohledem vysokého představitele.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a jejími příslušnými útvary.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. července 2012 do 30. června 2013 činí 680 000 EUR.
   2.   Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU je za veškeré výdaje odpovědný Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení příslušného týmu. Tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takového vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, vysílajícímu orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů týmu zvláštního zástupce EU
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro splnění a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů týmu zvláštního zástupce EU se podle potřeby dohodnou s hostitelskou stranou nebo stranami. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (2).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v oblasti mise poskytují, podle okolností, delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v rámci své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že

               a)

               na základě pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi, stanovující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních incidentů, a stanovující pohotovostní a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro danou oblast mise ze strany ESVČ;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zpráv o pokroku a zpráv o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Zvláštní zástupce EU podává podle potřeby zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotě, konzistentnosti a efektivitě opatření Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a opatření členských států byly uplatňovány konzistentním způsobem za účelem dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi Komise a případně i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Evropské unie působících v oblasti. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států, kteří se snaží bát zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
   Článek 13
   Přezkum
   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v oblasti budou pravidelně přezkoumávány. Zvláštní zástupce EU předloží vysokému představiteli, Radě a Komisi do konce prosince roku 2012 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. července 2012.

      V Bruselu dne 16. července 2012.

            Za Radu

            předseda

         S. ALETRARIS

      (1)  Úř. věst. L 276, 21.10.2011, s. 46.

      (2)  Úř. věst. L 141, 27.5.2001, s. 17.


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1471 ze dne 10. srpna 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/162/EU s cílem revidovat roční emisní příděly členských států na období od 2017–2020 (oznámeno pod číslem C(2017) 5556)

text:
               12.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 209/53

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2017/1471
   ze dne 10. srpna 2017,
   kterým se mění rozhodnutí 2013/162/EU s cílem revidovat roční emisní příděly členských států na období od 2017–2020

         (oznámeno pod číslem C(2017) 5556)

   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí Komise 2013/162/EU (2) stanoví roční emisní příděly členských států na období 2013–2020 na základě údajů z inventur skleníkových plynů členských států stanovených v souladu s pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 1996, které byly k dispozici v době jeho přijetí.

               (2)

               Po přijetí rozhodnutí 2013/162/EU byla v článku 6 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 666/2014 (3) stanovena pro členské státy povinnost vykazovat inventury skleníkových plynů určené v souladu s pokyny IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a pokyny podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) pro vykazování ročních inventur podle rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC.

               (3)

               Článek 27 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (4) stanoví povinnost Komise do prosince 2016 prověřit dopad uplatňování pokynů IPCC z roku 2006 nebo změn používané metodiky úmluvy UNFCCC na celkové emise skleníkových plynů členských států relevantní pro článek 3 rozhodnutí č. 406/2009/ES s cílem zajistit konzistentnost mezi metodikami používanými pro stanovení ročních emisních přídělů členských států a ročním vykazováním členských států po datu uvedeného prověření.

               (4)

               Komise v souladu s článkem 27 nařízení (EU) č. 525/2013 a na základě údajů z inventur skleníkových plynů přezkoumaných podle článku 19 uvedeného nařízení prověřila dopad uplatňování pokynů IPCC z roku 2006 a změn používané metodiky úmluvy UNFCCC na inventury skleníkových plynů členských států. U většiny členských států rozdíl v celkových emisích skleníkových plynů relevantních pro článek 3 rozhodnutí č. 406/2009/ES přesahuje 1 %. S ohledem na uvedené prověření by roční emisní příděly všech členských států na období 2017–2020 uvedené v příloze II rozhodnutí 2013/162/EU měly být zrevidovány, aby zohledňovaly aktualizované údaje z inventur vykázané a přezkoumané v roce 2016 podle článku 19 nařízení (EU) č. 525/2013. Tato revize by měla být provedena za použití stejné metodiky, jako je metodika používaná pro stanovení ročních emisních přídělů podle rozhodnutí 2013/162/EU.

               (5)

               Revize ročních emisních přídělů by měla být omezena na příděly pro období 2017–2020, jelikož členské státy již nemohou změnit své politiky a opatření pro emise skleníkových plynů na období 2013–2016. V zájmu jasnosti by však měla být nahrazena celá příloha II rozhodnutí 2013/162/EU, přičemž roční emisní příděly na období 2013–2016 by měly zůstat nezměněny.

               (6)

               Článek 2 rozhodnutí 2013/162/EU zmiňuje hodnoty potenciálu globálního oteplování uvedené ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC. Konference smluvních stran úmluvy UNFCCC mezitím přijala nové rozhodnutí 24/CP.19, kterým odvolala rozhodnutí 15/CP.17 a potvrdila hodnoty uvedené ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC. Článek 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 666/2014 vyžaduje, aby členské státy a Komise pro účely stanovení a vykazování inventur skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 používaly potenciály globálního oteplování uvedené v příloze III rozhodnutí 24/CP.19. V zájmu jasnosti by proto odkaz na rozhodnutí 15/CP.17 v článku 2 rozhodnutí 2013/162/EU měl být nahrazen odkazem na rozhodnutí 24/CP.19.

               (7)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2013/162/EU se mění takto:

               (1)

               V článku 2 se slova „rozhodnutím 15/CP.17“ nahrazují slovy „rozhodnutím 24/CP.19“;

               (2)

               Příloha II se nahrazuje zněním přílohy tohoto rozhodnutí.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

      V Bruselu dne 10. srpna 2017.

            Za Komisi

         Miguel ARIAS CAÑETE

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 136.

      (2)  Rozhodnutí Komise 2013/162/EU ze dne 26. března 2013 o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013–2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (Úř. věst. L 90, 28.3.2013, s. 106).

      (3)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 666/2014 ze dne 12. března 2014, kterým se stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie a zohledňují změny v souvislosti s potenciály globálního oteplování a mezinárodně dohodnutými pokyny k inventurám podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (Úř. věst. L 179, 19.6.2014, s. 26).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (Úř. věst. L 165, 18.6.2013, s. 13).

      PŘÍLOHA
      „
            PŘÍLOHA II

               Roční emisní příděl členských států na období 2013–2020 vypočtený s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC

                        Členský stát

                        Roční emisní příděl
                        (v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého)

                        2013

                        2014

                        2015

                        2016

                        2017

                        2018

                        2019

                        2020

                        Belgie

                        82 376 327

                        80 774 027

                        79 171 726

                        77 569 425

                        76 190 376

                        74 703 759

                        73 217 143

                        71 730 526

                        Bulharsko

                        28 661 817

                        28 897 235

                        29 132 652

                        29 368 070

                        27 481 112

                        27 670 637

                        27 860 163

                        28 049 688

                        Česká republika

                        65 452 506

                        66 137 845

                        66 823 185

                        67 508 524

                        67 971 770

                        68 581 207

                        69 190 644

                        69 800 080

                        Dánsko

                        36 829 163

                        35 925 171

                        35 021 179

                        34 117 187

                        34 775 642

                        33 871 444

                        32 967 246

                        32 063 048

                        Německo

                        495 725 112

                        488 602 056

                        481 479 000

                        474 355 944

                        453 842 854

                        446 270 289

                        438 697 724

                        431 125 160

                        Estonsko

                        6 296 988

                        6 321 312

                        6 345 636

                        6 369 960

                        5 928 965

                        5 960 550

                        5 992 135

                        6 023 720

                        Irsko

                        47 226 256

                        46 089 109

                        44 951 963

                        43 814 816

                        41 194 830

                        40 110 780

                        39 026 731

                        37 942 682

                        Řecko

                        61 003 810

                        61 293 018

                        61 582 226

                        61 871 434

                        61 029 668

                        61 298 009

                        61 566 349

                        61 834 690

                        Španělsko

                        235 551 490

                        233 489 390

                        231 427 291

                        229 365 191

                        225 664 376

                        223 560 157

                        221 455 939

                        219 351 720

                        Francie

                        408 762 813

                        403 877 606

                        398 580 044

                        393 282 481

                        371 789 603

                        366 284 473

                        360 779 342

                        355 274 211

                        Chorvatsko

                        21 196 005

                        21 358 410

                        21 520 815

                        21 683 221

                        20 147 020

                        20 330 287

                        20 513 553

                        20 696 819

                        Itálie

                        317 768 849

                        315 628 134

                        313 487 419

                        311 346 703

                        307 153 729

                        304 562 057

                        301 970 385

                        299 378 714

                        Kypr

                        5 919 071

                        5 922 555

                        5 926 039

                        5 929 524

                        4 196 633

                        4 122 837

                        4 049 042

                        3 975 247

                        Lotyšsko

                        9 279 248

                        9 370 072

                        9 460 897

                        9 551 721

                        9 747 135

                        9 834 273

                        9 921 411

                        10 008 549

                        Litva

                        17 153 997

                        17 437 556

                        17 721 116

                        18 004 675

                        18 033 267

                        18 327 321

                        18 621 376

                        18 915 430

                        Lucembursko

                        9 814 716

                        9 610 393

                        9 406 070

                        9 201 747

                        8 992 800

                        8 780 781

                        8 568 762

                        8 356 742

                        Maďarsko

                        50 796 264

                        51 906 630

                        53 016 996

                        54 127 362

                        50 432 363

                        51 347 175

                        52 261 987

                        53 176 800

                        Malta

                        1 168 514

                        1 166 788

                        1 165 061

                        1 163 334

                        1 174 524

                        1 173 666

                        1 172 808

                        1 171 950

                        Nizozemsko

                        125 086 859

                        122 775 394

                        120 463 928

                        118 152 462

                        116 032 216

                        113 763 728

                        111 495 240

                        109 226 752

                        Rakousko

                        54 643 228

                        54 060 177

                        53 477 125

                        52 894 074

                        51 372 672

                        50 751 430

                        50 130 188

                        49 508 946

                        Polsko

                        204 579 390

                        205 621 337

                        206 663 283

                        207 705 229

                        210 107 929

                        211 642 729

                        213 177 529

                        214 712 329

                        Portugalsko

                        49 874 317

                        50 139 847

                        50 405 377

                        50 670 907

                        48 431 756

                        48 811 632

                        49 191 508

                        49 571 384

                        Rumunsko

                        83 080 513

                        84 765 858

                        86 451 202

                        88 136 547

                        90 958 677

                        92 739 954

                        94 521 231

                        96 302 508

                        Slovinsko

                        12 278 677

                        12 309 309

                        12 339 941

                        12 370 573

                        12 161 170

                        12 196 719

                        12 232 267

                        12 267 816

                        Slovensko

                        25 877 815

                        26 203 808

                        26 529 801

                        26 855 793

                        26 759 746

                        27 028 129

                        27 296 513

                        27 564 896

                        Finsko

                        33 497 046

                        32 977 333

                        32 457 619

                        31 937 905

                        31 771 327

                        31 185 203

                        30 599 079

                        30 012 956

                        Švédsko

                        43 386 459

                        42 715 001

                        42 043 544

                        41 372 087

                        39 377 620

                        38 772 710

                        38 167 800

                        37 562 890

                        Spojené království

                        358 980 526

                        354 455 751

                        349 930 975

                        345 406 200

                        360 630 247

                        357 464 952

                        354 299 657

                        351 134 362

                  “


               29.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/166

         P7_TA(2014)0146
   Změna článku 166 (konečné hlasování) a čl. 195 odst. 3 (hlasování ve výboru) jednacího řádu Evropského parlamentu
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 26. února 2014 o změně článku 166 jednacího řádu Evropského parlamentu o konečném hlasování a čl. 195 odst. 3 o hlasování ve výboru (2014/2001(REG))
   (2017/C 285/27)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na návrh změny jednacího řádu (B7-0252/2013),

               —

               s ohledem na články 211 a 212 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti (A7-0035/2014),

               1.

               se rozhodl změnit jednací řád tak, jak je uvedeno níže;

               2.

               upozorňuje, že změny vstupují v platnost prvním dnem příštího dílčího zasedání;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby pro informaci předal toto rozhodnutí Radě a Komisi.

      Pozměňovací návrh 3

      Jednací řád Evropského parlamentu

      Článek 166

                  Původní znění

                  Pozměňovací návrh

               Při
                     hlasování o návrhu legislativního aktu, ať už jde o
                   jediné nebo konečné hlasování
                     , Parlament
                   uplatní jmenovité hlasování
                     za použití elektronického hlasovacího zařízení
                  .

               Při
                     rozhodování na základě zprávy Parlament pro jakékoli
                   jediné nebo konečné hlasování uplatní jmenovité hlasování
                     v souladu s čl
                  .
                     167 odst. 2. Při hlasování o pozměňovacích návrzích se uplatní jmenovité hlasování jen v případě žádosti podané v souladu s článkem 167.

      Pozměňovací návrh 4

      Jednací řád Evropského parlamentu

      Čl. 195 – odst. 3

                  Původní znění

                  Pozměňovací návrh

               3.
                     Ve výboru se hlasuje zvednutím ruky, pokud čtvrtina členů výboru nepožaduje jmenovité
                   hlasování
                     . V takovém případě se hlasuje
                   podle čl. 167 odst. 2.

               3.
                     Jediné
                   hlasování
                     a konečné hlasování o zprávě probíhá formou jmenovitého hlasování
                   podle čl. 167 odst. 2.
                     Hlasování o pozměňovacích návrhích a ostatní hlasování probíhá zvednutím ruky, pokud předsedající nerozhodne, že hlasování proběhne za použití elektronického hlasovacího zařízení nebo pokud čtvrtina členů výboru požádá o jmenovité hlasování.


title: 2008/505/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2005, oddíl VIII A - Evropský veřejný ochránce práv

text:
               15.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/71

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 24. dubna 2007
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2005, oddíl VIII A – Evropský veřejný ochránce práv
   (2008/505/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2005 (1),
   s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropských společenství za rozpočtový rok 2005 – svazek I (C6-0471/2006) (2),
   s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2005 a zvláštních zpráv Účetního dvora spolu s odpověďmi orgánů, u nichž byla provedena kontrola (3),
   s ohledem na prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetnictví a zákonnosti a správnosti podkladových operací, které poskytl Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (4),
   s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0104/2007),

               1.

               uděluje evropskému veřejnému ochránci práv absolutorium za plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2005;

               2.

               uvádí své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, Účetnímu dvoru, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů, evropskému veřejnému ochránci práv a evropskému inspektorovi ochrany údajů a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            generální tajemník

         Harald RØMER

      (1)  Úř. věst. L 60, 8.3.2005.

      (2)  Úř. věst. C 264, 31.10.2006, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 10

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/72

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 24. dubna 2007
   obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2005, oddíl VIII A – Evropský veřejný ochránce práv
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2005 (1),
   s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropských společenství za rozpočtový rok 2005 – svazek I (C6-0471/2006) (2),
   s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2005 a zvláštních zpráv Účetního dvora spolu s odpověďmi orgánů, u nichž byla provedena kontrola (3),
   s ohledem na prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetnictví a zákonnosti a správnosti podkladových operací, které poskytl Účetní dvůr podle článku 248 Smlouvy o ES (4),
   s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0104/2007),

               1.

               konstatuje, že v roce 2005 měl evropský veřejný ochránce práv (dále „veřejný ochránce práv“) k dispozici položky závazků v celkové výši 7 224 554 EUR (v roce 2004: 5 782 968 EUR), přičemž využito bylo 84,27 %;

               2.

               konstatuje, že finanční výkazy veřejného ochránce práv za rok 2005 vykazují negativní výsledek příjmů a výdajů (98 482 EUR) a celkové částky aktiv a pasiv ve shodné výši (890 853 EUR);

               3.

               zdůrazňuje, že Účetní dvůr ve své výroční zprávě za rozpočtový rok 2005 neuvedl na základě provedeného auditu žádné připomínky týkající se veřejného ochránce práv;

               4.

               konstatuje, že podle zprávy interního auditora č. 6/81 vypracované pro tento orgán: i) provedený interní audit za rok 2005 neidentifikoval žádnou oblast, ve které by hrozilo rozpočtovým operacím veřejného ochránce práv významné riziko; ii) jeho systémy vnitřního řízení a kontroly jsou účinné a poskytují dostatečnou záruku trvalého dodržování cílů kontroly;

               5.

               bere na vědomí informace uvedené ve výkazu činnosti hlavní pověřené schvalující osoby, a sice že počátkem roku 2006 bylo provedeno vlastní vyhodnocení účinnosti rámce vnitřní kontroly ve službách veřejného ochránce práv, z něhož byl vyvozen obecný závěr o celkově uspokojivé míře uplatňování norem vnitřní kontroly (76 %); bere však také na vědomí, že v některých oblastech (posouzení rizik, citlivé funkce a víceleté programy) je nutno zvýšit jejich účinnost;

               6.

               připomíná, že veřejný ochránce práv má od roku 2004 autonomii a plnou kontrolu nad finančními operacemi, které se týkají jeho oddílu v rozpočtu;

               7.

               konstatuje, že během roku 2005 probíhala jednání o nové rámcové dohodě o spolupráci na neomezenou dobu mezi veřejným ochráncem práv a Evropským parlamentem, která se týká poskytování určitých správních služeb, včetně provádění překladů a pronájmu kancelářských prostor, a že tato dohoda byla podepsána v březnu 2006;

               8.

               zaznamenává, že počet případů, jimiž se veřejný ochránce práv zabýval, vzrostl podle výroční zprávy veřejného ochránce práv za rok 2005 z přibližně 800 případů projednaných v roce 1996 na téměř 4 000 případů v roce 2005 a mimořádně prudký nárůst případů byl zaznamenán na přelomu let 2003 a 2004 (53 %);

               9.

               upozorňuje, že úřad veřejného ochránce práv v roce 2005 plně pocítil dopad rozšíření z roku 2004 na rozpočet a že rozpočtový orgán v letech 2004 a 2005 povolil veřejnému ochránci práv rozšířit plán pracovních míst o 20 nových pozic oproti původním 31 z roku 2003 (tj. zvýšit počet zaměstnanců o 65 %) a zároveň byly schválené rozpočtové položky navýšeny z 4 438 653 EUR v roce 2003 na 7 312 614 EUR v roce 2005 (rovněž 65 % nárůst);

               10.

               z výroční zprávy veřejného ochránce práv se dozvídá, že v roce 2005 pokračoval ve svých informačních cestách do členských států, jejichž účelem bylo zvýšit informovanost občanů o jejich právech, zlepšit profil činnosti veřejného ochránce práv mezi klíčovými subjekty legislativní, výkonné a soudní moci a navázat spolupráci s jeho vnitrostátními protějšky; zdůrazňuje význam této informační kampaně;

               11.

               dále shledává, že veřejný ochránce práv a jeho zaměstnanci v roce 2005 soustředili své úsilí na představení práce svého orgánu a během tohoto roku vystoupili se 120 prezentacemi na konferencích, seminářích a schůzích a poskytli 50 rozhovorů pro tisk;

               12.

               konstatuje, že veřejný ochránce práv v dotazníku zpravodaje uvedl, že se snaží poskytovat informace zvláště těm zemím, od jejichž občanů obdržel oproti očekávání nízký počet stížností vzhledem k velikosti populace, tj. např. Německu a Itálii, a že proto v rámci své strategie pro sdělovací prostředky zvyšuje v těchto zemích profil úřadu veřejného ochránce práv; domnívá se, že při určování cílových zemí by se veřejný ochránce práv měl spoléhat spíše na průzkumy provedené v různých členských státech týkající se informovanosti občanů o jeho práci než na počet stížností;

               13.

               upozorňuje na poznámku ve výkazu činnosti veřejného ochránce práv, že rok 2005 byl pro ochránce práv mimořádným rokem, pokud jde o komunikaci, kdy jeho úřad kromě běžného poskytování informací o své činnosti rovněž zorganizoval značný počet akcí u příležitosti 10. výročí existence funkce veřejného ochránce práv; kromě toho byly komunikační kapacity orgánu významně rozšířeny přijetím zaměstnanců na tři nová místa odborníků na komunikace a přeložením dalšího pracovníka z řad současných zaměstnanců na nově vytvořené oddělení pro komunikace;

               14.

               připomíná, že podle statutu veřejného ochránce práv, který byl stanoven Evropským parlamentem v roce 1994, není veřejný ochránce práv povinen zveřejňovat své finanční a hospodářské zájmy;

               15.

               konstatuje, že tento statut staví veřejného ochránce práv na pozici srovnatelnou s postavením soudce Soudního dvora; upozorňuje, že Soudní dvůr ustavil na návrh Evropského parlamentu pracovní skupinu, jejímž úkolem je určit nejvhodnější způsob, jak zajistit transparentnost v souvislosti s finančními zájmy soudců; žádá, aby veřejný ochránce práv do doby, než bude toto šetření uzavřeno, následoval příkladu Evropského inspektora ochrany údajů a jeho zástupce a zveřejnil prohlášení o finančních zájmech, které vychází z formuláře užívaného pro rejstřík finančních zájmů poslanců evropského parlamentu.

      (1)  Úř. věst. L 60, 8.3.2005.

      (2)  Úř. věst. C 264, 31.10.2006, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 263, 31.10.2006, s. 10.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).


title: 2011/154/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 9. března 2011 , kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie

text:
               10.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 63/21

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 9. března 2011,
   kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
   (2011/154/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   POSTUP

               (1)

               Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela dne 15. února 2010 podnět týkající se údajného dumpingu působícího újmu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.

               (2)

               Podnět podala Evropská federace průmyslu železa a oceli („Eurofer“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby některých tyčí z nerezavějící oceli v Unii, v souladu s čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.

               (3)

               Uvedený podnět obsahoval přímé důkazy o existenci dumpingu a o podstatné újmě, která tím vznikla, což bylo považováno za dostatečné oprávnění pro zahájení antidumpingového řízení.

               (4)

               Komise proto po konzultaci s poradním výborem zahájila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2) antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, do Unie.

               (5)

               Ve stejný den zahájila Komise antisubvenční řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie do Unie (3).

               (6)

               Komise zaslala dotazníky výrobnímu odvětví Unie, všem známým sdružením výrobců v Unii, vývozcům/výrobcům v dotčené zemi, všem sdružením vývozců/výrobců, dovozcům, všem známým sdružením dovozců a orgánům dotčené země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.

         B.   STAŽENÍ PODNĚTU A ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ

               (7)

               Dopisem Komisi ze dne 23. listopadu 2010 stáhl Eurofer oficiálně svůj podnět týkající se antidumpingového řízení.

               (8)

               Podle čl. 9 odst. 1 základního nařízení platí, že pokud je podnět stažen, může být řízení zastaveno, s výjimkou případu, kdy to není v zájmu Unie.

               (9)

               Komise dospěla k závěru, že by stávající řízení mělo být zastaveno, jelikož šetření neodhalilo žádné okolnosti, které by naznačovaly, že zastavení řízení není v zájmu Unie. Zúčastněné strany o tom byly informovány a dostaly příležitost vyjádřit své stanovisko. Nebyly obdrženy žádné připomínky, jež by naznačovaly, že zastavení řízení není v zájmu Unie.

               (10)

               Komise proto dospěla k závěru, že antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie do Evropské unie by mělo být zastaveno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, se zastavuje.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 9. března 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  Úř. věst. C 87 A, 1.4.2010, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 87, 1.4.2010, s. 17.


title: 2006/889/ES: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 24. listopadu 2006 o schválení objemu emise mincí v roce 2007 (ECB/2006/19)

text:
               11.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 348/52

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

   ze dne 24. listopadu 2006
   o schválení objemu emise mincí v roce 2007
   (ECB/2006/19)
   (2006/889/ES)
   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 106 odst. 2 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská centrální banka (ECB) má od 1. ledna 1999 výlučné právo schvalovat objem mincí vydávaných členskými státy, které přijaly euro (dále jen „zúčastněné členské státy“).

               (2)

               Podle článku 1 rozhodnutí Rady 2006/495/ES ze dne 11. července 2006 v souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o přijetí jednotné měny Slovinskem ke dni 1. ledna 2007 (1) se s účinkem od 1. ledna 2007 zrušuje výjimka ve prospěch Slovinska podle článku 4 aktu o přistoupení z roku 2003 (2).

               (3)

               Dvanáct stávajících zúčastněných členských států a Slovinsko předložily ECB ke schválení své odhady objemu euromincí, které mají být vydány v roce 2007, doplněné vysvětlivkami o metodologii odhadu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Schválení objemu euromincí, které mají být vydány v roce 2007
   ECB schvaluje objem euromincí, které mají zúčastněné členské státy vydat v roce 2007, jak je uveden v této tabulce:

               (v milionech eur)

               Emise mincí určených pro peněžní oběh a emise sběratelských mincí (nikoli pro peněžní oběh) v roce 2007

               Belgie

               117,5

               Německo

               635,0

               Řecko

               76,9

               Španělsko

               480,0

               Francie

               362,0

               Irsko

               81,0

               Itálie

               366,9

               Lucemburk

               45,0

               Nizozemsko

               71,2

               Rakousko

               166,0

               Portugalsko

               110,0

               Slovinsko

               104,7

               Finsko

               60,0

         Článek 2
   Závěrečné ustanovení
   Toto rozhodnutí je určeno zúčastněným členským státům.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 24. listopadu 2006.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 195, 15.7.2006, s. 25.

      (2)  Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33.


title: 2009/482/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 6. dubna 2009 o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Seychelskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty

text:
               30.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 169/30

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 6. dubna 2009
   o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Seychelskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
   (2009/482/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 bod 2 písm. b) podbod i) ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Rady (ES) č. 1932/2006 (1) změnilo nařízení (ES) č. 539/2001 (2), kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic Evropské unie vízum („negativní seznam“), jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni („pozitivní seznam“), mimo jiné převedením Seychelské republiky (dále jen „Seychely“) z negativního seznamu do pozitivního. Nařízení (ES) č. 1932/2006 dále stanoví, že se osvobození od vízové povinnosti použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která bude uzavřena mezi Evropským společenstvím a Seychelami.

               (2)

               Rozhodnutím ze dne 5. června 2008 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání o dohodě mezi Evropským společenstvím a Seychelami o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty.

               (3)

               Jednání o dohodě byla zahájena dne 9. července 2008 a dokončena dne 16. října 2008.

               (4)

               Dohoda parafovaná v Bruselu dne 12. listopadu 2008 by měla být podepsána a připojená prohlášení schválena. Dohoda by měla být až do dokončení postupů směřujících k formálnímu uzavření uplatňována prozatímně.

               (5)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Podpis Dohody mezi Evropským společenstvím a Seychelskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Společenství s výhradou jejího uzavření.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Prohlášení připojená k dohodě se schvalují jménem Společenství.
   Článek 3
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství s výhradou jejího uzavření.
   Článek 4
   Dohoda se uplatňuje prozatímně ode dne podpisu (3) do dokončení postupů směřujících k formálnímu uzavření.

      V Lucemburku dne 6. dubna 2009.

            Za Radu

            předseda

         J. POSPÍŠIL

      (1)  Úř. věst. L 405, 30.12.2006, s. 23.

      (2)  Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.

      (3)  Den podpisu dohody zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO A LICHTENŠTEJNSKO
   Smluvní strany berou na vědomí úzký svazek mezi Evropským společenstvím a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
   Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Seychel na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU KATEGORIE „OSOBY CESTUJÍCÍ ZA ÚČELEM VÝKONU VÝDĚLEČNÉ ČINNOSTI“ PODLE ČL. 3 ODST. 2 TÉTO DOHODY
   Za účelem jednotného výkladu se smluvní strany dohodly, že pro účely této dohody zahrnuje kategorie „osoby cestující za účelem výkonu smluvní činnosti“ osoby vstupující na území druhé smluvní strany za účelem výkonu placeného zaměstnání nebo odměňované činnosti jako zaměstnanci nebo poskytovatelé služeb.
   Tato kategorie by neměla zahrnovat:

               —

               obchodníky, tj. osoby cestující za účelem obchodních jednání (a které nejsou zaměstnány v zemi druhé smluvní strany),

               —

               sportovce a umělce vykonávající činnost na jednorázovém základě,

               —

               novináře vyslané sdělovacími prostředky země, kde mají pobyt,

               —

               interní stážisty vyslané v rámci společnosti.

         Provádění tohoto prohlášení bude sledovat smíšený výbor, jehož povinnosti jsou stanoveny v článku 6 této dohody a který může navrhovat změny, pokud je bude na základě zkušeností smluvních stran považovat za nezbytné.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY TŘÍ MĚSÍCŮ BĚHEM ŠESTIMĚSÍČNÍHO OBDOBÍ NÁSLEDUJÍCÍHO PO DNI PRVNÍHO VSTUPU UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 TÉTO DOHODY
   Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu na území Seychel nebo do schengenského prostoru podle článku 4 této dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž trvání nepřekročí v jakémkoliv šestiměsíčním období celkem tři měsíce.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O INFORMOVÁNÍ OBČANŮ O DOHODĚ O ZRUŠENÍ VÍZOVÉ POVINNOSTI
   Uznávajíce důležitost, jakou má transparentnost pro občany Evropské unie a Seychel, se smluvní strany dohodly, že zajistí úplné informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích i o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.
    ---documentbreak---

               30.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 169/31

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Seychelskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, dále jen „Společenství“, a
   SEYCHELSKÁ REPUBLIKA, dále jen „Seychely“,
   společně dále jen „smluvní strany“,
   S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi smluvními stranami a přejíce si usnadnit cestování tím, že svým občanům zajistí bezvízový vstup a krátkodobý pobyt,
   S OHLEDEM na nařízení Rady (ES) č. 1932/2006 ze dne 21. prosince 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (1), mimo jiné převedením šesti zemí včetně Seychel do seznamu třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou v případě krátkodobých pobytů osvobozeni od vízové povinnosti v členských státech Evropské unie,
   MAJÍCE NA PAMĚTI, že podle článku 2 nařízení (ES) č. 1932/2006 se osvobození od vízové povinnosti pro státní příslušníky těchto šesti zemí bude uplatňovat ode dne, kdy vstoupí v platnost dohoda o osvobození od vízové povinnosti, kterou Evropské společenství uzavře s dotyčnou třetí zemí,
   UZNÁVAJÍCE, že občané všech členských států jsou osvobozeni od vízové povinnosti při cestách na Seychely v délce nepřekračující jeden měsíc, která může být prodloužena až na tři měsíce,
   PŘEJÍCE SI zaručit dodržování zásady rovného zacházení pro všechny občany Evropské unie,
   BEROUCE V ÚVAHU, že na osoby cestující za účelem výkonu výdělečné činnosti se během jejich krátkodobého pobytu tato dohoda nevztahuje, a proto se na tuto kategorii osob nadále vztahují příslušná pravidla Společenství, vnitrostátní právo členských států a vnitrostátní právo Seychel v oblasti vízové povinnosti nebo osvobození od ní a v oblasti přístupu k zaměstnání,
   BEROUCE V ÚVAHU Protokol o postavení Spojeného království a Irska a Protokol o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a potvrzujíce, že se ustanovení této dohody nevztahují na Spojené království a Irsko,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Účel
   Na základě této dohody mohou občané Evropské unie a občané Seychel pobývat při cestách na území druhé smluvní strany bez víza po dobu až tří měsíců během šestiměsíčního období.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely této dohody se rozumí:

               a)

               „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie, s výjimkou Spojeného království a Irska;

               b)

               „občanem Evropské unie“ státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);

               c)

               „občanem Seychel“ osoba, která má seychelské státní občanství;

               d)

               „schengenským prostorem“ prostor bez vnitřních hranic zahrnující území členských států ve smyslu písmene a) uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.

         Článek 3
   Oblast působnosti
   1.   Občané Evropské unie, kteří jsou držiteli platných cestovních, diplomatických, služebních nebo úředních pasů vydaných členským státem, smějí vstupovat na území Seychel a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 1.
   Občané Seychel, kteří jsou držiteli platných cestovních, diplomatických, služebních nebo úředních pasů vydaných Seychelami, smějí vstupovat na území členských států a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 2.
   2.   Odstavec 1 se nevztahuje na osoby cestující za účelem výkonu výdělečné činnosti.
   V případě této kategorie osob může každý členský stát samostatně rozhodnout, zda uloží občanům Seychel vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 539/2001.
   Pro tuto skupinu osob mohou Seychely v souladu se svým vnitrostátním právem rozhodnout, zda uloží občanům každého jednotlivého členského státu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí.
   3.   Zrušení vízové povinnosti stanovené touto dohodou se uplatňuje, aniž je dotčeno právo smluvních stran v oblasti podmínek vstupu a krátkodobého pobytu. Členské státy a Seychely si vyhrazují právo odepřít vstup na svá území a krátkodobý pobyt na nich, není-li splněna jedna nebo více těchto podmínek.
   4.   Zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní prostředek použitý k překročení hranic smluvních stran.
   5.   Záležitosti, které tato dohoda neupravuje, se řídí právem Společenství, vnitrostátním právem členských států nebo vnitrostátním právem Seychel.
   Článek 4
   Délka pobytu
   1.   Občané Evropské unie smějí pobývat na území Seychel po dobu nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu na území země.
   2.   Občané Seychel smějí pobývat v schengenském prostoru po dobu nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu na území kteréhokoli členského státu uplatňujícího schengenské acquis v plném rozsahu. Do této doby nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období se nezapočítává délka pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.
   Občané Seychel smějí pobývat na území každého členského státu, který dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňuje, po dobu nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po prvním vstupu na území tohoto státu, bez ohledu na dobu pobytu vypočtenou pro schengenský prostor.
   3.   Touto dohodou není dotčena možnost, aby Seychely a členské státy v souladu s vnitrostátním právem a právem Společenství prodloužily dobu pobytu nad tři měsíce.
   Článek 5
   Územní působnost
   1.   Ve vztahu k Francouzské republice se tato dohoda vztahuje pouze na její evropské území.
   2.   Ve vztahu k Nizozemskému království se tato dohoda vztahuje pouze na jeho evropské území.
   Článek 6
   Smíšený výbor pro správu dohody
   1.   Smluvní strany zřídí smíšený výbor odborníků (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Evropského společenství a zástupců Seychel. Společenství zastupuje Evropská komise.
   2.   Výbor plní mimo jiné tyto úkoly:

               a)

               sleduje provádění této dohody;

               b)

               navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;

               c)

               urovnává spory vyplývající z výkladu či uplatňování ustanovení této dohody.

         3.   Výbor se svolává podle potřeby na žádost některé ze smluvních stran.
   4.   Výbor přijme svůj jednací řád.
   Článek 7
   Vztah mezi touto dohodou a stávajícími dvoustrannými dohodami o zrušení vízové povinnosti uzavřenými členskými státy a Seychelami
   Tato dohoda má přednost před jakoukoli dvoustrannou dohodou či ujednáním uzavřeným mezi jednotlivými členskými státy a Seychelami, pokud jejich ustanovení upravují záležitosti spadající do působnosti této dohody.
   Článek 8
   Závěrečná ustanovení
   1.   Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy a tato dohoda vstoupí v platnost první den druhého měsíce po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení zmíněných postupů.
   2.   Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 5.
   3.   Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou smluvních stran. Změny vstupují v platnost poté, co si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení svých vnitřních postupů nezbytných k tomuto účelu.
   4.   Každá smluvní strana může zcela nebo zčásti pozastavit uplatňování této dohody, zejména z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví, nedovoleného přistěhovalectví nebo opětovného zavedení vízové povinnosti kteroukoli ze smluvních stran. Rozhodnutí o pozastavení musí být doručeno druhé smluvní straně nejpozději dva měsíce před nabytím účinnosti. Smluvní strana, která pozastavila uplatňování této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou.
   5.   Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Tato dohoda pozbývá platnosti 90 dnů po dni doručení tohoto oznámení.
   6.   Seychely mohou pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.
   7.   Společenství může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.

      V Bruselu dne 28. května 2009 ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         За Република Сейшели
         Por la República de Seychelles
         Za Seychelskou republiku
         For Republikken Seychellerne
         Für die Republik Seychellen
         Seišelli Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία των Σεϋχελλών
         For the Republic of Seychelles
         Pour la République des Seychelles
         Per la Repubblica delle Seychelles
         Seišela Salu Republikas vārdā
         Seišelių Respublikos vardu
         A Seychelle Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tas-Seychelles
         Voor de Republiek der Seychellen
         W imieniu Republiki Seszeli
         Pela República das Seicheles
         Pentru Republica Seychelles
         Za Seychelskú republiku
         Za Republiko Sejšeli
         Seychellien tasavallan puolesta
         För Republiken Seychellernas

      (1)  Úř. věst. L 405, 30.12.2006, s. 23.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 25. června 2002 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Indické republiky

text:
Důležité právní upozornění

|

32002D0648

Úřední věstník L 213 , 09/08/2002 S. 0029 - 0029

		Rozhodnutí Radyze dne 25. června 2002o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Indické republiky(2002/648/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 170 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 20. prosince 1993 byla podepsána Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Indickou republikou o partnerství a rozvoji [3].(2) Evropské společenství a Indická republika provádějí zvláštní programy v oblastech společného zájmu.(3) Na základě dosavadních zkušeností vyjádřily obě strany zájem vytvořit hlubší a širší rámec pro spolupráci v oblasti vědy a techniky.(4) Tato dohoda o spolupráci v oblasti vědy a techniky je součástí celkové spolupráce mezi Evropským společenstvím a Indickou republikou.(5) Rada rozhodnutím ze dne 12. dubna 2001 pověřila Komisi sjednat Dohodu o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Indickou republikou.(6) Rada rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2001 Rada rozhodla, že dohoda bude jménem Společenství podepsána.(7) Dohoda byla podepsána dne 23. listopadu 2001.(8) Dohoda by měla být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Indické republiky se jménem Společenství schvaluje.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady oznámí podle článku 11 dohody Indické republice, že postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost byly ze strany Evropského společenství dokončeny.V Lucemburku dne 25. června 2002.Za RadupředsedaJ. Matas i Palou[1] Úř. věst. C 304 E, 30.10.2001, s. 241.[2] Stanovisko vydané dne 14. května 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. L 223, 27.8.1994, s. 23.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2003 o přistoupení Evropského společenství k Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979

text:
172                   CS                                 Úřední věstník Evropské unie                                             11/sv. 47
32003D0507
17.7.2003                                            ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÉ UNIE                                                   L 179/1
                                                           ROZHODNUTÍ RADY
                                                           ze dne 13. června 2003
              o přistoupení Evropského společenství k Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního
                    ozonu k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979
                                                                 (2003/507/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,                                                       (4)    Směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES)
                                                                                č. 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních
                                                                                stropech pro některé látky znečišťující ovzduší (3) stanoví
                                                                                závazné národní emisní stropy, které se musí splnit nejpoz-
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,                         ději do roku 2010 a které se rovnají stropům, jež pro jed-
a zejména na čl. 175 odst. 1 ve spojení s čl. 300 odst. 2 první                  notlivé členské státy nařizuje Göteborgský protokol, nebo
větou prvního pododstavce a s odstavcem 3 prvním pododstav-                      jsou ještě náročnější.
cem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise (1),
                                                                          (5)    Směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES)
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),                               č. 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí
                                                                                některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalo-
                                                                                vacích zařízení (4) stanoví nové mezní hodnoty pro emise
                                                                                pocházející z tohoto odvětví, které odpovídají mezním
vzhledem k těmto důvodům:                                                        hodnotám stanoveným Göteborgským protokolem.
(1)    Acidifikace, eutrofizace a přízemní ozon způsobují nepři-
       jatelné poškození životního prostředí a lidského zdraví
       v rámci Společenství.
                                                                          (6)    V důsledku toho by mělo Společenství přistoupit ke Göte-
                                                                                borgskému protokolu,
(2)    Dne 30. listopadu 1999 přijal výkonný orgán Úmluvy
       o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice
       států Protokol o omezování acidifikace, eutrofizace a pří-         ROZHODLA TAKTO:
       zemního ozonu (dále jen „Göteborgský protokol“). Göte-
       borgský protokol stanovil nejvyšší povolené úrovně emisí
       (emisní stropy) pro každou smluvní stranu představova-
       nou státem, pokud jde o čtyři prekurzory znečišťujících                                          Článek 1
       látek, které jsou příčinou acidifikace, eutrofizace a přízem-
       ního ozonu: oxid siřičitý, oxidy dusíku, těkavé organické
       sloučeniny a amoniak. Tyto stropy se musí splnit do roku           Přistoupení Společenství k Protokolu o omezování acidifikace,
       2010.                                                              eutrofizace a přízemního ozonu k Úmluvě o dálkovém
                                                                          znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979 se
                                                                          schvaluje jménem Společenství.
(3)    Provádění Göteborgského protokolu přispěje k dosažení
       cílů Společenství v oblasti ochrany životního prostředí
       a lidského zdraví.                                                 Znění protokolu je obsaženo v příloze tohoto rozhodnutí.
(1) Úř. věst. C 151 E, 25.6.2002, s. 74.
(2) Stanovisko ze dne 4. července 2002 (dosud nezveřejněno v Úředním      (3) Úř. věst. L 309, 27.11.2001, s. 22.
    věstníku).                                                            (4) Úř. věst. L 309, 27.11.2001, s. 1.
 ---pagebreak--- 11/sv. 47         CS                                 Úřední věstník Evropské unie                                                 173
                            Článek 2                                                             Článek 3
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby                   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
zmocněné k uložení listiny o přistoupení u generálního tajemníka
OSN v souladu s článkem 16 protokolu.
          V Lucemburku dne 13. června 2003.
                                                                                Za Radu
                                                                                předseda
                                                                                G. PAPANDREOU


title: 2014/707/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EULEX KOSOVO/2/2014 ze dne 9. října 2014 o jmenování vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)

text:
               11.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 295/59

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EULEX KOSOVO/2/2014
   ze dne 9. října 2014
   o jmenování vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu (1) na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)

      (2014/707/SZBP)

   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na společnou akci Rady 2008/124/SZBP ze dne 4. února 2008 o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (2), a zejména na čl. 12 odst. 2 uvedené společné akce,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 12 odst. 2 společné akce 2008/124/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor v souladu s článkem 38 Smlouvy zmocněn k přijímání příslušných rozhodnutí za účelem politické kontroly a strategického řízení Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO), včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Dne 17. června 2014 přijal Politický a bezpečnostní výbor rozhodnutí EULEX KOSOVO/1/2014 (3) o prodloužení mandátu vedoucího mise EULEX KOSOVO do 14. října 2014.

               (3)

               Dne 12. června 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/349/SZBP (4), kterým se mění společná akce 2008/124/SZBP a prodlužuje trvání mise EULEX KOSOVO do 14. června 2016.

               (4)

               Dne 25. září 2014 navrhla vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku jmenovat vedoucím mise EULEX KOSOVO na období od 15. října 2014 do 14. června 2015 pana velvyslance Gabriela MEUCCIHO,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan velvyslanec Gabriele MEUCCI je jmenován vedoucím Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) na období od 15. října 2014 do 14. června 2015.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 15. října 2014.

      V Bruselu dne 9. října 2014

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Označením „Kosovo“ nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999) a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova.

      (2)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 92.

      (3)  Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EULEX KOSOVO/1/2014 ze dne 17. června 2014 o prodloužení mandátu vedoucího Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (Úř. věst. L 180, 20.6.2014, s. 17).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2014/349/SZBP ze dne 12. června 2014, kterým se mění společná akce 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (Úř. věst. L 174, 13.6.2014, s. 42).


title: 2008/535/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2007 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2005

text:
               15.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/176

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 24. dubna 2007
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2005
   (2008/535/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2005 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2005, spolu s odpověďmi agentury (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 460/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se zřizuje Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací (4), a zejména na článek 17 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0102/2007),

               1.

               uděluje řediteli Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2005;

               2.

               uvádí své připomínky v dále uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            generální tajemník

         Harald RØMER

      (1)  Úř. věst. C 266, 31.10.2006, s. 16.

      (2)  Úř. věst. C 312, 19.12.2006, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 187/177

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 24. dubna 2007
   obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací na rozpočtový rok 2005
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní závěrku Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2005 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací za rozpočtový rok 2005, spolu s odpověďmi agentury (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. února 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 460/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se zřizuje Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací (4), a zejména na článek 17 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0102/2007),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlásil, že získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka za rozpočtový rok končící dnem 31. prosince 2005 je spolehlivá a že uskutečněné operace jsou ve svém souhrnu legální a správné,

         Obecné připomínky týkající se většiny agentur EU, kterým se jednotlivě uděluje absolutorium

               1.

               domnívá se, že stále rostoucí počet agentur Společenství a činnosti některých z nich nezapadají do celkového orientačního rámce, že poslání některých z nich nejsou vždy odrazem skutečných potřeb Unie ani očekávání jejích občanů, a konstatuje, že obecně nemají agentury vždy dobrou pověst, ani příznivý ohlas v tisku;

               2.

               vyzývá proto Komisi, aby definovala celkový orientační rámec, pokud jde o zakládání nových agentur Společenství, aby před zřízením jakékoli nové agentury předložila analýzu nákladů a přínosů a vždy dbala na to, aby nedošlo ke zdvojování činností mezi agenturami nebo překrývání s náplní činnosti jiných evropských organizací;

               3.

               vyzývá Účetní dvůr, aby k této studii nákladů a přínosů zaujal stanovisko před tím, než Parlament učiní rozhodnutí;

               4.

               vyzývá Komisi, aby každých pět let předložila studii o přínosu každé stávající agentury; vyzývá všechny příslušné orgány, aby v případě negativního hodnocení přínosu určité agentury učinily nezbytné kroky a buď nově vymezily mandát dané agentury, nebo ji zrušily;

               5.

               vzhledem k rostoucímu počtu regulačních agentur vyjadřuje politování nad skutečností, že jednání o projektu interinstitucionální dohody o rámci pro tyto agentury dosud neskončila, a vyzývá příslušná oddělení Komise, aby po konzultaci s Účetním dvorem učinila vše pro rychlé dosažení dohody;

               6.

               konstatuje, že vzhledem k odpovědnosti Komise za rozpočet je potřebná užší vazba agentur na Komisi; vyzývá Komisi a Radu k provedení všech kroků potřebných k tomu, aby do 31. prosince 2007 měla Komise menšinový hlas s právem veta v dozorčích radách regulačních agentur a aby se s tímto požadavkem od počátku počítalo při vzniku nových agentur;

               7.

               vyzývá Účetní dvůr, aby vytvořil ve své výroční zprávě ještě jednu kapitolu, která bude věnována všem agenturám, jimž se uděluje absolutorium v rámci účetní závěrky Komise, a bude tak možno získat jasnější představu o tom, jak agentury vynakládají finanční prostředky EU;

               8.

               připomíná zásadu, podle níž všechny agentury Společenství – ať už pobírají dotace, nebo ne – podléhají udělování absolutoria ze strany Parlamentu, a to i v případě, kdy na základě jejich zřizovacích nařízení uděluje absolutorium jiný orgán;

               9.

               vyzývá Účetní dvůr k tomu, aby ve všech agenturách provedl audit výkonnosti a předložil o něm zprávu příslušným výborům Parlamentu včetně Výboru pro rozpočtovou kontrolu;

               10.

               konstatuje, že počet agentur neustále roste a že v souladu s politickou odpovědností Komise za fungování agentur, která výrazně přesahuje pouhou logistickou podporu, je stále více zapotřebí, aby generální ředitelství Komise odpovědná za zřizování agentur a sledování jejich činnosti vypracovala obecný přístup k agenturám; domnívá se, že struktura podobná té, kterou vytvořily agentury pro koordinaci mezi příslušnými GŘ, by byla pragmatickým krokem k vytvoření obecného přístupu, který by Komise používala ve všech záležitostech týkajících se agentur;

               11.

               vyzývá Komisi, aby zlepšila administrativní a technickou podporu agenturám, a to s přihlédnutím ke stále větší složitosti správních předpisů Společenství a k technickým problémům;

               12.

               konstatuje, že ve všech agenturách Společenství chybí disciplinární orgán, a vyzývá Komisi, aby přijala opatření nezbytná k rychlému zavedení takového mechanismu;

               13.

               vítá výrazná zlepšení koordinace mezi agenturami, což jim umožňuje řešit opakující se problémy a účinněji spolupracovat s Komisí a Parlamentem;

               14.

               domnívá se, že vytvoření společné služby poskytování podpory mezi několika agenturami, jejímž cílem je dosáhnout kompatibility systémů finančního řízení se systémy Komise, je opatřením, které by se mělo dále rozvíjet a mělo by být rozšířeno;

               15.

               vyzývá agentury, aby zlepšily svou spolupráci a porovnávání činnosti se subjekty působícími v dané oblasti; vyzývá Komisi, aby přijala opatření, jež uzná za nezbytná, s cílem pomoci agenturám zlepšit jejich pověst a zvýšit viditelnost jejich činností;

               16.

               vyzývá Komisi, aby vypracovala návrh na jednotnou úpravu formátu výročních zpráv agentur a stanovila ukazatele výkonnosti, které by umožnily srovnávat účinnost jejich působení;

               17.

               vyzývá agentury, aby na začátku každého roku předložily ukazatele výkonnosti, na jejichž základě by bylo možno měřit jejich výsledky;

               18.

               vyzývá všechny agentury, aby ve větší míře využívaly cílů SMART, které by měly vést k realističtějšímu plánování a plnění cílů;

               19.

               souhlasí s Účetním dvorem, že Komise je odpovědná rovněž za (finanční) řízení agentur; naléhavě proto žádá Komisi, aby kontrolovala – a v nutných případech řídila a byla nápomocna – řízení jednotlivých agentur, zejména pokud jde o řádné uplatňování postupů při zadávání veřejných zakázek, průhlednost náborových postupů, řádné finanční řízení (v oblasti výdajů a sestavování rozpočtu), a především řádné uplatňování předpisů týkajících se rámce vnitřní kontroly;

               20.

               domnívá se, že v pracovních programech agentur by měl být měřitelným způsobem vyjádřen jejich příspěvek z hlediska provozních úkolů a že by měla být věnována náležitá pozornost normám vnitřní kontroly, které uplatňuje Komise;

         Specifické připomínky

               21.

               konstatuje, že pro plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2005 je charakteristická nízká míra závazků (70 %) a značná míra přenosu (celkově více než 40 %, u provozních výdajů téměř 80 %) a že tato situace je částečně důsledkem obtíží spojených s rozbíháním agentury a skutečnosti, že agentura začala fungovat až ve druhém pololetí roku 2005;

               22.

               konstatuje, že ačkoli to finanční nařízení agentury předpokládá, nebylo zavedeno řízení podle činností v souladu s postupem použitým u souhrnného rozpočtu, jehož cílem bylo zlepšit monitorování výkonnosti.

      (1)  Úř. věst. C 266, 31.10.2006, s. 16.

      (2)  Úř. věst. C 312, 19.12.2006, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: Rozhodnutí Komise ze dne 3. září 2011 , kterým se zřizuje skupina Komise pro veřejné zakázky složená z odborníků zúčastněných stran a kterým se nahrazuje rozhodnutí 87/305/EHS o zřízení Poradního výboru pro zpřístupnění zadávání veřejných zakázek Text s významem pro EHP

text:
               4.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 291/2

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 3. září 2011,
   kterým se zřizuje skupina Komise pro veřejné zakázky složená z odborníků zúčastněných stran a kterým se nahrazuje rozhodnutí 87/305/EHS o zřízení Poradního výboru pro zpřístupnění zadávání veřejných zakázek
   (Text s významem pro EHP)
   2011/C 291/02
   KOMISE EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve strategii Evropa 2020 se zdůrazňuje, že v oblasti zadávání veřejných zakázek musí být zajištěno co nejúčinnější využívání veřejných financí a trhy pro zadávání veřejných zakázek musí být pro celou EU otevřené, zejména v souvislosti se značnými rozpočtovými omezeními a hospodářskými potížemi řady členských států.

               (2)

               Strategie Evropa 2020 vyzdvihuje, že pravidla pro zadávání veřejných zakázek mají zlepšit podnikatelské prostředí, především pokud jde o inovativní malé a střední podniky, a podpořit tak posun směrem ke společnosti méně náročné na zdroje. Zadávání veřejných zakázek má také přispívat k dosažení společných cílů celé společnosti, včetně boje proti změně klimatu a podpory inovací, jež pro Evropu představují nové důležité výzvy.

               (3)

               V tomto ohledu přestal rámec vytvořený rozhodnutím Komise 87/305/EHS ze dne 26. května 1987 o zřízení Poradního výboru pro zpřístupnění zadávání veřejných zakázek (1) být vhodným nástrojem k poskytování odborných a praktických znalostí, jež jsou pro Komisi nezbytné k utváření politiky v oblasti zadávání veřejných zakázek, která by odpovídala proměňujícím se výzvám v Unii.

               (4)

               Proto je nezbytné zřídit odbornou skupinu pro oblast veřejných zakázek v novém právním rámci, který na jedné straně umožní přizpůsobit fungování skupiny novému rámci Komise pro odborné skupiny (2) a na druhé straně Komisi zajistí potřebné odborné znalosti, zkušenosti a dovednosti, jež jí pomohou vyrovnat se s novými výzvami na poli zadávání veřejných zakázek.

               (5)

               Skupina by proto měla Komisi pomáhat při vedení vysoce kvalitní diskuse a politiky v oblasti veřejných zakázek. Skupina bude v případě potřeby připravovat zprávy nebo vydávat stanoviska, jež Komisi pomohou při tvorbě a provádění politiky a právních předpisů Unie týkajících se zadávání veřejných zakázek.

               (6)

               Toto fórum navíc umožní, aby byla příslušná odvětví informována o podobě a uplatňování pravidel Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek.

               (7)

               Vzhledem k výše uvedenému by složení skupiny mělo být různorodé, tvořené členy vybranými za svou osobu a/nebo podle zájmů, jež reprezentují, a různými organizacemi. Členové skupiny by měli mít různé zázemí – budou to např. odborníci v oblasti práva, techničtí experti zabývající se veřejnými zakázkami, akademičtí pracovníci, průmyslové nebo obchodní organizace, sdružení zadavatelů nebo jiných subjektů.

               (8)

               Složení skupiny má být pokud možno vyvážené z hlediska pohlaví i zeměpisného původu.

               (9)

               Členové musí splňovat vysoké standardy z hlediska aktivní a kvalitní účasti na zasedáních a při jejich přípravě a případně i při navazující činnosti.

               (10)

               Osobní údaje se zpracovávají v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (3).

               (11)

               Rozhodnutí 87/305/EHS by proto mělo být zrušeno,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Skupina Komise pro veřejné zakázky složená z odborníků zúčastněných stran
   Zřizuje se skupina pro veřejné zakázky složená z odborníků zúčastněných stran (dále jen „skupina“).
   Tato skupina nahrazuje Poradní výbor pro zpřístupnění zadávání veřejných zakázek, zřízený rozhodnutím 87/305/EHS.
   Článek 2
   Úkoly skupiny
   Skupina má za úkol poskytovat Komisi vysoce kvalitní právní, ekonomické, technické a/nebo praktické dovednosti a odborné znalosti, a pomáhat jí tak při utváření politiky Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek.
   Její úkoly mohou zahrnovat:

               a)

               poskytování právních a ekonomických analýz a připomínek k podstatnému vývoji nebo strukturálním trendům v oblasti zadávání veřejných zakázek a jejich důsledkům pro politický rámec Unie;

               b)

               poskytování zpětné vazby útvarům Komise, co se týče problémů a vývoje v konkrétních odvětvích, které si vyžádají reakci v oblasti zadávání veřejných zakázek, a navrhovat vhodná řešení;

               c)

               poskytování znalostí s cílem zlepšit účinnost politiky Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek;

               d)

               poskytování znalostí v rámci přípravy právních předpisů Komise v oblasti zadávání veřejných zakázek;

               e)

               pomoc útvarům Komise při analýze příslušné judikatury Soudního dvora Evropské unie.

         Stanoviska skupiny nejsou pro Komisi a její útvary závazná.
   Článek 3
   Konzultace
   Komise či její útvary mohou skupinu konzultovat v jakékoli záležitosti týkající se politiky, právních předpisů a postupů Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek.
   Článek 4
   Členství – jmenování členů
   1.   Skupinu tvoří nejvýše 20 členů.
   2.   Členy skupiny jsou jednotlivci jmenovaní za svou osobu, jednotlivci reprezentující společný zájem a/nebo organizace v souladu s pravidlem 8 horizontálních pravidel pro odborné skupiny Komise.
   3.   Členové a jejich zástupci musí splňovat vysoké standardy z hlediska aktivní a kvalitní účasti na zasedáních a při jejich přípravě a případně i při navazující činnosti.
   4.   Útvary Komise zveřejní výzvu k podávání návrhů na jmenování s cílem vybrat členy skupiny.
   5.   Členy jmenuje generální ředitel GŘ pro vnitřní trh a služby. Členové skupiny jsou vybíráni z řad jednotlivců a organizací, kteří mají odbornou způsobilost v oblastech uvedených v článcích 2 a 3 a kteří odpověděli na výzvu k podávání návrhů na jmenování.
   Organizace jmenují své zástupce. Neodpovídá-li profil zástupce navrženého organizací podmínkám výzvy k podávání návrhů, může generální ředitel GŘ pro vnitřní trh a služby jeho kandidaturu zamítnout. V tom případě bude daná organizace vyzvána ke jmenování jiného zástupce.
   6.   Členové jsou jmenováni generálním ředitelem GŘ MARKT na tři roky. Jejich funkční období lze prodloužit o nejvýše tři roky. Generální ředitel GŘ MARKT rozhoduje o prodloužení funkčního období u jednoho či více členů na základě kvality, pravidelnosti a relevance jejich účasti, jak stanoví článek 3.
   Členové zůstávají ve funkci a aktivní, dokud nejsou nahrazeni.
   7.   Lze určit, že bude jmenován stejný počet náhradníků jako členů. Náhradníci jsou jmenováni za týchž podmínek jako členové; náhradníci automaticky zastupují členy, kteří jsou nepřítomni nebo nezpůsobilí k výkonu funkce.
   8.   Členové, kteří již nejsou schopni účinně přispívat k práci skupiny, kteří odstoupí nebo nedodrží podmínky uvedené v odstavci 5 tohoto článku nebo v článku 339 Smlouvy, mohou být na zbývající část svého funkčního období zastoupeni náhradníky.
   9.   Jednotlivci jmenovaní za svou osobu jednají nezávisle a ve veřejném zájmu. Jednotlivci jmenovaní s cílem reprezentovat společný zájem sdílený zúčastněnými stranami nesmějí reprezentovat jednotlivé zúčastněné strany.
   10.   Jména jednotlivců jmenovaných za svou osobu, jednotlivců reprezentujících společný zájem a názvy organizací se zveřejní v rejstříku odborných skupin a ostatních podobných subjektů Komise (dále jen „rejstřík“). V rejstříku se rovněž zveřejní, které zájmy jednotlivci reprezentují.
   Jednotlivci, kteří si nepřejí, aby jejich jména byla zveřejněna, mohou požádat o uplatnění výjimky z pravidla zveřejnění stanoveného v prvním pododstavci. Výjimka může být udělena pouze v případě, kdy by zveřejnění jména odborníka mohlo ohrozit jeho bezpečnost či integritu nebo nepřiměřeně poškodit jeho soukromí.
   11.   Osobní údaje se shromažďují, zpracovávají a zveřejňují v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 (4).
   Článek 5
   Činnost
   1.   Skupině předsedá zástupce útvarů Komise.
   2.   Skupina koná na žádost těchto útvarů.
   3.   Útvary Komise určí předem program zasedání. Útvary přitom mohou přihlédnout k návrhům členů skupiny.
   4.   Útvary Komise mohou rozhodnout, že se skupina bude scházet v plném složení nebo v jedné či více podskupin složených z členů, jejichž odborné znalosti a/nebo zájmy jsou obzvláště relevantní pro body programu daného zasedání.
   5.   Útvary Komise mohou k příležitostné práci ve skupině přizvat externí odborníky, kteří mají zvláštní odbornou způsobilost v určitém bodu programu jejího zasedání. Kromě toho mohou útvary Komise udělit status pozorovatele jednotlivcům a organizacím podle pravidla 8 odst. 3 horizontálních pravidel pro odborné skupiny a kandidátské země.
   6.   Členové skupiny a jejich zástupci, jakož i odborníci a pozorovatelé přizvaní na určité zasedání, musí dodržovat povinnost profesního tajemství stanovenou Smlouvami a jejich prováděcími pravidly, jakož i bezpečnostní předpisy Komise o ochraně utajovaných skutečností EU stanovené v příloze rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom (5). Pokud tuto povinnost nesplňují, může generální ředitel GŘ pro vnitřní trh a služby přijmout veškerá vhodná opatření.
   7.   Zasedání skupiny a jejích podskupin se konají v prostorách Komise. Komise zajišťuje sekretářské služby. Zasedání skupiny se mohou účastnit další úředníci Komise, kteří mají zájem na projednávaných otázkách.
   8.   Pokud skupina nepřijme zvláštní pravidla, je jednací řád skupiny shodný s vzorovým jednacím řádem pro odborné skupiny.
   9.   Komise zveřejňuje příslušné informace o činnosti skupiny jejich umístěním buď v rejstříku nebo na určené internetové stránce dostupné odkazem z rejstříku.
   Článek 6
   Výdaje na zasedání
   1.   Účastníkům podílejícím se na činnostech skupiny nepřísluší za poskytované služby odměna.
   2.   Cestovní výdaje a výdaje na pobyt vzniklé účastníkům v souvislosti s činností skupiny hradí Komise v souladu s předpisy platnými v rámci Komise.
   3.   Tyto výdaje se hradí v mezích disponibilních prostředků, které jsou přiděleny v rámci ročního postupu pro přidělování zdrojů.
   Článek 7
   Zrušení
   Rozhodnutí 87/305/EHS (6) se zrušuje.

      V Bruselu dne 3. září 2011.

            Za Komisi

         Michel BARNIER

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 152, 12.6.1987, s. 32. Rozhodnutí Komise 87/305/EHS ze dne 26. května 1987 o zřízení Poradního výboru pro zpřístupnění zadávání veřejných zakázek.

      (2)  SEK(2010) 1360 v konečném znění.

      (3)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (4)  Viz poznámka pod čarou 3.

      (5)  SEK(2007) 639, 25.6.2007.

      (6)  Viz poznámka pod čarou 1.