title: Rozhodnutí Komise ze dne 26. listopadu 2013 o oznámení třetím zemím, u kterých Komise považuje za možné, že budou určeny jako nespolupracující třetí země podle nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu

text:
               27.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/26

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 26. listopadu 2013
   o oznámení třetím zemím, u kterých Komise považuje za možné, že budou určeny jako nespolupracující třetí země podle nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
   2013/C 346/03
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na článek 32 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   ÚVOD

               (1)

               Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).

               (2)

               Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, vytvoření seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.

               (3)

               V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN by Komise měla třetí země uvědomit o tom, že mohou být určeny jako nespolupracující země. Uvedené oznámení je předběžné povahy. Oznámení třetím zemím o tom, že mohou být určeny jako nespolupracující třetí země, musí vycházet z kritérií stanovených v článku 31 nařízení o rybolovu NNN. Komise by zároveň měla ohledně těchto zemí přijmout všechna opatření stanovená v článku 32. Komise by měla ve svém oznámení uvést především hlavní skutečnosti a faktory, z nichž toto určení vychází, informovat tyto země o možnosti reagovat, předložit důkazy k vyvrácení takového určení, popřípadě akční plán zlepšování, a informovat o opatřeních přijatých k nápravě daného stavu. Komise by měla dotčeným třetím zemím poskytnout dostatečnou lhůtu pro odpověď na toto oznámení a přiměřený čas k nápravě situace.

               (4)

               Podle článku 31 nařízení o rybolovu NNN může Evropská komise určit třetí země, které v boji proti rybolovu NNN považuje za nespolupracující země. Třetí země může být určena jako nespolupracující třetí země, pokud neplní povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu vyplývají z mezinárodního práva, a nepřijme opatření pro předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.

               (5)

               Určení nespolupracujících třetích zemí bude založeno na přezkoumání všech informací uvedených v čl. 31 odst. 2 nařízení o rybolovu NNN.

               (6)

               V souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN může Rada vypracovat seznam nespolupracujících zemí. Na tyto země se kromě jiného vztahují opatření uvedená v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.

               (7)

               V souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN je třeba, aby státy vlajky třetích zemí Komisi oznámily, jak zajistily provádění, kontrolu a vymáhání právních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, jež musí jejich rybářská plavidla dodržovat.

               (8)

               V souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN Komise administrativně spolupracuje s třetími zeměmi v oblastech, které souvisejí s prováděním tohoto nařízení.

         2.   POSTUP VŮČI KOREJSKÉ REPUBLICE

               (9)

               Dne 1. ledna 2010 přijala Komise v souladu s článkem 20 nařízení o rybolovu NNN oznámení Korejské republiky (dále jen „Korea“) jako státu vlajky.

               (10)

               Ve dnech 11. až 15. července 2011 uskutečnila Komise za podpory Evropské agentury pro kontrolu rybolovu misi do Koreje v rámci administrativní spolupráce stanovené v čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN.

               (11)

               Mise se snažila ověřit informace, jakým způsobem Korea zajistila provádění, kontrolu a vymáhání právních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, jež musí její rybářská plavidla dodržovat, opatření přijatých Koreou za účelem provádění jejích závazků v boji proti rybolovu NNN a plnění požadavků a bodů týkajících se uplatňování systému osvědčení o úlovku zavedeného Unií.

               (12)

               Závěrečná zpráva o misi byla Koreji zaslána dne 5. října 2011.

               (13)

               Vyjádření Koreje k závěrečné zprávě o misi bylo obdrženo dne 28. března 2012.

               (14)

               V dopise ze dne 11. října 2011 předala Komise korejským orgánům informace týkající se zjištěných činností souvisejících s rybolovem NNN prováděných korejskými plavidly.

               (15)

               Ve dnech 17. a 18. dubna 2012 se uskutečnila následná mise Komise do Koreje navazující na opatření přijatá v rámci první mise.

               (16)

               Korea předala dodatečné písemné připomínky dne 16. května 2012, 25. června 2012, 21. prosince 2012, 19. června 2013 a 21. června 2013. Odpovědi poskytla rovněž během schůzek, které se uskutečnily v Bruselu ve dnech 26. ledna 2012, 8. června 2012, 6. září 2012, 9. října 2012, 8. března 2013, 13. března 2013, 22. dubna 2013, 31. května 2013 a 25. července 2013. Obě strany si dne 27. června 2013 a 17. července 2013 vyměnily písemné připomínky na politické úrovni.

               (17)

               Korea je smluvní stranou Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR), Komise na ochranu tuňáka modroploutvého (CCSBT), Meziamerické komise pro tropické tuňáky (IATTC), Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT), Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (SPRFMO), Komise pro rybolov v západním a středním Tichém oceánu (WCPFC), Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) a Organizace pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku (SEAFO). Jižní Korea ratifikovala Úmluvu OSN o mořském právu (UNCLOS) a Dohodu OSN o rybích populacích (UNFSA). Korea přijala Dohodu Organizace pro výživu a zemědělství (FAO) k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybolovných zdrojů rybářskými plavidly na volném moři (dále jen „dohoda FAO o dodržování opatření“).

               (18)

               Komise vyhodnotila veškeré důležité údaje za účelem posouzení toho, jak Korea jako stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu (2) plní své závazky zakotvené v mezinárodních dohodách a stanovené regionálními organizacemi pro řízení rybolovu uvedenými v 17. bodě odůvodnění.

               (19)

               Komise použila informace odvozené z dostupných údajů zveřejněných CCMALR, IOTC a ICCAT, a to buď ve formě zpráv o plnění závazků, nebo v podobě seznamů plavidel provádějících rybolov NNN, a rovněž veřejně dostupné informace uvedené ve zprávě, kterou v lednu 2013 vypracovalo Ministerstvo obchodu Spojených států pro Kongres podle oddílu 403 písm. a) zákona „Magnuson-Stevens Fisheries Conservation and Management Reauthorisation Act“ o zachování a řízení rybolovu z roku 2006 (dále jen „zpráva Národního úřadu pro mořský rybolov“ nebo „zpráva NMFS“).

         3.   MOŽNOST URČENÍ KOREJSKÉ REPUBLIKY JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ

               (20)

               Na základě čl. 31 odst. 3 nařízení o rybolovu NNN zkoumala Komise povinnosti Koreje jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežního státu a státu trhu. Pro účely tohoto přezkumu Komise zohlednila parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN.

         3.1   Opakovaný výskyt plavidel provádějících rybolov NNN a obchodních toků souvisejících s rybolovem NNN (čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN)

               (21)

               Na základě informací získaných při misích na místě a z písemného potvrzení dotčených třetích pobřežních států Komise zjistila, že v roce 2011 a 2012 se 19 plavidel plujících pod korejskou vlajkou dopustilo závažných porušení pravidel v souvislosti s rybolovem NNN.

               (22)

               Na základě získaných důkazů se má za to, že se tato plavidla plující pod korejskou vlajkou dopustila níže uvedených závažných porušení pravidel pro zachování a řízení zdrojů platných v dotčených rybolovných oblastech, jelikož lovila bez platného povolení k rybolovu vydaného státem vlajky nebo příslušným pobřežním státem; lovila v uzavřených oblastech nebo v období hájení; používala falšované správní doklady pobřežního státu k dovozu produktů rybolovu ulovených za nezákonných podmínek ve výsostných vodách pobřežního státu do EU; používala falšované nebo neplatné doklady za účelem potvrzení osvědčení o úlovku ze strany korejských orgánů a dovozu produktů do EU; falšovala nebo skrývala své označení, totožnost nebo registraci; bránila úředníkům pobřežních států v plnění jejich povinností v souvislosti s kontrolou dodržování platných opatření pro zachování a řízení zdrojů; neuhradila sankce uložené příslušnými orgány pobřežního státu; jednostranně a nezákonně přejmenovala plavidla a změnila jejich volací značky. Když se tato plavidla rozhodla opustit výlučnou ekonomickou zónu pobřežního státu, nesplnila své povinnosti týkající se zaznamenání a nahlášení úlovku nebo údajů s ním souvisejících a neinformovala předem orgány pobřežního státu. Tato plavidla se mimoto podílela na překládkách, aniž by splnila podmínky stanovené v povoleních k překládce, která vydaly příslušné pobřežní státy, aniž by předem informovala pobřežní státy a aniž by příslušné státy požádala o povolení k překládce a takovéto povolení získala. Všechny tyto skutečnosti byly korejským orgánům sděleny v dopise ze dne 11. října 2011.

               (23)

               Komise se mimoto domnívá, že při konstatování obzvláštní závažnosti skutečností je třeba vzít v úvahu vzorec chování těchto plavidel plujících pod korejskou vlajkou. Význam, rozsah a opakování nezákonných činností, jichž se tato plavidla dopustila, jak je popsáno v 22. bodě odůvodnění, jsou další známkou závažnosti porušování pravidel.

               (24)

               Nedodržování právních požadavků pobřežních států v souvislosti s vymáháním období hájení, moratoria nebo uzavřené oblasti vyhrazené pro drobný rybolov obzvláště poškozuje udržitelnost rybolovných zdrojů v dotčených rozvojových pobřežních státech a ohrožuje živobytí místního obyvatelstva.

               (25)

               Při provozování rybolovu způsobem uvedeným v 22. bodě odůvodnění navíc tato plavidla bránila orgánům pobřežních států příslušným pro rybolov v možnosti sledovat a dohlížet na jejich činnost na moři. Komise se domnívá, že provádění překládek na moři v rozporu s podmínkami stanovenými ICCAT nebo bez svolení dotčeného pobřežního státu v rozporu s jeho právními předpisy je obzvláště závažné a mohlo by vážně narušit dosažení cílů porušených pravidel, ohrozit udržitelnost rybolovných zdrojů v dotčeném pobřežním státě a připravit příslušné orgány o jedinou možnost, jak sledovat tyto činnosti, které představují riziko z hlediska sledovatelnosti a kontroly produktů rybolovu. V některých případech zvýšila závažnost porušení pravidel trvalá nespolupráce ze strany korejského plavidla. Většina těchto případů porušování pravidel je mimoto v právních předpisech příslušných pobřežních států vymezena jako závažná.

               (26)

               Na základě získaných informací dospěla Komise k závěru, že Korea nepřijala dostatečná opatření k předcházení opakovaným činnostem souvisejícím s rybolovem NNN prováděným rybářskými plavidly v jejích vodách, odhalování těchto činností a ukládání příslušných sankcí. Dostupné informace potvrzují, že se rybářská plavidla plující pod korejskou vlajkou provozovaná ve vodách třetích zemí opakovaně dopouštěla porušování pravidel. Komise zjistila, že v několika případech příslušné korejské orgány navzdory dostupným informacím: – nezahájily řízení; – neuložily dotčeným plavidlům sankce; – nevymáhaly účinně sankce v případě, že je uložily; – v některých případech dokonce výši doprovodných sankcí snížily. Kvůli nedostatečné spolupráci ze strany státu vlajky (Koreje) nemohly dotčené pobřežní státy přijmout účinná donucovací opatření. Komise rovněž zjistila, že v případech, kdy korejské orgány uložily sankce, nebyla výše pokut uložených těmto plavidlům plujícím pod korejskou vlajkou zjevně adekvátní a sankce nebyly přiměřené, účinné a odrazující, jak vyžadují mezinárodní pravidla a doporučení, zejména článek 19 dohody UNFSA a bod 21 Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (dále jen „IPOA NNN“).

               (27)

               Z informací, které poskytla jedna korejská společnost, a údajů získaných během mise, kterou Komise uskutečnila v březnu 2011, Komise zjistila, že k nezákonným překládkám na moři v rozporu s panamskými právními předpisy a právními předpisy pobřežních států docházelo podél západoafrického pobřeží od Angoly po Guineu-Bissau po dobu čtyř let.

               (28)

               Komise má k dispozici důkazy o nezákonných překládkách, které provedla plavidla v korejském vlastnictví. Podle článku 62 úmluvy UNCLOS se musí státní příslušníci jiných států provádějící rybolov ve výlučné ekonomické zóně pobřežního státu řídit opatřeními pro zachování zdrojů a splňovat další podmínky stanovené v právních předpisech pobřežních států. Komise se tudíž domnívá, že provádění překládek na moři v rozporu se stanovenými podmínkami nebo bez svolení dotčeného pobřežního státu v rozporu s jeho právními předpisy představuje porušení pravidel v souvislosti s rybolovem NNN, které je obzvláště závažné a které by mohlo vážně narušit udržitelnost rybolovných zdrojů v dotčeném pobřežním státě.

               (29)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotčenou zemí lze v souladu s čl. 31 odst. 3 a odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN prokázat, že Korea neplní povinnosti, které má podle mezinárodního práva jako stát vlajky v souvislosti s plavidly provádějícími rybolov NNN a s rybolovem NNN prováděným nebo podporovaným rybářskými plavidly plujícími pod její vlajkou nebo jejími státními příslušníky, a že nepřijala dostatečná opatření, aby zabránila zdokumentovanému a opakujícímu se rybolovu NNN prováděnému plavidly plujícími dříve pod její vlajkou.

         3.2   Nedostatečná spolupráce a nepřijetí donucovacích opatření (čl. 31 odst. 5 nařízení o rybolovu NNN)

               (30)

               Co se týče skutečnosti, zda Korea účinně spolupracuje s Komisí a pobřežními státy na vyšetřování rybolovu NNN a s ním spojených činností, konstatuje se, že důkazy získané Komisí poukazují na to, že Korea jako stát vlajky neplnila své závazky podle mezinárodního práva.

               (31)

               Pokud jde o 19 plavidel plujících pod korejskou vlajkou, která byla zmíněna v 21. bodě odůvodnění, uvádí se, že vzhledem ke skutečnosti, že korejské orgány nespolupracovaly s Komisí podle článku 26 nařízení o rybolovu NNN, zahájila Komise vůči dotčeným provozovatelům plavidel postup podle článku 27 uvedeného nařízení.

               (32)

               Z této situace vyplývá, že Korea nespolupracuje a nekoordinuje své činnosti v oblasti předcházení, potírání a odstraňování rybolovu NNN rovněž s EU a ostatními státy, jak je stanoveno v bodě 28 plánu IPOA NNN. Korea taktéž nezohlednila doporučení uvedená v bodě 24 plánu IPOA NNN, v němž se státům vlajky doporučuje zajistit komplexní a účinné sledování, kontrolu a dohled nad rybolovem přes místo vykládky až k místu konečného určení, a to včetně zavedení systému sledování plavidel (VMS) v souladu s příslušnými vnitrostátními, regionálními a mezinárodními normami. To zahrnuje rovněž požadavek, aby plavidla v její jurisdikci měla na palubě VMS. Stejně tak Korea nezohlednila doporučení uvedená v bodě 45 plánu IPOA NNN, v němž se státům vlajky doporučuje zajistit, aby každé plavidlo, které je oprávněno plout pod jejich vlajkou a které provádí rybolov ve vodách mimo jejich svrchovanost nebo jurisdikci, mělo platné povolení k rybolovu vystavené dotyčným státem vlajky. Korea nedodržuje rovněž bod 47 odst. 7 plánu IPOA NNN, jelikož nevyžaduje historii plavidla, pokud jde o možné porušování pravidel, k němuž došlo před udělením povolení k rybolovu.

               (33)

               Je třeba rovněž uvést, že korejský národní akční plán proti rybolovu NNN z roku 2005 nebyl v rozporu s doporučeními uvedenými v bodech 26 a 27 plánu IPOA NNN aktualizován. Korejský plán z května 2013 ke zlepšení mechanismu pro předcházení a potírání činností souvisejících s rybolovem NNN prováděných plavidly plujícími pod korejskou vlajkou představuje pouhý návrh, který nelze považovat za podrobný a jednoznačný národní akční plán proti rybolovu NNN. Korea nezlepšila úroveň provádění národního akčního plánu, aby zajistila, že její úsilí o předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN bude interně koordinováno. Co se týká sledování, kontroly a dohledu nad zámořským rybářským loďstvem, nebyla splněna řada cílů. Komise během svých misí zjistila, že úroveň výměny informací s pobřežními státy není uspokojivá. Korea dosud nedodržuje požadavky týkající se plnění povinností, které jí jsou podle mezinárodního práva uloženy jako státu vlajky a státu přístavu.

               (34)

               V průběhu mise, která se v Koreji uskutečnila v červenci 2011, Komise zjistila, že neexistuje žádné středisko pro sledování rybolovu, které by kontrolovalo korejské zámořské rybářské loďstvo, a pracovníci útvaru pro rybolov v zámořských oblastech nemohou potvrdit, zda se dané plavidlo nachází v určité zeměpisné oblasti či mimo tuto oblast a zda je plavidlo, které provádí rybolov v dané oblasti (výlučné ekonomické zóně nebo oblasti regionální organizace pro řízení rybolovu), skutečně oprávněno vykonávat zde činnost. Co se týká potvrzování osvědčení o úlovku v případě zámořských rybářských plavidel, bylo zjištěno, že příslušný korejský orgán, Národní úřad pro kontrolu kvality produktů rybolovu, nemá žádné prostředky pro porovnání informací uvedených v osvědčeních o úlovku s jinými spolehlivými zdroji informací, jako jsou povolení k rybolovu, jejichž je dotyčný hospodářský subjekt držitelem, poloha VMS rybářských plavidel, hlášení o úlovcích nebo kopie lodních deníků. Podle informací, které poskytla korejská vláda, bylo zřízeno nové Ministerstvo moře a rybolovu a sledováním jejích plavidel bude pověřeno středisko pro sledování rybolovu. Stávající právní předpisy však dosud nejsou v souladu s čl. 18 odst. 3 písm. e) a písm. g) bodem iii) a čl. 18 odst. 4 dohody UNFSA. V tomto ohledu je třeba napravit zjištěné nedostatky v oblasti lidských zdrojů, dostupnosti údajů o poloze rybářských plavidel v reálném čase nebo historických údajů, používaných metod a vzdělávání pověřených úředníků.

               (35)

               Co se týká správních předpisů o překládce ryb na moři, Korea uvedla, že tyto předpisy platí pouze v případech spadajících do působnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu nebo tehdy, pokud pobřežní státy tuto činnost regulují. Bylo objasněno, že v posledním uvedeném případě nedostává korejská vláda žádné zprávy o těchto překládkách na moři. V této souvislosti je třeba uvést, že překládky na moři, které uskutečnila korejská rybářská plavidla v západoafrických vodách, představují porušení pravidel, jak je uvedeno v 21. až 28. bodě odůvodnění, a v roce 2011 byly předmětem žádostí o ověření podaných různými členskými státy (3).

               (36)

               Existence postupu podle článku 27 nařízení o rybolovu NNN představuje další příklad toho, že Korea neplní své povinnosti vůči plavidlům provozovaným na volném moři, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA. Podle čl. 19 odst. 1 dohody UNFSA musí stát vlajky zajistit, aby plavidla plující pod jeho vlajkou dodržovala pravidla regionálních organizací pro řízení rybolovu týkající se zachování a řízení zdrojů.

               (37)

               Komise zkoumala, zda Korea přijala účinná donucovací opatření vůči provozovatelům plavidel odpovědným za rybolov NNN a zda byly uplatněny dostatečně přísné sankce, které by pachatele připravily o výhody vyplývající z rybolovu NNN.

               (38)

               Opakovaný výskyt případů rybolovu NNN popsaných v 21. až 28. bodě odůvodnění ukazuje, že Korea nepřijala v návaznosti na příslušné požadavky Komise v reakci na tento rybolov NNN žádná donucovací opatření.

               (39)

               Nezajištění účinného sledování a sankcionování účasti korejských plavidel na těchto nezákonných činnostech ze strany Koreje oslabuje její schopnost plnit závazky vyplývající z článku 117 úmluvy UNCLOS, který stanoví povinnosti států přijmout pro své státní příslušníky opatření pro zachování živých zdrojů na volném moři. V této souvislosti je třeba rovněž uvést, že význam účinných opatření vůči skutečným vlastníkům plavidel potvrzuje příslušná dokumentace FAO a OECD, která zdůrazňuje význam informací o skutečných vlastnících v boji proti nezákonným činnostem (4) a potřebu záznamů o rybářských plavidlech a skutečném vlastnictví (5). Tato správní praxe, která by mohla provozovatele provádějící rybolov NNN lákat k registraci plavidel provádějících rybolov NNN, není v souladu s článkem 94 úmluvy UNCLOS.

               (40)

               Skutečnost, že Korea jako stát vlajky neplní své závazky v oblasti dodržování a vymáhání pravidel, jak je stanoveno v článku 19 dohody UNFSA, potvrzují i informace získané v průběhu misí, které se uskutečnily v roce 2011 a 2012, a informace shromážděné Komisí v souladu s článkem 25 nařízení o rybolovu NNN. Komise zjistila, že rybářská plavidla plující pod korejskou vlajkou opakovaně prováděla činnosti související s rybolovem NNN. Tato situace si vyžádala zahájení postupů podle článků 26 a 27 nařízení o NNN. V současné době probíhají postupy podle článku 27 s cílem zjistit, zda jsou za činnosti související s rybolovem NNN uloženy dostatečné sankce tak, aby bylo zajištěno dodržování pravidel, aby odrazovaly od porušování pravidel a aby byli pachatelé připraveni o výhody vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Korejské orgány byly o těchto postupech informovány dopisy ze dne 11. října 2011, 22. prosince 2011 a 2. března 2012.

               (41)

               Body 34 a 35 plánu IPOA NNN rovněž stanoví, že by státy měly zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod jejich vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN, ani tento rybolov nepodporovala, a aby před registrací plavidla mohly splnit svou povinnost zajistit, aby se plavidlo na rybolovu NNN nepodílelo. Opatření uvedená v 59. bodě odůvodnění s ohledem na činnosti korejských státních příslušníků související s lovem tropických tuňáků v Guinejském zálivu, které zahrnovaly zakázané překládky prováděné plavidly plujícími pod ghanskou vlajkou, oslabují schopnost Koreje plnit závazky vyplývající z čl. 94 odst. 2 písm. b) dohody UNCLOS, podle něhož stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci podle svého vnitrostátního práva každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.

               (42)

               Dostupná fakta potvrzují, že Korea nesplnila své závazky podle mezinárodního práva, co se týče účinných donucovacích opatření. V této souvislosti se připomíná, že podle korejského zákona o rozvoji námořního průmyslu z roku 2007 ve znění novely z března 2013 musí být rybářská plavidla plující pod korejskou vlajkou vybavena VMS pouze při rybolovu v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, které jej vyžadují, nebo při vykonávání činnosti ve vnitrostátních vodách podle dohod o rybolovu, které Korea podepsala s třetími zeměmi (6). Neexistuje proto právní požadavek, aby byla plavidla vybavena VMS, pokud provádějí rybolov na volném moři mimo oblast působnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu nebo ve vodách pobřežních států, s nimiž nebyla uzavřena dohoda o rybolovu. Podle informací, které korejské orgány poskytly dne 25. července 2013, není v současnosti VMS vybaveno 97 z celkem 344 korejských zámořských rybářských plavidel. Zákon o rozvoji námořního průmyslu z července 2013 nepředpokládá jednoznačně povinnou instalaci VMS ve všech korejských zámořských rybářských plavidlech bez ohledu na místo, kde provozují svou činnost. Povinné sledování pomocí VMS je nyní mezinárodně uznávanou praxí, a proto je přirozeně součástí povinností států vlajky podle čl. 18 odst. 3 písm. e) dohody UNFSA. Skutečnosti popsané v tomto bodě odůvodnění a v 21. až 28. bodě odůvodnění naznačují, že Korea nesplnila podmínky článku 94 úmluvy UNCLOS, který stanoví, že stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci podle svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku. Korea jako stát vlajky neplní rovněž svou povinnost dodržovat a vymáhat předpisy v souladu s článkem 19 dohody UNFSA, jelikož neprokázala, že jedná a působí v souladu s podrobnými pravidly stanovenými v uvedeném článku.

               (43)

               Co se týká donucovacích opatření zavedených Koreou, v průběhu misí, které Komise v Koreji uskutečnila, bylo rovněž zjištěno, že je třeba revidovat platné sankce za porušení pravidel, které jsou stanoveny v korejském ministerském předpisu ze dne 29. prosince 2009 o pravidlech EU souvisejících s rybolovem NNN, tzv. „zákonu o kontrole rybolovných zdrojů“. Trestní sankce stanovené v právním systému Koreje uvádějí obecnou maximální pokutu za porušení pravidel ve výši 1 000 USD. Výše těchto sankcí je zjevně neadekvátní a jednoznačně nepřiměřená závažnosti možných případů porušení pravidel, možnému dopadu takového porušení na zdroje a možnému prospěchu, který může z těchto nezákonných činností vyplývat pro osoby, které se jich dopustí. Zákon o rozvoji námořního průmyslu, který byl přijat nedávno (v červenci 2013), nestanoví jednoznačný seznam odrazujících sankcí (trestních a správních) a doprovodných sankcí. Stávající revidovaný systém předpokládá řadu výjimek v souvislosti s pozastavením platnosti povolení, nedefinuje jednoznačně závažná porušení pravidel, obsahuje nejasné definice a nejednoznačné způsoby výpočtu výše sankcí. V průběhu mise, kterou uskutečnila v březnu 2011, a na základě komunikace s Koreou Komise zjistila, že navzdory dostupnosti dostatečných informací pro oznámení porušování pravidel, jichž se dopustila korejská rybářská plavidla provozovaná na volném moři a ve vodách třetích zemí, nepodnikly příslušné korejské orgány okamžité kroky k zahájení řízení a případně k náležitému uložení sankcí dotčeným plavidlům. Podle článku 62 úmluvy UNCLOS se musí státní příslušníci jiných států provádějící rybolov ve výlučné ekonomické zóně třetí země řídit opatřeními pro zachování zdrojů a splňovat další podmínky stanovené v právních předpisech pobřežních států. V tomto ohledu nejsou správní postupy zaznamenané v Koreji v souladu s jejími mezinárodními závazky coby státu vlajky vyplývajícími z úmluvy UNCLOS.

               (44)

               Je třeba uvést, že Korea byla zmíněna rovněž ve zprávě Národního úřadu pro mořský rybolov (7). Korea byla určena kvůli neuložení dostatečných sankcí, které by odradily její plavidla od podílení se na rybolovných činnostech porušujících opatření pro zachování a řízení zdrojů, jež vyžaduje mezinárodní dohoda o řízení rybolovu. Národní úřad pro mořský rybolov se konkrétně obává, že Korea nekontroluje účinně svých devět rybářských plavidel, která v současnosti mají povolení k rybolovu v oblasti úmluvy CCAMLR. Obdobné obavy byly vysloveny během 18. zvláštního zasedání ICCAT v listopadu 2012 s ohledem na činnosti korejských státních příslušníků, kteří se podílejí na možných nezákonných překládkách, jak je blíže popsáno v 59. bodě odůvodnění. Korejská vláda dále uvedla, že byla přijata změna příslušného zákona za účelem posílení sankcí za činnosti související s rybolovem NNN. Navzdory zákonu o rozvoji námořního průmyslu z července 2013 není nový systém sankcí dosud dostatečný, aby odrazoval od činností souvisejících s rybolovem NNN, jak je vysvětleno v 43. bodě odůvodnění.

               (45)

               Vzhledem k situaci uvedené v 43. a 44. bodě odůvodnění se vyvozuje závěr, že výše sankcí za porušení pravidel v souvislosti s rybolovem NNN stanovená v korejských právních předpisech není v souladu s čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, který stanoví, že sankce za porušení pravidel musí být dostatečně přísné, aby účinně zajišťovaly dodržování předpisů a odrazovaly od jejich porušování bez ohledu na místo porušení a měly by pachatele připravovat o výhody plynoucí z těchto nezákonných činností. Pokud jde o účinná donucovací opatření, Korea nejedná v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 21 plánu IPOA NNN, v němž se státům doporučuje zajistit, aby sankce pro plavidla provádějící rybolov NNN byly dostatečně přísné, a účinně tak předcházely, potíraly a odstraňovaly rybolov NNN a připravovaly pachatele o výhody plynoucí z tohoto rybolovu.

               (46)

               Skutečnost, že Korea neplní své povinnosti v oblasti dodržování a vymáhání předpisů, jak je vysvětleno v tomto oddíle, porušuje rovněž čl. III odst. 8 dohody FAO o dodržování opatření, v němž se uvádí, že každá strana přijme donucovací opatření vůči rybářským plavidlům oprávněným plout pod její vlajkou, která jednají v rozporu s ustanoveními dohody FAO o dodržování opatření, a případně porušování těchto ustanovení prohlásí za trestný čin podle vnitrostátních právních předpisů. Sankce za tato porušení musí být dostatečně přísné, aby účinně zajistily plnění požadavků dohody FAO o dodržování opatření a připravily pachatele o výhody plynoucí z jejich nezákonné činnosti.

               (47)

               S ohledem na historii, povahu, okolnosti, rozsah a závažnost projevů posuzovaného rybolovu NNN vzala Komise v úvahu opakující se činnosti související s rybolovem NNN prováděné plavidly plujícími pod korejskou vlajkou do roku 2013, jak je uvedeno v 21. až 24. bodě odůvodnění.

               (48)

               Pokud jde o stávající možnosti korejských orgánů, je třeba uvést, že podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného Organizací spojených národů (8) je Korea považována za zemi na velmi vysokém stupni lidského rozvoje (12. místo ze 186 zemí). S ohledem na její postavení se nepovažuje za nutné analyzovat stávající možnosti příslušných korejských orgánů. Je tomu tak proto, že stupeň rozvoje Koreje, jak je uvedeno v tomto bodě odůvodnění, nelze považovat za faktor, který by oslaboval schopnost příslušných orgánů spolupracovat s ostatními zeměmi a provádět donucovací kroky.

               (49)

               V souladu s analýzou uvedenou v 48. bodě odůvodnění je třeba rovněž uvést, že na základě informací získaných během mise v červenci 2011 se nelze domnívat, že korejským orgánům chybějí finanční zdroje; těmto orgánům naopak chybí spíše nezbytné právní a správní prostředí a pravomoci pro plnění jejich povinností.

               (50)

               Vzhledem k situaci popsané v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotyčnou zemí bylo možno v souladu s čl. 31 odst. 3 a 5 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že Korea nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti spolupráce a vymáhání předpisů.

         3.3   Nedodržování mezinárodních pravidel (čl. 31 odst. 6 nařízení o rybolovu NNN)

               (51)

               Korea ratifikovala úmluvu UNCLOS a dohodu UNFSA. Přijala dohodu FAO o dodržování opatření. Korea je rovněž smluvní stranou CCAMLR, CCSBT, IATTC, ICCAT, IOTC, SPRFMO, WCPFC, NAFO a SEAFO.

               (52)

               Komise provedla analýzu všech důležitých informací týkajících se statusu Koreje jakožto smluvního člena CCAMLR, IOTC a ICCAT.

               (53)

               Na zasedání CCAMLR v roce 2011 (9) byly v souvislosti s plavidlem Insung č. 7 vzhledem k závažnosti nezákonné činnosti vysloveny obavy ohledně výše korejských sankcí uložených provozovateli, plavidlu a veliteli. Stálý výbor CCAMLR pro provádění a plnění závazků navrhl zařadit plavidlo Insung č. 7 na seznam plavidel smluvní strany provádějících rybolov NNN, Korea však zařazení na tento seznam během 30. zasedání CCAMLR zablokovala.

               (54)

               Ve zprávě IOTC o plnění závazků v případě Koreji, kterou vydal výbor pro plnění závazků na svém zasedání v roce 2011 (10), byla Korea určena jako země nedodržující požadavky týkající se povinných statistických údajů stanovené v usnesení 05/05, 09/06 a 10/06 (neposkytnutí údajů o vedlejších úlovcích mořských želv a ptáků, poskytnutí pouze částečných údajů o žralocích). Výbor rovněž zjistil řadu případů porušení pravidel při plnění povinností Koreje týkajících se podávání zpráv: usnesení 10/04 o regionálním programu pozorovatelů, jelikož Korea nepředložila zprávy pozorovatelů, a usnesení 01/06 a 03/03 o programu IOTC týkajícím se statistické dokumentace o tuňáku velkookém, jelikož Korea neoznámila IOTC své porovnání údajů o vývozu a dovozu. Obavy výboru v souvislosti s úrovní dodržování pravidel ze strany Koreje sdělil zemi předseda IOTC v dopise ze dne 22. března 2011.

               (55)

               Podle informací získaných ze zprávy IOTC o plnění závazků předložené dne 10. března 2012 (11) Korea v roce 2011 nesplnila nebo splnila jen částečně několik usnesení přijatých IOTC. Zejména nebylo veškeré lovné zařízení označeno v souladu s usnesením 01/02 týkajícím se norem pro řízení. Co se týká VMS, Korea neplní usnesení 10/01, jelikož ve zprávě o provádění nebyly poskytnuty informace o souhrnných záznamech VMS. Korea splnila pouze částečně svou povinnost předložit údaje o žralocích, jak vyžaduje usnesení 05/05. Předseda výboru pro plnění závazků mimoto označil významné případy porušování právního rámce stanoveného IOTC. V této souvislosti nepředložila Korea zprávy pozorovatelů, jak vyžaduje usnesení IOTC 11/04, a nepředložila zprávu o výsledcích ověření údajů o vývozu tuňáka velkookého.

               (56)

               Podle oběžníku IOTC 2013–2014 (12) bylo v roce 2012 jedno korejské plavidlo nahlášeno jako plavidlo podílející se na možném porušování pravidel, které bylo zaznamenáno v rámci regionálního programu pozorovatelů IOTC pro sledování překládek na moři.

               (57)

               Připomíná se, že ICCAT zaslala Koreji v roce 2010 dopis týkající se jejího určení (13). V tomto dopise byla Korea určena jako stát, který neplní účinně a v plném rozsahu svou povinnost předávat statistické údaje, jak je uvedeno v doporučení ICCAT 05-09. V témže dopise ICCAT zdůraznila, že Korea neposkytla všechny potřebné údaje a informace, například: údaje související s úkolem I (údaje poskytnuté po uplynutí lhůty) a úkolem II (údaje o úlovku a intenzitě rybolovu předané po uplynutí lhůty a neposkytnutí údajů o velikosti úlovků); tabulky o plnění závazků předložené po uplynutí lhůty; nepředložení zpráv o překládkách; informace o normě pro řízení velkokapacitních plavidel pro lov tuňáků na dlouhou lovnou šňůru poskytnuté po uplynutí lhůty; zpráva o provádění doporučení 08-05 podaná po uplynutí lhůty; zpráva o provádění ročního plánu rybolovu obdržená po uplynutí lhůty a plán řízení kapacit předložený po uplynutí lhůty. Výbor rovněž zaznamenal tato překročení kvót ze strany Koreje: překročení kvóty pro jihoatlantského tuňáka křídlatého v rozporu s doporučením 07-03; překročení kvóty pro jihoatlantského mečouna druhý rok po sobě v rozporu s doporučením 06-03 a překročení kvóty pro severoatlantského mečouna třetí rok po sobě v rozporu s doporučením 08-02. Pokud jde o doporučení 08-01, nemá Korea jako menší producent stanovené omezení odlovů tuňáka velkookého. Výbor však rovněž zdůraznil, že se neplánovalo, že menší producenti zvýší úlovky nad 2 100 metrických tun. Výbor vyslovil obavy ohledně vzrůstající tendence korejských úlovků tuňáka velkookého. Výbor byl rovněž znepokojen skutečností, že Korea nepřijala účinná opatření k omezení odlovů marlína bělavého v rámci limitů stanovených v doporučení 06-09.

               (58)

               Koreji byl zaslán dopis týkající se jejího určení s ohledem na řadu nedostatků v dodržování opatření pro řízení zdrojů a požadavků na podávání zpráv v roce 2010 (14). V tomto dopise byla Korea informována o tom, že se ICCAT rozhodla zachovat určení Koreje podle svého doporučení 06-13 týkajícího se obchodních opatření. Korea byla určena rovněž kvůli neplnění povinností stanovených v doporučeních ICCAT týkajících se povinností souvisejících s předkládáním statistických údajů (05-09); dalšího posílení plánu obnovy populací marlína modrého a marlína bělavého (06-09) a omezení odlovů tuňáka křídlatého pro roky 2008, 2009, 2010 a 2011 (07-03). Výbor pro plnění závazků rozhodl, že Korea neposkytla ve stanovených lhůtách veškeré potřebné údaje a zprávy. Byly zjištěny problémy související s nepředložením zpráv, pozdním předložením, neúplnými zprávami a nedostatečnou kvalitou údajů. Výbor vyslovil rovněž obavu, že Korea nepřijala účinná opatření ke kontrole odlovu tuňáka křídlatého v rámci limitů stanovených v doporučení 07-03 a odlovu plachetníkovitých, jak je stanoveno v doporučení 06-09, což dokládá překročení kvót pro tuňáka křídlatého a marlína bělavého v roce 2008 a 2009. V důsledku těchto zjištěných nedostatků ICCAT Koreu v témže dopise týkajícím se jejího určení požádala, aby okamžitě reagovala na roční oběžník sekretariátu týkající se platnosti požadavků ICCAT na podávání zpráv a za tímto účelem přezkoumala své postupy pro sběr údajů a podávání zpráv; předložila sekretariátu předběžné plány řízení pro tuňáka křídlatého a plachetníkovité, včetně opatření, která mají být přijata k zachování vykládek v rámci stanovených cílových úrovní, a informace o kapacitě rybářských plavidel, u nichž došlo k překročení kvót.

               (59)

               ICCAT zaslala Koreji dopis, v němž vyjádřila znepokojení v souvislosti s řadou nedostatků v plnění závazků v roce 2011 (15). Výbor pro plnění závazků se rozhodl vyjádřit své obavy nad tím, že Korea nesplnila zcela své závazky v souladu s doporučením ICCAT týkajícím se dodržování opatření ICCAT pro zachování a řízení zdrojů ze strany státních příslušníků smluvních stran, spolupracujících nesmluvních stran, subjektů nebo rybářských subjektů (doporučení 06-14). Výbor vyslovil obavy rovněž s ohledem na činnosti korejských státních příslušníků v souvislosti s lovem tropických tuňáků v Guinejském zálivu, které mohou zahrnovat zakázané překládky prováděné plavidly plujícími pod ghanskou vlajkou. Výbor Koreu vyzval, aby zapojení korejských státních příslušníků do nezákonných činností souvisejících s tímto rybolovem řešila. Korea byla rovněž požádána, aby ICCAT informovala o opatřeních, která přijala na podporu dodržování předpisů ze strany svých státních příslušníků, kteří se podílejí na lovu tropických tuňáků v Guinejském zálivu.

               (60)

               ICCAT zaslala Koreji dopis, v němž vyjádřila znepokojení ohledně činností korejských státních příslušníků v roce 2012, které souvisí s lovem tropických tuňáků v Guinejském zálivu a které mohou zahrnovat zakázané překládky na moři (16). V tomto dopise ICCAT Koreu vyzvala, aby přijala veškerá nezbytná opatření s cílem zajistit, aby se korejská plavidla a státní příslušníci nepodíleli na nezákonných činnostech souvisejících s tímto rybolovem.

               (61)

               Vzhledem k tomu, že Korea nekontroluje dostatečně plavidla na volném moři podle pravidel regionálních organizací pro řízení rybolovu a nezajistila dodržování doporučení CCAMLR, ICCAT a IOTC ze strany plavidel plujících pod její vlajkou, porušuje ustanovení čl. 18 odst. 3 písm. a) dohody UNFSA, které požaduje, aby státy, jejichž plavidla loví na volném moři, přijaly kontrolní opatření, a zajistily tak dodržování pravidel regionálních organizací pro řízení rybolovu.

               (62)

               Jak je popsáno v 57. bodě odůvodnění, Korea neplní své závazky vyplývající z čl. 18 odst. 3 písm. b) bodu ii) dohody UNFSA, jelikož svým plavidlům umožňuje provádět rybolov v rozporu s podmínkami, které stanovila ICCAT. Neplněním norem pro řízení týkajících se označování lovného zařízení nedodržuje Korea čl. 18 odst. 3 písm. d) dohody UNFSA. Korea neplní rovněž požadavky obsažené v čl. 18 odst. 3 písm. e) a g) dohody UNFSA týkající se evidence a včasného podávání zpráv, neboť nepředložila IOTC a ICCAT informace o výročních zprávách, statistických zprávách a zprávách pozorovatelů, údaje o obchodu a vedlejších úlovcích. Korea nedodržuje podmínky stanovené v čl. 18 odst. 3 písm. g) dohody UNFSA, jelikož neplní povinnost týkající se předkládání souhrnných záznamů VMS IOTC a sledování překládek na moři.

               (63)

               Je třeba rovněž uvést, že v rozporu s doporučeními uvedenými v bodech 25, 26 a 27 plánu IPOA NNN Korea účinným způsobem neaktualizovala národní akční plán proti rybolovu NNN.

               (64)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotyčnou zemí lze v souladu s čl. 31 odst. 3 a 6 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že Korea neplní povinnosti, které má podle mezinárodního práva, co se týká mezinárodních pravidel, předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů.

         3.4   Zvláštní omezení rozvojových zemí

               (65)

               Je třeba připomenout, že podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného Organizací spojených národů (17) je Korea považována za zemi na velmi vysokém stupni lidského rozvoje (12. místo ze 186 zemí). Na druhou stranu je Korea uvedena v příloze V nařízení (ES) č. 1905/2006 jako země spadající do kategorie nerozvojových zemí a území.

               (66)

               S ohledem na toto postavení nemůže být Korea považována za zemi, která má zvláštní omezení přímo vyplývající ze stupně jejího rozvoje.

               (67)

               Je třeba uvést, že Komise přijala v souladu s článkem 20 nařízení o rybolovu NNN oznámení Koreje jako státu vlajky dne 1. ledna 2010. Korea následně na základě čl. 20 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN potvrdila, že má zavedena vnitrostátní opatření pro provádění, kontrolu a vymáhání právních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, jež musí její rybářská plavidla dodržovat.

               (68)

               Komise Koreu informovala o různých nedostatcích, které zjistila v průběhu uskutečněných misí a uspořádaných schůzek. Komise se snažila dosáhnout spolupráce s korejskými orgány a pokroku v nápravných opatřeních týkajících se zjištěných nedostatků. Korea nepodnikla dostatečné nápravné kroky a nezaznamenala pozitivní vývoj při nápravě zjištěných nedostatků. Komise analyzovala nedávnou revizi zákona o rozvoji námořního průmyslu, jejímž cílem je stanovit sankce, zřídit středisko pro sledování rybolovu, rozšířit instalaci zařízení VMS na všechna zámořská rybářská plavidla a zavést nové vzdělávací programy pro námořníky. Tento nový vnitrostátní právní předpis však dosud není v souladu s požadavky článků 62, 94, 117 a 118 úmluvy UNCLOS, články 18, 19 a 20 dohody UNFSA a doporučeními různých regionálních organizací pro řízení rybolovu (jejichž je Korea smluvní stranou) z důvodů, které byly objasněny v oddíle 3 rozhodnutí. Ve vztahu k ostatním vyzdviženým skutečnostem Komise na základě řady schůzek s korejskými orgány, jež se uskutečnily v období od dubna do července 2013, potvrdila, že Korea nezavedla konkrétní a jasný plán k provedení těchto kroků a dosud není s to uplatňovat své vnitrostátní právní předpisy a kontrolovat svá plavidla v oblastech mimo svou svrchovanost nebo jurisdikci.

               (69)

               Situace popsaná výše v tomto oddíle potvrzuje, že Korea je vysoce rozvinutou zemí s dostatečnými prostředky k tomu, aby mohla čelit zjištěným nedostatkům a napravit je, korejské orgány však dosud nezavedly a neprovedly opatření k boji proti rybolovu NNN.

               (70)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotyčnou zemí lze v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že rozvojový status a celková výkonnost Koreje v oblasti rybolovu nejsou narušeny stupněm jejího rozvoje.

         4.   POSTUP VŮČI GHANSKÉ REPUBLICE

               (71)

               Dne 1. ledna 2010 přijala Komise v souladu s článkem 20 nařízení o rybolovu NNN oznámení Ghanské republiky (dále jen „Ghana“) jako státu vlajky.

               (72)

               Ve dnech 28. až 31. května 2013 uskutečnila Komise s podporou Evropské agentury pro kontrolu rybolovu misi v Ghaně v rámci administrativní spolupráce uvedené v čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN.

               (73)

               Cílem mise bylo ověřit informace týkající se ghanských opatření pro provádění, kontrolu a vymáhání právních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, jež musí dodržovat její rybářská plavidla, opatření přijatých Ghanou za účelem provádění jejích závazků v boji proti rybolovu NNN a plnění závazků a jednotlivých bodů týkajících se uplatňování systému osvědčení o úlovku zavedeného Unií.

               (74)

               Závěrečná zpráva o misi byla Ghaně zaslána dne 14. června 2013.

               (75)

               Ve dnech 16. až 18. července 2013 se uskutečnila následná mise Komise do Ghany, jejímž cílem bylo sledovat opatření přijatá v rámci první mise. Dne 17. července 2013 zaslala Komise Ghaně písemné připomínky ohledně situace, která byla v zemi zjištěna. Dne 23. července se uskutečnila technická schůzka mezi ghanskými orgány a Komisí v podobě videokonference. Komise poskytla Ghaně příslušný zápis ze schůze dne 1. srpna 2013.

               (76)

               Následné podání Ghany bylo obdrženo dne 23. září 2013.

               (77)

               Ghana je smluvní stranou ICCAT, Mezinárodní velrybářské komise (IWC), Výboru pro africký vnitrozemský rybolov a akvakulturu (CIFAA), Výboru pro rybolov ve středozápadním Guinejském zálivu (FCWC) a Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF), což jsou subregionální poradní orgány pro rybolov.

               (78)

               Ghana ratifikovala úmluvu UNCLOS. Podepsala dohodu FAO z roku 2009 o opatřeních přístavních států k předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „dohoda FAO o opatřeních přístavních států“).

               (79)

               S cílem vyhodnotit, jak Ghana plní své mezinárodní závazky jako stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu (18) zakotvené v mezinárodních dohodách uvedených v 76. bodě odůvodnění a stanovené příslušnými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu uvedenými v 76. a 79. bodě odůvodnění, si Komise vyžádala a analyzovala veškeré informace, které považovala pro účely tohoto hodnocení za nezbytné.

               (80)

               Komise použila informace získané z dostupných údajů zveřejněných ICCAT, Komisí pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC), Organizací pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku (SEAFO) a Organizací pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO), a to buď ve formě zpráv o plnění závazků, nebo ve formě seznamů plavidel provádějících rybolov NNN, a rovněž veřejně dostupné informace získané ze zprávy Národního úřadu pro mořský rybolov v rámci Ministerstva obchodu Spojených států (19). Komise použila rovněž výsledky misí, které se v Ghaně uskutečnily v roce 2013.

         5.   MOŽNOST URČENÍ GHANY JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ

               (81)

               Na základě čl. 31 odst. 3 nařízení o rybolovu NNN zkoumala Komise povinnosti Ghany jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežního státu a státu trhu. Pro účely tohoto přezkumu Komise zohlednila parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN.

         5.1   Opakovaný výskyt plavidel provádějících rybolov NNN a obchodních toků souvisejících s rybolovem NNN (čl. 31 odst. 4 písm. a) a b) nařízení o rybolovu NNN)

               (82)

               Na základě informací získaných ze seznamů plavidel provádějících rybolov NNN sestavených regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a informací shromážděných během misí na místě, které se v Ghaně uskutečnily v květnu a červenci 2013, Komise zjistila, že plavidlo „Yucatan Basin“ provádějící rybolov NNN a uvedené na seznamu regionálních organizací pro řízení rybolovu NAFO, SEAFO a NEAFC bylo přejmenováno na „Trinity“ a v současnosti je zaregistrováno pod ghanskou vlajkou (20).

               (83)

               V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle čl. 94 odst. 1 a 2 úmluvy UNCLOS, které se týkají povinností státu vlajky, má každý stát vlajky účinně vykonávat svou jurisdikci a kontrolu nad každým plavidlem plujícím pod jeho vlajkou a jeho velitelem, důstojníky i posádkou. Tento článek státu vlajky ukládá rovněž povinnost vést rejstřík plavidel plujících pod jeho vlajkou. Komise se s ohledem na tento konkrétní případ a zavedené postupy domnívá, že Ghana není schopna zabránit registraci plavidel provádějících rybolov NNN pod její vlajkou, což ukazuje, že Ghana neplní své povinnosti, které jí jako státu vlajky ukládá mezinárodní právo.

               (84)

               V rámci provádění nařízení EU o rybolovu NNN ze strany členských států EU získala Komise důkazy o opakovaném porušování pravidel plavidly plujícími pod ghanskou vlajkou v rozporu s opatřeními ICCAT pro zachování a řízení zdrojů, což vedlo k tomu, že EU dne 23. dubna 2013 podala ohledně Ghany sekretariátu ICCAT oficiální oznámení. EU poskytla sekretariátu ICCAT veškeré podpůrné informace dokládající tyto skutečnosti. Porušování pravidel souviselo s opakovanými překládkami na moři prováděnými plavidly lovícími tuňáky košelkovými nevody a plujícími pod ghanskou vlajkou v oblasti ICCAT v rozporu se zákazem překládek na moři podle pravidel ICCAT (doporučení ICCAT 12-06). V oficiálním oznámení sekretariátu ICCAT bylo navíc vyzdviženo domnělé nedodržování doporučení ICCAT 03-14 týkajícího se minimálních norem pro zavedení VMS v oblasti úmluvy ICCAT ze strany Ghany. Po obdržení těchto informací sekretariát ICCAT ghanské orgány dne 30. dubna 2013 informoval o možném nedodržování pravidel ICCAT a vyzval Ghanu, aby do dne 18. října 2013 poskytla výsledky svého šetření těchto záležitostí.

               (85)

               Řada plavidel lovících košelkovými nevody, která plují pod ghanskou vlajkou, prováděla v období od roku 2009 do roku 2012 v oblasti úmluvy ICCAT opakovaně nezákonné překládky na moři na dvě nákladní plavidla plující rovněž pod ghanskou vlajkou. Podle doporučení 06-11 (21) nesmějí plavidla lovící košelkovými nevody provádět v oblasti úmluvy ICCAT překládku tuňáků na moři. Komise zjistila, že docházelo k opakovaným překládkám na moři v rozporu s tímto doporučením ICCAT, a zaznamenala, že tyto nezákonné činnosti byly ghanskými orgány potvrzeny na ghanských osvědčeních o úlovku připojených k produktům rybolovu vyváženým do EU.

               (86)

               Komise současně shromáždila důkazy prokazující, že do dne 1. října 2012 Ghana v rozporu s body 3, 4 a 5 doporučení ICCAT 03-14 neuložila plavidlům lovícím tuňáky a provozovaným v oblasti úmluvy ICCAT povinnost hlásit zeměpisnou polohu.

               (87)

               V rámci provádění nařízení o rybolovu NNN členskými státy EU shromáždila Komise důkazy o opakovaném porušování pravidel v souvislosti s rybolovem NNN, jehož se dopustila plavidla plující pod ghanskou vlajkou, která jsou provozována bez povolení k rybolovu ve vodách v jurisdikci sousedních států (např. výlučné ekonomické zóny Toga, Beninu, Pobřeží slonoviny a Nigérie). Komise konstatovala, že toto porušování pravidel odhalily členské státy v rámci ověřování informací uvedených na osvědčeních o úlovku, která byla potvrzena ghanskými orgány.

               (88)

               Komise rovněž zjistila, že Ghana jako pobřežní stát nepřijala náležitá opatření s ohledem na opakující se činnosti související s rybolovem NNN, které provádějí rybářská plavidla provozovaná v jejích vodách nebo využívající její přístavy. Tyto činnosti související s rybolovem NNN jsou náležitě zdokumentované v posledních třech výročních zprávách o sledování, kontrole a dohledu, které ghanské orgány Komisi předložily v průběhu mise v květnu 2013.

               (89)

               Podle čl. 31 odst. 4 písm. b) přezkoumala Komise rovněž opatření, která Ghana přijala s ohledem na přístup produktů rybolovu pocházejících z rybolovu NNN na její trh.

               (90)

               V této souvislosti Komise zjistila, že Ghana nepřijala náležitá opatření s ohledem na opakovaný přístup produktů rybolovu pocházejících z rybolovu NNN na její trh a do průmyslových odvětví. V rámci provádění nařízení o rybolovu NNN členskými státy shromáždila Komise důkazy, že produkty rybolovu (především různé druhy tuňáků), které byly ghanskými a zahraničními plavidly nezákonně uloveny nebo přeloženy v oblasti úmluvy ICCAT nebo ve výlučných ekonomických zónách sousedních států, byly vyloženy v ghanském přístavu Tema, byly ghanskými provozovateli rybářských plavidel prodány ghanským společnostem a byly zpracovány ghanskými výrobními závody, aniž by příslušné ghanské orgány odhalily vstup těchto produktů do ghanského dodavatelského řetězce nebo tomuto vstupu zabránily.

               (91)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí se Komise domnívá, že je prokázán opakovaný rybolov NNN prováděný ghanskými plavidly a plavidly provozovanými v ghanských vodách.

               (92)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotyčnou zemí bylo možno na základě čl. 31 odst. 3 a 4 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že Ghana neplní své povinnosti, které pro ni jako stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v souvislosti s plavidly provádějícími rybolov NNN a s rybolovem NNN prováděným nebo podporovaným rybářskými plavidly plujícími pod její vlajkou nebo jejími státními příslušníky, nepřijala dostatečná opatření, aby zabránila zdokumentovanému a opakujícímu se rybolovu NNN prováděnému plavidly plujícími dříve pod její vlajkou, a neplní povinnosti, které má podle mezinárodního práva jako stát trhu, pokud jde o zamezení přístupu produktů rybolovu pocházejících z rybolovu NNN na její trh.

         5.2   Nedostatečná spolupráce a nepřijetí donucovacích opatření (čl. 31 odst. 5 nařízení o rybolovu NNN)

               (93)

               Co se týče skutečnosti, zda Ghana účinně spolupracuje s Komisí a členskými státy EU na vyšetřování rybolovu NNN a s ním spojených činností, z důkazů, které Komise shromáždila, vyplývá, že Ghana neplnila své závazky jako stát vlajky, tak jak je stanoví mezinárodní právo.

               (94)

               Komise zejména analyzovala, jak Ghana spolupracovala v rámci postupů stanovených v nařízení o rybolovu NNN, zda Ghana přijala účinná donucovací opatření vůči provozovatelům odpovědným za zjištěné činnosti související s rybolovem NNN, jak je uvedeno v 83. až 85. bodě odůvodnění, a zda byly uloženy dostatečně přísné sankce, které by pachatele připravily o výhody vyplývající z rybolovu NNN.

               (95)

               S ohledem na povinnosti týkající se spolupráce a vymáhání právních předpisů se připomíná existence řady plavidel plujících pod ghanskou vlajkou a lovících tuňáky, která jsou provozována v rozporu s opatřeními ICCAT pro zachování a řízení zdrojů nebo v rozporu s vnitrostátními právními předpisy sousedních zemí (zejména Toga, Beninu, Pobřeží slonoviny a Nigérie). S ohledem na tyto konkrétní případy shromáždila Komise důkazy prokazující, že Ghana opakovaně nereagovala či nereagovala přiměřeně na žádosti o pomoc předložené členskými státy EU podle nařízení o rybolovu NNN. Komise se domnívá, že nepovolené rybolovné činnosti těchto ghanských plavidel provádějících rybolov ve výlučné ekonomické zóně sousedních pobřežních států představují porušení čl. 62 odst. 4 úmluvy UNCLOS, jelikož tyto činnosti byly vykonávány, aniž by byly dodrženy podmínky stanovené v právních předpisech těchto pobřežních států. V průběhu mise v květnu 2013 Komise mimoto zjistila, že Ghana neoznámila zjištěné porušování pravidel sousedním pobřežním státům přímo dotčeným těmito nepovolenými rybolovnými činnostmi zaměřujícími se na vysoce stěhovavé druhy v jejich vodách, což představuje porušení povinností týkajících se spolupráce podle článku 64 úmluvy UNCLOS.

               (96)

               Vzhledem k této situaci Komise konstatovala, že Ghana nekontrolovala účinně tyto rybolovné činnosti a neodhalila opakované porušování mezinárodních a vnitrostátních pravidel, kterého se dopustila její plavidla. Komise zjistila, že Ghana nemá informace o tom, kde a ve kterých zahraničních vodách její rybářská plavidla skutečně vykonávají svou činnost. Tyto skutečnosti dále prokazují, že Ghana není jako stát vlajky schopna sledovat a kontrolovat rybolovné činnosti svých plavidel a převzít jurisdikci nad každou lodí plující pod její vlajkou, jak je stanoveno v článku 94 úmluvy UNCLOS.

               (97)

               Předpokládá se rovněž, že v případě plavidel, u nichž bylo nahlášeno, že se podílela na činnostech narušujících účinnost opatření pro zachování a řízení zdrojů přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, použijí smluvní státy ICCAT postupy regionálních organizací pro řízení rybolovu, které tato plavidla odradí do doby, než stát vlajky podnikne příslušné kroky.

               (98)

               Pokud jde o registraci rybářských plavidel, Ghana neplní doporučení uvedená v bodech 34 a 44 plánu IPOA NNN, podle nichž by státy vlajky měly zajistit, aby se plavidla oprávněná plout pod jejich vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN, ani tento rybolov nepodporovala, a která státy vlajky vyzývají, aby přijala opatření s cílem zajistit, aby plavidla nemohla provádět rybolov v oblastech ve vnitrostátní jurisdikci, pokud k tomu nemají povolení v souladu s vnitrostátními právními předpisy.

               (99)

               Zejména pak v průběhu mise, která se uskutečnila v květnu 2013, shromáždila Komise důkazy, že Ghana nezavedla do dubna 2013 postup pro ověřování a kontrolu informací, které poskytují ghanské hospodářské subjekty ohledně rybolovné činnosti, na níž se vztahují osvědčení o úlovku potvrzená Ghanou. Na základě těchto skutečností a potvrzujících informací, které poskytly příslušné orgány členských států, Komise zjistila, že Ghana není s to vykonávat účinnou kontrolu rybolovných činností svých rybářských plavidel a že se potýká se značnými problémy při zajišťování spolehlivého osvědčování produktů rybolovu, které uloví její rybářská plavidla. V průběhu mise na místě, která se uskutečnila v květnu 2013, Komise zaznamenala, že od dubna 2013 byla přijata určitá nápravná opatření s cílem zvýšit spolehlivost systému osvědčení o úlovku. Komise se však domnívá, že vzhledem k neexistenci skutečné kontroly a sledování rybolovných činností ghanských plavidel nové postupy zavedené v dubnu 2013 dosud dostatečně neřeší zjištěné problémy týkající se vymáhání právních předpisů.

               (100)

               V této souvislosti umožnilo ověřování a inspekce provedené členskými státy u produktů rybolovu, na něž se vztahují ghanská osvědčení o úlovku, odhalit opakované činnosti související s rybolovem NNN, které provádějí ghanská plavidla lovící tuňáky, a vyzdvihnout skutečnost, že Ghana potvrzuje osvědčení o úlovku bez skutečného ověření a kontroly informací poskytovaných hospodářskými subjekty. Několik členských států EU proto v řadě případů odmítlo na hranici Unie dovážené produkty rybolovu ulovené ghanskými plavidly za nezákonných podmínek.

               (101)

               Komise mimoto získala důkazy potvrzující, že Ghana není schopna spolupracovat s Unií a poskytovat zpětnou vazbu o domnělých činnostech souvisejících s rybolovem NNN, které provádějí její plavidla provozovaná v oblasti úmluvy ICCAT. V této souvislosti Komise zjistila, že Ghana v rozporu s doporučením ICCAT 03-14 není s to poskytnout členským státům EU informace o zeměpisné poloze svých rybářských plavidel provozovaných v oblasti úmluvy ICCAT v období do 1. října 2012 (22). Komise zaznamenala, že během výše uvedeného období Ghana neinstalovala zařízení VMS na palubě plavidel lovících tuňáka, která jsou provozována v oblasti úmluvy ICCAT, a že v rozporu s body 3, 4 a 5 doporučení ICCAT 03-14 neuložila svým rybářským plavidlům žádné povinnosti týkající se podávání zpráv. Tato situace ukazuje, že Ghana nebyla schopna provést náležité vyšetření, poskytnout zpětnou vazbu nebo přijmout opatření v návaznosti na domnělý rybolov NNN a s ním spojené činnosti, které zjistily členské státy EU.

               (102)

               Výše uvedené skutečnosti, které byly popsány v 92. až 100. bodě odůvodnění, ukazují, že Ghana jako stát vlajky neplní podmínky čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS, v němž je stanoveno, že stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci podle svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.

               (103)

               Pokud jde o spolupráci s ostatními státy, Ghana nejedná v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 28 plánu IPOA NNN, který státům doporučuje, aby koordinovaly své činnosti a přímo spolupracovaly při předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, zejména rozvojem mechanismů spolupráce, které umožňují mimo jiné rychle reagovat na rybolov NNN.

               (104)

               Co se týká sledování, kontroly a dohledu, Ghana nejedná v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 24 plánu IPOA NNN, podle něhož mají státy vlajky zajistit komplexní a účinné sledování, kontrolu a dohled nad rybolovnými činnostmi. Komise zjistila, že popsaná situace znemožnila Ghaně účinně spolupracovat s členskými státy EU. Ghana nebyla rovněž s to reagovat na jejich žádosti, ani provést vyšetřování, poskytnout zpětnou vazbu nebo přijmout opatření v návaznosti na zjištěný domnělý rybolov NNN.

               (105)

               Komise zjistila, že kromě této nedostatečné schopnosti provést vyšetřování, poskytnout zpětnou vazbu nebo přijmout opatření v návaznosti na domnělý rybolov NNN Ghana rovněž nepřijala účinná donucovací opatření a neuložila plavidlům a hospodářským subjektům podílejícím se na porušování pravidel sankce, jak bylo popsáno v 83. až 85. bodě odůvodnění. V této souvislosti Komise v průběhu mise na místě v květnu 2013 zaznamenala, že Ghana zřídila mezirezortní výbor pro vyšetřování a přijímání donucovacích opatření ve vztahu k výše uvedeným údajným případům porušování pravidel, dosud však nebyl zaznamenán žádný konkrétní pokrok.

               (106)

               Na základě předpisů v oblasti rybolovu a výročních zpráv o sledování, kontrole a dohledu, které Ghana předložila za poslední tři roky, Komise zjistila, že Ghana zavedla právní rámec, který předpokládá odrazující systém sankcí, až donedávna však nebyly téměř žádné konkrétní sankce uplatněny a postupy vymáhání právních předpisů a stíhání nepřinášejí žádné výsledky.

               (107)

               V průběhu mise v květnu 2013 Komise rovněž zjistila, že ghanské Ministerstvo pro rozvoj rybolovu a akvakultury nemá právní službu pověřenou žalováním jednotlivců nebo společností odpovědných za činnosti související s rybolovem NNN. V této souvislosti Komise zjistila, že právní postupy zavedené podle článků 115 a 116 ghanského zákona o rybolovu z roku 2002 udělují soudům pravomoc zabývat se porušeními právních předpisů v oblasti rybolovu vyjma případů, kdy lze se souhlasem veřejného žalobce uložit pachatelům správní sankce. Komise rovněž zaznamenala, že ghanské právní postupy pro vymáhání právních předpisů a ukládání sankcí vyvolávají značné problémy při provádění (např. příliš zdlouhavé postupy; nedostatečné výsledky z hlediska zjištěných případů porušení pravidel a uložených sankcí). V této souvislosti se Komise domnívá, že stávající zavedené právní postupy pro vymáhání předpisů a stíhání neumožňují příslušným ghanským orgánům přijmout účinná donucovací opatření, a zejména neumožňují účinně uložit dostatečně přísné sankce, aby připravily pachatele o výhody vyplývající z rybolovu NNN.

               (108)

               Výše uvedené skutečnosti popsané ve 103. až 106. bodě odůvodnění dokládají, že Ghana není jako stát vlajky schopna uplatňovat nad plavidly plujícími pod její vlajkou svou jurisdikci v plném rozsahu, a naznačují, že Ghana neplnila podmínky čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS, v němž je stanoveno, že stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci podle svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.

               (109)

               Na základě informací, které Komise získala během svých misí, lze vyvodit závěr, že Ghana nemá k dispozici aktualizovaný rejstřík. Ghanské orgány uvedly, že v rejstříku země je evidováno 327 rybářských plavidel plujících pod ghanskou vlajkou. Tento počet však není v souladu s údaji získanými Komisí během mise, podle nichž činí počet ghanských plavidel s platným povolením k rybolovu 117. Vzhledem k zjevnému rozporu mezi počtem rybářských plavidel plujících pod ghanskou vlajkou a počtem plavidel s ghanským povolením k rybolovu ghanský námořní úřad během mise, která se uskutečnila v květnu 2013, uznal potřebu ověřit a aktualizovat ghanský rejstřík rybářských plavidel. Vzhledem k této situaci se Komise domnívala, že Ghana neplní své povinnosti, které jí jako státu vlajky ukládá mezinárodní právo, zejména pokud jde o čl. 94 odst. 2 úmluvy UNCLOS, který se týká povinnosti každého státu vlajky vést spolehlivý rejstřík lodí plujících pod jeho vlajkou.

               (110)

               Pokud jde o registraci rybářských plavidel, Ghana nejedná v souladu s doporučeními uvedenými v bodech 36 a 38 plánu IPOA NNN, podle nichž mají státy vlajky zamezit registraci plavidel, která v minulosti nedodržovala pravidla, pod jejich vlajkou, a jež státy vlajky vyzývají, aby odrazovaly plavidla od výměny vlajky za účelem nedodržování opatření pro zachování a řízení zdrojů nebo předpisů přijatých na vnitrostátní, regionální nebo celosvětové úrovni.

               (111)

               Co se týká účinných donucovacích opatření, Ghana nejedná v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 21 plánu IPOA NNN, v němž se státům doporučuje, aby sankce ukládané plavidlům provádějícím rybolov NNN byly dostatečně přísné, aby účinně předcházely, potíraly a odstraňovaly rybolov NNN a připravovaly pachatele o výhody plynoucí z tohoto rybolovu. Navíc Ghana neprovedla národní akční plán proti rybolovu NNN, a nesplnila tudíž doporučení uvedená v bodech 25, 26 a 27 plánu IPOA NNN.

               (112)

               V průběhu mise v květnu 2013 Komise zjistila, že ghanské právní předpisy nepředpokládají povinnost rybářských plavidel třetích zemí, která jsou provozována v Ghaně na základě ghanského povolení k rybolovu, hlásit příslušným ghanským orgánům prostřednictvím VMS svou polohu. Ghana rovněž nevyžaduje, aby zahraniční plavidla provozovaná v její výlučné ekonomické zóně získala ghanské povolení k rybolovu. Komise se domnívala, že za této situace nemůže Ghana jako pobřežní stát zajistit účinnou kontrolu a sledování činnosti rybářských plavidel třetích zemí, která jsou provozována v jejích vodách, jelikož VMS se všeobecně považuje za spolehlivý nástroj ke sledování rybolovných činností. Tuto analýzu potvrzují opakované činnosti související s rybolovem NNN, které byly nahlášeny ve zprávách o sledování, kontrole a dohledu, jež Ghana předložila za poslední tři roky. Tyto oficiální zprávy vyzdvihují zejména skutečnost, že ghanská plavidla pro průmyslový a poloprůmyslový rybolov jsou často ghanskými orgány zadržena nebo potrestána za nezákonné rybolovné činnosti v oblasti vyhrazené pro drobný rybolov (oblast o hloubce do 30 m). V této souvislosti se Komise domnívá, že neexistence kontroly a sledování těchto plavidel provozovaných v ghanských vodách ze strany Ghany vytváří příznivé podmínky pro činnosti související s rybolovem NNN v ghanské výlučné ekonomické zóně.

               (113)

               V průběhu mise v květnu 2013 Komise rovněž zjistila, že příslušný ghanský orgán, který je pověřen sledováním, kontrolou a dohledem nad rybolovnými činnostmi v ghanské výlučné ekonomické zóně, nemá prostředky k provádění operací a inspekcí na moři. Komise pro rybolov je závislá výhradně na logistických prostředcích a hlídkových plavidlech ghanského námořnictva. Komise mimoto zaznamenala, že koordinace a spolupráce mezi Komisí pro rybolov a ghanským námořnictvem není dostatečná k zajištění účinného systému sledování, kontroly a dohledu nad rybolovnými činnostmi v ghanské výlučné ekonomické zóně. Komise se domnívá, že tyto nedostatečné prostředky pro zásahy na moři ohrožují snahy o vymáhání právních předpisů a vytvářejí příznivé podmínky pro rozvoj doložených činností souvisejících s rybolovem NNN v ghanské výlučné ekonomické zóně.

               (114)

               Komise zaznamenala značnou nerovnováhu mezi správními kapacitami Ghany pro sledování a kontrolu rybolovných činností plavidel pro průmyslový rybolov, která jsou provozována v jejích vodách, a počtem povolení k rybolovu vydaných plavidlům pro průmyslový rybolov, která jsou oprávněna k provádění činnosti v ghanské výlučné ekonomické zóně (v ghanské výlučné ekonomické zóně může kromě 12 000 plavidel pro drobný rybolov vykonávat činnost 117 plavidel pro průmyslový rybolov). Tato situace potvrzuje, že v porovnání s rozsahem rybolovných činností vykonávaných ve vodách v její jurisdikci nemá Ghana dostatečnou kapacitu pro vymáhání právních předpisů. Komise mimoto zjistila, že Ghana nepřijala národní plán pro řízení rybolovu na základě nejlepších dostupných vědeckých informací v souladu s čl. 61 odst. 2 a čl. 62 odst. 4 úmluvy UNCLOS.

               (115)

               V důsledku skutečností popsaných ve 111. až 113. bodě odůvodnění se Komise domnívá, že Ghana jako pobřežní stát neplní své povinnosti podle čl. 61 odst. 2 a čl. 62 odst. 1 úmluvy UNCLOS, které stanoví, že pobřežní stát musí podporovat cíl optimálního využívání živých zdrojů ve své výlučné ekonomické zóně, přičemž zohlední nejlepší vědecké důkazy, které má k dispozici, a pomocí vhodných opatření pro zachování a řízení zdrojů zejména musí zajistit zachování těchto živých zdrojů a zamezit jejich nadměrnému využívání.

               (116)

               S ohledem na historii, povahu, okolnosti, rozsah a závažnost projevů rybolovu NNN vzala Komise v úvahu opětovně se vyskytující a opakované činnosti plavidel plujících pod ghanskou vlajkou v oblasti rybolovu NNN do roku 2013.

               (117)

               V této souvislosti je třeba uvést, že v období od roku 2011 do roku 2013 byla Ghana několikrát určena v dopisech ICCAT vyjadřujících znepokojení, a to z toho důvodu, že neplní účinně a v plném rozsahu své povinnosti v souladu s doporučeními 09-01, 10-01 a 11-01 týkajícími se víceletého programu zachování a řízení zdrojů pro tuňáka velkookého. Ghanská plavidla provozovaná v oblasti úmluvy ICCAT řadu let nedodržují omezení odlovů tuňáka velkookého, která stanovila ICCAT, a Ghana nepřijala účinná opatření k nápravě soustavného nadměrného odlovu tuňáka velkookého. Ghana nedodržuje kvóty pro tuňáka velkookého přidělené podle doporučení ICCAT. Ačkoli Komise uznává, že Ghana dosáhla pokroku v oblasti náhrad za nadměrný odlov tuňáka velkookého v minulých letech, podotýká, že Ghana pouze zablokovala rozšiřování kapacity plavidel pro průmyslový rybolov, nepřijala však opatření k jejímu snížení za účelem dodržování výše uvedených doporučení ICCAT. V tomto ohledu se Komise domnívá, že tato trvalá nadměrná kapacita ghanských plavidel lovících tuňáky v oblasti úmluvy ICCAT a následné překračování kvót pro tuňáka velkookého (zejména v letech 2008, 2009 a 2010) představuje strukturální projev rybolovu NNN prováděného ghanskými plavidly lovícími tuňáky v oblasti úmluvy ICCAT a je v rozporu s obecnými podmínkami stanovenými v článku 62 úmluvy UNCLOS, který se týká využívání živých zdrojů.

               (118)

               Co se týká stávajících možností ghanských orgánů, je třeba uvést, že podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného Organizací spojených národů (23) je Ghana považována za zemi na středním stupni lidského rozvoje (135. místo ze 186 zemí). Potvrzuje to i příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 ze dne 18. prosince 2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci (24), kde je Ghana uvedena v kategorii zemí s nízkými příjmy.

               (119)

               Bez ohledu na analýzu ve 117. bodě odůvodnění se podotýká, že na základě informací získaných při misi v květnu 2013 se lze domnívat, že ghanské orgány mají na základě vnitrostátního právního rámce dostatečné pravomoci, systém však postrádá především správní a organizační struktury k usnadnění plnění jejich zákonných povinností. Tato situace představuje rovněž faktor, který oslabuje schopnost příslušných orgánů spolupracovat s ostatními zeměmi a provádět donucovací kroky.

               (120)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotyčnou zemí lze v souladu s čl. 31 odst. 3 a 5 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že Ghana neplní povinnosti, které má podle mezinárodního práva jako stát vlajky a pobřežní stát v souvislosti se spoluprací a vymáháním právních předpisů.

         5.3   Nedodržování mezinárodních pravidel (čl. 31 odst. 6 nařízení o rybolovu NNN)

               (121)

               Ghana ratifikovala úmluvu UNCLOS. V roce 2010 podepsala úmluvu FAO o opatřeních přístavních států. Ghana je rovněž smluvní stranou ICCAT. Ghana je i členem FCWC, což je subregionální poradní orgán pro rybolov.

               (122)

               Komise provedla analýzu všech informací týkajících se dodržování předpisů FCWC ze strany Ghany. V prosinci 2009 byl přijat regionální akční plán proti rybolovu NNN v námořních oblastech členských zemí FCWC (FCWC RPOA). Po zasedání pracovní skupiny FCWC pro rybolov NNN v dubnu 2010 byla přijata určitá opatření, zejména co se týká způsobů registrace plavidel, spolupráce mezi členskými zeměmi FCWC k zvyšování informovanosti, dohody o opatřeních přístavních států a vypracování seznamu plavidel pro průmyslový rybolov povolených v každé členské zemi FCWC, která mají být přijata na vnitrostátní úrovni (25). Během prvního zasedání ministerské konference FCWC, které se konalo v prosinci 2009, bylo v „prohlášení z Akkry o boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu“ rozhodnuto, že všechny členské země FCWC budou plně dodržovat plán IPOA.

               (123)

               Ghana nepodnikla žádné kroky k provedení FCWC RPOA ani doporučení z prvního zasedání pracovní skupiny FCWC pro rybolov NNN.

               (124)

               Komise provedla analýzu všech důležitých informací týkajících se dodržování povinností Ghany vyplývajících z jejího statusu jakožto smluvní strany ICCAT.

               (125)

               Připomíná se, že ICCAT v roce 2010 zaslala Ghaně dopis o určení týkající se nedostatků v podávání zpráv (26). V tomto dopise byla Ghana určena na základě doporučení ICCAT týkajícího se obchodních opatření (06-13) kvůli skutečnosti, že neplní účinně a v plném rozsahu své povinnosti v souladu s doporučením ICCAT 05-09 týkajícím se předávání statistických údajů. V témže dopise ICCAT zdůraznila, že Ghana neposkytla všechny potřebné údaje a zprávy, jako jsou údaje související s „úkolem I“ a „úkolem II“, tabulky o plnění závazků, informace týkající se normy pro řízení velkokapacitních plavidel pro lov tuňáků na dlouhou lovnou šňůru. Sekretariát ICCAT vyslovil znepokojení ohledně účinného provádění doporučení 08-01, zejména významného překročení kvóty pro tuňáka velkookého ze strany Ghany třetí rok po sobě. Sekretariát ICCAT rovněž zdůraznil, že ačkoli doporučení 09-01 upravilo pro Ghanu omezení odlovů tuňáka velkookého pro rok 2010, částečně prostřednictvím převodu z Evropské unie, od Ghany se podle doporučení 08-01 vyžadovalo, aby v roce 2009 a/nebo 2010 vyrovnala překročení kvóty v roce 2008. Od Ghany se rovněž vyžadovalo, aby se touto záležitostí zabývala v akčním plánu podle doporučení 09-01. Měla rovněž přezkoumat své postupy sběru údajů a podávání zpráv s ohledem na požadavky ICCAT.

               (126)

               V dopise ICCAT o určení Ghany, který byl zaslán v roce 2011 (27), se ICCAT rozhodla zachovat určení podle doporučení 06-03 týkajícího se obchodních opatření. Ghana dosud neplnila účinně a v plném rozsahu své povinnosti v souladu s doporučením ICCAT 05-09 týkajícím se předávání statistických údajů a doporučením, kterým se mění doporučení o víceletém programu zachování a řízení zdrojů pro tuňáka velkookého (doporučení 09-01). V témže dopise ICCAT zdůraznila, že Ghana opět neposkytla ve stanovených lhůtách všechny potřebné údaje a zprávy, například údaje související s „úkolem I“ (charakteristiky loďstva), zprávu o interních krocích týkajících se plavidel o délce více než 20 m, normu pro řízení velkokapacitních plavidel pro lov tuňáků na dlouhou lovnou šňůru a zprávy na základě programu statistické dokumentace ICCAT. Sekretariát ICCAT vyslovil rovněž obavy ohledně skutečnosti, že Ghana nepřijala účinná opatření ke kontrole odlovu tuňáka velkookého v rámci omezení stanovených v doporučení 08-01 a 09-01, a ohledně možného nedodržování omezení kapacity popsaného v doporučení 04-01. Ghana byla opět vybídnuta, aby přezkoumala své postupy sběru údajů a podávání zpráv s ohledem na požadavky ICCAT. Byla vyzvána, aby sekretariátu ICCAT poskytla předběžný plán zlepšení údajů, včetně zejména informací o monitorovacích programech, programech pozorovatelů, přístavních inspekcích a programech výběru vzorků v případě drobného rybolovu, s cílem zajistit, aby Ghana plnila všechny požadavky ICCAT na podávání zpráv ve stanovených lhůtách. Ghana byla rovněž vyzvána, aby předložila sekretariátu ICCAT předběžný plán náhrad za překročení kvóty pro odlov tuňáka velkookého s přihlédnutím k opatřením, která byla s ohledem na tuňáka velkookého přijata v roce 2010, a informace o kapacitě loďstva.

               (127)

               V dopise ICCAT z roku 2012 vyjadřujícím znepokojení (28) byla Ghana určena jako země, která neplní účinně a v plném rozsahu své povinnosti v souladu s doporučením ICCAT týkajícím se předávání statistických údajů (05-09) a doporučením ICCAT týkajícím se víceletého programu pro zachování a řízení zdrojů pro tuňáka velkookého (04-01). V témže dopise ICCAT zdůraznila, že Ghana opět neposkytla údaje související s „úkolem I“ týkající se charakteristiky loďstva (formulář ST01) a zprávu o interních krocích týkajících se plavidel o délce více než 20 m. Tabulky o plnění závazků byly poskytnuty po uplynutí lhůty. Nadnesena byla rovněž otázka nadměrného odlovu mečouna obecného v jižním Atlantiku v rozporu s doporučením 09-03. Jelikož Ghana nezavedla opatření ICCAT pro zachování a řízení zdrojů pro tuňáka velkookého, byla vyzvána, aby tyto nedostatky napravila, konkrétně zavedla účinné opatření s cílem zakázat překládky na moři prováděné ghanskými plavidly lovícími košelkovými nevody; dodržovala ustanovení o kapacitě loďstva obsažená v doporučeních 09-01 (29), 10-01 (30) a 11-01 (31); provedla plán náhrad za překročení kvóty pro tuňáka velkookého podle doporučení 11-01; spolupracovala s Pobřežím slonoviny při jeho inspekcích týkajících se plavidel plujících pod ghanskou vlajkou v přístavu Abidžan.

               (128)

               V dopise ICCAT z roku 2013 vyjadřujícím znepokojení (32) vyslovil sekretariát ICCAT obavu, že Ghana nevyvinula dostatečné úsilí o provedení doporučení ICCAT 11-01 týkajícího se víceletého programu zachování a řízení zdrojů pro tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého v plném rozsahu. ICCAT uznala pokrok, kterého Ghana dosáhla v oblasti náhrad za překročení kvóty pro tuňáka velkookého v minulých letech, vyzvala však Ghanu, aby pokračovala v úsilí o uplatňování platných omezení týkajících se plavidel a provedení plánu řízení odlovu tuňáka obecného v plném rozsahu a rovněž poskytování údajů podle doporučení 11-01.

               (129)

               S ohledem na skutečnosti zjištěné kontrolními útvary Komise informovala Komise dopisem ze dne 23. dubna 2013 sekretariát ICCAT o skutečnostech, které by mohly vést k případnému nedodržování doporučení ICCAT 08-09 týkajícího se procesu přezkumu a podávání zpráv o plnění závazků ze strany Ghany. Sekretariát ICCAT Ghanu dopisem ze dne 30. dubna 2013 (33) informoval o možném nedodržování doporučení ICCAT 12-06 týkajícího se překládky na moři; doporučení 11-16 o dohodách o přístupu a doporučení ICCAT 03-14 týkajícího se přenosu VMS. Ghana byla vyzvána, aby ICCAT poskytla svá zjištění vyplývající z šetření těchto zjištěných případů nedodržování předpisů a informace o opatřeních přijatých k odstranění obav v souvislosti s neplněním závazků.

               (130)

               V průběhu misí, které Komise uskutečnila v Ghaně v květnu a červenci 2013, byla navíc zjištěna řada dalších skutečností. Ačkoli na palubě plavidel provozovaných v oblasti úmluvy ICCAT musí být nainstalováno zařízení VMS (podle doporučení ICCAT 03-14), v období do října 2012 byly zjištěny problémy s chybějícím nebo přerušeným signálem z VMS během rybolovu. Co se týká provozních možností VMS, bylo zjištěno, že Ghana vynaložila určité úsilí o zlepšení svého systému sledování, kontroly a dohledu zřízením střediska pro VMS. Tyto snahy však nedostatky zjištěné ve vztahu k VMS dostatečně neřeší.

               (131)

               Systém VMS nainstalovaný na palubě ghanských plavidel není náležitě používán ke kontrole toho, zda jsou rybolovné činnosti v souladu s rozsahem povolení k rybolovu. Tento systém postrádá správní a organizační postupy a zdroje potřebné pro jeho fungování: neexistují pokyny ani trvalé příkazy týkající se jeho instalace; systém nemůže zobrazovat ve stejném prostředí údaje VMS a jiné zdroje lokalizačních údajů; nebere v úvahu případné chráněné rybolovné oblasti. Existuje pouze jediné místo přístupu k údajům VMS, které má k dispozici útvar pro sledování, kontrolu a dohled, ostatní ghanské úřady, včetně jiných správních orgánů odpovědných za vydávání osvědčení o úlovku (v Akkře a Temě), nemají k těmto údajům přístup.

               (132)

               Ačkoli sekretariát ICCAT uznal v roce 2011 snahu Ghany o zvýšení transparentnosti jejích rybolovných činností, vyslovil rovněž dvě významné a konkrétní obavy: neexistenci funkčního VMS a přetrvávání nezákonných překládek tuňáků na moři prováděných ghanskými plavidly lovícími košelkovými nevody.

               (133)

               V roce 2012 obdržela Ghana od sekretariátu ICCAT na základě memoranda o porozumění určitou finanční podporu za účelem instalace nového VMS s cílem dodržovat pravidla ICCAT týkající se podávání zpráv prostřednictvím VMS. Tento systém funguje ode dne 1. října 2012. Během fáze postupného provádění memoranda o porozumění (od února do října 2012) však ghanské orgány v rozporu s doporučením ICCAT 03-14 o VMS a s článkem 47 ghanských vnitrostátních předpisů v oblasti rybolovu z roku 2010 neuložily ghanským rybářským plavidlům provozovaným v oblasti úmluvy ICCAT žádné povinnosti týkající se každodenního hlášení polohy.

               (134)

               Systém sledování, kontroly a dohledu a středisko pro VMS, které Ghana zřídila, se mimoto týkají pouze ghanského loďstva. Instalace zařízení VMS není stanovena jako podmínka pro to, aby mohla plavidla třetích zemí obdržet ghanské povolení k rybolovu. Ghanské orgány proto nedostávají údaje z VMS pro rybářská plavidla třetích zemí provozovaná v jejích vodách, což vytváří příznivé podmínky pro provádění činností souvisejících s rybolovem NNN v ghanské výlučné ekonomické zóně. Ghana neoznámila sekretariátu ICCAT výsledky provedení memoranda o porozumění týkajícího se instalace VMS.

               (135)

               Pokud jde o systém pověřených pozorovatelů, Ghana nedodržuje plně režim pozorovatelů podle doporučení ICCAT 10-10 týkajícího se stanovení minimálních norem pro programy vědeckých pozorovatelů rybářských plavidel.

               (136)

               Pokud jde o provádění programu ICCAT týkajícího se přístavních inspekcí podle doporučení ICCAT 97-10, ačkoli ghanský právní rámec uděluje orgánům náležité pravomoci pro plnění jejich povinností, kvůli nedostatečným zkušenostem a odborné přípravě ghanských inspektorů rybolovu režim ICCAT týkající se přístavních inspekcí není v Ghaně zaveden ani vymáhán.

               (137)

               Ghana mimoto neodhalila opakované porušování doporučení ICCAT ze strany plavidel plujících pod její vlajkou, pokud jde o nezákonné překládky na moři a nepovolené rybolovné činnosti v sousedních výlučných ekonomických zónách. Kvůli nedostatečné kvalifikaci zaměstnanců, neexistenci režimu přístavních inspekcí a neexistenci pokynů a příručky pro inspekce jsou inspekce v přístavech velmi slabé a nejsou prováděny účinně. Pozorovatelé nejsou informováni o pravidlech ICCAT. Inspektoři rybolovu jsou závislí na informacích a logistice, kterou poskytují hospodářské subjekty, jichž se inspekce týká. Tyto nedostatky přispívají k tomu, že Ghana neplní své povinnosti podle doporučení ICCAT 06-11, které stanoví program překládky.

               (138)

               Během misí Komise bylo rovněž zjištěno, že v období od roku 2009 do roku 2012 nedodržovala řada ghanských nákladních plavidel a plavidel pro lov tuňáků doporučení ICCAT 06-11. Ghanské orgány potvrzovaly osvědčení o úlovku, která zahrnovala zakázané překládky na moři a která byla podepsána veliteli obou dotyčných plavidel. Jak je popsáno ve 126. bodě doporučení, Ghaně bylo prostřednictvím dopisu sekretariátu ICCAT ze dne 21. února 2012 vyjadřujícím znepokojení výslovně připomenuto, aby provedla účinná opatření s cílem zakázat ghanským plavidlům lovícím košelkovými nevody překládky na moři. Jak je popsáno ve 128. bodě odůvodnění, dopisem ze dne 30. dubna 2013 informoval sekretariát ICCAT Ghanu rovněž o možném nedodržování doporučení ICCAT 12-06 týkajícího se překládek na moři.

               (139)

               V návaznosti na dopis ICCAT ze dne 21. února 2012, v němž byly vyjádřeny obavy a požadována náprava nedodržování ustanovení o kapacitě loďstva podle doporučení 09-01, doporučení 10-01 a doporučení 11-01, se Komise během své mise v květnu 2013 dotázala na snížení ghanské rybolovné kapacity. Jak potvrdil ghanský námořní úřad, bylo pouze zablokováno rozšiřování rybolovné kapacity, kapacita však nebyla snížena. Námořní úřad akceptuje nahrazení kapacity plavidel, která byla sešrotována nebo jejichž registrace pod ghanskou vlajkou byla zrušena, odmítá však registrovat pod ghanskou vlajkou nová plavidla pro lov tuňáků. V tomto ohledu Ghana nezavedla účinná opatření s cílem zajistit skutečné snížení kapacity, takže riziko nadměrného odlovu tuňáka velkookého nebylo zmírněno.

               (140)

               Nedostatky, které byly zjištěny v průběhu misí Komise v květnu a červenci 2013, a dodatečné informace uvedené ve 129. až 138. bodě odůvodnění dokládají, že Ghana jako stát vlajky a pobřežní stát neplní své závazky podle článků 62, 94 a 118 úmluvy UNCLOS.

               (141)

               Jak je popsáno ve 133. bodě odůvodnění, Ghana nedodržuje své závazky jako pobřežní stát podle čl. 62 odst. 4 písm. e) úmluvy UNCLOS týkající se povinnosti vyžadovat od rybářských plavidel provozovaných v jejích vodách zprávy o poloze prostřednictvím VMS. Tyto nedostatky ve vnitrostátním právním rámci nejsou v souladu s bodem 24 odst. 3 plánu IPOA, který stanoví, že by státy měly zajistit komplexní a účinné sledování, kontrolu a dohled nad rybolovem od samého počátku přes místo vykládky až ke konečnému určení, a to včetně zavedení VMS, v souladu s příslušnými vnitrostátními, regionálními nebo mezinárodními normami, včetně požadavku, aby plavidla v jurisdikci státu vlajky měla na palubě VMS.

               (142)

               Opatření uvedená ve 129. až 138. bodě odůvodnění oslabují schopnost Ghany plnit povinnosti podle čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS, podle něhož stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci podle svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.

               (143)

               Skutečnosti zjištěné během misí Komise odhalují, že ghanské postupy registrace plavidel nepřihlížejí k zapojení plavidel a jejich vlastníků do činností souvisejících s rybolovem NNN v minulosti. Tento přístup není v souladu s článkem 94 úmluvy UNCLOS.

               (144)

               Neposkytování informací o opatřeních pro zachování a řízení zdrojů, statistických údajů, seznamů plavidel a tabulek o plnění závazků oslabuje schopnost Ghany plnit závazky vyplývající z článku 118 úmluvy UNCLOS, který stanoví povinnost států spolupracovat na zachování a řízení živých zdrojů v oblastech volného moře.

               (145)

               Komise analyzovala všechny informace, které považovala za důležité s ohledem na možné jednání nebo opomenutí ze strany Ghany, jež mohlo narušit účinnost platných právních předpisů nebo mezinárodních opatření pro zachování a řízení zdrojů.

               (146)

               V tomto ohledu je třeba uvést, že ghanský právní rámec předpokládá kontrolní opatření, například předpisy v oblasti rybolovu z roku 2010, které ghanským rybářským plavidlům ukládají povinnost získat před tím, než začnou provádět rybolovné činnosti v cizích zemích, povolení. V této souvislosti Komise zjistila, že ghanské orgány v rozporu s vnitrostátním právním rámcem opomněly tyto povinnosti uložit, což mělo za následek snížení účinnosti platných právních předpisů v oblasti boje proti rybolovu NNN v roce 2010, 2011 a 2012.

               (147)

               V průběhu mise, která se uskutečnila v květnu 2013, Komise rovněž zjistila, že Ghana neprovedla článek 94 zákona o rybolovu z roku 2002, který stanoví zřízení útvaru pro sledování, kontrolu a dohled nad rybolovem a vymáhání právních předpisů za účasti všech dotčených státních úřadů. Podle článku 95 zákona o rybolovu z roku 2002 mohou být příslušníci ghanského námořnictva, ghanských leteckých sil a zaměstnanci institutu pro výzkum vod jmenováni jako úředníci pověření vymáháním právních předpisů v oblasti rybolovu. V této souvislosti Komise zjistila, že Ghana tato ustanovení neprovedla, což mělo za následek snížení účinnosti platných právních předpisů v oblasti boje proti rybolovu NNN.

               (148)

               Během mise v květnu 2013 Komise zjistila, že do dne 1. října 2012 Ghana v rozporu se svými povinnostmi jakožto smluvní strany ICCAT stanovenými v bodech 3, 4 a 5 doporučení ICCAT 03-14 neuložila plavidlům lovícím tuňáky, která vykonávají činnost v oblasti úmluvy ICCAT, povinnost podávat zprávy o zeměpisné poloze. Ghana tak neprovedla ani ustanovení článků 42, 47, 48 a 49 předpisů v oblasti rybolovu z roku 2010. V tomto ohledu Komise zjistila, že v rozporu s vnitrostátním právním rámcem Ghana tato ustanovení neprovedla, což mělo za následek snížení účinnosti platných právních předpisů a mezinárodních opatření pro zachování a řízení zdrojů v boji proti rybolovu NNN.

               (149)

               V průběhu mise v květnu 2013 Komise rovněž zjistila, že Ghana neprovedla článek 42 zákona o rybolovu z roku 2002 a článek 1 předpisů v oblasti rybolovu z roku 2010, jež stanoví povinnost přijmout národní plán pro řízení a rozvoj rybolovu. V souladu s ghanskými právními předpisy má tento plán, který musí vycházet z nejlepších dostupných vědeckých informací, zajistit optimální využívání rybolovných zdrojů, a tudíž zamezit nadměrnému využívání, a musí být v souladu se zásadami řádného řízení. V této souvislosti Komise zjistila, že Ghana v rozporu se svým vnitrostátním právním rámcem tato ustanovení neprovedla, což mělo za následek snížení účinnosti platných právních předpisů v oblasti boje proti rybolovu NNN.

               (150)

               Je třeba rovněž uvést, že Ghana byla zmíněna i ve zprávě Národního úřadu pro mořský rybolov (34). Ghana byla určena kvůli skutečnosti, že svá rybářská plavidla nespravovala v souladu s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů, která přijala ICCAT, a zejména doporučením 05-09, doporučením 11-01, doporučením 04-01, doporučením 11-01 a doporučením 06-11. Národní úřad pro mořský rybolov vyslovil rovněž obavy ohledně schopnosti Ghany dodržovat požadavky ICCAT týkající se omezení kapacity a zavést a účinně vymáhat zákaz překládek na moři. Národní úřad pro mořský rybolov se rovněž domnívá, že Ghana musí ukázat pokrok při dodržování doporučení ICCAT provedením schváleného plánu náhrad za překročení kvóty pro tuňáka velkookého a zlepšením sběru údajů. Národní úřad pro mořský rybolov požaduje rovněž zpřesnění odhadů Ghany týkajících se úlovků s cílem zlepšit hodnocení ICCAT, pokud jde o populace tuňáka velkookého.

               (151)

               Co se týká uplatňování mezinárodních nástrojů, Ghana nejedná v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 10 plánu IPOA NNN, v němž je státům doporučeno, aby přednostně ratifikovaly či přijaly dohodu UNFSA nebo k této dohodě přistoupily. Komise se domnívá, že v případě Ghany, která má značný počet rybářských plavidel podílejících se na rybolovných činnostech, jež se týkají vysoce stěhovavých druhů (především tuňák v oblasti úmluvy ICCAT), má toto doporučení obzvláštní význam.

               (152)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotyčnou zemí lze v souladu s čl. 31 odst. 3 a 6 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že Ghana neplní povinnosti, které má podle mezinárodního práva v souvislosti s dodržováním mezinárodních pravidel, předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů.

         5.4   Zvláštní omezení rozvojových zemí

               (153)

               Připomíná se, že podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného Organizací spojených národů (35) je Ghana považována za zemi na středním stupni lidského rozvoje (135. místo ze 186 zemí). Připomíná se rovněž, že podle nařízení (ES) č. 1905/2006 je Ghana uvedena v kategorii zemí s nízkými příjmy. S přihlédnutím k postavení Ghany Komise zkoumala, zda by informace, které shromáždila, mohly mít spojitost se zvláštními omezeními Ghany jako rozvojové země.

               (154)

               I když obecně mohou existovat zvláštní kapacitní omezení, co se týče kontroly a sledování, konkrétní omezení Ghany vyplývající z jejího stupně rozvoje nemůže odůvodnit neexistenci zvláštních opatření ve vnitrostátním právním rámci, která by se vztahovala na mezinárodní nástroje pro boj, potírání a odstranění činností souvisejících s rybolovem NNN. Tato omezení nemohou odůvodnit ani skutečnost, že Ghana nevymáhá účinně vnitrostátní právní předpisy prostřednictvím sankcí za porušování pravidel v souvislosti s rybolovem NNN. Mimoto existují signály, že nedodržování mezinárodních pravidel je způsobeno spíše nedostatečnou spoluprací mezi vnitrostátními orgány a rovněž neúčinným uplatňováním vnitrostátních předpisů a mezinárodního práva. Podotýká se rovněž, že úroveň rozvoje Ghany je vyšší než úroveň jiných zemí v tomto regionu, což vede k logickému závěru, že Ghana má v porovnání s mnoha jinými africkými zeměmi větší možnost plnit své povinnosti podle mezinárodního práva jako stát vlajky, pobřežní stát, stát přístavu nebo stát trhu.

               (155)

               Je třeba rovněž uvést, že Unie již v Ghaně financovala zvláštní opatření týkající se technické pomoci pro boj proti rybolovu NNN (36). Nejsou k dispozici žádné důkazy, že Ghana vzala vydaná doporučení v potaz, aby zjištěné nedostatky napravila.

               (156)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotyčnou zemí lze v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že v daném případě neexistují žádná důležitá rozvojová omezení. Vzhledem k povaze zjištěných nedostatků Ghany nemůže úroveň rozvoje této země omluvit či jinak odůvodnit celkovou výkonnost Ghany jako státu vlajky nebo pobřežního státu v oblasti rybolovu a nedostatečné kroky směřující k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.

               (157)

               Vzhledem k situaci uvedené v tomto oddíle rozhodnutí a na základě všech skutečností zjištěných Komisí a všech prohlášení vydaných dotyčnou zemí lze v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN prokázat, že rozvojový status a celková výkonnost Ghany v oblasti rybolovu nejsou narušeny jejím stupněm rozvoje.

         6.   POSTUP VŮČI CURAÇAU

               (158)

               Curaçao bylo až do dne 10. října 2010 součástí Nizozemských Antil (Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint Eustatius a Saba). Ke dni 10. října 2010 přestaly Nizozemské Antily existovat. Oznámení Nizozemských Antil jako státu vlajky přijala Komise dne 12. února 2010. Curaçao oznámilo své příslušné orgány pro účely nařízení o rybolovu NNN dne 28. března 2011.

               (159)

               Ve dnech 4. až 8. března 2013 uskutečnila Komise s podporou Evropské agentury pro kontrolu rybolovu misi do Curaçaa v rámci administrativní spolupráce uvedené v čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN.

               (160)

               Cílem mise bylo ověřit informace týkající se curaçaoských opatření pro provádění, kontrolu a vymáhání právních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, jež musí dodržovat jeho rybářská plavidla, opatření přijatých Curaçaem za účelem provádění jeho závazků v boji proti rybolovu NNN a plnění závazků a jednotlivých bodů týkajících se uplatňování systému osvědčení o úlovku zavedeného Evropskou unií.

               (161)

               Zpráva o misi byla zástupcům Curaçaa předána dne 8. března 2013.

               (162)

               Následná mise Komise v Curaçau se uskutečnila ve dnech 3. až 6. června 2013.

               (163)

               Dne 5. června 2013 předložila Komise písemné připomínky týkající se zjištěné situace v zemi.

               (164)

               Curaçao podalo připomínky v dopise, který byl obdržen dne 31. července 2013.

               (165)

               Curaçao je spolupracující nesmluvní stranou ICCAT. Curaçao ratifikovalo úmluvu UNCLOS.

               (166)

               Za účelem posouzení toho, jak Curaçao jako stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu plní své mezinárodní závazky stanovené v úmluvě UNCLOS a ICCAT, si Komise vyžádala a vyhodnotila veškeré údaje, které považovala pro toto hodnocení za důležité.

               (167)

               Komise použila informace odvozené z dostupných údajů zveřejněných regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, v tomto případě ICCAT. Při hodnocení plnění závazků Curaçaa jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežního státu nebo státu trhu a rovněž dodržování pravidel stanovených regionálními organizacemi pro řízení rybolovu ze strany této země vzala Komise v úvahu rovněž záměr Curaçaa, který byl vyjádřen během mise Komise v červnu 2013, a to rozvíjet mezinárodní rybolov a stát se řádným členem ICCAT.

         7.   MOŽNOST URČENÍ CURAÇAA JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ

               (168)

               Podle čl. 31 odst. 3 nařízení o rybolovu NNN provedla Komise analýzu povinností Curaçaa jako státu vlajky, státu přístavu nebo pobřežního státu. Pro účely tohoto přezkumu vzala Komise v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN.

         7.1   Opakovaný výskyt plavidel provádějících rybolov NNN a obchodních toků souvisejících s rybolovem NNN (čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN)

               (169)

               Pokud jde o plavidla plující pod vlajkou Curaçaa, která provádějí rybolov NNN, je třeba uvést, že na základě údajů získaných ze seznamů plavidel provádějících rybolov NNN přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu se v prozatímních ani konečných seznamech žádná taková plavidla nevyskytují, a nejsou k dispozici ani důkazy o tom, že by se v minulosti nějaká plavidla plující pod vlajkou Curaçaa na rybolovu NNN podílela, a jež by Komisi umožnily posoudit situaci Curaçaa z hlediska opakujících se činností souvisejících s rybolovem NNN. Je však třeba uvést, že podle informací, které Komise obdržela, došlo k několika případům, kdy plavidla plující pod vlajkou Curaçaa údajně prováděla činnosti související s rybolovem NNN. Konkrétně v roce 2011 vlády Japonska a Nového Zélandu sdělily Ministerstvu hospodářského rozvoje, že plavidlo plující pod vlajkou Curaçaa lovilo druhy žraloků žijící při dně pomocí hlubinných tenatových sítí v oblasti, na niž se vztahuje Úmluva o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu (SPRFMO). Používání hlubinných tenatových sítí bylo v této oblasti zakázáno na základě opatření schválených v závěrečném aktu mezinárodních konzultací o zřízení navrhované regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (závěrečný akt) z roku 2009 (37). Curaçao navíc potvrdilo osvědčení o úlovku pro toto plavidlo za dotyčné období. Curaçao zahájilo vyšetřování týkající se tohoto plavidla a přijalo preventivní opatření k ukončení jeho rybolovné činnosti v rybolovné oblasti úmluvy SPRFMO. Dotyčnému plavidlu však nebyly uloženy žádné sankce. Výše uvedeným jednáním porušilo Curaçao články 117 a 118 úmluvy UNCLOS.

         7.2   Nedostatečná spolupráce a nepřijetí donucovacích opatření (čl. 31 odst. 5 nařízení o rybolovu NNN)

               (170)

               Komise zkoumala, zda Curaçao přijalo účinná donucovací opatření ve vztahu k provozovatelům odpovědným za rybolov NNN a zda byly uplatněny dostatečně přísné sankce, které by připravily pachatele o výhody plynoucí z rybolovu NNN.

               (171)

               Během misí Komise, které se v Curaçau uskutečnily v březnu a červnu 2013, byla zjištěna řada skutečností, které ukazují, že Curaçao neplní svou úlohu jako stát vlajky. K úkolům státu vlajky patří zejména povinnost účinně uplatňovat svou jurisdikci a kontrolu nad plavidly plujícími pod jeho vlajkou týkající se správních, technických a sociálních záležitostí, jak je stanoveno v článku 94 úmluvy UNCLOS a pravidlech plánu IPOA NNN. Výše uvedené mise Komise zjistily významné problémy v možnostech Curaçaa, pokud jde o rybolov a systém řízení loďstva a kvalitu provádění opatření a postupů v oblasti sledování, kontroly a dohledu.

               (172)

               Na základě informací získaných během misí Komise v březnu a červnu 2013 bylo za prvé zjištěno, že neexistuje dostatečný systém sankcí za činnosti související s rybolovem NNN a že tyto sankce nejsou účinné při zajišťování dodržování pravidel, neodrazují od jejich porušování kdekoli na světě a nepřipravují pachatele o výhody plynoucí z jejich nezákonných činností.

               (173)

               Mise za druhé ukázaly významné nedostatky v curaçaoském systému sledovatelnosti. Jak bylo zjištěno během různých kontrol dokladů provedených na místě, curaçaoské orgány nejsou schopny zajistit sledovatelnost ve všech fázích rybolovných činností, kterými jsou: lov, překládka, vykládka, přeprava, vývoz a obchodování.

               (174)

               Za třetí, významné nedostatky vykazuje kontrola Curaçaa nad jeho zámořským rybářským loďstvem. Za kontrolu těchto plavidel a jejich úlovků odpovídá Ministerstvo hospodářského rozvoje, které je odpovědné rovněž za vydávání povolení k rybolovu, pozastavení jejich platnosti a odnětí. Curaçao nemá středisko pro sledování rybolovu. Vzhledem k technickým charakteristikám curaçaoských zámořských rybářských plavidel vykazuje schopnost Curaçaa kontrolovat jednání těchto plavidel a dodržování povinností a pravidel významné nedostatky z administrativního, organizačního a technického hlediska. Ačkoliv curaçaoská plavidla lovící košelkovými nevody jsou vybavena moderními prostředky předávání údajů, omezené funkce softwaru VMS nainstalovaného v prostorách Ministerstva pro hospodářský rozvoj společně se systémem sběru údajů založeným na papírových dokladech neumožňují potřebnou úroveň kontrol a porovnávání poskytovaných údajů.

               (175)

               Za čtvrté, curaçaoské orgány nezajišťují nepřetržité sledování obdržených údajů z VMS. Co se týká technických a provozních nedostatků, software používaný ke čtení a shromažďování údajů z VMS má omezené funkce. Podpůrná plavidla jsou vybavena VMS a měla by soustavně předávat údaje, zatímco nákladní plavidla jsou sice vybavena VMS, musí však předávat údaje pouze tehdy, mají-li na palubě ryby.

               (176)

               Za páté, v průběhu svých misí v březnu a červnu 2013 Komise zaznamenala, že koordinace a spolupráce mezi zámořským rybářským loďstvem plujícími pod curaçaoskou vlajkou a příslušnými curaçaoskými orgány v oblasti předávání údajů není dostatečná na to, aby byl zajištěn účinný systém sledování, kontroly a dohledu nad rybolovnými činnostmi. Tato skutečnost prokazuje nedostatečnou schopnost Curaçaa jako státu vlajky sledovat a kontrolovat rybolovné činnosti jeho loďstva a převzít pod svou jurisdikci každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jak je stanoveno v článku 94 úmluvy UNCLOS. Toto jednání Curaçaa, pokud jde o sledování, kontrolu a dohled, není rovněž v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 24 plánu IPOA NNN, podle něhož mají státy vlajky zajistit komplexní a účinné sledování, kontrolu a dohled nad rybolovnými činnostmi.

               (177)

               Za šesté, nedostatečné lidské zdroje, neprovádění každodenního ověřování přesnosti údajů předaných plavidly a rovněž neexistence postupů ověřování a informací o ověřování v pokynech nebo příručkách pro úředníky Ministerstva pro hospodářský rozvoj představuje porušení mezinárodních závazků Curaçaa jako státu vlajky, zejména podle článku 94 úmluvy UNCLOS. Curaçao stejně tak neprovedlo doporučení uvedená v plánu IPOA NNN, zejména v bodě 34.

               (178)

               Vzhledem k situaci popsané ve 173. až 176. bodě odůvodnění Curaçao neprokázalo splnění podmínek čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS, v němž je stanoveno, že stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci podle svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.

               (179)

               Curaçao nesplnilo rovněž své mezinárodní právní závazky vyplývající z článku 118 úmluvy UNCLOS, který upravuje spolupráci států na zachování a řízení živých zdrojů. Neexistence oficiálního střediska pro sledování rybolovu, které by fungovalo nepřetržitě a které by představovalo jednotné kontaktní místo, představuje vážnou překážku účinné spolupráce s třetími zeměmi, které se podílejí na překládkách a vykládkách tuňáků, jež provádějí curaçaoská plavidla.

               (180)

               Curaçao proto neprokázalo, že při předcházení, potírání a odstraňování rybolovu NNN spolupracuje a koordinuje své činnosti s ostatními státy způsobem uvedeným v bodě 28 plánu IPOA NNN, zejména bodě 28 odst. 6, který stanoví, že by členské státy měly rozvíjet mechanismy spolupráce, které umožňují mimo jiné rychle reagovat na rybolov NNN.

               (181)

               Co se týká systému osvědčení o úlovku, v průběhu misí Komise, které se uskutečnily v březnu a červnu 2013, bylo zjištěno, že správní systém pro potvrzování osvědčení o úlovku v Curaçau vykazuje určité mezery. Curaçao potvrzovalo osvědčení o úlovku, aniž by curaçaoské orgány informace na místě skutečně ověřily a zkontrolovaly, což je v rozporu s požadavky stanovenými v doporučení ICCAT 09-11 (38). Zjištěna byla rovněž naprostá neexistence spolupráce curaçaoských orgánů se státy vykládky (tj. Pobřeží slonoviny, Senegal, Ghana). Systém osvědčení o úlovku je založen výhradně na kontrolách dokladů. Pohyb plavidel na moři je možné sledovat pomocí VMS, základní systém sledování pohybu plavidel však neumožňuje shromažďovat historické údaje a nevydává varování. Tyto skutečnosti prokazují, že Curaçao nedodržuje pravidla stanovená v článcích 118 a 119 úmluvy UNCLOS.

               (182)

               Co se týká potvrzování osvědčení o úlovku, nejsou k dispozici jiné prostředky kontroly než VMS. V případě plavidel, která provádějí rybolov trvale mimo vody Curaçaa a vykládku nebo překládku většiny úlovků na Pobřeží slonoviny nebo v Angole, se curaçaoské orgány spoléhají pouze na zprávy těchto provozovatelů. V přístavech vykládky nebo překládky nejsou prováděny žádné kontroly. Kromě toho není navázána spolupráce se zeměmi vykládky nebo překládky.

               (183)

               Curaçao nevyvinulo systém vykazování úlovků, který zajišťuje evidenci veškerých úlovků v reálném čase, ani systém elektronického lodního deníku. Neumožňuje proto plnou kontrolu a sledovatelnost, účinné křížové kontroly poloh VMS, vykládek, informací o vykládkách a překládkách. Jednání Curaçaa v této záležitosti proto není v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 28 plánu IPOA NNN.

               (184)

               Vnitrostátní vyhláška o rybolovu na volném moři (Landsbesluit visserij op volle zee – PB č. 109) ze dne 7. října 2010 představuje základní curaçaoský právní předpis v oblasti rybolovu, který upravuje odvětví mezinárodního rybolovu. Vnitrostátní vyhláška z roku 2010 zavádí systém mezinárodních povolení. Předpis obsahuje ustanovení o provádění překládek, povinnostech týkajících se podávání zpráv a VMS.

               (185)

               Vnitrostátní nařízení o rybolovu z roku 1991 (Visserijlandsverordening) představuje základní vnitrostátní právní předpis v oblasti rybolovu, který stanoví pravidla a předpisy týkající se rybolovu v teritoriálních vodách Curaçaa a jeho rybolovné oblasti.

               (186)

               Co se týká právního a správního rámce Curaçaa, v průběhu misí Komise v březnu a červnu 2013 bylo zjištěno, že v zavedených curaçaoských strukturách a systémech existují nedostatky. Konkrétně neexistuje rejstřík případů porušení pravidel a sankcí zavedených Curaçaem, který by usnadnil ověřování předchozích činností vlastníků plavidel souvisejících s rybolovem NNN. Celková výše správních sankcí a pokut není dostatečná, a nepředstavuje tudíž jednotný a odrazující systém sankcí. Podle podání Curaçaa neobsahují jeho právní předpisy opatření týkající se správního prosazování práva. Jednotlivcům odpovědným za porušování pravidel v souvislosti s rybolovem NNN nelze proto uložit správní pokutu a vláda Curaçaa nemůže přijmout preventivní a donucovací opatření. Výše popsaným způsobem jednání nedodržuje Curaçao článek 94 úmluvy UNCLOS.

               (187)

               V průběhu misí Komise v březnu a červnu 2013 a na základě podání Curaçaa Komise zaznamenala, že navzdory uznaným nedostatkům v právním a správním rámci Curaçaa nepřijaly příslušné curaçaoské orgány opatření k zahájení potřebných postupů k přizpůsobení se kodexu chování v souvislosti s rybolovem NNN a revizi curaçaoských právních předpisů v oblasti rybolovu.

               (188)

               Důkazy, které Komise shromáždila, proto ukazují, že jednání Curaçaa s ohledem na účinná donucovací opatření není v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 21 plánu IPOA NNN, v němž se členským státům doporučuje, aby zajistily dostatečně přísné sankce za rybolov NNN prováděný plavidly, aby účinně předcházely rybolovu NNN, potíraly a odstraňovaly jej a připravovaly pachatele o výhody plynoucí z tohoto rybolovu.

               (189)

               Co se týká stávajících možností curaçaoských orgánů, informace o stupni rozvoje Curaçaa podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného Organizací spojených národů nejsou k dispozici. Podle ukazatele světového rozvoje vypracovaného Světovou bankou (39) se Curaçao považuje za zemi s vysokými příjmy. S ohledem na toto postavení se nepovažuje za nutné analyzovat stávající možnosti příslušných curaçaoských orgánů.

               (190)

               Na základě informací získaných v průběhu mise Komise v březnu a červnu 2013 se nelze domnívat, že by curaçaoské orgány neměly finanční zdroje. Spíše jim chybí nezbytné právní a správní prostředí a oprávnění k plnění jejích povinností. Je třeba rovněž zdůraznit, že Komise v souladu s doporučeními uvedenými v bodě 85 a 86 plánu IPOA NNN, jež se týkají zvláštních požadavků v případě rozvojových zemí, poskytla Curaçau pomoc při uplatňování nařízení o rybolovu NNN prostřednictvím zvláštního programu technické pomoci, který financovala (40).

               (191)

               Vzhledem ke všem výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že podle čl. 31 odst. 3 a odst. 5 písm. b) a d) nařízení o rybolovu NNN neplnilo Curaçao své povinnosti, které má podle mezinárodního práva jako stát vlajky, pokud jde o spolupráci a vymáhání právních předpisů.

         7.3   Nedodržování mezinárodních pravidel (čl. 31 odst. 6 nařízení o rybolovu NNN)

               (192)

               Curaçao ratifikovalo úmluvu UNCLOS. Ode dne 17. listopadu 2010 je Curaçao rovněž spolupracující nesmluvní stranou ICCAT.

               (193)

               Za účelem dalšího objasnění uplatňování mezinárodních pravidel ze strany Curaçaa je třeba uvést, že Nizozemské království v roce 2007 ratifikovalo jménem Nizozemských Antil úmluvu UNCLOS a že v Curaçau jsou vymáhány všechny legislativní nástroje přijaté Nizozemskými Antilami do dne 10. října 2010.

               (194)

               Komise vyhodnotila veškeré informace považované za důležité, pokud jde o status Curaçaa jako spolupracující nesmluvní strany ICCAT. Komise vyhodnotila rovněž veškeré informace, které se považovaly za důležité ohledně dohody s Curaçaem o uplatňování opatření pro zachování a řízení zdrojů, která přijala ICCAT.

               (195)

               Komise analyzovala veškeré dostupné informace od ICCAT ohledně plnění závazků. Za tímto účelem použila Komise souhrnné tabulky ICCAT o plnění závazků (41).

               (196)

               Výbor ICCAT pro dodržování opatření pro zachování a řízení zdrojů určil Curaçao pro rok 2012 kvůli neplnění jeho povinnosti týkající se včasného předávání zpráv, statistik a údajů ICCAT. V souhrnných tabulkách o plnění závazků, které jsou uvedeny ve zprávě ze zasedání výboru pro plnění závazků (42), bylo Curaçao určeno kvůli pozdnímu či neúplnému předání těchto dokumentů: údaje související s úkolem I týkající se charakteristik loďstva, pokud jde o výroční zprávy / statistické údaje; zprávy o interních krocích (týkajících se plavidel o délce větší než 20 m) s ohledem na opatření pro zachování a řízení zdrojů; informace o dohodách o přístupu; zpráva o překládkách; tabulky o plnění závazků, pokud jde o kvóty a omezení odlovů. Výše uvedené nedodržování pravidel a doporučení ICCAT (zejména doporučení ICCAT 11-12) ve spojení s ostatními skutečnostmi uvedenými v oddílech 7.1 a 7.2 tohoto rozhodnutí prokazují existenci nedostatků v plnění závazků Curaçaa jako státu vlajky, pokud jde o opatření pro zachování a řízení zdrojů, jak je stanoveno v článcích 117 a 118 úmluvy UNCLOS.

               (197)

               Pokud jde o politiku týkající se loďstva, Komise zjistila, že všechna curaçaoská plavidla pro průmyslový rybolov vlastní zahraniční vlastníci a Curaçao může pouze určit skutečného vlastníka plavidla. Komise se domnívá, že existence informací o skutečných vlastnících nepředstavuje dostatečný důkaz o existenci opravdové vazby mezi státem vlajky a plavidly, a pokládá tuto situaci za nedodržování ustanovení týkajících se státní příslušnosti lodí podle článku 91 úmluvy UNCLOS.

               (198)

               Na základě informací získaných v průběhu misí v březnu a červnu 2013 bylo zjištěno, že registraci rybářských plavidel provozovaných na volném moři provádí jeden orgán (námořní úřad Curaçaa), zatímco veškeré řízení a sledování zajišťuje jiný orgán (Ministerstvo hospodářského rozvoje). Takovéto rozdělení funkcí vyžaduje úzkou koordinaci a spolupráci mezi příslušnými orgány. Komise během svých misí v březnu a červnu 2013 zjistila, že takováto spolupráce mezi námořním úřadem a Ministerstvem pro hospodářský rozvoj neexistuje. Skutečnosti zjištěné během výše uvedených misí Komise rovněž ukazují, že postupy Curaçaa pro registraci plavidel nepřihlížejí k zapojení těchto plavidel a jejich vlastníků do činností souvisejících s rybolovem NNN v minulosti. Bylo zjištěno, že příslušné curaçaoské orgány v okamžiku registrace plavidel neprovádějí kontrolu historie plavidla ani možné účasti plavidla na činnostech souvisejících s rybolovem NNN. To znamená, že Curaçao neplní požadavky týkající se registrace plavidel pod jeho vlajkou stanovené v usnesení ICCAT 05-07 a nedodržuje článek 94 úmluvy UNCLOS. Pokud jde o registraci rybářských plavidel, Curaçao jedná v rozporu s doporučeními uvedenými v bodech 36 a 38 plánu IPOA NNN, podle nichž mají státy vlajky zamezit registraci plavidel, která se v minulosti dopustila porušování pravidel, pod svou vlajkou, a vyzývají státy vlajky, aby odrazovaly plavidla od výměny vlajky za účelem nedodržování opatření pro zachování a řízení zdrojů nebo ustanovení přijatých na vnitrostátní, regionální nebo celosvětové úrovni. Výše popsané jednání Curaçaa, pokud jde o registraci rybářských plavidel, není v souladu s doporučeními v bodě 39 plánu IPOA NNN, který členským státům doporučuje, aby učinily veškeré proveditelné kroky, včetně odmítnutí vydání povolení k rybolovu určitému plavidlu a oprávnění plout pod vlajkou daného státu, s cílem zabránit „střídání vlajek“, což je praxe spočívající v opakovaných a rychlých změnách vlajky plavidla za účelem obcházení opatření pro zachování a řízení zdrojů nebo předpisů.

               (199)

               Kromě výše uvedených skutečností Curaçao provozuje kromě národního rejstříku rovněž rejstřík lodí pronajatých bez posádky, čímž plavidlům plujícím pod jinou vlajkou umožňuje plout dočasně pod vlajkou Curaçaa. Je třeba uvést, že curaçaoské orgány v případě registrace plavidla plujícího pod jinou vlajkou než pod vlajkou Curaçaa do curaçaoského rejstříku plavidel pronajatých bez posádky pouze informují daný stát vlajky. V těchto případech neprovádějí curaçaoské orgány další ověření provozovatelů a/nebo skutečných vlastníků plavidel. Je nutné rovněž podotknout, že se vyskytly případy, kdy byla nákladní plavidla plující pod curaçaoskou vlajkou zaregistrována u ICCAT jinou zemí (Filipínami), aniž by byly vyrozuměny curaçaoské orgány. Tento postup Curaçaa není v souladu s článkem 94 úmluvy UNCLOS, který stanoví povinnosti států vlajky s ohledem na plavidla plující pod jejich vlajkou. V této souvislosti je třeba uvést, že Mezinárodní federace pracovníků v dopravě (ITF) považuje Curaçao za tzv. výhodnou vlajku (43).

               (200)

               Je třeba taktéž uvést, že v rozporu s doporučeními uvedenými v bodech 25 až 27 plánu IPOA NNN Curaçao nevypracovalo národní akční plán proti rybolovu NNN.

               (201)

               Vzhledem ke všem výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že podle čl. 31 odst. 3 a 6 nařízení o rybolovu NNN neplní Curaçao své povinnosti podle mezinárodního práva, pokud jde o mezinárodní pravidla, předpisy a opatření pro zachování a řízení zdrojů.

         7.4   Zvláštní omezení rozvojových zemí

               (202)

               Připomíná se, že Curaçao není uvedeno v příloze II nařízení (ES) č. 1905/2006, které klasifikuje státy podle stupně jejich rozvoje, ani nejsou k dispozici informace o stupni rozvoje Curaçaa podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného Organizací spojených národů. Naopak podle ukazatele světového rozvoje z roku 2013, který vypracovala Světová banka (44), je Curaçao považováno za zemi s vysokými příjmy.

               (203)

               S přihlédnutím k zjištěním učiněným během misí a k ukazateli světového rozvoje vypracovaného Světovou bankou pro Curaçao nelze tuto zemi považovat za zemi se zvláštními omezeními přímo odvozenými z úrovně jejího rozvoje. Nebyly zjištěny žádné skutečnosti naznačující, že neplnění povinností vyplývajících pro Curaçao z mezinárodního práva je výsledkem nedostatečného rozvoje. Stejně tak neexistuje žádný konkrétní důkaz, který by dával do souvislosti zjištěné nedostatky ve sledování a kontrole rybolovných činností a dohledu nad nimi s nedostatečnými kapacitami a infrastrukturou.

               (204)

               Je třeba rovněž uvést, že Komise již v Curaçau v roce 2011 financovala zvláštní opatření týkající se technické pomoci pro boj proti rybolovu NNN (45). Nejsou však k dispozici žádné důkazy, že Curaçao vzalo vydaná doporučení v potaz, aby zjištěné nedostatky napravilo.

               (205)

               Vzhledem ke všem výše uvedeným skutečnostem se v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN vyvozuje závěr, že rozvojový status a celková výkonnost Curaçaa v oblasti rybolovu nejsou narušeny jeho stupněm rozvoje.

         8.   ZÁVĚR OHLEDNĚ URČENÍ NESPOLUPRACUJÍCÍCH TŘETÍCH ZEMÍ

               (206)

               Vzhledem k výše vyvozeným závěrům ohledně skutečnosti, že Curaçao, Ghana a Korea neplní své povinnosti, které jim jakožto státům vlajky, státům přístavu, pobřežním státům nebo státům trhu ukládá mezinárodní právo, a nepřijaly příslušná opatření pro předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, mělo by být těmto zemím v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN oznámeno, že mohou být určeny jako třetí země, které Komise považuje za nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu.

               (207)

               V souladu s čl. 32 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN by Komise měla Curaçau, Ghaně a Koreji oznámit, že mohou být určeny jako nespolupracující třetí země. Komise by měla rovněž přijmout vůči Curaçau, Ghaně a Koreji všechna opatření uvedená v článku 32 nařízení o rybolovu NNN. V zájmu řádné správy by měla být stanovena lhůta, v níž mohou tyto země na oznámení písemně odpovědět a napravit situaci.

               (208)

               Oznámení adresované Curaçau, Ghaně a Koreji o tom, že mohou být určeny jako země, které Komise považuje pro účely tohoto rozhodnutí za nespolupracující, nebrání Komisi ani Radě, aby následně učinily jakýkoliv krok za účelem určení jako nespolupracující třetí země a vypracování seznamu nespolupracujících zemí, ani takový krok automaticky nepředpokládá,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Curaçau, Ghanské republice a Korejské republice se oznamuje, že mohou být určeny jako třetí země, které Komise považuje za nespolupracující třetí země v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu.

      V Bruselu dne 26. listopadu 2013.

            Za Komisi

         Maria DAMANAKI

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.

      (2)  Pokud jde o stát trhu a příslušná opatření, viz mezinárodní akční plán FAO pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, odstavce 65 až 76 a kodex chování pro odpovědný rybolov přijatý organizací FAO v roce 1995, článek 11.2.

      (3)  Dopis QIA ze dne 12. července 2011.

      (4)  Zpráva OECD s názvem „Ownership and Control of Ships“, k dispozici na adrese: http://www.oecd.org/dataoecd/53/9/17846120.pdf

      (5)  Zpráva FAO „Comprehensive record of fishing vessels, refrigerated transport vessels, supply vessels and beneficial ownership“, vypracovaná v rámci studie oddělení rybolovu FAO v březnu 2010 (k dispozici na adrese: ftp://ftp.fao.org/FI/DOCUMENT/global_record/eims_272369.pdf) a plán IPOA NNN, bod 18.

      (6)  Korea podepsala dohody o rybolovu s třinácti zeměmi (Rusko, Japonsko, Čína, Tuvalu, Šalamounovy ostrovy, Kiribati, Papua-New Guinea, Cookovy ostrovy, Francie, Irán, Austrálie, Mauritánie a Ekvádor).

      (7)  Zpráva národního úřadu pro mořský rybolov, s. 24.

      (8)  Informace získané na adrese http://hdr.undp.org/en/statistics/

      (9)  Zpráva z 30. zasedání komise CCAMLR, Austrálie, Hobart, 24. října až 4. listopadu 2011, CCAMLR-XXX, body 9.12–9.28.

      (10)  Zpráva IOTC o plnění závazků v případě Koreje, 8. zasedání výboru pro plnění závazků ve dnech 14. až 16. března 2011, IOTC-2011-S15-CoC25Rev1[E].

      (11)  Zpráva IOTC o plnění závazků ze dne 10. března 2012, IOTC-2012-CoC09-CR14_Rev1[E].

      (12)  Oběžník IOTC ze dne 12. února 2013.

      (13)  Dopis ICCAT ze dne 4. března 2010 týkající se určení, oběžník ICCAT č. 590, 4. března 2010.

      (14)  Dopis ICCAT ze dne 18. ledna 2011 týkající se určení, oběžník ICCAT č. 173, 18. ledna 2011.

      (15)  Dopis ICCAT ze dne 21. února 2012 vyjadřující znepokojení, oběžník ICCAT č. 636, 21. února 2012.

      (16)  Dopis ICCAT ze dne 11. února 2013 vyjadřující znepokojení, oběžník ICCAT č. 610, 11. února 2013.

      (17)  Viz poznámka pod čarou 8.

      (18)  Pokud jde o stát trhu a příslušná opatření, viz mezinárodní akční plán FAO pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, odstavce 65 až 76 a kodex chování pro odpovědný rybolov přijatý organizací FAO v roce 1995, článek 11.2.

      (19)  Informace získané na adrese http://www.nmfs.noaa.gov/ia/iuu/msra_page/2013_biennial_report_to_congress__jan_11__2013__final.pdf

      (20)  Informace získané na adrese http://www.neafc.org/mcs/iuu/blist a http://iuu-vessels.org/iuu/iuu/search

      (21)  Doporučení ICCAT 06-11, které stanoví program překládky, podle něhož se musí veškeré překládky tuňáka a tuňákovitých v oblasti úmluvy ICCAT uskutečnit v přístavu.

      (22)  Doporučení ICCAT 03-14 týkající se minimálních norem pro zavedení systému sledování plavidel (VMS) v oblasti úmluvy ICCAT.

      (23)  Viz poznámka pod čarou 8.

      (24)  Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 41.

      (25)  Příslušné informace získané na internetových stránkách FCWC na adrese http://www.fcwc-fish.org/

      (26)  Dopis ICCAT ze dne 4. března 2010, oběžník ICCAT č. 592, 4. března 2010.

      (27)  Dopis ICCAT ze dne 18. ledna 2011, oběžník ICCAT č. 174, 18. ledna 2011.

      (28)  Dopis ICCAT ze dne 21. února 2012, oběžník ICCAT č. 634, 21. února 2012.

      (29)  Doporučení ICCAT 09-01 o víceletém programu zachování a řízení zdrojů tuňáka velkookého.

      (30)  Doporučení ICCAT 10-01 o víceletém programu zachování a řízení zdrojů tuňáka velkookého.

      (31)  Doporučení ICCAT 11-01 o víceletém programu zachování a řízení zdrojů tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého.

      (32)  Dopis ICCAT ze dne 11. února 2013, oběžník ICCAT č. 609, 11. února 2013.

      (33)  Dopis ICCAT ze dne 30. dubna 2013, oběžník ICCAT č. 2104, 30. dubna 2013.

      (34)  Zpráva Národního úřadu pro mořský rybolov, s. 23.

      (35)  Viz poznámka pod čarou 8.

      (36)  Pomoc rozvojovým zemím při provádění nařízení č. 1005/2008 o nezákonném, nehlášeném a neregulovaném rybolovu (NNN), EuropeAid/129609/C/SER/Multi.

      (37)  Informace získané na adrese: http://www.southpacificrfmo.org/assets/Convention-and-Final-Act/2272942-v1-SPRFMOSignedFinalAct.pdf

      (38)  Doporučení ICCAT 09-11: Doporučení ICCAT, kterým se mění doporučení 08-12 týkající se programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného.

      (39)  Informace získané na adrese http://data.worldbank.org/country/CW; tyto informace se používají místo ukazatele lidského rozvoje zavedeného Organizací spojených národů a nařízení (ES) č. 1905/2006, v němž není Curaçao zmíněno.

      (40)  Pomoc rozvojovým zemím při provádění nařízení (ES) č. 1005/2008 o nezákonném, nehlášeném a neregulovaném rybolovu (NNN ), EuropeAid/129609/C/SER/Multi, 13. až 27. června 2011.

      (41)  Dodatek 3 PŘÍLOHY 10 z jednání během 18. zvláštního zasedání ICCAT z ledna 2013, zpráva za dvouleté období 2012–2013, ČÁST I (2012), sv. 1.

      (42)  Viz poznámka pod čarou 41.

      (43)  Informace získané na adrese: http://www.itfglobal.org/flags-convenience/flags-convenien-183.cfm

      (44)  Informace získané na adrese: http://data.worldbank.org/country/CW

      (45)  Viz poznámka pod čarou 40.