title: Rozhodnutí Rady 2013/352/SZBP ze dne 2. července 2013 , kterým se mění rozhodnutí Rady 2012/440/SZBP o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro lidská práva

text:
               4.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 185/8

         ROZHODNUTÍ RADY 2013/352/SZBP
   ze dne 2. července 2013,
   kterým se mění rozhodnutí Rady 2012/440/SZBP o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro lidská práva
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 25. července 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/440/SZBP (1) o jmenování pana Stavrose LAMBRINIDISE zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro lidská práva. Mandát zvláštního zástupce EU má skončit dne 30. června 2014.

               (2)

               Rozhodnutím 2012/440/SZBP byla zvláštnímu zástupci EU poskytnuta finanční referenční částka na období od 25. července 2012 do 30. června 2013. Na období od 1. července 2013 do 30. června 2014 je třeba stanovit novou finanční referenční částku.

               (3)

               Rozhodnutí 2012/440/SZBP by mělo být proto odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V čl. 5 odst. 1 rozhodnutí 2012/440/SZBP se doplňuje nový pododstavec, který zní:

      „Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. července 2013 do 30. června 2014 činí 837 000 EUR.“

   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se od 1. července 2013.

      V Bruselu dne 2. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Úř. věst. L 200, 27.7.2012, s. 21.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 27. listopadu 1997 o uzavření Dohody o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie

text:
Důležité právní upozornění

|

31997D0831

Úřední věstník L 348 , 18/12/1997 S. 0001 - 0001

		Rozhodnutí Radyze dne 27. listopadu 1997o uzavření Dohody o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie(97/831/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 113 a 235 ve spojení s druhou větou čl. 228 odst. 2 a druhým pododstavcem čl. 228 odst. 3 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na souhlas Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že je třeba schválit Dohodu o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie, podepsanou prostřednictvím výměny dopisů ze dne 29. dubna 1997;vzhledem k tomu, že Smlouva nestanovuje pro činnost Společenství v určitých oblastech upravených v dohodě jiné pravomoci než pravomoci podle článku 235 Smlouvy,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie a prohlášení, která k ní přijaly smluvní strany, se schvalují jménem Společenství.Znění dohody, seznam prohlášení, a prohlášení jsou připojeny k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady učiní jménem Společenství oznámení stanovené v čl. 49 odst. 2 dohody.Článek 3Předsednictví Rady, pokud tak Rada rozhodne, a jinak Komise, jíž jsou nápomocni zástupci členů Rady, zastupuje Společenství v Radě pro spolupráci zřízené podle článku 33 dohody. Rada se usnáší prostou většinou svých členů.Postoj, který má Společenství zaujmout v rámci Rady pro spolupráci, přijme Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise. Rada jedná jednomyslně, pokud postoj zahrnuje oblast, v níž je pro přijetí vnitřních pravidel Společenství třeba dosáhnout jednomyslnosti, a prostou většinou, pokud se rozhodnutí, jež Rada pro spolupráci navrhuje k přijetí, vztahuje k jednacímu řádu Rady pro spolupráci.Rozhodnutí přijatá Radou pro spolupráci budou vyhlášena v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropských společenství.Vstupuje v platnost dnem vyhlášení.V Bruselu dne 27. listopadu 1997.Za RadupředsedaM. Fischbach[1] Úř. věst. C 79, 12.3.1997, s. 1.[2] Úř. věst. C 325, 27.10.1997.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2013/350/SZBP ze dne 2. července 2013 , kterým se mění a prodlužuje mandát zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě

text:
               4.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 185/3

         ROZHODNUTÍ RADY 2013/350/SZBP
   ze dne 2. července 2013,
   kterým se mění a prodlužuje mandát zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 23. ledna 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/33/SZBP (1) o jmenování pana Andrease REINICKEHO zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro mírový proces na Blízkém východě. Jeho mandát má skončit dne 30. června 2013.

               (2)

               Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o dalších dvanáct měsíců. Měl by být přezkoumán na podzim roku 2013. Tento přezkum by měl být dokončen 31. prosince 2013.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zvláštní zástupce Evropské unie
   Mandát pana Andrease REINICKEHO jako zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě (dále jen „mírový proces“) se prodlužuje do 30. června 2014. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
   Článek 2
   Cíle politiky
   1.   Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie týkající se mírového procesu.
   2.   Cíle uvedené v odstavci 1 zahrnují mimo jiné:

               a)

               všeobecný mír, jehož by mělo být dosaženo na základě příslušných rezolucí Rady bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN), madridských zásad, cestovní mapy, předchozích dohod zúčastněných stran a arabské mírové iniciativy;

               b)

               dvoustátní řešení, kdy budou Izrael a demokratický, celistvý, životaschopný, mírový a svrchovaný palestinský stát existovat bok po boku v bezpečných a uznávaných hranicích a těšit se normálním vztahům se svými sousedy v souladu s rezolucemi Rady bezpečnosti OSN 242 (1967), 338 (1973), 1397 (2002) a 1402 (2002) a s madridskými zásadami;

               c)

               řešení izraelsko-syrského a izraelsko-libanonského konfliktu;

               d)

               řešení postavení Jeruzaléma jako budoucího hlavního města dvou států a spravedlivé, životaschopné a dohodnuté řešení problému palestinských uprchlíků;

               e)

               pokračování mírového procesu s cílem dosáhnout konečné dohody o právním postavení a vytvoření palestinského státu, včetně posílení úlohy Kvarteta pro Blízký východ (dále jen „Kvarteto“) jako ručitele cestovní mapy, zejména s cílem sledovat dodržování povinností, které pro obě strany vyplývají z cestovní mapy, a v souladu se všemi mezinárodními snahami o nastolení všeobecného arabsko-izraelského míru.

         3.   Cíle uvedené v odstavci 1 vycházejí z odhodlání Unie spolupracovat se stranami a s partnery v mezinárodním společenství, zejména v rámci Kvarteta, s cílem využít všech příležitostí k prosazování míru a uspokojivé budoucnosti pro všechny lidi v regionu.
   4.   Zvláštní zástupce EU podporuje činnost vysokého představitele v oblasti, mimo jiné v rámci Kvarteta.
   Článek 3
   Mandát
   K dosažení cílů politiky uvedených v článku 2 se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:

               a)

               poskytovat aktivní a účinný příspěvek Unie k činnostem a iniciativám vedoucím ke konečnému urovnání izraelsko-palestinského konfliktu a izraelsko-syrského a izraelsko-libanonského konfliktu;

               b)

               usnadňovat a udržovat úzké styky se všemi stranami mírového procesu, ostatními zeměmi regionu, členy Kvarteta a dalšími dotčenými zeměmi, s OSN a dalšími dotčenými mezinárodními organizacemi za účelem vzájemné spolupráce při posilování mírového procesu;

               c)

               zajišťovat trvalou přítomnost Unie na příslušných mezinárodních fórech a přispívat k řešení krizí a jejich předcházení;

               d)

               sledovat a podporovat mírová jednání mezi stranami a předkládat jménem Unie návrhy v souvislosti s těmito jednáními;

               e)

               na požádání přispívat k plnění mezinárodních dohod dosažených mezi stranami a navazovat s nimi diplomatická jednání v případě nedodržení podmínek uvedených dohod;

               f)

               věnovat zvláštní pozornost faktorům, které mají dopad na regionální rozměr mírového procesu;

               g)

               vést konstruktivní jednání se signatáři dohod v rámci mírového procesu za účelem podpory dodržování základních norem demokracie, včetně dodržování lidských práv a právního státu;

               h)

               předkládat návrhy týkající se zásahů Unie do mírového procesu a nejlepšího způsobu provádění iniciativ Unie a nepřetržitého úsilí Unie souvisejícího s mírovým procesem, jako je příspěvek Unie k palestinským reformám, a včetně politických aspektů příslušných rozvojových projektů Unie;

               i)

               sledovat činnost obou stran při provádění cestovní mapy a v otázkách, které by mohly ohrozit výsledek jednání o trvalém statusu, s cílem umožnit Kvartetu lépe posoudit dodržování podmínek stranami;

               j)

               podávat jakožto vyslanec Kvarteta zprávy o pokroku a vývoji jednání a přispívat k přípravě zasedání vyslanců Kvarteta na základě postojů Unie a prostřednictvím koordinace s dalšími členy Kvarteta;

               k)

               přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv ve spolupráci se zvláštním zástupcem EU pro lidská práva, včetně obecných zásad Unie pro lidská práva, zejména obecných zásad EU o dětech a ozbrojených konfliktech a o násilí páchaném na ženách a dívkách a potírání všech forem jejich diskriminace, jakož i politiky Unie týkající se rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1325(2000) o ženách, míru a bezpečnosti, včetně sledováním vývoje situace v tomto ohledu, podáváním zpráv a vypracováváním doporučení;

               l)

               přispívat k lepšímu porozumění úlohy Unie jako jedné z organizací ovlivňujících veřejné mínění v oblasti.

         Článek 4
   Provádění mandátu
   1.   Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele. Aby mohl plnit svůj mandát a konkrétní povinnosti v dané oblasti, věnuje se zvláštní zástupce EU zcela svým úkolům.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něho hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
   3.   Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ).
   4.   Při plnění svých úkolů zvláštní zástupce EU úzce spolupracuje zejména se zastoupením EU v Jeruzalému, s delegací Unie v Tel Avivu a s ostatními příslušnými delegacemi Unie v oblasti.
   Článek 5
   Financování
   1.   Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. července 2013 do 31. prosince 2013 činí 506 500 EUR.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou způsobilé od 1. července 2013. Jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
   Článek 6
   Sestavení a složení týmu
   1.   V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně a pravidelně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
   2.   Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
   3.   Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, vysílajícímu orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
   4.   S cílem přispět k soudržnosti a souladu příslušných činností členů týmu zvláštního zástupce EU jsou tito pracovníci zařazeni do příslušných oddělení ESVČ nebo delegací Unie.
   Článek 7
   Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
   Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskými zeměmi. Členské státy a ESVČ poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
   Článek 8
   Bezpečnost utajovaných informací EU
   Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (2).
   Článek 9
   Přístup k informacím a logistická podpora
   1.   Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
   2.   Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
   Článek 10
   Bezpečnost
   V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v oblasti své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že

               a)

               na základě pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi stanovící fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán mise;

               b)

               zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;

               c)

               zajistí, aby všichni členové týmu zvláštního zástupce EU, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika, který pro oblast mise určí ESVČ;

               d)

               zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává Radě, Komisi a vysokému představiteli písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy v polovině období a zprávy o provádění mandátu.

         Článek 11
   Podávání zpráv
   Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru podává zvláštní zástupce EU zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
   Článek 12
   Koordinace
   1.   Zvláštní zástupce EU podporuje celkovou politickou koordinaci Unie. Pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie byly na místě uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi Komise a případně i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Unie působících v oblasti, včetně zvláštního zástupce Evropské unie pro jižní Středomoří. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
   2.   Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucím delegace Unie a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké spolupráci s vedoucím delegace v Tel Avivu poskytuje vedoucímu policejní mise Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS) a vedoucímu mise Evropské unie pro pomoc na hranicích na hraničním přechodu Rafáh (EU BAM Rafah) vedení v otázkách místní politické situace. Zvláštní zástupce EU a civilní velitel operace se podle potřeby vzájemně konzultují. Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
   Článek 13
   Pomoc ve vztahu k nárokům
   Zvláštní zástupce EU a jeho zaměstnanci jsou nápomocni při poskytování informací při řešení veškerých nároků a závazků vyplývajících z mandátů předchozích zvláštních zástupců EU pro mírový proces na Blízkém východě a poskytují k tomuto účelu administrativní pomoc a přístup k relevantním dokumentům.
   Článek 14
   Přezkum
   1.   Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v oblasti podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, Komisi a vysokému představiteli do konce října 2013 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
   2.   Mandát zvláštního zástupce EU bude přezkoumán do 31. prosince 2013.
   Článek 15
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 1. července 2013.

      V Bruselu dne 2. července 2013.

            Za Radu

            předseda

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Úř. věst. L 19, 24.1.2012, s. 17.

      (2)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.


title: 2008/343/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 29. dubna 2008 , kterým se mění rozhodnutí 2007/868/ES, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu

text:
               30.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 116/25

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 29. dubna 2008,
   kterým se mění rozhodnutí 2007/868/ES, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu
   (2008/343/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 20. prosince 2007 přijala Rada rozhodnutí 2007/868/ES (2).

               (2)

               Dne 25. února 2008 poskytla Rada Josemu Mariovi SISONOVI aktualizované odůvodnění týkající se jeho ponechání na seznamu osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření stanovená v souladu s nařízením (ES) č. 2580/2001, a vyzvala jej, aby v této souvislosti předložil do jednoho měsíce své připomínky. Jose Maria SISON předložil Radě připomínky dopisem ze dne 24. března 2008 a Rada je následně posoudila.

               (3)

               Rada došla k závěru, že Jose Maria SISON byl zapojen do teroristických činů ve smyslu čl. 1 odst. 2 a 3 společného postoje 2001/931/SZBP ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (3) a že příslušný vnitrostátní orgán přijal rozhodnutí ve vztahu k Josemu Mariovi SISONOVI ve smyslu čl. 1 odst. 4 uvedeného společného postoje. Rada došla rovněž k závěru, že by na seznamu osob, skupin a subjektů, na něž se vztahuje nařízení (ES) č. 2580/2001, měly být záznamy týkající se Joseho Marii SISONA a Komunistické strany Filipín změněny, aby odpovídaly aktualizovanému odůvodnění.

               (4)

               Rada se proto domnívá, že by se na Joseho Mariu SISONA měla i nadále vztahovat zvláštní omezující opatření stanovená v nařízení (ES) č. 2580/2001,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   V příloze rozhodnutí 2007/868/ES se záznam týkající se SISONA, Joseho Marii (také známého jako Armando Liwanag; Joma) nahrazuje tímto:

      „SISON, Jose Maria (také znám jako Armando Liwanag; Joma), narozen dne 8. 2. 1939 v Cabugau (Filipíny) – osoba zastávající vedoucí úlohu v ‚Komunistické straně Filipín‘ včetně ‚NPA‘.“

   Článek 2
   V příloze rozhodnutí 2007/868/ES se záznam týkající se Komunistické strany Filipín nahrazuje tímto:

      „‚Komunistická strana Filipín‘ včetně ‚New People’s Army‘ – ‚NPA‘ (Nové lidové armády), Filipíny, spojené se SISONEM, Josem Mariou (také znám jako Armando Liwanag; Joma, který zastává vedoucí úlohu v ‚Komunistické straně Filipín‘ včetně ‚NPA‘).“

   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku 29. dubna 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

      (1)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 70. Nařízení naposledy pozměněné rozhodnutím 2007/868/ES (Úř. věst. L 340, 22.12.2007, s. 100).

      (2)  Úř. věst. L 340, 22.12.2007, s. 100.

      (3)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 93. Společný postoj naposledy pozměněný společným postojem 2007/871/SZBP (Úř. věst. L 340, 22.12.2007, s. 109).


				|

		52014PC0256

			Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření, jménem Evropské unie a jejích členských států, protokolu, kterým se mění dohoda o společném leteckém prostoru mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé, aby se zohlednilo přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii /* COM/2014/0256 final - 2014/0134 (NLE) */

			   	DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1)      Souvislosti návrhu
 110 || ·                   Odůvodnění a cíle návrhu. Obecné souvislosti Dohoda o společném leteckém prostoru mezi Evropskou unií a jejími členskými státy a Gruzií byla vyjednána na základě rozhodnutí Rady z června 2009, kterým bylo schváleno zahájení jednání. Dohoda byla podepsána dne 2. prosince 2010.
 120 || Chorvatská republika přistoupila k Evropské unii dne 1. července 2013. Podle čl. 6 odst. 2 aktu o podmínkách přistoupení se Chorvatsko zavázalo přistoupit k dohodám uzavřeným nebo podepsaným členskými státy a Unií s jednou nebo více třetími zeměmi nebo mezinárodní organizací. Byl projednán protokol, který zahrnuje nutné jazykové úpravy dohody, které vyplývají z přistoupení Chorvatska. Podle výše uvedeného čl. 6 odst. 2, jakož i čl. 100 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 SFEU byl podpis protokolu schválen rozhodnutím ze dne [...] s tím, že protokol byl podepsán dne [...]. Protokol by měl být nyní schválen na základě čl. 100 odst. 2 a čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU ve spojení s čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení.
 130 || ·                   Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Ustanovení protokolu nahrazují nebo doplňují ustanovení dohody o společném leteckém prostoru mezi Evropskou unií, jejími členskými státy a Gruzií.
 140 || ·                   Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Dohoda s Gruzií byla první souhrnná dohoda o letecké dopravě podepsaná s významným partnerem Unie v letecké dopravě z kavkazské oblasti. Je součástí rámce vnější politiky Unie v oblasti letectví, kterou Komise vypracovala ve svém sdělení KOM(2005) 79: „Rozvoj vnější politiky Společenství v oblasti letectví“ a která byla nedávno předmětem přezkumu prostřednictvím sdělení Komise COM(2012) 556: „Vnější politika EU v oblasti letecké dopravy – řešení budoucích výzev“ a příslušných závěrů Rady.
 2)      Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů
   || ·                                            Konzultace zúčastněných stran
 211 || Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Nevztahuje se na tento návrh.
 212 || Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Nevztahuje se na tento návrh.
 3)      PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 305 || ·                   Shrnutí navrhovaných opatření Protokol zajišťuje potřebné změny dohody o společném leteckém prostoru mezi Evropskou unií, jejími členskými státy a Gruzií po přistoupení Chorvatska k EU dne 1. července 2013.
 310 || ·                   Právní základ Ustanovení čl. 100 odst. 2 a čl. 218 odst. 6 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení.
 4)      Rozpočtové důsledky
 409 || Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.
 5)      DALŠÍ INFORMACE
 570 || ·                   Podrobné vysvětlení návrhu Rada se vyzývá, aby schválila protokol, kterým se mění ustanovení dohody o společném leteckém prostoru mezi Evropskou unií, jejími členskými státy a Gruzií.
2014/0134 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTÍ RADY
o uzavření, jménem Evropské unie a
jejích členských států, protokolu, kterým se mění dohoda o společném
leteckém prostoru mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné
straně a Gruzií na straně druhé, aby se zohlednilo
přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu
o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 a čl. 218
odst. 6 písm. a) této smlouvy,
s ohledem na akt o
přistoupení Chorvatska, a zejména na čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec
uvedeného aktu,
s ohledem na návrh
Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[1],
vzhledem k těmto důvodům:
(1)       V souladu s rozhodnutím Rady
2014/…/EU[2]
byl podepsán protokol, kterým se mění dohoda o společném
leteckém prostoru mezi Evropskou unií a jejími členskými státy
na jedné straně a Gruzií na straně druhé, aby se
zohlednilo přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (dále jen „protokol“), s výhradou
jeho uzavření.
(2)       Protokol by měl být
schválen,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Jménem Evropské unie a jejích členských
států se schvaluje protokol, kterým se mění dohoda
o společném leteckém prostoru mezi Evropskou unií a jejími
členskými státy na jedné straně a Gruzií
na straně druhé, aby se zohlednilo přistoupení Chorvatské
republiky k Evropské unii[3].

Článek 2
Předseda Rady je oprávněn jmenovat
osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Evropské unie a jejích
členských států listinu o schválení, jak je stanoveno
v článku 3 protokolu.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem
přijetí.
V Bruselu dne
                                                                       Za
Radu
                                                                       předseda
/ předsedkyně
[1]               Úř. věst. C , , s. .
[2]               Úř. věst. L […], […], s. […].
[3]               Znění protokolu bylo zveřejněno v Úředním
věstníku Evropské unie (Úř. věst. L ...), společně
s rozhodnutím o jeho podpisu.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/1796 ze dne 1. října 2015 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé, kterou se Švýcarská konfederace přidružuje k Horizontu 2020 – rámcovému programu pro výzkum a inovace a programu Evropského společenství pro atomovou energii pro výzkum a odbornou přípravu, který doplňuje Horizont 2020, a která upravuje účast Švýcarské konfederace na činnostech projektu ITER prováděných podnikem Fusion for Energy

text:
               8.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 263/8

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/1796
   ze dne 1. října 2015
   o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé, kterou se Švýcarská konfederace přidružuje k Horizontu 2020 – rámcovému programu pro výzkum a inovace a programu Evropského společenství pro atomovou energii pro výzkum a odbornou přípravu, který doplňuje Horizont 2020, a která upravuje účast Švýcarské konfederace na činnostech projektu ITER prováděných podnikem Fusion for Energy
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 186 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) a čl. 218 odst. 7 a odst. 8 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé, kterou se Švýcarská konfederace přidružuje k Horizontu 2020 – rámcovému programu pro výzkum a inovace a programu Evropského společenství pro atomovou energii pro výzkum a odbornou přípravu, který doplňuje Horizont 2020, a která upravuje účast Švýcarské konfederace na činnostech projektu ITER prováděných podnikem Fusion for Energy (dále jen „dohoda“), byla podepsána jménem Evropské unie dne 5. prosince 2014 v souladu s rozhodnutím Rady č. 2014/953/EU (1).

               (2)

               Dohoda byla uzavřena Evropským společenstvím pro atomovou energii dne 5. prosince 2014 v souladu s rozhodnutím Rady č. 2014/954/Euratom (2).

               (3)

               Dohoda by měla být schválena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé, kterou se Švýcarská konfederace přidružuje k Horizontu 2020 – rámcovému programu pro výzkum a inovace a programu Evropského společenství pro atomovou energii pro výzkum a odbornou přípravu, který doplňuje Horizont 2020, a která upravuje účast Švýcarské konfederace na činnostech projektu ITER prováděných podnikem Fusion for Energy, se schvaluje jménem Unie (3).
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení stanovené v čl. 15 odst. 1 prvním pododstavci dohody (4).
   Článek 3
   Komise rozhoduje o postoji, který má být jménem Unie zaujat ve Výboru Švýcarsko-Společenství pro výzkum, pokud jde o rozhodnutí výboru přijímaná podle čl. 5 odst. 2 dohody.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 1. října 2015.

            Za Radu

            předseda

         É. SCHNEIDER

      (1)  Rozhodnutí Rady 2014/953/EU ze dne 4. prosince 2014 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a Švýcarskou konfederací, kterou se Švýcarská konfederace přidružuje k Horizontu 2020 – rámcovému programu pro výzkum a inovace a k programu Evropského společenství pro atomovou energii pro výzkum a odbornou přípravu, který doplňuje Horizont 2020, a která upravuje účast Švýcarské konfederace na činnostech projektu ITER prováděných podnikem Fusion for Energy (Úř. věst. L 370, 30.12.2014, s. 1).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/954/Euratom ze dne 4. prosince 2014, kterým se schvaluje uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a Švýcarskou konfederací, kterou se Švýcarská konfederace přidružuje k Horizontu 2020 – rámcovému programu pro výzkum a inovace a k programu Evropského společenství pro atomovou energii pro výzkum a odbornou přípravu, který doplňuje Horizont 2020, a která upravuje účast Švýcarské konfederace na činnostech projektu ITER prováděných podnikem Fusion for Energy, Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii (Úř. věst. L 370, 30.12.2014, s. 19).

      (3)  Dohoda byla zveřejněna v Úř. věst. L 370 ze dne 30.12.2014 spolu s rozhodnutím o podpisu.

      (4)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: 2012/176/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 8. března 2012 o uzavření Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království na programech Unie

text:
               28.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 8. března 2012
   o uzavření Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království na programech Unie
   (2012/176/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 217 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem i) a odst. 8 druhým pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 7. října 2010 byl jménem Unie podepsán Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království na programech Unie (dále jen „protokol“).

               (2)

               V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dnem 1. prosince 2009 Evropská unie nahradila Evropské společenství a stala se jeho nástupkyní.

               (3)

               Protokol je třeba uzavřít,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království na programech Unie se schvaluje jménem Unie.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady provede jménem Unie oznámení podle článku 10 protokolu.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 8. března 2012.

            Za Radu

            předseda

         M. BØDSKOV

    ---documentbreak---

               28.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 90/2

         PROTOKOL
   k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o obecných zásadách účasti Marockého království v programech Unie
   EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
   na straně jedné a
   MAROCKÉ KRÁLOVSTVÍ, dále jen „Maroko“,
   na straně druhé,
   dále jen společně „smluvní strany“,
   VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:

               (1)

               Maroko uzavřelo Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marokem na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“) dne 26. února 1996.

               (2)

               Evropská rada na zasedání v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004 přivítala návrhy Komise týkající se evropské politiky sousedství a schválila závěry Rady ze dne 14. června 2004.

               (3)

               Rada při mnoha dalších příležitostech přijala závěry podporující tuto politiku.

               (4)

               Rada dne 5. března 2007 vyslovila podporu obecnému a globálnímu přístupu vyjádřenému ve sdělení Komise ze dne 4. prosince 2006, který umožňuje účast partnerských zemí evropské politiky sousedství na práci agentur Společenství na programech Společenství na základě dosažených výsledků a pokud to právní základ umožňuje.

               (5)

               Maroko vyjádřilo přání účastnit se některých programů Unie.

               (6)

               Konkrétní podmínky účasti Maroka v každém konkrétním programu, včetně finančního příspěvku a postupů pro podávání zpráv a pro hodnocení, je třeba stanovit v memorandu o porozumění mezi Komisí a příslušnými orgány Maroka,

         SE DOHODLY NA NÁSLEDUJÍCÍCH USTANOVENÍCH:
   Článek 1
   Maroko se může účastnit všech stávajících a budoucích programů Unie otevřených účasti Maroka v souladu s příslušnými předpisy, jimiž se tyto programy přijímají.
   Článek 2
   Maroko finančně přispívá do souhrnného rozpočtu Unie podle konkrétních programů, kterých se účastní.
   Článek 3
   Zástupci Maroka se mohou jako pozorovatelé a v záležitostech týkajících se Maroka účastnit činnosti řídících výborů pověřených sledováním programů, na něž tato země finančně přispívá.
   Článek 4
   Na projekty a iniciativy předložené účastníky z Maroka se v co největším možném rozsahu vztahují stejné podmínky, pravidla a postupy související s příslušnými programy, jaké se vztahují na členské státy.
   Článek 5
   Konkrétní podmínky týkající se účasti Maroka v každém programu, zejména pokud jde o splatný finanční příspěvek a postupy pro podávání zpráv a pro hodnocení, budou stanoveny v memorandu o porozumění mezi Komisí a příslušnými orgány Maroka na základě kritérií stanovených příslušným programem.
   Požádá-li Maroko o vnější pomoc Unie, aby se mohlo účastnit určitého programu Unie, na základě článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1638/2006 ze dne 24. října 2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství (2) nebo na základě jakéhokoli obdobného nařízení týkajícího se vnější pomoci Unie pro Maroko, které může být v budoucnosti přijato, budou podmínky využití pomoci Unie Marokem stanoveny ve finanční dohodě, zejména s ohledem na článek 20 nařízení (ES) č. 1638/2006.
   Článek 6
   Každé memorandum o porozumění uzavřené na základě článku 5 stanoví v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), že finanční kontrola nebo audit nebo další ověřování, včetně správního šetření, budou prováděny Komisí, Evropským úřadem pro boj proti podvodům a Účetním dvorem nebo pod jejich dohledem.
   Vypracují se podrobná ustanovení o finanční kontrole a auditu, správních opatřeních, sankcích a zpětném získávání prostředků, která umožní, aby byly Komisi, Evropskému úřadu pro boj proti podvodům a Účetnímu dvoru uděleny pravomoci rovnocenné těm, které mají vůči příjemcům nebo smluvním partnerům usazeným v Unii.
   Článek 7
   Tento protokol se použije po dobu platnosti dohody.
   Tento protokol podepíší a schválí Unie a Maroko v souladu se svými vlastními postupy.
   Každá smluvní strana může tento protokol kdykoli vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Tento protokol pozbývá platnosti šest měsíců ode dne takového oznámení.
   Vypovězení tohoto protokolu kteroukoli smluvní stranou nemá vliv na případné provádění případných kontrol a inspekcí podle článků 5 a 6.
   Článek 8
   Nejpozději tři roky od vstupu tohoto protokolu v platnost a poté každé tři roky mohou obě smluvní strany přezkoumat provádění tohoto protokolu na základě skutečné účasti Marockého království na programech Unie.
   Článek 9
   Tento protokol se vztahuje na jedné straně na území, na která se vztahuje Smlouva o fungování Evropské unie, za podmínek v ní uvedených a na druhé straně na území Marockého království.
   Článek 10
   Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany diplomatickou cestou navzájem oznámí, že byly dokončeny postupy k tomu nezbytné.
   Článek 11
   Tento protokol je nedílnou součástí dohody.
   Článek 12
   Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

      Съставено в Брюксел на тринадесети декември две хиляди и десета година.
      Hecho en Bruselas, el trece de diciembre de dos mil diez.
      V Bruselu dne třináctého prosince dva tisíce deset
      Udfærdiget i Bruxelles den trettende december to tusind og ti.
      Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Dezember zweitausendzehn.
      Kahe tuhande kümnenda aasta detsembrikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες στις δεκατρείς Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
      Done at Brussels on the thirteenth day of December in the year two thousand and ten.
      Fait à Bruxelles, le treize décembre deux mille dix.
      Fatto a Bruxelles, addì tredici dicembre duemiladieci.
      Briselē, divi tūkstoši desmitā gada trīspadsmitajā decembrī.
      Priimta du tūkstančiai dešimtų metų gruodžio tryliktą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év december tizenharmadik napján.
      Magħmul fi Brussell, fit-tlettax-il jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u għaxra.
      Gedaan te Brussel, de dertiende december tweeduizend tien.
      Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego grudnia roku dwa tysiące dziesiątego.
      Feito em Bruxelas, em treze de Dezembro de dois mil e dez.
      Întocmit la Bruxelles, la treisprezece decembrie două mii zece.
      V Bruseli dňa trinásteho decembra dvetisícdesať.
      V Bruslju, dne trinajstega decembra leta dva tisoč deset.
      Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
      Som skedde i Bryssel den trettonde december tjugohundratio.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Кралство Мароко
         Por el Reino de Marruecos
         Za Marocké království
         For Kongeriget Marokko
         Für das Königreich Marokko
         Maroko Kuningriigi nimel
         Για το Βασίλειο του Μαρόκου
         For the Kingdom of Morocco
         Pour le Royaume du Maroc
         Per il Regno del Marocco
         Marokas Karalistes vārdā –
         Maroko Karalystės vardu,
         A Marokkói Királyság részéről
         Għar-Renju tal-Marokk
         Voor het Koninkrijk Marokko
         W imieniu Królestwa Maroka
         Pelo Reino de Marrocos
         Pentru Regatul Maroc
         Za Marocké kráľovstvo
         Za Kraljevino Maroko
         Marokon kuningaskunnan puolesta
         För Konungariket Marocko

      (1)  Úř. věst. L 70, 18.3.2000, s. 2.

      (2)  Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.


title: 2010/275/: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 10. května 2010 o správě sdružených dvoustranných úvěrů ve prospěch Řecké republiky a o změně rozhodnutí ECB/2007/7 (ECB/2010/4)

text:
               13.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 119/24

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 10. května 2010
   o správě sdružených dvoustranných úvěrů ve prospěch Řecké republiky a o změně rozhodnutí ECB/2007/7
   (ECB/2010/4)
   (2010/275/EU)
   VÝKONNÁ RADA EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 132 této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na články 17 a 21 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 17 statutu ESCB může Evropská centrální banka (ECB) pro provádění svých operací otevírat účty úvěrovým institucím, veřejnoprávním subjektům a jiným účastníkům trhu.

               (2)

               Podle článku 21.1 a 21.2 statutu ESCB může ECB působit jako fiskální agent pro orgány, instituce nebo jiné subjekty Unie, ústřední vlády, regionální, místní nebo jiné veřejné orgány, jiné veřejnoprávní subjekty nebo veřejné podniky členských států.

               (3)

               Členské státy, jejichž měnou je euro (vyjma Řecké republiky a Spolkové republiky Německo), a KfW, která jedná ve veřejném zájmu v souladu s pokyny Spolkové republiky Německo a které Spolková republika Německo poskytuje záruku (dále jen „věřitelé“), uzavřely s Řeckou republikou (dále jen „dlužník“) a Bank of Greece, která dlužníka zastupuje, dohodu o mechanismu úvěrů (dále jen „dohoda o mechanismu úvěrů“).

               (4)

               Členské státy, jejichž měnou je euro, vyjma Řecké republiky, uzavřely mezi sebou dohodu mezi věřiteli (dále jen „dohoda mezi věřiteli“), kterou se správa sdružených dvoustranných úvěrů poskytnutých na základě dohody o mechanismu úvěrů svěřuje Evropské komisi.

               (5)

               Na základě dohody mezi věřiteli členské státy, jejichž měnou je euro, vyjma Řecké republiky, zmocňují Evropskou komisi k tomu, aby organizačně zajistila sdružené dvoustranné úvěry Řecké republice a aby je při správě těchto úvěrů zastupovala. Podle článku 3 dohody mezi věřiteli je Evropská komise oprávněna jménem věřitelů otevřít u ECB účet, který bude sloužit k provádění veškerých plateb jménem věřitelů a dlužníka v souvislosti s dohodou o mechanismu úvěrů. Dohoda mezi věřiteli obsahuje nezbytná ustanovení o vyplácení a splácení úvěrů.

               (6)

               Je potřebné přijmout ustanovení týkající se peněžního účtu, který má být u ECB otevřen za účelem provedení dohody o mechanismu úvěrů a dohody mezi věřiteli.

               (7)

               Podle čl. 1 odst. 2 rozhodnutí ECB/2007/7 ze dne 24. července 2007 o podmínkách TARGET2-ECB (1) mohou být klienty ECB jen centrální banky a evropské a mezinárodní organizace. Provádění dohody o mechanismu úvěrů a dohody mezi věřiteli vyžaduje rozšíření okruhu subjektů, které mohou být klienty ECB,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Změna rozhodnutí ECB/2007/7
   Čl. 1 odst. 2 rozhodnutí ECB/2007/7 se mění takto:

      „2.   Klienty ECB mohou být jen centrální banky, evropské a mezinárodní organizace, a rozhodne-li tak Rada guvernérů ad hoc, ústřední vlády členských států Evropské unie nebo veřejnoprávní subjekty, které jsou těmito ústředními vládami ustanoveny, aby jednaly jejich jménem.“

   Článek 2
   Otevření účtu
   ECB v souvislosti s dohodou o mechanismu úvěrů a na žádost Evropské komise otevře účet na jméno věřitelů.
   Článek 3
   Příjímání plateb na účet
   ECB přijímá na účet na jméno věřitelů a provádí z tohoto účtu jen ty platby, které vyplývají z dohody o mechanismu úvěrů.
   Článek 4
   Přijímání pokynů
   ECB ve vztahu k účtu na jméno věřitelů přijímá pouze pokyny Evropské komise a jedná jen na jejich základě. ECB nepřijímá žádné pokyny od jednotlivých věřitelů.
   Článek 5
   Úročení
   ECB úročí zůstatek účtu na jméno věřitelů ve výši platné úrokové sazby vkladové facility ECB na základě metody „skutečný počet dnů/360“.
   Článek 6
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. května 2010.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 10. května 2010.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Úř. věst. L 237, 8.9.2007, s. 71.


title: Rozhodnutí Rady 2008/852/SVV ze dne 24. října 2008 o síti kontaktních míst pro boj proti korupci

text:
               12.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 301/38

      ROZHODNUTÍ RADY 2008/852/SVV
   ze dne 24. října 2008
   o síti kontaktních míst pro boj proti korupci
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29, čl. 30 odst. 1, článek 31 a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
   s ohledem na podnět Spolkové republiky Německo (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 29 Smlouvy stanoví, že cíle Unie poskytovat svým občanům v prostoru svobody, bezpečnosti a práva vysokou úroveň ochrany se dosáhne předcházením organizované i neorganizované trestné činnosti, včetně korupce a podvodů, a bojem proti ní.

               (2)

               Strategie Evropské unie pro počátek nového tisíciletí v oblasti předcházení organizované trestné činnosti a boje proti ní zdůrazňuje potřebu vytvářet souhrnnou politiku EU proti korupci.

               (3)

               Rada v usnesení ze dne 14. dubna 2005 o souhrnné politice EU proti korupci, které souvisí se sdělením Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru ze dne 28. května 2003 o souhrnné protikorupční politice EU, opětovně potvrdila význam úlohy a práce členských států při vypracovávání souhrnné mnohostranné politiky proti korupci ve veřejném i v soukromém sektoru ve spolupráci se všemi dotčenými subjekty, jak z občanské společnosti, tak z podnikatelské sféry.

               (4)

               Evropská rada přivítala, že v rámci Haagského programu (3) (bod 2.7) byla vypracována strategická koncepce s ohledem na řešení přeshraniční organizované trestné činnosti a korupce na úrovni EU, a vyzvala Radu a Komisi, aby tuto koncepci dále rozpracovaly a převedly do praktické roviny.

               (5)

               Vedoucí a hlavní představitelé vnitrostátních orgánů členských států EU pro dozor nad policií a její kontrolu, jakož i vedoucí a hlavní představitelé jejich agentur pro boj proti korupci se širší oblastí působnosti se setkali v listopadu roku 2004 ve Vídni na konferenci AGIS o zlepšení operativní spolupráce v boji proti korupci v Evropské unii. Zdůraznili význam dalšího prohlubování spolupráce, mimo jiné prostřednictvím každoročních setkání, a přivítali myšlenku evropské sítě pro boj proti korupci založené na stávajících strukturách. V návaznosti na vídeňskou konferenci se tito Evropští partneři v boji proti korupci (dále jen „EPAC“) setkali v Budapešti v listopadu roku 2006 na šestém výročním zasedání, kde naprostou většinou potvrdili svůj závazek podporovat iniciativu, která má za cíl vytvořit formálnější síť pro boj proti korupci.

               (6)

               S cílem navázat na stávající struktury by členské organizace EPAC mohly patřit mezi orgány a agentury, jež budou součástí evropské sítě pro boj proti korupci.

               (7)

               Posilování mezinárodní spolupráce je všeobecně (4) považováno za klíčový faktor v boji proti korupci. Boj proti všem formám korupce by se měl zlepšit prostřednictvím účinné spolupráce, zjišťování možností, sdílení osvědčených postupů a vypracování vysoce profesionálních standardů. Vytvoření sítě pro boj proti korupci na úrovni EU je důležitým příspěvkem k posílení této spolupráce,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Cíl
   Ke zlepšení spolupráce mezi orgány a agenturami za účelem předcházení korupci v Evropě a boje proti ní se zřizuje síť kontaktních míst členských států Evropské unie (dále jen „síť“). Evropská komise, Europol a Eurojust jsou v plném rozsahu zapojeny do jejích činností.
   Článek 2
   Složení sítě
   Síť tvoří orgány a agentury členských států Evropské unie, jejichž úkolem je předcházení korupci nebo boj proti ní. Její členy určí členské státy. Každý členský stát určí nejméně jednu, ale nejvýše tři organizace. Evropská komise určí své zástupce. Europol a Eurojust se v rámci svých pravomocí mohou účastnit činností sítě.
   Článek 3
   Úkoly sítě
   1.   Síť má zejména tyto úkoly:

               1)

               vytváří fórum pro výměnu informací v rámci EU o účinných opatřeních a zkušenostech v oblasti předcházení korupci a boje proti ní;

               2)

               usnadňuje vytváření kontaktů mezi svými členy a jejich aktivní udržování.

         Za tímto účelem mimo jiné aktualizuje seznam kontaktních míst a provozuje internetové stránky.
   2.   Členové sítě se za účelem plnění svých úkolů setkávají nejméně jednou ročně.
   Článek 4
   Oblast působnosti
   Policejní a justiční spolupráce mezi členskými státy se řídí příslušnými pravidly. Vytvořením sítě nejsou dotčena uvedená pravidla ani úloha Evropské policejní akademie.
   Článek 5
   Organizace sítě
   1.   Síť zajišťuje sama svoji organizaci, přičemž vychází ze stávající neformální spolupráce mezi EPAC.
   2.   Členské státy a Evropská komise nesou veškeré výdaje členů nebo zástupců, které určí. Totéž platí pro Europol a Eurojust.
   Článek 6
   Nabytí účinku
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po přijetí.

      V Lucemburku dne 24. října 2008.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. ALLIOT-MARIE

      (1)  Úř. věst. C 173, 26.7.2007, s. 3.

      (2)  Stanovisko ze dne 5. června 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (3)  Haagský program: Posílení svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii (Úř. věst. C 53, 3.3.2005, s. 1).

      (4)  Úmluva OSN proti korupci, přijatá rezolucí Valného shromáždění 58/4 ze dne 31. října 2003.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1546 ze dne 29. září 2016 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé

text:
               15.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 237/5

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/1546
   ze dne 29. září 2016
   o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 37 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 a čl. 212 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 5 a čl. 218 odst. 8 druhým pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na společný návrh Evropské komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 10. října 2011 zmocnila Rada Komisi a vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku k zahájení jednání s Austrálií o rámcové dohodě, která má nahradit Rámec pro partnerství mezi Evropskou unií a Austrálií z roku 2008.

               (2)

               Jednání o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla úspěšně uzavřena dne 5. března 2015. Dohoda odráží jak těsné historické vztahy a stále silnější vazby mezi smluvními stranami, tak i jejich přání dále posilovat a rozšiřovat vzájemné vztahy ambiciózním a inovativním způsobem.

               (3)

               Článek 61 dohody stanoví, že Unie a Austrálie mohou do okamžiku, než dohoda vstoupí v platnost, prozatímně provádět některá ustanovení dohody určená oběma stranami.

               (4)

               Dohoda by tedy měla být podepsána jménem Unie a některá ustanovení dohody by měla být prováděna prozatímně do okamžiku, než budou dokončeny postupy nezbytné pro uzavření dohody,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Rámcové dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Austrálií na straně druhé jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   V souladu s článkem 61 dohody a s výhradou oznámení podle uvedeného článku se do okamžiku, než dohoda vstoupí v platnost, mezi Unií a Austrálií prozatímně provádějí, pokud jde o záležitosti, které spadají do oblasti unijních pravomocí, jako je například pravomoc vymezovat a provádět společnou zahraniční a bezpečnostní polittiku, tato ustanovení dohody (1):

               —

               článek 3 (Politický dialog),

               —

               článek 10 (Spolupráce v regionálních a mezinárodních organizacích),

               —

               článek 56 (Smíšený výbor), s výjimkou odst. 3 písm. g) a h) uvedeného článku,

               —

               hlava X (Závěrečná ustanovení), s výjimkou čl. 61 odst. 1 a 3, v rozsahu nezbytném pro zajištění prozatímního provádění ustanovení dohody uvedených v prvních třech odrážkách tohoto článku.

         Článek 3
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po přijetí.

      V Bruselu dne 29. září 2016.

            Za Radu

            předseda

         P. ŽIGA

      (1)  Den, od kterého budou ustanovení dohody uvedená v článku 2 prozatímně prováděna, zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: 2008/570/ES,Euratom: Rozhodnutí Rady ze dne 8. července 2008 o jmenování portugalského člena Hospodářského a sociálního výboru

text:
               11.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 183/33

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 8. července 2008
   o jmenování portugalského člena Hospodářského a sociálního výboru
   (2008/570/ES, Euratom)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 259 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 167 této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/651/ES, Euratom (1),
   s ohledem na návrh předložený portugalskou vládou,
   s ohledem na stanovisko Komise,
   vzhledem k tomu, že se odstoupením pana Eduarda Manuela NOGUEIRY CHAGASE uvolnilo místo portugalského člena Hospodářského a sociálního výboru,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Pan Florival ROSA LANÇA je jmenován členem Hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2010.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 8. července 2008.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. LAGARDE

      (1)  Úř. věst. L 269, 28.9.2006, s. 13. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2007/622/ES, Euratom (Úř. věst. L 253, 28.9.2007, s. 39).


title: 2014/108/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 27. února 2014 o jmenování jednoho člena Účetního dvora

text:
               28.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 59/34

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 27. února 2014
   o jmenování jednoho člena Účetního dvora
   (2014/108/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 286 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Funkční období pana Haralda WÖGERBAUERA skončí dne 28. února 2014.

               (2)

               Je proto třeba přistoupit k novému jmenování,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Oskar HERICS je jmenován členem Účetního dvora na období od 1. března 2014 do 29. února 2020.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 27. února 2014.

            Za Radu

            předseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Stanovisko ze dne 25. února 2014 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


title: 2008/739/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 11. září 2008 o finančním příspěvku poskytnutém Společenstvím Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) na akce v oblasti informací o nákazách zvířat

text:
               18.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 249/19

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 11. září 2008
   o finančním příspěvku poskytnutém Společenstvím Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) na akce v oblasti informací o nákazách zvířat
   (2008/739/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 20 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle rozhodnutí 90/424/EHS může Společenství provádět technická a vědecká opatření nutná pro další rozvoj veterinárních právních předpisů Společenství a pro rozvoj vzdělávání a odborné přípravy ve veterinární oblasti nebo pomáhat členským státům nebo mezinárodním organizacím při provádění těchto opatření.

               (2)

               Směrnice Rady 82/894/EHS ze dne 21. prosince 1982 o hlášení chorob zvířat ve Společenství (2) stanoví systém hlášení ohnisek chorob uvedených v příloze I zmíněné směrnice (dále jen „systém Společenství pro hlášení nákaz zvířat“).

               (3)

               Světová organizace pro zdraví zvířat (OIE) je reprezentativní mezivládní organizací odpovědnou za zlepšování zdravotního stavu zvířat v celosvětovém měřítku. V oblasti poskytování informací o nákazách má OIE jedinečnou zkušenost s rozvojem Celosvětové databáze informací o zdraví zvířat (WAHID), rozhraní poskytujícího rozsáhlou škálu informací o nákazách zvířat. Databázi WAHID využívají všechny členské země OIE, včetně všech členských států Evropské unie.

               (4)

               Ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o nové strategii Evropské unie v oblasti zdraví zvířat (2007–2013) podle zásady „Prevence je lepší než léčba“ (3) je za jeden z pilířů nové strategie v oblasti zdraví zvířat označena prevence hrozeb, dohled a připravenost na krize v souvislosti se zdravím zvířat. Uvedené sdělení zejména zdůrazňuje skutečnost, že informace získané v rámci veterinárního monitorování, dohledu a kontrolních činností a programů představují pro orgány Společenství a vlády důležité vědecké podklady na podporu jejich rozhodování o opatřeních v oblasti prevence a tlumení nákaz.

               (5)

               Výsledkem nové strategie v oblasti zdraví zvířat má být podle uvedeného sdělení úprava systému Společenství pro hlášení nákaz zvířat. Dalším očekávaným výsledkem je podle zmíněného sdělení zjednodušení stávajících veterinárních právních předpisů Společenství s cílem dosáhnout sblížení s mezinárodními normami včetně norem OIE.

               (6)

               V zájmu rozvoje veterinárních právních předpisů Společenství je proto vhodné zavést ve spolupráci s OIE opatření s cílem přizpůsobit systém Společenství pro hlášení nákaz zvířat databázi WAHID, shromáždit epizootologické informace, a zejména navrhnout soubory údajů, databáze a protokoly na výměnu údajů. Z toho důvodu je vhodné poskytnout finanční příspěvek Společenství Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) na financování rozvoje systému informací o zdraví zvířat na období let 2008 až 2012. Je třeba stanovit maximální částku tohoto příspěvku.

               (7)

               Shromažďování analytických a syntetických informací o zdraví zvířat v oblastech Balkánu, Kavkazu a Středomoří, zejména pokud jde o nákazy rozšířené za hranice států, má pro Společenství zásadní význam z hlediska prevence hrozeb pro zdraví zvířat na jeho území. Tyto informace však nejsou vždy snadno dostupné.

               (8)

               OIE vyvinula nástroj na hodnocení výsledků veterinárních orgánů. Je určen k tomu, aby pomohl veterinárním orgánům zemí, které jsou členy OIE, zjistit aktuální úroveň jejich výsledků a identifikovat nedostatky a slabé stránky, pokud jde o jejich schopnost splňovat mezinárodní normy OIE. Tento nástroj je rovněž zdrojem informací o zdraví zvířat v členských zemích OIE. Společenství by proto mělo provést analýzu činností a informací týkajících se oblastí Balkánu, Kavkazu a Středomoří, které byly pomocí tohoto nástroje získány.

               (9)

               Je proto vhodné poskytnout finanční příspěvek Společenství na rozvoj a analýzu činností OIE zaměřených na zdraví zvířat v souvislosti s oblastmi Balkánu, Kavkazu a Středomoří. Je třeba stanovit maximální částku tohoto příspěvku.

               (10)

               V čl. 168 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), je stanoveno, že granty mohou být poskytnuty bez výzvy k předkládání návrhů ve prospěch subjektů majících de jure nebo de facto monopol, které budou řádně odůvodněny v rozhodnutí o poskytnutí grantu.

               (11)

               OIE má od svého založení na základě mezinárodní dohody, která byla podepsána dne 25. ledna 1924, de facto monopol ve svém sektoru. OIE je mezivládní organizací odpovědnou za zlepšování zdravotního stavu zvířat v celosvětovém měřítku a je uznána Světovou obchodní organizací (WTO) jako referenční organizace. Pro finanční příspěvky poskytnuté uvedené organizaci na základě tohoto rozhodnutí proto není nutná výzva k předkládání návrhů.

               (12)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) se poskytuje finanční příspěvek Společenství podle článku 19 rozhodnutí 90/424/EHS na financování vývoje systému informací o nákazách zvířat na období let 2008 až 2012, a to do maximální výše 750 000 EUR.
   Článek 2
   Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) se poskytuje finanční příspěvek Společenství podle článku 19 rozhodnutí 90/424/EHS na financování analýzy činností zaměřených na zdraví zvířat v souvislosti s oblastmi Balkánu, Kavkazu a Středomoří na období let 2008 až 2012, a to do maximální výše 250 000 EUR.
   Článek 3
   Finanční příspěvky uvedené v článcích 1 a 2 budou financovány v rámci rozpočtové linie 17 04 02 01 rozpočtu Evropských společenství na rok 2008.

      V Bruselu dne 11. září 2008.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 19.

      (2)  Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 58.

      (3)  KOM(2007) 539 v konečném znění.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1.


title: 2006/628/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 24. července 2006 , kterým se stanoví datum použitelnosti čl. 1 odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 871/2004 o zavedení některých nových funkcí Schengenského informačního systému, také se zřetelem k boji proti terorismu

text:
               20.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 256/15

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 24. července 2006,
   kterým se stanoví datum použitelnosti čl. 1 odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 871/2004 o zavedení některých nových funkcí Schengenského informačního systému, také se zřetelem k boji proti terorismu
   (2006/628/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 871/2004 ze dne 29. dubna 2004 o zavedení některých nových funkcí Schengenského informačního systému, také se zřetelem k boji proti terorismu (1), a zejména na čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 871/2004 se uvedené nařízení použije ode dne, který Rada stanoví po splnění nezbytných předběžných podmínek, a Rada může stanovit pro různá ustanovení různé dny použitelnosti.

               (2)

               Předběžné podmínky zmíněné v čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 871/2004 byly splněny, pokud jde o čl. 1 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení.

               (3)

               Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                   (2), ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/849/ES (3) a rozhodnutí Rady 2004/860/ES (4) ze dne 25. října 2004 o podpisu uvedené dohody se Švýcarskou konfederací jménem Evropské unie a o jejím podpisu jménem Evropského společenství a o prozatímním provádění některých jejích ustanovení,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Ustanovení čl. 1 odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 871/2004 se použijí od 1. listopadu 2006.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 24. července 2006.

            Za Radu

            předseda

         K. RAJAMÄKI

      (1)  Úř. věst. L 162, 30.4.2004, s. 29.

      (2)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.

      (3)  Úř. věst. L 368, 15.12.2004, s. 26.

      (4)  Úř. věst. L 370, 17.12.2004, s. 78.


title: 2011/373/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 10. června 2011 o jmenování člena Účetního dvora

text:
               28.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 168/7

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 10. června 2011
   o jmenování člena Účetního dvora
   (2011/373/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 286 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh švédské vlády,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pan Lars HEIKENSTEN, člen Účetního dvora, odstupuje ke dni 15. května 2011.

               (2)

               Je tudíž třeba pana Larse HEIKENSTENA na zbývající část funkčního období nahradit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan H.G. WESSBERG je jmenován členem Účetního dvora na zbývající část funkčního období pana Larse HEIKENSTENA, které trvá do 29. února 2012.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 10. června 2011.

            Za Radu

            předseda

         FELLEGI T.

      (1)  Stanovisko ze dne 7.června 2011 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


title: 2014/828/EU: Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 15. října 2014 o provádění třetího programu nákupu krytých dluhopisů (ECB/2014/40)

text:
               22.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 335/22

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
   ze dne 15. října 2014
   o provádění třetího programu nákupu krytých dluhopisů

      (ECB/2014/40)

      (2014/828/EU)

   RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
   s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na druhý pododstavec článku 12.1 ve spojení s čl. 3.1 první odrážkou a článkem 18.1 tohoto statutu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská centrální banka (ECB) spolu s národními centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky“), mohou podle článku 18.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) obchodovat na finančních trzích mimo jiné formou přímých nákupů a prodejů obchodovatelných cenných papírů.

               (2)

               Dne 4. září 2014 rozhodla Rada guvernérů o tom, že by měl být zahájen nový program nákupu krytých dluhopisů (dále jen „program CBPP3“). Spolu s programem nákupu cenných papírů krytých aktivy (ABSPP) a cílenými dlouhodobějšími refinančními operacemi (TLTRO) (1) program CBPP3 dále podpoří transmisi měnové politiky, usnadní poskytování úvěrů hospodářství eurozóny, pozitivně se projeví na dalších trzích, a v důsledku toho uvolní nastavení měnové politiky ECB a přispěje k návratu míry inflace k úrovním blíže 2 %.

               (3)

               Jako součást jednotné měnové politiky by měly být přímé nákupy způsobilých krytých dluhopisů centrálními bankami Eurosystému v rámci programu CBPP3 prováděny jednotně a decentralizovaně v souladu s tímto rozhodnutím,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Zavedení a rozsah přímého nákupu krytých dluhopisů
   Eurosystém tímto zavádí program CBPP3, na jehož základě centrální banky Eurosystému nakoupí způsobilé kryté dluhopisy ve smyslu článku 2. Centrální banky Eurosystému mohou v rámci programu CBPP3 nakoupit způsobilé kryté dluhopisy od způsobilých protistran na primárním a sekundárním trhu v souladu s kritérii způsobilosti protistran obsaženými v článku 3.
   Článek 2
   Kritéria způsobilosti krytých dluhopisů
   K přímému nákupu v rámci programu CBPP3 jsou způsobilé kryté dluhopisy, které jsou způsobilé pro operace měnové politiky v souladu s oddílem 6.2.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 (2), splňují navíc podmínky pro to, aby mohly být přijímány jako zajištění poskytované subjekty, které je vydaly, jak je uvedeno v oddíle 6.2.3.2 (pátém odstavci) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, a jsou vydány úvěrovými institucemi zaregistrovanými v eurozóně. K přímému nákupu v rámci programu CBPP3 jsou způsobilé multi-cédulas, které jsou způsobilé pro operace měnové politiky v souladu s oddílem 6.2.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 a které jsou vydány jednotkami pro speciální účel zaregistrovanými v eurozóně.
   Výše uvedené kryté dluhopisy jsou způsobilé k přímým nákupům v rámci programu CBPP3 za předpokladu, že splňují tyto dodatečné podmínky:

               1.

               Musí mít nejlepší dostupný rating minimálně na úrovni stupně úvěrové kvality 3 („CSQ3“ – v současné době odpovídá ratingu externí ratingové instituce na úrovni „BBB-“ nebo jeho ekvivalentu), který udělila alespoň jedna z externích ratingových institucí akceptovaných v rámci pro hodnocení úvěrového rizika Eurosystému.

               2.

               Celkový objem krytých dluhopisů s určitým mezinárodním identifikačním číslem cenných papírů (ISIN), které centrální banky Eurosystému mohou nabýt v rámci prvního (3) a druhého (4) programu nákupu krytých dluhopisů (CBPP1 a CBPP2) a programu CBPP3, jakož i mimo tyto programy, nesmí překročit 70 % objemu dané emise.

               3.

               Kryté dluhopisy musí být denominovány v eurech a drženy a vypořádávány v eurozóně.

               4.

               Kryté dluhopisy vydané subjekty, které byly dočasně vyloučeny z úvěrových operací Eurosystému, nemohou být po dobu tohoto vyloučení předmětem nákupů v rámci programu CBPP3.

               5.

               Kryté dluhopisy, které na Kypru a v Řecku v současné době nedosahují ratingu CQS3, musí mít po dobu, kdy se v rámci požadavků týkajících se způsobilosti zajištění neuplatňuje na obchodovatelné dluhové nástroje vydané nebo zaručené řeckou nebo kyperskou vládou minimální práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem (v souladu s čl. 8 odst. 2 obecných zásad ECB/2014/31 (5)), minimální rating aktiv na úrovni maximálního dosažitelného ratingu krytých dluhopisů, jenž pro danou jurisdikci stanoví příslušná externí ratingová instituce, přičemž celkový objem krytých dluhopisů s určitým ISIN, které centrální banky Eurosystému mohou nabýt v rámci programů CBPP1, CBPP2, CBPP3, jakož i mimo tyto programy, nesmí překročit 30 % objemu dané emise; kromě toho musí být v zájmu vyrovnání rizik splněny tyto dodatečné požadavky:

                           a)

                           měsíční vykazování profilu souboru zajišťovacích aktiv (včetně údajů na úrovni úvěrů), jakož i strukturálních znaků programu a informací o emitentovi, národní centrální bance země, v níž má emitent sídlo; vzor pro vykazování údajů poskytne protistranám příslušná národní centrální banka;

                           b)

                           minimální závazné přezajištění ve výši 25 %; pravidla pro výpočet závazného přezajištění poskytne protistranám příslušná národní centrální banka;

                           c)

                           v případě pohledávek v jiných měnách než v eurech je v souboru zajišťovacích aktiv programu zahrnuto měnové zajištění u protistran s ratingem BBB- nebo vyšším, nebo případně nejméně 95 % aktiv je denominováno v eurech, a

                           d)

                           úvěrové pohledávky v souboru zajišťovacích aktiv jsou za dlužníky se sídlem v eurozóně.

               6.

               Kryté dluhopisy, které si emitenti ponechali, jsou způsobilé k nákupům v rámci programu CBPP3, pokud splňují kritéria způsobilosti uvedená výše.

         Článek 3
   Způsobilé protistrany
   Způsobilými protistranami pro účely programu CBPP3, a to jak pro přímé transakce, tak i pro půjčky cenných papírů zahrnující kryté dluhopisy držené Eurosystémem v portfoliu programu CBPP3, jsou: a) tuzemské protistrany, které se účastní operací měnové politiky Eurosystému, ve smyslu oddílu 2.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, a b) jakékoli jiné protistrany, které centrální banky Eurosystému využívají pro účely investování svých investičních portfolií v eurech, včetně protistran mimo eurozónu působících na trhu krytých dluhopisů.
   Článek 4
   Závěrečné ustanovení
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění na internetových stránkách ECB.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 15. října 2014.

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Rozhodnutí ECB/2014/34 ze dne 29. července 2014 o opatřeních týkajících se cílených dlouhodobějších refinančních operací (Úř. věst. L 258, 29.8.2014, s. 11).

      (2)  Obecné zásady ECB/2011/14 ze dne 20. září 2011 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (Úř. věst. L 331, 14.12.2011, s. 1).

      (3)  Rozhodnutí ECB/2009/16 ze dne 2. července 2009 o provádění programu nákupu krytých dluhopisů (Úř. věst. L 175, 4.7.2009, s. 18).

      (4)  Rozhodnutí ECB/2011/17 ze dne 3. listopadu 2011 o provádění druhého programu nákupu krytých dluhopisů (Úř. věst. L 297, 16.11.2011, s. 70).

      (5)  Obecné zásady ECB/2014/31 ze dne 9. července 2014 o dodatečných dočasných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění a o změně obecných zásad ECB/2007/9 (Úř. věst. L 240, 13.8.2014, s. 28).


title: Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/77 ze dne 19. ledna 2015 o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie v Bosně a Hercegovině

text:
               20.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 13/7

         ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/77
   ze dne 19. ledna 2015
   o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie v Bosně a Hercegovině
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/426/SZBP (1) o jmenování pana Petera SØRENSENA zvláštním zástupcem Evropské unie v Bosně a Hercegovině. Jeho mandát má skončit dne 30. června 2015.

               (2)

               Po jmenování pana Petera SØRENSENA do jiné funkce by zvláštním zástupcem EU v Bosně a Hercegovině měl být ode dne 1. března 2015 jmenován pan Lars-Gunnar WIGEMARK.

               (3)

               Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Mandát pana Petera SØRENSENA jako zvláštního zástupce Evropské unie v Bosně a Hercegovině končí dnem 31. října 2014.
   2.   Pan Lars-Gunnar WIGEMARK je jmenován zvláštním zástupcem EU v Bosně a Hercegovině na období od 1. března 2015 do 30. června 2015. Svůj mandát bude vykonávat v souladu s rozhodnutím 2011/426/SZBP.
   3.   Na základě posouzení Politického a bezpečnostního výboru a na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku může Rada rozhodnout, že mandát zvláštního zástupce EU bude ukončen dříve.
   Článek 2
   K pokrytí výdajů souvisejících se zachováním správní kontinuity v období mezi mandáty obou zvláštních zástupců EU od 1. listopadu 2014 do 28. února 2015 se použije finanční referenční částka stanovená v čl. 5 odst. 1 rozhodnutí 2011/426/SZBP.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      Článek 2 se použije od 1. listopadu 2014.

      V Bruselu dne 19. ledna 2015.

            Za Radu

            předsedkyně

         F. MOGHERINI

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/426/SZBP ze dne 18. července 2011 o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie v Bosně a Hercegovině (Úř. věst. L 188, 19.7.2011, s. 30).


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2016/255 ze dne 23. února 2016, kterým se mění příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem

text:
               24.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 47/10

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/255
   ze dne 23. února 2016,
   kterým se mění příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na Měnovou dohodu ze dne 17. prosince 2009 mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem, a zejména na čl. 8 odst. 3 této dohody,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ustanovení čl. 8 odst. 1 Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem (dále jen „Měnová dohoda“) Vatikánskému městskému státu ukládá provést právní akty a pravidla Unie v oblasti eurobankovek a euromincí, předcházení praní peněz, předcházení podvodům a padělání hotovostních i bezhotovostních platebních prostředků, medailí a žetonů a požadavků na výkaznictví pro statistické účely. Tyto akty a pravidla jsou uvedeny v příloze Měnové dohody.

               (2)

               Za účelem zohlednění nových relevantních právních aktů a pravidel Unie a změn stávajících právních aktů a pravidel musí Komise každý rok změnit přílohu Měnové dohody.

               (3)

               Byly přijaty některé nové relevantní právní akty a pravidla Unie a změny stávajících právních aktů a ty je třeba do přílohy doplnit.

               (4)

               Příloha Měnové dohody by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příloha Měnové dohody mezi Evropskou unií a Vatikánským městským státem se nahrazuje zněním přílohy tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 23. února 2016.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      PŘÍLOHA

            „PŘÍLOHA

                        Právní předpisy, jež mají být provedeny

                        Lhůta pro provedení

                        Předcházení praní peněz

                        1

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15) (4).

                        31. prosince 2010

                        Ve znění:

                        2

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/20/ES ze dne 11. března 2008, kterou se mění směrnice 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi (Úř. věst. L 76, 19.3.2008, s. 46).

                        Doplněné těmito předpisy:

                        3

                           Rámcovým rozhodnutím Rady 2001/500/SVV ze dne 26. června 2001 o praní peněz, identifikaci, vysledování, zmrazení, zajištění a propadnutí nástrojů trestné činnosti a výnosů z ní (Úř. věst. L 182, 5.7.2001, s. 1).

                        4

                        Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 9).

                        5

                        Směrnicí Komise 2006/70/ES ze dne 1. srpna 2006, kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokud se jedná o definici politicky exponovaných osob a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře (Úř. věst. L 214, 4.8.2006, s. 29) (5)

                        6

                        Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1781/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o informacích o plátci doprovázejících převody peněžních prostředků (Úř. věst. L 345, 8.12.2006, s. 1).

                        7

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU ze dne 3. dubna 2014 o zajišťování a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti v Evropské unii (Úř. věst. L 127, 29.4.2014, s. 39).

                        31. prosince 2016 (2)

                        8

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006 (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 1).

                        31. prosince 2017 (3)

                        9

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).

                        31. prosince 2017 (3)

                        Předcházení podvodům a padělání

                        10

                           Rámcové rozhodnutí Rady 2001/413/SVV ze dne 28. května 2001 o potírání podvodů a padělání bezhotovostních platebních prostředků (Úř. věst. L 149, 2.6.2001, s. 1).

                        31. prosince 2010

                        11

                           Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 6).

                        31. prosince 2010

                        Ve znění:

                        12

                        Nařízení Rady (ES) č. 44/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 1338/2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 1).

                        13

                           Nařízení Rady (ES) č. 2182/2004 ze dne 6. prosince 2004 o medailích a žetonech podobných euromincím (Úř. věst. L 373, 21.12.2004, s. 1).

                        31. prosince 2010

                        Ve znění:

                        14

                        Nařízení Rady (ES) č. 46/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 2182/2004 o medailích a žetonech podobných euromincím (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 5.)

                        15

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/62/EU ze dne 15. května 2014 o trestněprávní ochraně eura a jiných měn proti padělání, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2000/383/SVV (Úř. věst. L 151, 21.5.2014, s. 1).

                        31. prosince 2016 (2)

                        Pravidla týkající se eurobankovek a euromincí

                        16

                           Závěry Rady ze dne 23. listopadu 1998 a ze dne 5. listopadu 2002 o sběratelských mincích

                        31. prosince 2010

                        17

                           Závěry Rady ze dne 10. května 1999 o systému řízení kvality euromincí

                        31. prosince 2010

                        18

                           Sdělení Komise 2001/C-318/03 ze dne 22. října 2001 o ochraně autorského práva ke vzoru společné strany euromincí (K(2001) 600 v konečném znění) (Úř. věst. C 318, 13.11.2001, s. 3).

                        31. prosince 2010

                        19

                           Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2003/5 ze dne 20. března 2003 o prosazování opatření proti nepřípustným reprodukcím eurobankovek a o výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 78, 25.3.2003, s. 20).

                        31. prosince 2010

                        Ve znění:

                        20

                        Obecných zásad Evropské centrální banky ECB/2003/11 ze dne 19. dubna 2013, kterými se mění obecné zásady ECB/2003/5 o prosazování opatření proti nepřípustným reprodukcím eurobankovek a o výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 43).

                        31. prosince 2014 (1)

                        21

                           Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2010/14 ze dne 16. září 2010 o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu (Úř. věst. L 267, 9.10.2010, s. 1).

                        31. prosince 2012

                        Ve znění:

                        22

                        Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2012/19 ze dne 7. září 2012 (Úř. věst. L 253, 20.9.2012, s. 19).

                        31. prosince 2013 (1)

                        23

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (Úř. věst. L 339, 22.12.2010, s. 1).

                        31. prosince 2012

                        24

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 651/2012 ze dne 4. července 2012 o vydávání euromincí (Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 135).

                        31. prosince 2013 (1)

                        25

                           Rozhodnutí Evropské centrální banky ECB/2013/10 ze dne 19. dubna 2013 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 37).

                        31. prosince 2014 (1)

                        26

                           Nařízení Rady (EU) č. 729/2014 ze dne 24. června 2014 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh (přepracované znění) (Úř. věst. L 194, 2.7.2014, s. 1).

                        31. prosince 2013 (2)

               Oddíl přílohy Měnové dohody v souladu s ad hoc ujednáním smíšeného výboru týkajícím se žádosti Svatého stolce a Vatikánského městského státu o začlenění příslušných pravidel pro subjekty, které vykonávají finanční činnosti na profesionálním základě

                        Příslušné části níže uvedených právních nástrojů

                        Lhůta pro provedení

                        27

                           Směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (Úř. věst. L 372, 31.12.1986, s. 1).

                        31. prosince 2016 (2)

                        Ve znění:

                        28

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/65/ES ze dne 27. září 2001 (Úř. věst. L 283, 27.10.2001, s. 28).

                        29

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/51/ES ze dne 18. června 2003 (Úř. věst. L 178, 17.7.2003, s. 16).

                        30

                        Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006 (Úř. věst. L 224, 16.8.2006, s. 1).

                        31

                           Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

                        31. prosince 2017 (2)

                        32

                           Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

                        31. prosince 2017 (2)

                        Ve znění:

                        33

                           Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/62 ze dne 10. října 2014, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o pákový poměr (
                           Úř. věst. L 11, 17.1.2015, s. 37).

                        31. prosince 2017 (3)

                        Doplněné těmito předpisy:

                        34

                        Nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 ze dne 7. ledna 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce (Úř. věst. L 74, 14.3.2014, s. 8).

                        31. prosince 2017 (3)

                        Ve znění:

                        35

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/923 ze dne 11. března 2015, kterým se mění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce (Úř. věst. L 150, 17.6.2015, s. 1).

                        31. prosince 2017 (3)

                        36

                        Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o požadavek na úvěrové instituce týkající se krytí likvidity (Úř. věst. L 11, 17.1.2015, s. 1).

                        31. prosince 2017 (3)

                        Právní předpisy týkající se sběru statistických dat

                        37

                           Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2013/24 ze dne 25. července 2013 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů (Úř. věst. L 2, 7.1.2014, s. 34).

                        31. prosince 2016 (2)

                        38

                           Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 ze dne 24. září 2013 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2013/33) (Úř. věst. L 297, 7.11.2013, s. 1).

                        31. prosince 2016 (2)

                        Ve znění:

                        39

                        Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1375/2014 ze dne 10. prosince 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2014/51) (Úř. věst. L 366, 20.12.2014, s. 77).

                        40

                           Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1072/2013 ze dne 24. září 2013 o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi (ECB/2013/34) (Úř. věst. L 297, 7.11.2013, s. 51).

                        31. prosince 2016 (2)

                        Ve znění:

                        41

                        Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 756/2014 ze dne 8. července 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 1072/2013 (ECB/2013/34) o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi (ECB/2014/30) (Úř. věst. L 205, 12.7.2014, s. 14).

                        42

                           Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2014/15 ze dne 4. dubna 2014 o měnové a finanční statistice (Úř. věst. L 340, 26.11.2014, s. 1).

                        31. prosince 2016 (2)

                        Ve znění:

                        43

                        Obecných zásad Evropské centrální banky ECB/2014/43 ze dne 6. listopadu 2014, kterými se mění obecné zásady ECB/2014/15 o měnové a finanční statistice (Úř. věst. L 93, 9.4.2015, s. 82).

         (1)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2013.

         (2)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2014.

         (3)  Tyto lhůty schválil smíšený výbor zřízený v roce 2015.

         (4)  Směrnice 2005/60/ES byla zrušena směrnicí 2015/849/EU, avšak zůstává součástí přílohy do uplynutí lhůty pro provedení směrnice 2015/849/EU.

         (5)  Směrnice Komise 2006/70/ES byla zrušena směrnicí 2015/849, avšak zůstává součástí přílohy do uplynutí lhůty pro provedení směrnice 2015/849/EU.“