title: 2014/788/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 7. listopadu 2014 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody (Program Copernicus)

text:
               13.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 328/56

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 7. listopadu 2014
   o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody (Program Copernicus)

      (2014/788/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 189 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (2) (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.

               (2)

               Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně Protokolu 31 k této dohodě.

               (3)

               Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje ustanovení o spolupráci v určitých oblastech mimo čtyři svobody.

               (4)

               Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení (EU) č. 377/2014 (3).

               (5)

               Je vhodné, aby se státy ESVO začaly podílet na činnostech vyplývajících z nařízení (EU) č. 377/2014 ode dne 1. ledna 2014, i když bude přijato rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, jež je připojeno k tomuto rozhodnutí, nebo když bude po 10. červenci 2014 oznámeno splnění případných ústavních požadavků nezbytných pro přijetí toto rozhodnutí Smíšeného výboru EHP.

               (6)

               Subjekty usazené ve státech ESVO by měly být oprávněny účastnit se činností, které začínají před vstupem v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí. Náklady vzniklé při činnostech, jejichž provádění začíná po 1. lednu 2014, mohou být považovány za způsobilé za stejných podmínek, jaké platí pro náklady vzniklé subjektům usazeným v členských státech EU za předpokladu, že rozhodnutí Smíšeného výboru EHP vstoupí v platnost před skončením příslušné akce.

               (7)

               Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn.

               (8)

               Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by proto měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně Protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 7. listopadu 2014.

            Za Radu

            předseda

         P. C. PADOAN

      (1)  Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 377/2014 ze dne 3. dubna 2014, kterým se zavádí program Copernicus a zrušuje nařízení (EU) č. 911/2010 (Úř. věst. L 122, 24.4.2014, s. 44).

      NÁVRH
      ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. …/2014
      ze dne …,
      kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
      SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
      s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 377/2014 ze dne 3. dubna 2014, kterým se zavádí program Copernicus a zrušuje nařízení (EU) č. 911/2010 (1).

                  (2)

                  Je vhodné, aby se státy ESVO začaly podílet na činnostech vyplývajících z nařízení (EU) č. 377/2014 ode dne 1. ledna 2014, i když bude přijato toto rozhodnutí, nebo když bude po 10. červenci 2014 oznámeno splnění případných ústavních požadavků pro toto rozhodnutí.

                  (3)

                  Subjekty usazené ve státech ESVO by měly být oprávněny účastnit se činností, které začínají před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost. Náklady vzniklé při činnostech, jejichž provádění začíná po 1. lednu 2014, mohou být považovány za způsobilé za stejných podmínek, jaké platí pro náklady vzniklé subjektům usazeným v členských státech EU za předpokladu, že toto rozhodnutí vstoupí v platnost před skončením příslušné akce.

                  (4)

                  Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn, aby mohla být tato rozšířená spolupráce uplatňována od 1. ledna 2014,

            PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
      Článek 1
      V článku 1 Protokolu 31 k Dohodě o EHP se za odstavec 8c vkládá nový odstavec, který zní:

                     „8d.

                                 a)

                                 Státy ESVO se od 1. ledna 2014 podílejí na činnostech, které mohou vyplynout z tohoto aktu Unie:

                                             —

                                                32014 R 0377: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 377/2014 ze dne 3. dubna 2014, kterým se zavádí program Copernicus a zrušuje nařízení (EU) č. 911/2010 (Úř. věst. L 122, 24.4.2014, s. 44).

                                 b)

                                 Státy ESVO finančně přispívají na činnosti uvedené v písmeni a) v souladu s čl. 82 odst. 1 písm. a) Dohody a Protokolem 32 k Dohodě.

                                 c)

                                 Náklady vzniklé při činnostech, jejichž provádění začíná po 1. lednu 2014, mohou být považovány za způsobilé od začátku akce podle grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grаntu, pokud rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. …/2014 ze dne … vstoupí v platnost před skončením akce.

                                 d)

                                 Státy ESVO se plně, avšak bez hlasovacího práva, účastní práce všech výborů Unie, jež jsou nápomocny Evropské komisi při řízení, rozvoji a provádění činností uvedených v písmeni a).

                                 e)

                                 Tento odstavec se nevztahuje na Norsko a Lichtenštejnsko.“

      Článek 2
      Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po učinění posledního oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
      Použije se ode dne 1. ledna 2014.
      Článek 3
      Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.

         V Bruselu dne …

               Za Smíšený výbor EHP

               předseda nebo předsedkyně

               tajemníci

               Smíšeného výboru EHP

         (1)  Úř. věst. L 122, 24.4.2014, s. 44.

         (2)  [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.]


title: Rozhodnutí Rady 2013/668/SZBP ze dne 18. listopadu 2013 na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení

text:
               20.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 310/13

         ROZHODNUTÍ RADY 2013/668/SZBP
   ze dne 18. listopadu 2013
   na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU“), jejíž kapitola III obsahuje seznam opatření pro boj proti tomuto šíření.

               (2)

               Unie aktivně provádí výše uvedenou strategii EU a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, zejména opatření související s posílením, prováděním a univerzální platností Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“).

               (3)

               Na šesté (2006) a sedmé (2011) hodnotící konferenci úmluvy prosazovala Unie plné dodržování všech ustanovení této úmluvy všemi smluvními státy a případné posílení vnitrostátních prováděcích opatření, včetně trestněprávních předpisů, a kontrolu patogenních mikroorganismů a toxinů v rámci úmluvy.

               (4)

               Dne 14. dubna 2008 přijala Rada společnou akci 2008/307/SZBP (1). Světová zdravotnická organizace (WHO) tuto společnou akci úspěšně provedla do 31. prosince 2011.

               (5)

               Dne 11. prosince 2008 přijala Rada „nové pokyny pro činnost“ za účelem posílení strategie EU. Kapitola IV strategie EU vyjadřuje podporu Unie koordinovanému a vzájemně se doplňujícímu přístupu k otázkám biologické bezpečnosti a biologického zabezpečení, který zaručí optimální řízení, zejména biologických rizik a hrozeb.

               (6)

               Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/429/SZBP (2), v kterém vyjádřila podporu Unie vypracovávání vnitrostátních regulačních rámců, zejména pro biologickou bezpečnost a ochranu.

               (7)

               Sedmá hodnotící konference znovu zdůraznila závazek smluvních států přijmout nezbytná vnitrostátní opatření podle článků I, III a IV úmluvy za účelem zajištění bezpečnosti a ochrany mikrobiálních či jiných biologických činitelů nebo toxinů v laboratořích a jiných zařízeních i během přepravy, jakož i za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění. Konference rovněž naléhavě vyzvala smluvní státy, které mají odpovídající zkušenosti s právními předpisy a správními opatřeními v oblasti provádění ustanovení úmluvy, aby poskytly pomoc jiným státům, jež jsou stranami úmluvy, pokud o to požádají. Konference podpořila tuto pomoc na regionálním základě.

               (8)

               V souvislosti s článkem VII úmluvy sedmá hodnotící konference rovněž poznamenala, že vnitrostátní připravenost smluvních států přispívá k mezinárodním kapacitám pro reakci na výskyt nemocí, včetně těch, jež jsou způsobeny údajným použitím biologických a toxinových zbraní, a k vyšetřování a zmírnění těchto výskytů.

               (9)

               V souvislosti s článkem X úmluvy sedmá hodnotící konference vybídla smluvní státy, aby i nadále posilovaly stávající mezinárodní organizace a sítě, zejména ty, jež patří ke Světové zdravotnické organizaci (WHO), Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO), Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) a Mezinárodní úmluvě o ochraně rostlin (IPPC).

               (10)

               Dne 15. června 2007 vstoupily v platnost Mezinárodní zdravotnické předpisy (dále jen „MZP“). Upravují pohyb a kontrolu výskytu infekčních nemocí a reakci na ně, bez ohledu na jejich původ, a vyžadují od států, jež jsou členy WHO, aby vybudovaly klíčové kapacity v laboratořích a zajistily dozor, který umožní provádění MZP. Sekretariát WHO je odhodlán podporovat členské státy WHO v provádění jejich vnitrostátních plánů týkajících se MZP prostřednictvím svého ústředí a regionálních úřadů WHO. Program WHO pro snižování biologických rizik poskytuje pokyny k tomu, jak by laboratoře měly fungovat, a to prostřednictvím normativních předpisů, pracovních seminářů a školení o postupech pro biologickou bezpečnost, biologickou ochranu v laboratořích a kodexech chování pro odpovědný výzkum v oblasti biologických věd. Tento program hraje rovněž roli v procesu vytváření pokynů OSN o přenosu infekčních látek. Podle MZP mají v oblasti připravenosti na biologické, chemické, radiační a jaderné hrozby svou roli laboratoře veřejného zdravotnictví. Definice biologické bezpečnosti a ochrany v laboratořích jsou obsaženy v příručce Světové zdravotnické organizace WHO „Laboratory Bio-safety Manual, 3. vyd. (2004)“ a v pokynech „Bio-risk Management, Laboratory Bio-security Guidance (2006)“.

               (11)

               WHO je jedinou provádějící organizací, jež disponuje odborností, hlubokými znalostmi, personálem, strukturou a zdroji umožňujícími provádět projekty a činnosti stanovené v tomto rozhodnutí Rady.

               (12)

               Dohledem nad řádným řízením finančního příspěvku Unie je pověřena Komise,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   1.   Za účelem okamžitého a praktického uplatňování významných prvků strategie EU přispívá Unie k provádění rozhodnutí učiněných smluvními státy na sedmé hodnotící konferenci úmluvy, a to s těmito cíli:

               —

               zajistit bezpečnost a ochranu mikrobiálních či jiných biologických činitelů či toxinů v laboratořích a jiných zařízeních, případně i během přepravy, za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění,

               —

               prosazovat postupy pro snižování biologických rizik a informovanost o nich, včetně biologické bezpečnosti a ochrany, bioetiky a připravenosti na úmyslné zneužití biologických činitelů a toxinů, a to prostřednictvím mezinárodní spolupráce v této oblasti.

         2.   Projekty, které odpovídají opatřením strategie EU, jsou projekty, jejichž cílem je:

               —

               prosazování řízení biologických rizik v laboratořích prostřednictvím celostátních a subregionálních informačních činností,

               —

               vytvoření vnitrostátních strategií pro řízení biologických rizik v laboratořích zaměřených na odvrácení těchto rizik (ukázkový vzor pro země).

         Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
   Článek 2
   1.   Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
   2.   Technickým prováděním činností uvedených v článku 1 je pověřena WHO. Tento úkol vykonává na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s WHO nezbytná ujednání.
   Článek 3
   1.   Finanční referenční částka na provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 1 727 000 EUR.
   2.   Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s WHO dohodu o financování. V této dohodě o financování se stanoví, že WHO zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
   4.   Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody o financování.
   Článek 4
   Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných WHO. Na základě těchto zpráv provádí Rada hodnocení. Komise poskytuje informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
   Článek 5
   1.   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   2.   Toto rozhodnutí pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření dohody o financování uvedené v čl. 3 odst. 3. Pozbývá však platnosti šest měsíců ode dne přijetí, nebude-li v této lhůtě uzavřena uvedená dohoda o financování.

      V Bruselu dne 18. listopadu 2013.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Společná akce Rady 2008/307/SZBP ze dne 14. dubna 2008 na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v laboratořích v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení (Úř. věst. L 106, 16.4.2008, s. 17).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/429/SZBP ze dne 18. července 2011 o postoji Evropské unie k sedmé hodnotící konferenci států, které jsou stranami Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) zbraní a toxinových zbraní a o jejich zničení (BTWC) (Úř. věst. L 188, 19.7.2011, s. 42).

      PŘÍLOHA
      1.   Obecný rámec

      Celkovým cílem tohoto rozhodnutí je podpořit prostřednictvím níže popsaných projektů provádění, ze strany smluvních států, rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1540 a dalších souvisejících rezolucí, Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“), jakož i Mezinárodních zdravotnických předpisů (MZP), a zejména těch aspektů, jež souvisejí s bezpečností a ochranou mikrobiálních či jiných biologických činitelů a toxinů v laboratořích a jiných zařízeních, včetně během přepravy z jednoho místa na jiné, a předejít tak přirozenému, havarijnímu nebo úmyslnému uvolnění biologických materiálů a dosáhnout lepší kontroly infekcí. Má také přispívat ke zvyšování informovanosti o přístupech k řízení biologických rizik a podporovat jejich provádění; zajišťovat kontroly na základě důkazů a rizik; a podporovat výměnu osvědčených laboratorních postupů, jakož i pomáhat zemím splňovat základní požadavky na kapacity laboratorních služeb, pokud jde o zdravotní rizika vymezená v MZP.
      2.   Konkrétní cíle vycházející z projektu

      Za několik posledních let dochází ke stále většímu sdružování pojmu „biologická bezpečnost“ s pojmem „biologická izolace“, spolu s celosvětovým rozmachem laboratoří s vysokou úrovní izolace. Soustředění na technicky dokonale vybudovaná zařízení často vedlo k podcenění mnoha dalších kritických prvků souhrnného programu řízení biologických rizik, včetně ochrany; personálu a kvalifikovanosti; osvědčené mikrobiologické techniky; vyšetřování nehod a mimořádných událostí; a údržby vybavení. Kromě toho mohlo zaměření na vybraná zařízení na vnitrostátní úrovni rovněž vést k zanedbání mnoha dalších tradičnějších laboratoří, pro něž by provádění řádného systému řízení biologických rizik a poskytnutí nezbytného vybavení a materiálu, jež tvoří základ bezpečného a chráněného provozu, také mohlo být přínosem.
      Je třeba zajistit informovanost, lepší chápání rizik zjištěných v zařízeních laboratoří a strategie k jejich řešení, ale také právní a správní ustanovení i vhodné pokyny. Je třeba podpořit modernizaci zařízení a poskytnutí nezbytného materiálu a vzdělávání zaměstnanců na všech úrovních s cílem dosáhnout vhodného a řádného řízení biologických rizik.
      Toto rozhodnutí vychází z úsilí zahájeného společnou akcí 2008/307/SZBP na podporu činností WHO týkajících se biologické bezpečnosti a biologické ochrany a usiluje o vyřešení některých z výše uvedených nedostatků.
      Pokud jde o vybrané jednotlivé země nebo subregion(y), jsou navrženy tyto dva projekty:
      2.1   Projekt 1: Prosazování řízení biologických rizik v laboratořích prostřednictvím informační činnosti a praxe na regionální úrovni

      2.1.1   Účel projektu 1

                  a)

                  Podpořit vybrané jednotlivé země nebo subregion(y), aby prováděly strategie řízení biologických rizik v laboratořích týkající se biologické bezpečnosti a biologické ochrany.

                  b)

                  Poskytovat zemím v rámci jednoho regionu možnosti k setkávání a výměně osvědčených postupů a získaných poznatků. Aby se takové příležitosti maximálně využilo, bude zástupcům jednotlivých zemí poskytnuta cílená odborná příprava zahrnující pokud možno i praktická cvičení.

                  c)

                  Pomoci dotčeným zemím s šířením osvědčených postupů a s provedením těchto postupů v jejich vlastních podmínkách.

            2.1.2   Očekávané výsledky projektu 1

                  a)

                  Zvýšení informovanosti o přínosu provádění strategií řízení biologických rizik v laboratořích na celostátní a nižší úrovni prostřednictvím regionálních pracovních seminářů.

                  b)

                  Posílení kapacity a schopnosti zúčastněných subjektů posuzovat biologická rizika, vymezit a přijmout zmírňující strategie v zájmu jejich omezení na přijatelnou míru, zajistit jejich průběžné zlepšování a zacházet s infekčními činiteli odpovědně, bezpečně a opatrně.

                  c)

                  Vytvoření skupiny školitelů s cílem podpořit vnitrostátní programy odborné přípravy a šířit možnosti odborné přípravy.

            2.1.3   Popis projektu 1

      a)   Poskytování možností odborné přípravy na regionální úrovni:
      S cílem zasáhnout široký okruh zúčastněných subjektů v daném regionu a uspokojit jejich individuální potřeby v oblasti odborné přípravy budou nanejvýš dvakrát navrženy různé regionální pracovní semináře, přičemž každého z nich se zúčastní až padesát osob. Aby příslušní odborníci a tvůrci politik v daném regionu maximálně využili těchto příležitostí k setkání, měly by tyto pracovní semináře sloužit také jako regionální fórum, na němž se každý členský stát bude moci podělit o své úspěchy, problémy a osvědčené postupy se sousedními zeměmi.
      b)   Zvýšení počtu seminářů odborné přípravy na celostátní nebo nižší úrovni:
      Prostřednictvím výše uvedených pracovních seminářů bude dále vytvořena místní skupina školitelů, což umožní zvýšit počet seminářů odborné přípravy na celostátní nebo nižší úrovni a reagovat tak na různorodost zúčastněných subjektů jednotlivých států. Podpora bude poskytnuta zejména těm zemím regionu, na které se nevztahuje projekt 2, a to celkem až sedmkrát a pokud možno za účasti externích odborníků, s cílem zvýšit informovanost příslušných zúčastněných subjektů a posílit místní technickou kapacitu pro provádění regionálně schválených osvědčených postupů na ústřední, střední a místní úrovni. Tam, kde je to možné, bude zváženo zapojení regionálních nebo celostátních sdružení pro biologickou bezpečnost.
      Tyto činnosti budou prováděny v maximálně sedmi zemích určených za vhodné, a to buď jednotlivě, nebo kombinovaně.
      2.2   Projekt 2: Vytvoření národních strategií zaměřených na odvrácení biologických rizik v laboratořích a na zvýšení klíčových kapacit (ukázkový vzor pro země).

      2.2.1   Účel projektu 2

                  a)

                  Zapojit a spojit příslušné tvůrce politik (včetně oblastí veřejného zdraví, zahraničních věcí, zdraví zvířat, životního prostředí, vzdělávání a výzkumu, spravedlnosti a obchodu) a zaměstnance laboratoří na všech úrovních při vytváření, provádění a zlepšování politik a postupů týkajících se řízení biologických rizik a při podpoře vývoje transparentní a odpovědné kultury biologické bezpečnosti a biologické ochrany.

                  b)

                  Napomáhat určeným zemím, aby byly jejich klíčové laboratoře veřejného zdravotnictví lépe vybaveny zařízením a materiálem nezbytnými pro dosažení bezpečných a zabezpečených diagnostických schopností zaručené kvality. Posílit vývoj konkrétních klíčových kapacit v souladu s MZP, se zvláštním zaměřením na laboratoře a vstupní místa.

                  c)

                  Zvýšit na celostátní úrovni informovanost o mezinárodně dohodnutých důležitých normativních dokumentech, konkrétně se jedná o pracovní dohodu CWA 15793:2011 Evropského výboru pro normalizaci (CEN) – Řízení biologických rizik v laboratořích, jakož i o normu ISO 15189:2007 Zdravotnické laboratoře – zvláštní požadavky na kvalitu a způsobilost, normu ISO 15190:2003 Zdravotnické laboratoře – požadavky na bezpečnost, normu ISO/IEC 17025:2005 Všeobecné požadavky na způsobilost zkušebních a kalibračních laboratoří, normu ISO 9001:2008 Systémy managementu kvality – požadavky, normu ISO 14001:2004 Systémy environmentálního managementu – požadavky s návodem pro použití, což se vztahuje na tvůrce politik jednotlivých států v oblasti zdraví i vedení a personál laboratoří, kteří se vyzývají, aby se zasadili o transparentní a odpovědnou kulturu biologické bezpečnosti a ochrany a kvalitní laboratorní systémy.

                  d)

                  Posílit meziodvětvovou spolupráci a propojenost a usilovat přitom o zapojení různých vnitrostátních zúčastněných subjektů a orgánů, včetně ministerstev zdravotnictví, školství, vědy a výzkumu, zemědělství, dopravy, vnitra i zahraničních věcí, jakož i celních orgánů.

                  e)

                  Poskytovat nástroje a vhodné pokyny na podporu řízení biologických rizik v laboratořích a pomáhat při jejich vypracovávání a posilovat vnitrostátní systémy laboratoří.

            2.2.2   Očekávané výsledky projektu 2

                  a)

                  Vyvinutí a poskytnutí široké škály možností odborné přípravy na základě zjištěných priorit a potřeb zúčastněných subjektů jednotlivých států.

                  b)

                  Posílení kapacity a schopnosti řízení biologických rizik za účelem omezení těchto rizik na minimum.

                  c)

                  Zvýšení informovanosti vnitrostátních zúčastněných subjektů a dotčených orgánů a jejich zapojení do aktivního dialogu o otázkách souvisejících s bezpečností a ochranou nebezpečných biologických činitelů a toxinů v laboratořích a jiných zařízeních. Prohloubení porozumění a důvěry mezi vnitrostátními zúčastněnými subjekty, jež umožní meziodvětvový a ucelený přístup k řízení biologických rizik.

                  d)

                  Prosazování normalizace a vyvinutí příslušných nástrojů a pokynů umožňujících zavést vhodná zmírňující opatření a průběžně zlepšovat jejich výsledky.

                  e)

                  Poskytnutí podpory na posílení konkrétních klíčových kapacit v souladu s MZP.

                  f)

                  Přezkum vnitrostátních politik a strategií, jejich projednání a rozvinutí.

                  g)

                  Zvážení a provedení strukturálních úprav a organizačních reforem ve snaze převést přijatou strategii v činnost udržitelným způsobem.

                  h)

                  Zlepšení fyzické izolace biologických rizik doprovázené poskytnutím nezbytného vybavení a modernizace určeného klíčového zařízení.

                  i)

                  Sdílení osvědčených postupů s ostatními vnitrostátními protějšky a propojenost laboratoří prostřednictvím pořádání schůzek a informační činnosti.

                  j)

                  Vytvoření nástrojů nezbytných pro pomoc při účinném provádění projektu.

            2.2.3   Popis projektu 2

      Pro účely uvedené v bodu 2.2.1. bude tento projekt prováděn během období dvou let na základě dlouhodobého závazku přijímacích zemí, Unie a WHO. Projekt bude prováděn v těchto dvou fázích:
      a)   Přípravná fáze
      Společná akce 2008/307/SZBP umožnila WHO posoudit potřebu určitých zemí, včetně Indonésie, v oblasti řízení biologických rizik a zjistit jejich odhodlanost jednoznačně se zapojit na politické a technické úrovni do společného projektu zaměřeného na posílení řízení biologických rizik v laboratořích na vnitrostátní úrovni. Další jednání s Unií a dotčenou vládou (dotčenými vládami) umožní určit až dvě země, případně ve spojení s několika malými skupinami sousedních zemí, které by mohly být příjemci projektu 2, přičemž se zohlední regionální technické potřeby a rychle rostoucí kapacity jednotlivých zemí v oblasti biologické diagnostiky a výzkumu a zejména jejich odhodlanost, a to v souladu s jinými činnostmi Unie a WHO. Bude posouzena možnost nabídnutí vhodné možnosti odborné přípravy v zámoří pro vybrané státní příslušníky, tak aby byl v dotčené zemi (dotčených zemích) vyškolen hlavní úředník pro biologickou bezpečnost v souladu s mezinárodně dohodnutými kompetencemi s cílem řídit program udržitelnějším způsobem.
      Výsledkem tohoto přípravného procesu bude podpis memoranda o porozumění ze strany Unie, WHO a vybraných zemí.
      b)   Prováděcí fáze
      Vybrané země v této fázi vypracují hlavní národní plán a strategický akční plán s popisem činností, jež mají být provedeny s cílem dosáhnout dlouhodobého cíle, jímž jsou bezpečné, zabezpečené a spolehlivé laboratorní postupy. Tyto plány budou zahrnovat dokončení koordinačního plánu, aby všechny zúčastněné subjekty byly informovány o stavu vnitrostátní připravenosti na biologické události, a zahájení harmonizace odpovědností v oblasti veřejného zdraví s plány vnitrostátní připravenosti na biologické hrozby nebo události, jakož i na ohrožení veřejného zdraví mezinárodního významu, tak jak je vymezují MZP. Plánování by se mělo opírat o vlastní vedení a odpovědnost za iniciativu ze strany dotyčného státu.
      Činnosti pak budou prováděny a vybavení a materiál poskytnuty podle plánu a dohody všech příslušných stran. Prostřednictvím tohoto rozhodnutí bude poskytnuta nezbytná technická a finanční pomoc na propojení vnitrostátních zúčastněných subjektů navzájem i s mezinárodními organizacemi a dalšími zúčastněnými stranami s cílem podpořit jejich činnost a pomoci jim, aby se staly odpovědnými a aktivními globálními partnery v regionálních profesních sdruženích a mezinárodních sítích.
      WHO připraví ve spolupráci s vybranými zeměmi zprávy o pokroku, aktualizující a hodnotící provádění vnitrostátního plánu pro posílení řízení biologických rizik, jakož i výkonnost vnitrostátních laboratoří z hlediska biologické bezpečnosti, biologické ochrany a perspektivy MZP, a zašle tyto zprávy Unii.
      Na závěr prováděcí fáze se uskuteční subregionální nebo regionální pracovní seminář, jehož cílem bude sdílení dosažených výsledků a zkušeností se sousedními zeměmi.
      3.   Doba trvání

      Celková předpokládaná doba trvání provádění tohoto rozhodnutí je 24 měsíců.
      4.   Příjemci

      Příjemci projektu 1 jsou země a subregiony určené na základě konzultací s Unií, v nichž existuje potřeba zvýšit informovanost o řízení biologických rizik a odpovídajících strategiích a postupech, případně včetně signatářských smluvních států úmluvy.
      Příjemci projektu 2 jsou země zamýšlející zásadním způsobem posílit své vnitrostátní kapacity a schopnosti prostřednictvím tohoto rozhodnutí, určené na základě konzultací s Unií a příslušnými vnitrostátními orgány díky jejich odhodlání zlepšit řízení biologických rizik v laboratořích a vnitrostátních systémů laboratoří.
      5.   Provádějící subjekt

      Projekty bude řídit a provádět WHO za pravidelných konzultací s Unií, a pokud to bude nutné a vhodné, s podporou příslušných externích odborníků.
      6.   Provádějící agentura: odůvodnění výběru

      WHO je mezinárodní organizace, která svým členským státům poskytuje rámce, odbornost a nástroje sloužící k jejich informování, vedení a podpoře při ochraně zdraví osob, které pracují v laboratorním prostředí nebo s ním přicházejí do styku, prostřednictvím vhodného řízení biologických rizik, norem, pravidel a postupů. Tento projekt spadá pod zastřešující právně závaznou dohodu týkající se MZP, která významně přispívá k veřejné zdravotní bezpečnosti na celém světě. WHO své smluvní státy podporuje tím, že jim poskytuje rámec pro koordinaci řízení událostí, které mohou představovat ohrožení veřejného zdraví mezinárodního významu, a ve všech zemích bude usilovat o zvýšení kapacity pro odhalování, vyhodnocování a oznamování událostí ohrožujících veřejné zdraví a pro reakci na ně. WHO již vede rozhovory se zeměmi, které jsou případnými příjemci, ve snaze získat jejich souhlas. Navržené činnosti jsou určeny na základě interaktivního dialogu, který je s nimi veden prostřednictvím oficiálního komunikačního kanálu WHO a který vychází ze skutečných potřeb a priorit každé země v souladu s její vnitrostátní strategií. Unie, podporovaná svými členskými státy na úrovni příslušné pracovní skupiny, je odhodlána pokračovat v plodné spolupráci s WHO.
      7.   Spolufinancování

      WHO není dárcovskou organizací ani organizací pro poskytování pomoci, nýbrž odbornou organizací, takže spolufinancování s vnějšími subjekty, zejména v oblasti zdravotní bezpečnosti, kde jsou priority a regionální cíle zúčastněných stran rozdílné, by byl neobyčejně složitý proces. WHO dodá technickou odbornost a řízení projektu, ale nemá možnost v této souvislosti poskytovat finanční prostředky na společné činnosti. Nicméně ostatní průvodní projekty pod vedením WHO v laboratorním prostředí budou posuzovány jako projekty související, propojené a vzájemně se doplňující.
      Přestože WHO neposkytuje spolufinancování projektu formou finančních prostředků, bude částečně nebo zcela pokrývat mzdy pracovníků účastnících se provádění projektu, což lze považovat za věcný příspěvek. WHO bude částečně pokrývat mzdy vedoucího projektu, administrativního asistenta a národního poradce v Bangladéši. Mzdy finančního úředníka, koordinátora, regionálního poradce a lékařských úředníků v Indonésii, Myanmaru a Nepálu bude WHO pokrývat v plné výši.
      8.   Viditelnost

      WHO přijme veškerá vhodná opatření pro zveřejnění skutečnosti, že jsou oba projekty zcela financovány Unií. Tato opatření budou prováděna v souladu s příručkou týkající se komunikace a zviditelňování vnější činnosti Evropské unie stanovenou a vydanou Komisí a s jakýmikoli dalšími pokyny dohodnutými mezi Komisí a WHO
      Zvláštní pozornost bude věnována patřičnému označení a reklamě, které vyzdvihnou úlohu Unie jako subjektu, který jako jediný oba projekty finančně podpořil.


title: 2012/273/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 14. května 2012 o podpisu Rámcové dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé jménem Unie

text:
               24.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 134/4

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 14. května 2012
   o podpisu Rámcové dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé jménem Unie
   (2012/273/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 3 a články 207 a 209 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 27. července 2009 Rada zmocnila Komisi sjednat s Mongolskem rámcovou dohodu o partnerství a spolupráci (dále jen „dohoda“).

               (2)

               Ustanovení dohody, jež spadají do oblasti působnosti části třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, zavazují Spojené království a Irsko jako samostatné smluvní strany, a nikoli jako součást Evropské unie, pokud Evropská unie spolu se Spojeným královstvím nebo Irskem společně Mongolsku neoznámí, že Spojené království nebo Irsko jsou vázány jako součást Evropské unie v souladu s Protokolem (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie. Pokud Spojené království nebo Irsko přestanou být v souladu s článkem 4a protokolu (č. 21) vázány jako součást Evropské unie, má Evropská unie spolu se Spojeným královstvím nebo Irskem okamžitě informovat Mongolsko o každé změně jejich postavení a v tomto případě mají být Spojené království a Irsko ustanoveními dohody i nadále vázány jako samostatné smluvní strany. Totéž platí pro Dánsko v souladu s Protokolem (č. 22) o postavení Dánska, připojeným k uvedeným smlouvám.

               (3)

               Pokud Spojené království nebo Irsko neučinily oznámení požadované podle článku 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, neúčastní se přijímání tohoto rozhodnutí Radou v rozsahu, v jakém se vztahuje na ustanovení podle části třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie. Totéž platí pro Dánsko v souladu s Protokolem (č. 22) o postavení Dánska, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie.

               (4)

               Dohoda by měla být podepsána s výhradou pozdějšího uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Rámcové dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího uzavření (1).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po jeho přijetí.

      V Bruselu dne 14. května 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Znění dohody bude zveřejněno spolu s rozhodnutím o uzavření dohody.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/654 ze dne 21. dubna 2015 o jmenování generálního tajemníka Rady Evropské unie na období od 1. července 2015 do 30. června 2020

text:
               25.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 107/74

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/654
   ze dne 21. dubna 2015
   o jmenování generálního tajemníka Rady Evropské unie na období od 1. července 2015 do 30. června 2020
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 240 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
   vzhledem k tomu, že by na období od 1. července 2015 do 30. června 2020 měl být jmenován generální tajemník Rady,
   PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Jeppe TRANHOLM-MIKKELSEN je jmenován generálním tajemníkem Rady Evropské unie na období od 1. července 2015 do 30. června 2020.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí oznámí panu Jeppemu TRANHOLM-MIKKELSENOVI předseda Rady.

      Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
      V Lucemburku dne 21. dubna 2015.

            Za Radu

            předseda

         E. RINKĒVIČS