title: Rozhodnutí Rady ze dne 25. června 2013 o jmenování člena Účetního dvora

text:
               26.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/12

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 25. června 2013
   o jmenování člena Účetního dvora
   2013/C 180/05
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 286 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Funkční období pana Ovidiu ISPIRA skončí dne 30. června 2013.

               (2)

               Je proto třeba přistoupit k novému jmenování,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan George PUFAN je jmenován členem Účetního dvora na období od 1. července 2013 do 30. června 2019.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 25. června 2013.

            Za Radu

            předseda

         E. GILMORE

      (1)  Stanovisko ze dne 12. června 2013 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


title: Rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2017/46 ze dne 10. ledna 2017 o bezpečnosti komunikačních a informačních systémů v Evropské komisi

text:
               11.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 6/40

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2017/46
   ze dne 10. ledna 2017
   o bezpečnosti komunikačních a informačních systémů v Evropské komisi
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komunikační a informační systémy Komise jsou nedílnou součástí fungování Komise a incidenty v oblasti bezpečnosti IT mohou mít vážný dopad na činnost Komise i třetích stran, jako jsou například jednotlivci, podniky či členské státy.

               (2)

               Existuje mnoho hrozeb, které mohou narušit důvěrnost, integritu nebo dostupnost komunikačních a informačních systémů Komise a jimi zpracovávaných informací. Patří mezi ně nepředvídané události, chyby, záměrné útoky a přírodní jevy, které je třeba identifikovat jako provozní rizika.

               (3)

               Komunikačním a informačním systémům je nutné poskytnout úroveň ochrany odpovídající pravděpodobnosti, dopadu a povaze rizik, kterým jsou vystaveny.

               (4)

               Bezpečnost IT v Komisi by měla zajišťovat, že komunikační a informační systémy Komise ochrání informace, které zpracovávají, a budou fungovat, jak bude třeba a kdy bude třeba, a to pod kontrolou oprávněných uživatelů.

               (5)

               Politiku Komise pro bezpečnost IT je třeba provádět konzistentně s politikami bezpečnosti v rámci Komise.

               (6)

               Obecně za bezpečnost v Komisi odpovídá Ředitelství pro bezpečnost pod Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost, které podléhá vedení a spadá do odpovědnosti člena Komise odpovědného za bezpečnost.

               (7)

               Přístup Komise by měl rovněž zohledňovat politické iniciativy a právní předpisy EU týkající se bezpečnosti sítí a informací, bezpečnostních norem a osvědčených postupů, aby byly dodrženy všechny příslušné právní předpisy a umožněna interoperabilita a kompatibilita.

               (8)

               K zajištění účinnosti a účelnosti je třeba, aby útvary Komise odpovědné za komunikační a informační systémy vypracovaly a provedly vhodná opatření a aby byla koordinována opatření pro bezpečnost IT za účelem ochrany komunikačních a informačních systémů v rámci celé Komise.

               (9)

               Pravidla a postupy pro přístup k informacím v kontextu bezpečnosti IT včetně řešení bezpečnostních incidentů v oblasti IT by měly být úměrné hrozbě pro Komisi a její zaměstnance a měly by odpovídat zásadám vymezeným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (1) o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Unie a o volném pohybu těchto údajů a zohledňovat zásadu profesního tajemství, jak stanovuje článek 339 SFEU.

               (10)

               Politiky a pravidla pro komunikační a informační systémy zpracovávající utajované informace EU, citlivé neutajované informace a neutajované informace mají být plně v souladu s rozhodnutími Komise (EU, Euratom) 2015/443 (2) a (EU, Euratom) 2015/444 (3).

               (11)

               Je třeba, aby Komise přezkoumala a aktualizovala ustanovení týkající se bezpečnosti komunikačních a informačních systémů využívaných Komisí.

               (12)

               Rozhodnutí Komise C(2006) 3602 by proto mělo být zrušeno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   KAPITOLA 1

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   1.   Toto rozhodnutí se týká všech komunikačních a informačních systémů, které jsou vlastněny, opatřovány, spravovány či provozovány Komisí nebo jejím jménem, a veškerého použití těchto systémů Komisí.
   2.   Toto rozhodnutí vymezuje základní zásady, cíle, organizaci a odpovědnost v souvislosti s bezpečností těchto systémů, zejména pak pro útvary Komise, které je vlastní, opatřují, spravují či provozují, a také pro komunikační a informační systémy poskytované interním poskytovatelem služeb IT. V případě, že je komunikační a informační systém poskytován, vlastněn, spravován či provozován externě na základě bilaterální dohody či smlouvy s Komisí, jsou podmínky takovéto dohody či smlouvy v souladu s tímto rozhodnutím.
   3.   Toto rozhodnutí platí pro všechny útvary Komise a výkonné agentury. V případě, že komunikační a informační systém Komise využívají jiné orgány a instituce na základě bilaterální dohody s Komisí, jsou podmínky takovéto dohody v souladu s tímto rozhodnutím.
   4.   Bez ohledu na případné zvláštní údaje ohledně konkrétních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí týká všech členů Komise, zaměstnanců Komise spadajících pod služební řád úředníků Evropské unie („služební řád“) a pod pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie (4), národních odborníků vyslaných ke Komisi (5), externích poskytovatelů služeb a jejich zaměstnanců, stážistů a každého s přístupem ke komunikačnímu a informačnímu systému v působnosti tohoto rozhodnutí.
   5.   Toto rozhodnutí se vztahuje na Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF), je-li to slučitelné s právními předpisy Unie a rozhodnutím Komise 1999/352/ES, ESUO, Euratom (6). Opatření stanovená tímto rozhodnutím včetně pokynů, kontrol, šetření a obdobných opatření se nemusejí vztahovat na komunikační a informační systém úřadu, zejména pokud jsou neslučitelná s nezávislostí vyšetřovací funkce úřadu či s důvěrností informací získaných úřadem při plnění této funkce.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:

               1)

               „Ručícím“ se rozumí ten, kdo nese zodpovědnost za kroky, rozhodnutí a plnění.

               2)

               „CERT-EU“ je skupina pro reakci na počítačové hrozby pro orgány a agentury EU. Jejím úkolem je podporovat evropské orgány při jejich ochraně proti záměrným a zlovolným útokům s potenciálem narušit integritu jejich prostředků IT a poškodit zájmy EU. Rozsah činností CERT-EU zahrnuje prevenci, detekci, reakci a obnovu.

               3)

               „Útvarem Komise“ se rozumí generální ředitelství či služba Komise nebo kabinet člena Komise.

               4)

               „Bezpečnostní orgán Komise“ odkazuje na úlohu vymezenou rozhodnutím (EU, Euratom) 2015/444.

               5)

               „Komunikačním a informačním systémem“ se rozumí jakýkoli systém, který umožňuje manipulaci s informacemi v elektronickém formátu, včetně všech aktiv potřebných pro jeho fungování a včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů. Definice zahrnuje obchodní aplikace, sdílené služby IT, externě zajišťované systémy a zařízení koncových uživatelů.

               6)

               „Řídící rada“ (CMB) zajišťuje nejvyšší úroveň řídicího dohledu v oblasti operací a administrativy v Komisi.

               7)

               „Vlastníkem údajů“ se rozumí osoba odpovídající za zajišťování ochrany a využívání konkrétního datového souboru zpracovávaného v komunikačním a informačním systému.

               8)

               „Datovým souborem“ se rozumí soubor informací, který slouží konkrétnímu postupu nebo činnosti Komise.

               9)

               „Nouzovým postupem“ se rozumí předem stanovený soubor metod a povinností pro reakce na naléhavé situace za účelem zabránit vážným dopadům pro Komisi.

               10)

               „Politikou bezpečnosti informací“ se rozumí soubor cílů v oblasti bezpečnosti informací, které jsou nebo musí být stanoveny, prováděny a kontrolovány. Patří sem mimo jiné rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/444 a (EU, Euratom) 2015/443.

               11)

               „Radou pro řízení informační bezpečnosti“ (ISSB) se rozumí řídicí orgán, který podporuje řídící radu v úkolech souvisejících s bezpečností IT.

               12)

               „Interním poskytovatelem služeb IT“ se rozumí útvar Komise poskytující sdílené služby IT.

               13)

               „Bezpečností IT“ nebo „bezpečností komunikačního a informačního systému“ se rozumí zachování důvěrnosti, integrity a dostupnosti komunikačních a informačních systémů a datových souborů, které zpracovávají.

               14)

               „Pokyny pro bezpečnost IT“ tvoří doporučená, ale dobrovolná opatření, která napomáhají podpoře standardů bezpečnosti IT, případně slouží jako reference v případě, že není žádný použitelný standard zaveden.

               15)

               „Incidentem v oblasti bezpečnosti IT“ se rozumí událost, která by mohla mít nepříznivý vliv na důvěrnost, integritu nebo dostupnost komunikačního a informačního systému.

               16)

               „Opatřením pro bezpečnost IT“ se rozumí technické nebo organizační opatření, jehož cílem je zmírňování bezpečnostních rizik IT.

               17)

               „Potřebou v oblasti bezpečnosti IT“ se rozumí přesná a jednoznačná definice úrovně důvěrnosti, integrity a dostupnosti spojená s údajem nebo systémem IT, jejímž cílem je určit požadovanou úroveň ochrany.

               18)

               „Cílem v oblasti bezpečnosti IT“ se rozumí stanovení záměru s cílem čelit určeným hrozbám či vyhovět určeným organizačním bezpečnostním požadavkům či předpokladům.

               19)

               „Plánem bezpečnosti IT“ se rozumí dokumentace opatření pro bezpečnost IT nutných ke splnění potřeb v oblasti bezpečnosti IT konkrétního komunikačního a informačního systému.

               20)

               „Politikou bezpečnosti IT“ se rozumí soubor cílů bezpečnosti IT, které jsou nebo musí být přijaty, prováděny a kontrolovány. Zahrnuje toto rozhodnutí a jeho prováděcí pravidla.

               21)

               „Požadavkem na bezpečnost IT“ se rozumí potřeba v oblasti bezpečnosti IT formalizovaná předem stanoveným postupem.

               22)

               „Bezpečnostním rizikem IT“ se rozumí důsledek, který by mohl využitím zranitelného místa vyplynout z hrozby pro bezpečnost IT pro komunikační a informační systém. Bezpečnostní riziko IT charakterizují dva faktory: 1) nejistota, tj. pravděpodobnost, že hrozba pro bezpečnost IT způsobí nežádoucí událost, a 2) dopady, tj. důsledky, které takováto nežádoucí událost může mít na komunikační a informační systém.

               23)

               „Standardy bezpečnosti IT“ se rozumí konkrétní povinná opatření pro bezpečnost IT, která pomáhají prosazovat a podporovat politiku bezpečnosti IT.

               24)

               „Strategií pro bezpečnost IT“ se rozumí soubor projektů a činností, které jsou určeny k dosažení cílů Komise a které je nutné zavést, provádět a kontrolovat.

               25)

               „Hrozbou pro bezpečnost IT“ se rozumí faktor, který může potenciálně vést k nežádoucí události, v jejímž důsledku dojde k narušení komunikačního a informačního systému. Takovéto hrozby mohou být neúmyslné či úmyslné a vyznačují se ohrožujícími prvky, potenciálními cíli a metodami útoku.

               26)

               „Úředníkem pro bezpečnost informatiky na místní úrovni“ nebo „LISO“ se rozumí úředník, který za útvar Komise odpovídá za bezpečnostní spolupráci.

               27)

               „Osobní údaje“, „zpracování osobních údajů“, „správce“ a „evidence osobních údajů“ mají stejný význam, jaký uvádí nařízení (ES) č. 45/2001, a zejména jeho článek 2.

               28)

               „Zpracováním údajů“ se rozumí veškeré funkce komunikačního a informačního systému týkající se datových souborů včetně vytvoření, úpravy, zobrazení, uložení, přenosu, smazání a archivace údajů. Zpracování údajů může zajišťovat komunikační a informační systém jako sadu funkcí pro uživatele a jako služby IT pro další komunikační a informační systém.

               29)

               „Profesním tajemstvím“ se rozumí ochrana obchodních údajů, které svým charakterem spadají pod profesní tajemství, zejména informací o podnicích, jejich obchodních vztazích či složkách nákladů, jak stanovuje článek 339 SFEU.

               30)

               „Odpovědným“ se rozumí mající povinnost jednat a přijímat rozhodnutí k dosažení požadovaných výsledků.

               31)

               „Bezpečností v Komisi“ se rozumí bezpečnost osob, majetku a informací v rámci Komise, zejména pak fyzická nedotknutelnost osob a majetku, integrita, důvěrnost a dostupnost informací a komunikačních a informačních systémů a nerušené fungování Komise při plnění jejích úkolů.

               32)

               „Sdílenou službou IT“ se rozumí služba, kterou komunikační a informační systém poskytuje jiným komunikačním a informačním systémům v rámci zpracování údajů.

               33)

               „Vlastník systému“ je osoba odpovědná za celkové obstarání, vývoj, integraci, úpravy, provoz, údržbu a vyřazení komunikačního a informačního systému.

               34)

               „Uživatelem“ se rozumí kdokoli, kdo využívá funkce poskytované komunikačním a informačním systémem, a to uvnitř Komise i mimo ni.

         Článek 3
   Zásady bezpečnosti IT v Komisi
   1.   Bezpečnost IT v Komisi vychází ze zásad legality, transparentnosti, proporcionality a odpovědnosti.
   2.   Problematika bezpečnosti IT se zohledňuje od počátku vývoje a zavádění komunikačních a informačních systémů Komise. Proto se v oblastech, za které odpovídají, zapojují Generální ředitelství pro informatiku a Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost.
   3.   Účinná bezpečnost IT zajistí odpovídající úroveň:

               a)

               autenticity: záruka, že informace jsou autentické a z důvěryhodných zdrojů;

               b)

               dostupnosti: přístupnost a použitelnost informací na žádost oprávněného subjektu;

               c)

               důvěrnosti: skutečnost, že informace se nezpřístupňují neoprávněným osobám a subjektům nebo pro nedovolené účely;

               d)

               integrity: zajištění správnosti a úplnosti aktiv a informací;

               e)

               nepopiratelnosti: schopnost prokázat zpětně jednání či událost tak, aby dané jednání či událost nemohly být následně popřeny;

               f)

               ochrany osobních údajů: zajištění vhodných ochranných opatření týkajících se osobních údajů zcela vyhovujících nařízení (ES) č. 45/2001;

               g)

               profesního tajemství: ochrana údajů, které svým charakterem spadají pod profesní tajemství, zejména informací o podnicích, jejich obchodních vztazích či složkách nákladů, jak stanovuje článek 339 SFEU.

         4.   Bezpečnost IT je založena na procesu řízení rizik. Cílem tohoto procesu je určení úrovně bezpečnostních rizik IT a stanovení bezpečnostních opatření ke snížení těchto rizik na odpovídající úroveň za přiměřenou cenu.
   5.   Všechny komunikační a informační systémy musí být identifikovány, přiřazeny vlastníkovi systému a zaznamenány v evidenci.
   6.   Bezpečnostní požadavky na všechny komunikační a informační systémy je nutné stanovit na základě příslušných bezpečnostních potřeb a požadavků na bezpečnost údajů, které zpracovávají. Komunikační a informační systémy, které poskytují služby jiným komunikačním a informačním systémům, mohou být konstruovány tak, aby podporovaly stanovené úrovně bezpečnostních potřeb.
   7.   Plány a opatření pro bezpečnost IT musí být úměrné bezpečnostním potřebám komunikačního a informačního systému.
   Postupy související s těmito zásadami a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   KAPITOLA 2

      ORGANIZACE A ODPOVĚDNOST

   Článek 4
   Řídící rada
   Řídící rada převezme v Komisi celkovou odpovědnost za řízení bezpečnosti IT jako celku.
   Článek 5
   Rada pro řízení informační bezpečnosti (ISSB)
   1.   ISSB předsedá náměstek generálního tajemníka odpovědný za řízení bezpečnosti IT v Komisi. Její členové zastupují obchodní, technologické i bezpečnostní zájmy všech útvarů Komise a jsou mezi nimi zástupci Generálního ředitelství pro informatiku, Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, Generálního ředitelství pro rozpočet a střídavě po dvou letech zástupci čtyř dalších zúčastněných útvarů Komise, pro jejichž operace je bezpečnost IT důležitou otázkou. Členství je na úrovni vyššího vedení.
   2.   ISSB podporuje řídící radu v úkolech týkajících se bezpečnosti IT. ISSB převezme v Komisi operační odpovědnost za řízení bezpečnosti IT jako celku.
   3.   ISSB doporučí politiku bezpečnosti IT Komise k přijetí Komisí.
   4.   ISSB prověřuje záležitosti řízení a otázky související s bezpečností IT včetně závažných incidentů v oblasti bezpečnosti IT a každé dva roky o tom podává zprávu řídící radě.
   5.   ISSB sleduje a prověřuje celkové provádění tohoto rozhodnutí a podává o tom zprávu řídící radě.
   6.   Na návrh Generálního ředitelství pro informatiku ISSB prověřuje, schvaluje a sleduje provádění aktuální strategie pro bezpečnost IT. Podává o tom zprávu řídící radě.
   7.   ISSB sleduje, vyhodnocuje a kontroluje situaci v Komisi z hlediska řízení rizik spojených s informacemi a má pravomoc v nezbytných případech vznášet formální požadavky na zlepšení.
   Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   Článek 6
   Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost
   V souvislosti s bezpečností IT má Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost následující odpovědnost. Musí:

               1)

               zajišťovat soulad mezi politikou bezpečnosti IT a politikou bezpečnosti informací Komise;

               2)

               vytvořit rámec pro autorizaci používání šifrovacích technologií pro ukládání a komunikaci údajů v komunikačních a informačních systémech;

               3)

               informovat Generální ředitelství pro informatiku o konkrétních hrozbách, které by mohly mít významný dopad na bezpečnost komunikačních a informačních systémů a datových souborů, které zpracovávají;

               4)

               provádět bezpečnostní kontroly IT k vyhodnocení souladu komunikačních a informačních systémů Komise s bezpečnostní politikou a podávat zprávy o výsledcích ISSB;

               5)

               vytvořit rámec pro autorizaci přístupu ke komunikačním a informačním systémům Komise z vnějších sítí a pro související vhodná bezpečnostní pravidla a vypracovat související standardy a pokyny pro bezpečnost IT v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro informatiku;

               6)

               navrhnout zásady a pravidla pro externí zajišťování komunikačních a informačních systémů za účelem udržení vhodné kontroly nad bezpečností údajů;

               7)

               vypracovat příslušné standardy a pokyny pro bezpečnost IT v souvislosti s článkem 6 v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro informatiku.

         Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   Článek 7
   Generální ředitelství pro informatiku
   V souvislosti s celkovou bezpečností IT Komise má Generální ředitelství pro informatiku následující odpovědnost. Musí:

               1)

               vypracovat standardy a pokyny pro bezpečnost IT, s výjimkou ustanovení článku 6, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost, aby byla zajištěna konzistentnost mezi politikou bezpečnosti IT a politikou bezpečnosti informací Komise, a navrhnout je ISSB;

               2)

               vyhodnotit metody, postupy a výsledky řízení rizik pro bezpečnost IT u všech útvarů Komise a podávat o tom pravidelně zprávu ISSB;

               3)

               navrhnout aktuální strategii pro bezpečnost IT k revizi a schválení ISSB a dalšímu přijetí řídící radou a navrhnout program, včetně plánování projektů a činností k provádění strategie pro bezpečnost IT;

               4)

               sledovat plnění strategie Komise pro bezpečnost IT a pravidelně o tom podávat zprávu ISSB;

               5)

               sledovat bezpečnostní rizika IT a opatření pro bezpečnost IT zavedená v komunikačních a informačních systémech a pravidelně o tom podávat zprávu ISSB;

               6)

               pravidelně ISSB podávat zprávu o celkovém provádění a dodržování tohoto rozhodnutí;

               7)

               po konzultaci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost požádat vlastníky systémů, aby provedli konkrétní opatření pro bezpečnost IT za účelem zmírnění bezpečnostních rizik IT u komunikačních a informačních systémů Komise;

               8)

               zajistit, aby měli vlastníci systémů a údajů k dispozici odpovídající katalog služeb pro bezpečnost IT Generálního ředitelství pro informatiku, a mohli tak plnit své povinnosti v oblasti bezpečnosti IT a dodržovat politiku a standardy bezpečnosti IT;

               9)

               poskytovat vlastníkům systémů a údajů odpovídající dokumentaci a v případě potřeby s nimi konzultovat opatření pro bezpečnost IT přijatá pro jejich služby IT za účelem usnadnění dodržování politiky bezpečnosti IT a podpory vlastníků systémů v řízení rizik IT;

               10)

               organizovat pravidelná setkání sítě LISO a podporovat LISO při plnění jejich povinností;

               11)

               ve spolupráci s útvary Komise určit potřeby školení a koordinovat školicí programy v oblasti bezpečnosti IT a v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost vypracovat, provádět a koordinovat informační kampaně o bezpečnosti IT;

               12)

               zajistit, že vlastníci systémů, vlastníci údajů a další zúčastnění odpovídající za bezpečnost IT v útvarech Komise jsou obeznámeni s politikou bezpečnosti IT;

               13)

               informovat Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost o konkrétních hrozbách pro bezpečnost IT, incidentech a výjimkách z politiky bezpečnosti IT Komise, které oznámili vlastníci systémů a které by mohly mít významný dopad na bezpečnost v Komisi;

               14)

               z hlediska jeho role interního poskytovatele služeb IT dodat Komisi katalog sdílených služeb IT, které poskytují stanovenou úroveň bezpečnosti. To se provádí systematickým vyhodnocováním, řízením a sledováním bezpečnostních rizik IT za účelem zavádění bezpečnostních opatření, kterými se dosáhne stanovené úrovně bezpečnosti.

         Související postupy a podrobnější informace o odpovědnostech se dále vymezují v prováděcích pravidlech.
   Článek 8
   Útvary Komise
   V souvislosti s bezpečností IT ve svém oddělení každý vedoucí útvaru Komise:

               1)

               formálně jmenuje pro každý komunikační a informační systém vlastníka systému, kterým bude úředník nebo dočasný zaměstnanec a který bude odpovídat za bezpečnost IT daného komunikačního a informačního systému, a formálně jmenuje vlastníka údajů pro každý datový soubor údajů zpracovávaných v komunikačním a informačním systému, který by měl patřit ke stejnému správnímu subjektu, jenž je správcem datových souborů podléhajících nařízení (ES) č. 45/2001;

               2)

               formálně jmenuje úředníka pro bezpečnost informatiky na místní úrovni (LISO), který může vykonávat své úkoly nezávisle na vlastnících systému či údajů. LISO může být jmenován pro více než jeden útvar Komise;

               3)

               zajišťuje vypracování a provádění vhodných vyhodnocení a plánů bezpečnosti IT;

               4)

               zajišťuje pravidelné podávání souhrnných zpráv o bezpečnostních rizicích IT a příslušných opatření Generálnímu ředitelství pro informatiku;

               5)

               zajišťuje, s podporou Generálního ředitelství pro informatiku, že budou zavedeny vhodné procesy, postupy a řešení sloužící k účinnému zjišťování, hlášení a řešení incidentů v oblasti bezpečnosti IT souvisejících s jejich komunikačními a informačními systémy;

               6)

               spouští nouzový postup v případě nouzové situace v oblasti bezpečnosti IT;

               7)

               nese nejvyšší odpovědnost za bezpečnost IT včetně odpovědností vlastníka systému a vlastníka údajů;

               8)

               nese rizika týkající se jejich komunikačních a informačních systémů a datových souborů;

               9)

               řeší případné neshody mezi vlastníky údajů a vlastníky systémů a v případě pokračující neshody předkládá záležitost k řešení ISSB;

               10)

               zajišťuje provádění plánů a opatření pro bezpečnost IT a odpovídající pokrytí rizik.

         Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   Článek 9
   Vlastníci systémů
   1.   Vlastník systému odpovídá za bezpečnost IT v komunikačním a informačním systému a je podřízený vedoucímu útvaru Komise.
   2.   V souvislosti s bezpečností IT vlastník systému:

               a)

               zajišťuje soulad komunikačního a informačního systému s politikou bezpečnosti IT;

               b)

               zajišťuje, že komunikační a informační systém je správně zaznamenán v příslušné evidenci;

               c)

               ve spolupráci s vlastníky údajů a po konzultaci s Generálním ředitelstvím pro informatiku vyhodnocuje bezpečnostní rizika IT a určuje potřeby v oblasti bezpečnosti IT pro každý komunikační a informační systém;

               d)

               připravuje bezpečnostní plán, v nezbytných případech včetně podrobností o vyhodnocených rizicích a případných dalších nutných bezpečnostních opatření;

               e)

               zavádí vhodná opatření pro bezpečnost IT úměrná zjištěným bezpečnostním rizikům IT a postupuje podle doporučení ISSB;

               f)

               identifikuje případnou závislost na jiných komunikačních a informačních systémech nebo sdílených službách IT a zavádí vhodná bezpečnostní opatření podle úrovně bezpečnosti doporučované těmito komunikačními a informačními systémy nebo sdílenými službami IT;

               g)

               řídí a sleduje bezpečnostní rizika IT;

               h)

               pravidelně podává zprávu vedoucímu útvaru Komise o profilu bezpečnostních rizik IT ve svých komunikačních a informačních systémech a podává zprávu Generálnímu ředitelství pro informatiku o souvisejících rizicích, činnostech řízení rizik a přijatých bezpečnostních opatřeních;

               i)

               konzultuje s LISO příslušného útvaru (útvarů) Komise aspekty bezpečnosti IT;

               j)

               vydává pro uživatele pokyny k používání komunikačního a informačního systému a souvisejících údajů a k odpovědnosti uživatelů v souvislosti s těmito systémy;

               k)

               vyžádá si autorizaci od Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které vystupuje ve funkci orgánu pro kryptografickou ochranu, pro každý komunikační a informační systém, který využívá šifrování;

               l)

               s předstihem vede s bezpečnostním orgánem Komise konzultace ohledně všech systémů zpracovávajících utajované informace EU;

               m)

               zajišťuje, že budou zálohy všech šifrovacích klíčů uloženy v účtu třetí strany. Obnovení šifrovaných údajů lze provádět pouze v případě autorizace v souladu s rámcem definovaným Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost;

               n)

               řídí se pokyny od příslušných správců dat ohledně ochrany osobních údajů a uplatnění pravidel ochrany údajů na bezpečnost zpracování;

               o)

               uvědomí Generální ředitelství pro informatiku o případných výjimkách z politiky bezpečnosti IT Komise včetně příslušných odůvodnění;

               p)

               vedoucímu útvaru Komise hlásí veškeré neřešitelné neshody mezi vlastníky údajů a vlastníky systémů, podle potřeby včas hlásí incidenty v oblasti bezpečnosti IT příslušným zúčastněným stranám podle závažnosti, jak vymezuje článek 15;

               q)

               u externě zajišťovaných systémů zajišťuje, že ve smlouvách o externím zajišťování jsou zahrnuta vhodná ustanovení týkající se bezpečnosti IT a že incidenty v oblasti bezpečnosti IT, ke kterým dochází v externě zajišťovaných komunikačních a informačních systémech, jsou hlášeny v souladu s článkem 15;

               r)

               u komunikačního a informačního systému poskytujícího sdílené služby IT zajišťuje, aby byla poskytnuta a jednoznačně dokumentována určená úroveň bezpečnosti a zavedena bezpečnostní opatření pro daný komunikační a informační systém za účelem dosažení určené úrovně bezpečnosti.

         3.   Vlastníci systémů mohou formálně delegovat některé nebo všechny své úkoly související s bezpečností IT, ale za bezpečnost IT svých komunikačních a informačních systémů zůstávají odpovědní.
   Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   Článek 10
   Vlastníci údajů
   1.   Vlastník údajů odpovídá za bezpečnost IT pro konkrétní datový soubor vedoucímu útvaru Komise a ručí za důvěrnost, integritu a dostupnost tohoto datového souboru.
   2.   V souvislosti s tímto datovým souborem vlastník údajů:

               a)

               zajišťuje, aby veškeré datové soubory, za které odpovídá, byly odpovídajícím způsobem klasifikovány v souladu s rozhodnutími (EU, Euratom) 2015/443 a (EU, Euratom) 2015/444;

               b)

               definuje potřeby v oblasti bezpečnosti informací a informuje o těchto potřebách příslušné vlastníky systémů;

               c)

               podílí se na vyhodnocování rizik pro komunikační a informační systém;

               d)

               hlásí případné neřešitelné neshody mezi vlastníkem údajů a vlastníkem systému vedoucímu útvaru Komise;

               e)

               hlásí incidenty v oblasti bezpečnosti IT, jak stanovuje článek 15.

         3.   Vlastníci údajů mohou formálně delegovat některé nebo všechny své úkoly související s bezpečností IT, ale odpovědnost podle tohoto článku jim zůstává zachována.
   Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   Článek 11
   Úředník pro bezpečnost informatiky na místní úrovni (LISO)
   V souvislosti s bezpečností IT LISO:

               a)

               aktivně identifikuje vlastníky systémů, vlastníky údajů a další zúčastněné odpovídající za bezpečnost IT v útvarech Komise a informuje je o politice bezpečnosti IT;

               b)

               v otázkách bezpečnosti IT v útvarech Komise spolupracuje s Generálním ředitelstvím pro informatiku v rámci sítě LISO;

               c)

               účastní se pravidelných setkání LISO;

               d)

               udržuje přehled o procesech řízení rizika pro bezpečnost informací a o vývoji a provádění plánů bezpečnosti informačního systému;

               e)

               poskytuje vlastníkům údajů, vlastníkům systémů a vedoucím útvarů Komise poradenství ohledně otázek souvisejících s bezpečností IT;

               f)

               spolupracuje s Generálním ředitelstvím pro informatiku při šíření doporučených postupů pro bezpečnost IT a navrhuje konkrétní školicí a informativní programy;

               g)

               podává zprávy o bezpečnosti IT, hlásí nedostatky a možná zlepšení vedoucím útvarů Komise.

         Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   Článek 12
   Uživatelé
   1.   V souvislosti s bezpečností IT uživatel:

               a)

               dodržuje politiku bezpečnosti IT a pokyny vydávané vlastníkem systému k používání každého komunikačního a informačního systému;

               b)

               hlásí incidenty v oblasti bezpečnosti IT, jak stanovuje článek 15.

         2.   Používání komunikačního a informačního systému Komise v rozporu s politikou bezpečnosti IT nebo pokyny vydanými vlastníkem systému mohou být důvodem zahájení disciplinárního řízení.
   Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   KAPITOLA 3

      BEZPEČNOSTNÍ POŽADAVKY A POVINNOSTI

   Článek 13
   Provádění tohoto rozhodnutí
   1.   Přijetí prováděcích pravidel k článku 6 a souvisejících standardů a pokynů bude předmětem rozhodnutí Komise o zmocnění člena Komise odpovědného za záležitosti bezpečnosti.
   2.   Přijetí jiných prováděcích pravidel a souvisejících standardů a pokynů pro bezpečnost IT bude předmětem rozhodnutí Komise o zmocnění člena Komise odpovědného za záležitosti informatiky.
   3.   ISSB schválí prováděcí pravidla, standardy a pokyny uvedené v odstavcích 1 a 2 před jejich přijetím.
   Článek 14
   Povinnost dodržovat ustanovení
   1.   Dodržování ustanovení obsažených v politice bezpečnosti IT a standardů je povinné.
   2.   Nedodržení politiky a standardů bezpečnosti IT může vést k zahájení disciplinárního řízení v souladu se Smlouvami, služebním řádem a pracovním řádem ostatních zaměstnanců Evropské unie, ke smluvním postihům či k právním krokům podle vnitrostátních právních a správních předpisů.
   3.   Generální ředitelství pro informatiku je informováno o případných výjimkách z politiky bezpečnosti IT.
   4.   V případě, že ISSB rozhodne, že hrozí trvalé nepřijatelné riziko pro komunikační a informační systém Komise, navrhne Generální ředitelství pro informatiku ve spolupráci s vlastníkem systému zmírňující opatření a předloží je ISSB ke schválení. Tato opatření mohou mimo jiné zahrnovat intenzivnější sledování a hlášení, omezení služby či odpojení.
   5.   ISSB v případě potřeby uloží provedení schválených zmírňujících opatření. ISSB může rovněž doporučit generálnímu řediteli Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost zahájení správního šetření. Generální ředitelství pro informatiku informuje ISSB o každé situaci, kdy jsou zavedena zmírňující opatření.
   Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   Článek 15
   Řešení bezpečnostních incidentů v oblasti IT
   1.   Generální ředitelství pro informatiku odpovídá za poskytování hlavních operačních kapacit pro reakci na incidenty v oblasti bezpečnosti IT v Evropské komisi.
   2.   Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost jako zúčastněná strana reakce na incident v oblasti IT:

               a)

               má právo na přístup k souhrnným informacím u záznamů všech incidentů a k úplným záznamům na vyžádání;

               b)

               účastní se skupin krizového řízení incidentů v oblasti bezpečnosti IT a nouzových postupů pro bezpečnost IT;

               c)

               má na starosti vztahy s donucovacími orgány a zpravodajskými službami;

               d)

               provádí forenzní analýzu v oblasti kybernetické bezpečnosti v souladu s článkem 11 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443;

               e)

               rozhoduje o zahájení formálního šetření;

               f)

               informuje Generální ředitelství pro informatiku o veškerých incidentech v oblasti bezpečnosti IT, které mohou představovat riziko pro jiné komunikační a informační systémy.

         3.   Mezi Generálním ředitelstvím pro informatiku a Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost probíhá pravidelná komunikace za účelem výměny informací a koordinace řešení bezpečnostních incidentů, zejména veškerých incidentů v oblasti IT, které mohou vyžadovat formální šetření.
   4.   V případě potřeby lze využít služeb pro koordinaci incidentů skupiny pro reakci na počítačové hrozby pro orgány a agentury EU (CERT-EU) k podpoře procesů řešení incidentů a ke sdílení poznatků s dalšími orgány a agenturami EU, kterých se to může rovněž týkat.
   5.   Vlastníci systémů, kterých se dotkl incident v oblasti IT:

               a)

               neprodleně uvědomí vedoucí útvarů Komise, Generální ředitelství pro informatiku, Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, LISO a případně také vlastníka údajů o veškerých závažných incidentech v oblasti bezpečnosti IT, zejména pokud se jedná o porušení důvěrnosti údajů;

               b)

               při informování o incidentech, reakcích na ně a jejich nápravě spolupracuje s příslušnými orgány Komise a řídí se jejich pokyny.

         6.   Uživatelé včas hlásí veškeré skutečné i domnělé incidenty v oblasti bezpečnosti IT na příslušná kontaktní místa.
   7.   Vlastníci údajů včas hlásí veškeré skutečné i domnělé incidenty v oblasti bezpečnosti IT příslušným týmům IT určeným pro reakci na bezpečnostní incidenty.
   8.   Generální ředitelství pro informatiku s podporou ostatních přispívajících zúčastněných stran odpovídá za řešení veškerých incidentů v oblasti bezpečnosti IT zjištěných v souvislosti s komunikačními a informačními systémy Komise, které nejsou zajišťovány externě.
   9.   Generální ředitelství pro informatiku v nezbytně nutném rozsahu informuje o bezpečnostních incidentech v oblasti IT zasažené útvary Komise, příslušné LISO, případně i CERT-EU.
   10.   Generální ředitelství pro informatiku pravidelně podává zprávy ISSB o incidentech v oblasti bezpečnosti IT, které ovlivňují komunikační a informační systém Komise.
   11.   Příslušný LISO získá na vyžádání přístup k záznamům o incidentech v oblasti bezpečnosti IT týkajících se komunikačního a informačního systému příslušného útvaru Komise.
   12.   V případě závažného incidentu v oblasti bezpečnosti IT je Generální ředitelství pro informatiku kontaktním bodem pro řízení krizových situací a koordinuje činnost skupin krizového řízení incidentů v oblasti bezpečnosti IT.
   13.   V případě nouzových situací může generální ředitel Generálního ředitelství pro informatiku rozhodnout o zahájení nouzového postupu pro bezpečnost IT. Generální ředitelství pro informatiku vypracuje nouzové postupy, které schválí ISSB.
   14.   Generální ředitelství pro informatiku podává ISSB a vedoucím zasažených útvarů Komise zprávy o provádění nouzových postupů.
   Postupy související s těmito odpovědnostmi a činnostmi se podrobněji stanoví v prováděcích pravidlech.
   KAPITOLA 4

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 16
   Transparentnost
   Toto rozhodnutí se dá na vědomí zaměstnancům Komise a všem osobám, na které se vztahuje, a zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 17
   Vztah k jiným právním předpisům
   Ustanovení tohoto rozhodnutí se nedotýkají rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443
         ,
       rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/444
         ,
       nařízení (ES) č. 45/2001, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (7), rozhodnutí Komise ES, ESUO, Euratom 2002/47 (8), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (9), rozhodnutí 1999/352/ES, ESUO, Euratom.
   Článek 18
   Zrušení a přechodná opatření
   Rozhodnutí C(2006) 3602 ze dne 16. srpna 2006 se zrušuje.
   Prováděcí pravidla a standardy bezpečnosti IT přijaté podle článku 10 rozhodnutí C(2006) 3602 zůstávají v platnosti, pokud nejsou v rozporu s tímto rozhodnutím, dokud nebudou nahrazeny prováděcími pravidly a standardy, které je třeba přijmout podle článku 13 tohoto rozhodnutí. Veškeré odkazy na článek 10 rozhodnutí C(2006) 3602 se považují za odkaz na článek 13 tohoto rozhodnutí.
   Článek 19
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 10. ledna 2017.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

      (2)  Rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/443 ze dne 13. března 2015 o bezpečnosti v Komisi (Úř. věst. L 72, 17.3.2015, s. 41).

      (3)  Rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/444 ze dne 13. března 2015 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 72, 17.3.2015, s. 53).

      (4)  Stanoveno nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a kterým se stanoví zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise (pracovní řád ostatních zaměstnanců) (Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1).

      (5)  Commission Decision of 12. Listopadu 2008 laying down rules on the secondment to the Commission of national experts and national experts in professional training (rozhodnutí Komise ze dne 12. listopadu 2008, kterým se stanoví pravidla pro vysílání národních odborníků a odborné stáže u Komise [C(2008) 6866 final]).

      (6)  Rozhodnutí Komise 1999/352/ES, ESUO, Euratom ze dne 28. dubna 1999 o zřízení Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) (Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 20).

      (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

      (8)  Rozhodnutí Komise 2002/47/ES, ESUO, Euratom ze dne 23. ledna 2002 o doplnění jejího jednacího řádu (Úř. věst. L 21, 24.1.2002, s. 23).

      (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).


title: 2014/46/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 28. ledna 2014 o jmenování tří náhradnic Výboru regionů ze Spojeného království

text:
               30.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 27/59

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 28. ledna 2014
   o jmenování tří náhradnic Výboru regionů ze Spojeného království
   (2014/46/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vlády Spojeného království,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu paní Kathy POLLARDOVÉ, paní Mary ROBINSONOVÉ a paní Sharon TAYLOROVÉ se uvolnila tři místa náhradníků Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Náhradnicemi Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenovány:

               —

               paní Sherma BATSONOVÁ, Councillor, Stevenage Borough Council

               —

               paní Gillian FORDOVÁ, Councillor, London Borough of Havering

               —

               paní Kathy POLLARDOVÁ, Councillor, Babergh District Council.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 28. ledna 2014.

            Za Radu

            předseda

         G. STOURNARAS

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: Rozhodnutí Rady 2008/666/SZBP ze dne 24. července 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarské konfederace na Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)

text:
               13.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 217/23

         ROZHODNUTÍ RADY 2008/666/SZBP
   ze dne 24. července 2008
   o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarské konfederace na Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 4. února 2008 přijala Rada společnou akci 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (1).

               (2)

               Podle čl. 13 odst. 4 uvedené společné akce jsou podrobná ujednání týkající se účasti třetích států upravena v dohodě uzavřené podle článku 24 Smlouvy o Evropské unii.

               (3)

               Rada dne 13. prosince 2004 zmocnila předsednictví, jemuž má být případně nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, aby v případě budoucích civilních operací EU pro řešení krizí zahájilo jednání s třetími státy s cílem uzavřít dohodu na základě vzorové dohody mezi Evropskou unií a třetím státem o účasti třetího státu na civilní operaci EU pro řešení krize. Na tomto základě předsednictví sjednalo dohodu se Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarské konfederace na Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO).

               (4)

               Tato dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarské konfederace na Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody je připojeno k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 24. července 2008.

            Za Radu

            předseda

         B. HORTEFEUX

      (1)  Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 92.
    ---documentbreak---

               13.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 217/24

         DOHODA
   mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarské konfederace na Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO)
   EVROPSKÁ UNIE (EU)
   na jedné straně a
   ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE
   na straně druhé,
   dále jen „strany“,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ:
   přijetí společné akce 2008/124/SZBP ze dne 4. února 2008 o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) Radou Evropské unie,
   přizvání Švýcarské konfederace k účasti na Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO),
   úspěšné dokončení procesu vytváření sil a doporučení civilního velitele operace EU a Výboru pro civilní aspekty řešení krizí dohodnout se na účasti Švýcarské konfederace na operaci vedené EU,
   rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EULEX/2/2008 ze dne 22. dubna 2008 o přijetí příspěvku Švýcarské konfederace na Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO),
   SE DOHODLY NA TOMTO:
   Článek 1
   Účast na operaci
   1.   Švýcarská konfederace se připojuje ke společné akci 2008/124/SZBP ze dne 4. února 2008 o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) (dále jen „EULEX KOSOVO“) a k jakékoli společné akci nebo rozhodnutí, kterými Rada Evropské unie rozhodne o prodloužení EULEX KOSOVO, v souladu s ustanoveními této dohody a veškerými nezbytnými prováděcími ujednáními.
   2.   Příspěvkem Švýcarské konfederace k EULEX KOSOVO není dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie.
   3.   Švýcarská konfederace zajistí, aby její personál účastnící se EULEX KOSOVO plnil své úkoly v souladu

               —

               se společnou akcí 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO) a případnými následujícími změnami,

               —

               s plánem operace,

               —

               s prováděcími opatřeními.

         4.   Personál vyslaný Švýcarskou konfederací k EULEX KOSOVO plní své povinnosti a jedná pouze v zájmu EULEX KOSOVO.
   5.   Švýcarská konfederace včas informuje civilního velitele operace a vedoucího mise EULEX KOSOVO (dále jen „vedoucí mise“) o jakékoli změně svého příspěvku k EULEX KOSOVO.
   6.   Členové personálu vyslaní k EULEX KOSOVO podstoupí lékařskou prohlídku a očkování a příslušný orgán Švýcarské konfederace jim vystaví osvědčení o zdravotní způsobilosti. Členové personálu vyslaní k EULEX KOSOVO předloží kopii tohoto osvědčení.
   Článek 2
   Postavení personálu
   1.   Postavení personálu přiděleného Švýcarskou konfederací k EULEX KOSOVO se řídí ustanoveními o postavení mise podle čl. 10 odst. 1 společné akce 2008/124/SZBP ze dne 4. února o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO).
   2.   Postavení personálu přiděleného k velitelství nebo k velitelským složkám umístěným mimo území Kosova se řídí ujednáním mezi velitelstvím a dotčenými velitelskými složkami a Švýcarskou konfederací.
   3.   Aniž je dotčena dohoda o postavení mise podle odstavce 1 tohoto článku, pokud taková dohoda existuje, má Švýcarská konfederace pravomoc nad svým personálem, který se účastní EULEX KOSOVO.
   4.   Švýcarská konfederace vyřizuje veškeré požadavky vzniklé v souvislosti s účastí na EULEX KOSOVO, které některý z členů personálu vznese nebo které se jej týkají. Švýcarská konfederace zahájí příslušné řízení, zejména soudní nebo kárné, proti kterémukoli členu svého personálu v souladu se svými právními předpisy.
   5.   Švýcarská konfederace se zavazuje učinit prohlášení o vzdání se práva na náhradu škody vůči kterémukoli státu, který se účastní EULEX KOSOVO, a učinit tak při podpisu této dohody. Vzor tohoto prohlášení je připojen k této dohodě.
   6.   Členské státy Evropské unie se zavazují učinit prohlášení o vzdání se práva na náhradu škody v souvislosti s účastí Švýcarské konfederace na EULEX KOSOVO a učinit tak při podpisu této dohody. Vzor tohoto prohlášení je připojen k této dohodě.
   Článek 3
   Utajované informace
   1.   Švýcarská konfederace přijme vhodná opatření k zajištění ochrany utajovaných informací EU v souladu s bezpečnostními předpisy Rady Evropské unie, které jsou obsaženy v rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, jakož i dalšími pokyny vydanými příslušnými orgány, včetně vedoucího mise.
   2.   Pokud Evropská unie a Švýcarská konfederace uzavřely dohodu o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací, použijí se ustanovení této dohody v rámci EULEX KOSOVO.
   Článek 4
   Linie velení
   1.   Veškerý personál účastnící se EULEX KOSOVO zůstává zcela pod velením svých vnitrostátních orgánů.
   2.   Vnitrostátní orgány převedou operační řízení na civilního velitele operace, jenž vykonává velení a řízení na strategické úrovni.
   3.   Vedoucí mise přebírá odpovědnost a vykonává velení a řízení EULEX KOSOVO v místě působení.
   4.   Vedoucí mise vykonává velení a řízení nad personálem, týmy a útvary přispívajících států, jak byly přiděleny civilním velitelem operace, a zároveň nese administrativní a logistickou odpovědnost, včetně odpovědnosti za majetek, zdroje a informace, které jsou EULEX KOSOVO k dispozici.
   5.   V souladu s právními nástroji podle čl. 1 odst. 1 této dohody má Švýcarská konfederace z hlediska běžného řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.
   6.   Vedoucí mise vykonává kázeňský dohled nad personálem EULEX KOSOVO. V případě potřeby vede kárné řízení příslušný vnitrostátní orgán.
   7.   Švýcarská konfederace jmenuje velitele národního kontingentu jako zástupce svého národního kontingentu v EULEX KOSOVO. Velitel národního kontingentu podává vedoucímu mise zprávy o vnitrostátních záležitostech a odpovídá za kázeň při běžné činnosti kontingentu.
   8.   Rozhodnutí o ukončení operace přijme Evropská unie po konzultaci se Švýcarskou konfederací, pokud Švýcarská konfederace ke dni ukončení operace stále přispívá k EULEX KOSOVO.
   Článek 5
   Finanční hlediska
   1.   Švýcarská konfederace nese veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci, kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v provozním rozpočtu operace.
   2.   V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené obyvatelstvu nebo právnickým osobám nacházejícím se v místě, v němž se operace uskutečňuje, uhradí Švýcarská konfederace, pokud byla zjištěna její odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v případném ujednání o postavení mise podle čl. 2 odst. 1 této dohody.
   Článek 6
   Prováděcí ujednání k dohodě
   Generální tajemník Rady Evropské unie, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, a příslušné orgány Švýcarské konfederace uzavřou veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.
   Článek 7
   Neplnění závazků
   Pokud jedna ze stran neplní své závazky stanovené v předchozích článcích, má druhá strana právo vypovědět tuto dohodu oznámením s měsíční výpovědní lhůtou.
   Článek 8
   Řešení sporů
   Spory o výklad nebo použití této dohody se mezi stranami řeší diplomatickou cestou.
   Článek 9
   Vstup v platnost
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení svých vnitřních postupů nezbytných pro tento účel.
   2.   Tato dohoda se prozatímně uplatňuje ode dne podpisu.
   3.   Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu trvání příspěvku Švýcarské konfederace k operaci.

      V Bruselu dne 29. července 2008.

            Za Evropskou unii

            Za Švýcarskou konfederaci

   PŘÍLOHA
   PROHLÁŠENÍ
   Prohlášení členských států EU
   Členské státy EU, které uplatňují společnou akci 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO), budou v případě zranění nebo smrti členů svého personálu, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jimi vlastněného a používaného EULEX KOSOVO usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovolují jejich vnitrostátní právní systémy, vzdaly práva na náhradu škody vůči Švýcarské konfederaci, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta byly způsobeny personálem ze Švýcarské konfederace při plnění jeho povinností v souvislosti s EULEX KOSOVO, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení, nebo byly důsledkem používání jakéhokoli majetku, jenž patří Švýcarské konfederaci, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení personálu EULEX KOSOVO ze Švýcarské konfederace, který tento majetek používá.
   Prohlášení Švýcarské konfederace
   Švýcarská konfederace, která se účastní Mise Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO), zřízené společnou akcí EU 2008/124/SZBP, bude v případě zranění nebo smrti členů svého personálu, jakož i škod nebo ztrát týkajících se majetku jí vlastněného a používaného EULEX KOSOVO usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje její vnitrostátní právní systém, vzdala práva na náhradu škody vůči kterémukoli jinému státu účastnícímu se EULEX KOSOVO, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta byly způsobeny personálem při plnění jeho povinností v souvislosti s EULEX KOSOVO, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení, nebo byly důsledkem používání jakéhokoli majetku, jenž patří státům účastnícím se EULEX KOSOVO, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení personálu EULEX KOSOVO, který tento majetek používá.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/904 ze dne 17. prosince 2014 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o obecných zásadách účasti Alžírské demokratické a lidové republiky na programech Unie

text:
               13.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 148/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/904
   ze dne 17. prosince 2014
   o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o obecných zásadách účasti Alžírské demokratické a lidové republiky na programech Unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 212 ve spojení s čl. 218 odst. 5 a 7 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 18. června 2007 zmocnila Rada Komisi k jednání o Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé (1) o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o obecných zásadách účasti Alžírské demokratické a lidové republiky na programech Unie (dále jen „protokol“).

               (2)

               Jednání byla uzavřena.

               (3)

               Cílem protokolu je stanovit finanční a technická pravidla, která Alžírské demokratické a lidové republice umožní účastnit se některých programů Unie. Horizontální rámec zavedený protokolem je opatřením hospodářské, finanční a technické spolupráce, které umožňuje přístup k pomoci, zejména finanční, poskytované Unií v rámci programů Unie. Tento rámec se vztahuje pouze na ty programy Unie, u nichž příslušné zakládající právní akty účast Alžírské demokratické a lidové republiky umožňují. Podpis a prozatímní provádění protokolu tedy neznamená výkon pravomocí v rámci různých odvětvových politik uskutečňovaných prostřednictvím programů; k výkonu těchto pravomocí dochází při zavádění programů.

               (4)

               Protokol by měl být podepsán jménem Unie a měl by být prozatímně prováděn do dokončení postupů nezbytných k jeho uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o obecných zásadách účasti Alžírské demokratické a lidové republiky na programech Unie (dále jen „protokol“) jménem Unie se schvaluje s výhradou jeho uzavření.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat protokol jménem Unie.
   Článek 3
   Protokol je prováděn prozatímně ode dne svého podpisu (2) do dokončení postupů nezbytných pro jeho uzavření.
   Článek 4
   Komise je oprávněna určit jménem Unie konkrétní podmínky týkající se účasti Alžírské demokratické a lidové republiky v každém konkrétním programu Unie, zejména splatný finanční příspěvek. Komise informuje příslušnou pracovní skupinu Rady.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 17. prosince 2014

            Za Radu

            předseda

         G. L. GALLETTI

      (1)  Úř. věst. L 265, 10.10.2005, s. 2.

      (2)  Den podpisu protokolu zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


title: 2009/237/ES: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. dubna 2008 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS) na rozpočtový rok 2006

text:
               31.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/262

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 22. dubna 2008
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS) na rozpočtový rok 2006
   (2009/237/ES)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní uzávěrku Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS) za rozpočtový rok 2006 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS) za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1321/2004 ze dne 12. července 2004 o zřízení řídících struktur pro evropské družicové navigační programy (4), a zejména na článek 12 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0127/2008),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS) absolutorium za plnění rozpočtu v rozpočtovém roce 2006;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS), Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generální tajemník

         Harald RØMER

      (1)  Úř. věst. C 261, 31.10.2007, s. 38.

      (2)  Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 72.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 246, 20.7.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 88/263

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 22. dubna 2008
   obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS) na rozpočtový rok 2006
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na roční účetní uzávěrku Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS) za rozpočtový rok 2006 (1),
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropského úřadu pro dohled nad globálním navigačním družicovým systémem (GNSS) za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (2),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na článek 276 této smlouvy,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1321/2004 ze dne 12. července 2004 o zřízení řídících struktur pro evropské družicové navigační programy (4), a zejména na článek 12 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 71 a přílohu V jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0127/2008),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr uvedl, že nabyl dostatečné jistoty o věrohodnosti roční účetní závěrky za rozpočtový rok 2006 a o legalitě a řádnosti podkladových operací;

               B.

               vzhledem k tomu, že úřad zahájil činnost v roce 2006 a pokračoval v zavádění nezbytných finančních systémů, převzal zodpovědnost za svou finanční činnost od Komise v září 2006,

         Obecné připomínky, které se týkají horizontálních záležitostí agentur EU, a které tudíž mají význam také pro postup udělování absolutoria každé jednotlivé agentury

               1.

               konstatuje, že rozpočty 24 agentur a jiných vedlejších subjektů kontrolovaných Účetním dvorem činily v roce 2006 1 080,5 milionů EUR (největším byl rozpočet Evropské agentury pro rekonstrukci ve výši 271 milionů EUR a nejmenším rozpočet Evropské policejní akademie (EPA) ve výši 5 milionů EUR);

               2.

               zdůrazňuje, že okruh externích subjektů EU, které jsou předmětem auditu a udělování absolutoria, nyní nezahrnuje pouze tradiční regulační agentury, ale také výkonné agentury zřízené za účelem provádění konkrétních programů, a v blízké budoucnosti bude rozšířen také na společné podniky zřízené v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru (společné technologické iniciativy);

               3.

               připomíná, že počet agentur, které jsou předmětem postupu udělování absolutoria Parlamentu, se vyvíjel takto: v rozpočtovém roce 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 regulačních agentur a 2 výkonné agentury (vyjma 2 agentur, které kontroluje Účetní dvůr, avšak podléhají vnitřnímu postupu udělování absolutoria);

               4.

               usuzuje proto, že postup auditu a udělování absolutoria se stal těžkopádným a nepřiměřeným ve srovnání s relativní velikostí rozpočtů agentur / vedlejších subjektů; pověřuje proto příslušný výbor, aby provedl rozsáhlou revizi postupu udělování absolutoria agenturám a vedlejším subjektům, jejímž cílem bude navrhnout jednodušší a racionálnější přístup vzhledem ke stále vzrůstajícímu počtu subjektů, z nichž každý bude v příštích letech vyžadovat zvláštní zprávu o udělení absolutoria;

         Zásadní odůvodnění

               5.

               žádá, aby Komise, dříve než vytvoří novou agenturu nebo reformuje stávající agenturu, podala jasné vysvětlení, pokud jde o následující body: druh agentury, cíle agentury, vnitřní struktura řízení, produkty, služby, klíčové postupy, cílová skupina, klienti agentury a zúčastněné strany, formální vztah s vnějšími aktéry, odpovědnost za rozpočet, finanční plánování, personální a zaměstnanecká politika;

               6.

               žádá, aby každá agentura byla řízena každoroční dohodou o výkonu, kterou formuluje agentura a odpovědné generální ředitelství a která by měla obsahovat hlavní cíle pro následující rok, finanční rámec a jasné ukazatele pro měření výkonu;

               7.

               žádá, aby byl výkon agentur pravidelně (i ad hoc) kontrolován Účetním dvorem nebo jiným nezávislým auditorem; domnívá se, že by se tato kontrola neměla omezovat na tradiční prvky finančního řízení a řádné používání veřejných finančních prostředků, ale měla by zahrnovat také efektivitu a účinnost správy včetně posouzení finančního řízení každé agentury;

               8.

               domnívá se, že v případě agentur, které neustále nadhodnocují své příslušné rozpočtové potřeby, by mělo být provedeno odpovídající snížení na základě neobsazených míst; je toho názoru, že tento krok povede u agentur v dlouhodobém výhledu k nižším účelově vázaným příjmům, a tím ke snížení správních nákladů;

               9.

               konstatuje, že skutečnost, že mnoho agentur je kritizováno za nedodržování pravidel zadávání veřejných zakázek, ustanovení finančního nařízení a služebního řádu atd., představuje vážný problém; domnívá se, že hlavním důvodem této skutečnosti je, že většina pravidel a finanční nařízení jsou určena pro větší orgány a většina malých agentur nemá nezbytné předpoklady k tomu, aby byla schopna se s těmito požadavky vyrovnat; žádá proto Komisi, aby hledala rychlé řešení, které povede k posílení účinnosti sloučením správních funkcí různých agentur, a zajistila tak dosažení nezbytných předpokladů pro plnění požadavků (a přitom zohlednila nezbytné změny v základních pravidlech pro fungování agentur a jejich rozpočtovou nezávislost), nebo aby neprodleně navrhla zvláštní pravidla pro agentury (zejména prováděcí pravidla pro agentury), které jim umožní, aby požadavky zcela splňovaly;

               10.

               trvá na tom, aby Komise při sestavování předběžného návrhu rozpočtu brala v úvahu výsledky plnění rozpočtu jednotlivých agentur v předchozích letech, zejména v roce n – 1, a odpovídajícím způsobem rozpočet požadovaný příslušnou agenturou upravila; žádá příslušný výbor, aby tuto revizi vzal v potaz a v případě, že tak neučiní Komise, upravil sám příslušný rozpočet tak, aby odpovídal realitě a schopnosti dané agentury využít přidělené finanční prostředky a provádět plnění rozpočtu;

               11.

               připomíná své rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rok 2005, ve kterém vyzval Komisi, aby každých pět let předložila studii přínosu každé existující agentury; vyzývá všechny příslušné orgány, aby v případě negativního hodnocení přínosu agentury přijaly nutné kroky v podobě nové definice pravomocí dané agentury nebo jejího zrušení; konstatuje, že v roce 2007 Komise neprovedla jediné hodnocení; trvá na tom, že Komise by měla před přijetím rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2007 předložit nejméně 5 takových hodnocení a začít by měla u nejdéle existujících agentur;

               12.

               je toho názoru, že doporučení Účetního dvora by měla být neprodleně uplatněna a výše příspěvků vyplácených agenturám by měla být upravena v souladu s jejich skutečnými finančními potřebami; domnívá se také, že změny obecného finančního nařízení by měly být začleněny do rámcového finančního nařízení pro agentury a do jejich různých specifických finančních nařízení;

         Uvádění údajů ve zprávách

               13.

               konstatuje, že mezi agenturami neexistuje standardní přístup k vykazování činností v příslušném rozpočtovém roce, k závěrkám, zprávám o rozpočtovém a finančním řízení ani k otázce, zda by měl ředitel agentury zhotovit prohlášení o věrohodnosti; připomíná, že všechny agentury jasně nerozlišují mezi a) prezentováním práce agentury veřejnosti a b) technickou zprávou o rozpočtovém a finančním řízení;

               14.

               konstatuje, že přestože stálé pokyny Komise ohledně přípravy zpráv o činnosti výslovně nevyžadují, aby agentura vypracovala prohlášení o věrohodnosti, mnoho ředitelů tak v roce 2006 učinilo, v jednom případě včetně významné výhrady;

               15.

               připomíná své usnesení ze dne 12. dubna 2005 (6), které vyzývá ředitele agentur, aby začali ke svým výročním zprávám o činnosti, které se předkládají společně s finančními informacemi a informacemi o řízení, připojovat prohlášení o věrohodnosti, pokud jde o legalitu a správnost operací, podobně jako v případě prohlášení generálních ředitelů Komise;

               16.

               vyzývá Komisi, aby odpovídajícím způsobem změnila své stálé pokyny pro agentury;

               17.

               dále navrhuje, aby Komise pracovala s agenturami na vytvoření harmonizovaného modelu, který lze uplatnit na všechny agentury a vedlejší subjekty a který jasně rozlišuje mezi

                           —

                           výroční zprávou o operacích, práci a úspěších subjektu určenou široké veřejnosti,

                           —

                           finančním prohlášením a zprávou o plnění rozpočtu,

                           —

                           zprávou o činnosti v souladu se zprávami o činnosti generálních ředitelů Komise,

                           —

                           prohlášením o věrohodnosti učiněným ředitelem subjektu spolu s jakýmikoli výhradami nebo připomínkami, na které chce upozornit orgán udělující absolutorium;

         Obecná zjištění Účetního dvora

               18.

               konstatuje zjištění Účetního dvora (výroční zpráva, odstavec 10.29 (7)), že Komise nevyplácí dotace z rozpočtu Společenství na základě dostatečně odůvodněných odhadů potřeby hotovosti jednotlivých agentur, což spolu s rozsahem přenesených prostředků vede k tomu, že agentury mají značné pokladní zůstatky; dále konstatuje, že Účetní dvůr doporučuje, aby objem dotací vyplácených agenturám byl v souladu s jejich skutečnou potřebou hotovosti;

               19.

               bere na vědomí, že na konci roku 2006 ještě nezavedlo účetní systém ABAC 14 agentur (výroční zpráva, poznámka pod čarou k odstavci 10.31);

               20.

               bere na vědomí poznámku Účetního dvora (výroční zpráva, odstavec 1.25) týkající se výdajů příštích období na nevyčerpanou dovolenou, o kterých účtují veškeré agentury; zdůrazňuje, že Účetní dvůr podmínil své prohlášení o věrohodnosti v případě tří agentur (Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání – Cedefop, EPA a Evropská železniční agentura) za rozpočtový rok 2006 (v roce 2005 šlo o Cedefop, Evropský úřad pro bezpečnost potravin, Evropskou agenturu pro obnovu);

         Interní audit

               21.

               připomíná, že v souladu s čl. 185 odst. 3 finančního nařízení je interní auditor Komise také interním auditorem regulačních agentur, které dostávají granty z rozpočtu EU; zdůrazňuje, že interní auditor je odpovědný vůči představenstvu a řediteli každé agentury;

               22.

               upozorňuje na následující výhradu ve výroční zprávě o činnosti interního auditora za rok 2006:
               „Interní auditor Komise není s to řádně plnit svou povinnost přidělenou podle článku 185 finančního nařízení, kterou má jakožto interní auditor subjektů Společenství, a to z důvodu nedostatku personálních zdrojů.“;

               23.

               bere však na vědomí poznámku interního auditora ve zprávě o činnosti za rok 2006, že od roku 2007 budou všechny funkční regulační agentury každoročně podrobeny internímu auditu s pomocí dalších personálních zdrojů, které Komise poskytne Službě interního auditu (IAS);

               24.

               konstatuje, že každoročně narůstající počet regulačních a výkonných agentur a společných podniků je nutno kontrolovat službou IAS podle článku 185 finančního nařízení; žádá Komisi, aby informovala příslušný výbor Parlamentu o tom, zda personální zdroje, které dostane IAS k dispozici, budou stačit na provádění výročního auditu všech těchto subjektů v příštích letech;

               25.

               připomíná, že čl. 72 odst. 5 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 vyžaduje, aby každá agentura zaslala každoročně orgánu, který je příslušný pro udělení absolutoria, a Komisi zprávu vypracovanou jejím ředitelem a uvádějící počet a druh provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá na základě těchto doporučení; žádá agentury, aby uvedly, zda tak učinily, a pokud ano, jak;

               26.

               bere na vědomí, pokud jde o schopnost provést interní audit, zejména v případě menších agentur, návrh interního auditora příslušnému výboru Parlamentu ze dne 14. září 2006, aby byly menší agentury oprávněny nakupovat služby interního auditu ze soukromého sektoru;

         Hodnocení agentur

               27.

               připomíná společné prohlášení Parlamentu, Rady a Komise (8) vyjednané při dohodovacím řízení Rady ve složení pro hospodářství a finance dne 13. července 2007, které vyžaduje i) seznam agentur, které Komise zamýšlí posoudit, a ii) seznam již posouzených agentur společně se souhrnem hlavních zjištění;

         Disciplinární řízení

               28.

               konstatuje, že jednotlivé agentury mají vzhledem k velikosti obtíže při sestavování disciplinárních orgánů ad hoc složených ze zaměstnanců v přiměřené platové třídě a že Úřad Komise pro vyšetřování a disciplinární opatření (IDOC) není příslušný pro agentury; vyzývá agentury, aby uvážily zřízení meziagenturního disciplinárního orgánu;

         Návrh interinstitucionální dohody

               29.

               připomíná návrh Komise na interinstitucionální dohodu o operačním rámci evropských regulačních agentur (KOM(2005) 59), který zamýšlel vytvořit horizontální rámec pro vytváření, strukturu, provoz, hodnocení a kontrolu evropských regulačních agentur; konstatuje, že tento návrh je užitečnou iniciativou v rámci úsilí o racionalizaci vytváření a chodu agentur; bere na vědomí prohlášení učiněné ve shrnutí výsledků práce Komise za rok 2006 (KOM(2007) 274, odst. 3.1), že se pokrok ve vyjednávání po uveřejnění návrhu velmi zpomalil, koncem roku 2006 byly v Radě obnoveny diskuse o této záležitosti; lituje, že nebylo možné učinit další kroky směřující k přijetí návrhu;

               30.

               vítá proto závazek Komise předložit v průběhu roku 2008 sdělení o budoucnosti regulačních agentur;

         Samofinancované agentury

               31.

               připomíná, že v případě dvou samofinancovaných agentur uděluje řediteli absolutorium správní rada; konstatuje, že obě agentury měly značné kumulované přebytky pocházející z příjmů z poplatků převedených z předcházejících let:

                           —

                           Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu: peněžní prostředky a jejich ekvivalenty: 281 milionů EUR (9),

                           —

                           Odrůdový úřad Společenství: peněžní prostředky a jejich ekvivalenty: 18 milionů EUR (10);

         Konkrétní připomínky

               32.

               konstatuje, že Účetní dvůr ve své zprávě z roku 2006 vykázal, že při ověřování reprezentativního vzorku 80 operací byly zjištěny nedostatky v činnosti systémů kontroly a řízení včetně zahájení operací bez potřebného schválení a přijetí legálních závazků bez předchozích rozpočtových závazků, což je v rozporu s požadavky finančního nařízení;

               33.

               bere v úvahu, že od 1. ledna 2007 je úřad vlastníkem všech hmotných a nehmotných aktiv vytvořených nebo vyvinutých během rozvojové fáze programu Galileo;

               34.

               připomíná, že předání činností ze Společného podniku Galileo úřadu začalo v prosinci 2006 převodem 70 milionů EUR a práv a povinností týkajících se 6. rámcového programu, MEDA, EGNOS a jiných smluv; proto, ačkoliv podpora Společenství a jiné příjmy úřadu v roce 2006 jen nepatrně přesáhly 7 milionů EUR, celková aktiva úřadu na konci roku 2006 dosáhla 76,6 milionů EUR;

               35.

               zdůrazňuje, že kromě toho podle odpovědí úřadu získal úřad v průběhu roku 2007 97 % z další částky 65 milionů EUR následovaných dohodou mezi GNSS a třemi členy společného podniku (Evropskou kosmickou agenturou, čínskou organizací National Remote Sensing Centre of China a izraelským centrem pro vědu a vývoj MATIMOP); konstatuje, že Účetní dvůr zjistil, že tato částka nezahrnuje rovnováhu fondů vyplývající z likvidace společného podniku Galileo, který byl převeden na úřad až na konci likvidačního procesu;

               36.

               usuzuje ze závěrů Rady, které byly přijaty po zasedání dne 3. prosince 2007, že předpokládané náklady pro programy GNSS na období 2007–2013 činí 3,4 miliardy EUR a že projekt bude financován z veřejných fondů;

               37.

               usuzuje proto, že ačkoliv je Evropský úřad GNSS agenturou EU a je vlastníkem všech aktiv programu Galileo, bude hrát roli zcela odlišnou než jakákoliv jiná regulační agentura a že z důvodů značných výdajů v jeho rozvaze bude v budoucnu vyžadovat zvláště přísný dohled těmi orgány, jejichž úkolem je sledovat výdaje EU;

               38.

               konstatuje, že likvidace společného podniku Galileo bude předmětem zvláštní zprávy Účetního dvora v roce 2008.

      (1)  Úř. věst. C 261, 31.10.2007, s. 38.

      (2)  Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 72.

      (3)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 246, 20.7.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Všechna usnesení týkající se agentur byla zveřejněna v Úř. věst. L 196, 27.7.2005.

      (7)  Úř. věst. C 273, 15.11.2007, s. 1.

      (8)  Dokument Rady DS 605/1/07 Rev1.

      (9)  Zdroj: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 141).

      (10)  Zdroj: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Odrůdového úřadu Společenství za rozpočtový rok 2006, spolu s odpověďmi úřadu (Úř. věst. C 309, 19.12.2007, s. 135).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 7. listopadu 2000 o uzavření Úmluvy o ochraně Rýna jménem Společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

32000D0706

Úřední věstník L 289 , 16/11/2000 S. 0030 - 0030

		Rozhodnutí Radyze dne 7. listopadu 2000o uzavření Úmluvy o ochraně Rýna jménem Společenství(2000/706/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1, čl. 300 odst. 2 první pododstavec první větu a odst. 3 první pododstavec této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím 77/586/EHS [2] Společenství uzavřelo Úmluvu o ochraně Rýna před chemickým znečišťováním a dodatkovou dohodu k dohodě, podepsanou v Bernu dne 29. dubna 1963, o Mezinárodní komisi pro ochranu Rýna před znečišťováním.(2) Na dvacátém pátém zasedání koordinační skupiny Mezinárodní komise pro ochranu Rýna považovaly pobřežní státy za nezbytné připravit novou úmluvu o ochraně Rýna a zahájily jednání s tímto cílem.(3) Evropská komise se jménem Společenství účastnila těchto jednání podle pokynů pro jednání, které obdržela od Rady, a tato jednání byla ukončena v lednu 1998.(4) Na základě výsledků těchto jednání rozhodla Rada v březnu 1999, že s výhradou jejího pozdějšího uzavření podepíše Společenství novou úmluvu o ochraně Rýna, a schválila tento podpis jménem Společenství. Nová úmluva o ochraně Rýna byla podepsána dne 12. dubna 1999 v Bernu (Švýcarsko),ROZHODLA TAKTO:Článek 1Úmluva o ochraně Rýna se schvaluje jménem Společenství.Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn v souladu s článkem 17 úmluvy určit osobu nebo osoby zmocněné k uložení listin o schválení u vlády Švýcarské konfederace.V Bruselu dne 7. listopadu 2000.Za RadupředsedaD. Voynet[1] Stanovisko ze dne 17. května 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[2] Úř. věst. L 240, 19.9.1977, s. 35.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro životní prostředí na rozpočtový rok 2008

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/151

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 5. května 2010
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro životní prostředí na rozpočtový rok 2008
   (2010/522/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2008,
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2008, spolu s odpověďmi agentury (1),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 16. února 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES a článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 ze dne 23. dubna 2009 o Evropské agentuře pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí (3), a zejména na článek 13 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A7–0092/2010),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli Evropské agentury pro životní prostředí absolutorium za plnění rozpočtu agentury na rozpočtový rok 2008;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Evropské agentury pro životní prostředí, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 304, 15.12.2009, s. 60.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 126, 21.5.2009, s. 13.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 252/152

         USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 5. května 2010
   obsahujícího připomínky, které jsou nedílnou součástí jeho rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropské agentury pro životní prostředí na rozpočtový rok 2008
   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2008,
   s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropské agentury pro životní prostředí za rozpočtový rok 2008, spolu s odpověďmi agentury (1),
   s ohledem na doporučení Rady ze dne 16. února 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   s ohledem na článek 276 Smlouvy o ES a článek 319 Smlouvy o fungování EU,
   s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 ze dne 23. dubna 2009 o Evropské agentuře pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí (3), a zejména na článek 13 tohoto nařízení,
   s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a zejména na článek 94 tohoto nařízení,
   s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,
   s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A7–0092/2010),

               A.

               vzhledem k tomu, že Účetní dvůr prohlásil, že získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka za rozpočtový rok 2008 je spolehlivá a operace, na nichž se zakládá, jsou legální a správné;

               B.

               vzhledem k tomu, že dne 23. dubna 2009 udělil Parlament výkonnému řediteli Evropské agentury pro životní prostředí absolutorium za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2007 (5) a že v usnesení připojeném k tomuto rozhodnutí Parlament poukázal zejména na slabiny ve správě smluv o grantech s evropskými tematickými centry a vyzval agenturu, aby plně dodržovala pravidla pro zadávání veřejných zakázek,

               1.

               konstatuje, že provozní příjmy agentury za rok 2008 činily 37 100 000 EUR, včetně příspěvků Společenství, které představují 31 700 000 EUR; upozorňuje, že tato částka je o 2 000 000 EUR nižší, než odpovídající částka v souhrnném rozpočtu na rok 2007; vyjadřuje uspokojení s celkovým využitím prostředků na závazky a prostředků na platby;

               2.

               zdůrazňuje úlohu, kterou hraje agentura při hodnocení uplatňování právních předpisů EU v oblasti životního prostředí jak v Unii, tak v sousedních zemích;

      Výkonnost

               3.

               bere na vědomí, že hlavní zjištění obsažená v externím hodnocení decentralizovaných agentur EU, které zadala Komise v roce 2009, jsou velmi pozitivní; blahopřeje agentuře zejména k tomu, že vytvořila velmi propracovaný systém řízení založený na jednotlivých činnostech, víceletý pracovní program, vyvážený přehled výsledků s příslušnými ukazateli a integrovaný systém kontroly řízení – všechny tyto prvky přispívají k účelnému řízení agentury;

               4.

               poznamenává, že další nezávislé externí hodnocení pětileté strategie agentury na období 2004–2008 rovněž ukázalo, že agentuře daří účinně plnit své cíle a uspokojovat odběratele svých služeb;

               5.

               žádá agenturu, aby i nadále pravidelně (tj. každých 5 let) nechávala zpracovat nezávislé externí hodnocení na základě zřizovacího nařízení a pracovních programů schválených správní radou; vyzývá tedy agenturu, aby informovala orgán příslušný k udělení absolutoria o vývoji dalšího externího hodnocení, které se týká období 2009–2013;

               6.

               vyzývá agenturu, aby v tabulce, kterou bude přikládat k příští zprávě Účetního dvora, uvedla srovnání mezi cíli dosaženými během roku, za který je udělováno absolutorium, a cíli dosaženými během předchozího rozpočtového období, aby tak orgánu příslušnému k udělení absolutoria umožnila efektivněji vyhodnotit meziroční vývoj své výkonnosti;

               7.

               bere na vědomí připomínku Účetního dvora, který v souvislosti s grantovými dohodami uzavřenými agenturou uvádí, že je nutno lépe vyjasnit dobu účtovanou partnery; zdůrazňuje, že příjemci by měli obdržet jasnější pokyny k výpočtu sazeb a rovněž by měla být vytvořena zřejmá vazba mezi účtovanými náklady a odhady nákladů v realizačních plánech, aby se zmírnilo riziko neoprávněných plateb;

      Nájemní smlouva

               8.

               bere na vědomí připomínku Účetního dvora, že na práce v rámci renovace pronajatých prostor mělo být vypsáno zadávací řízení, agentura však místo toho uhradila náklady za práci, kterou provedla firma vybraná vlastníky budovy;

      Interní audit

               9.

               bere na vědomí, že ze 27 doporučení, která vydalo oddělení pro interní audit (IAS) od roku 2006, jich agentura uplatnila 9; konstatuje, že ze 17 dosud neuplatněných doporučení je 5 považováno za „velmi důležitá“ a ovlivňující správu grantů (pokud jde o finanční operace, podporu kontrol/ověřování grantů na místě a sledování plnění grantů a následné kroky) a uplatňování standardů vnitřní kontroly (pokud jde o zjišťování citlivých funkcí a zlepšování systému účetnictví);

               10.

               pokud jde o další připomínky, které doprovázejí rozhodnutí o udělení absolutoria a mají horizontální povahu, odkazuje na své usnesení ze dne 5. května 2010 (6) o výkonnosti, finančním řízení a kontrole agentur.

      (1)  Úř. věst. C 304, 15.12.2009, s. 60.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 126, 21.5.2009, s. 13.

      (4)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (5)  Úř. věst. L 255, 26.9.2009, s. 180.

      (6)  Přijaté texty, P7_TA(2010)0139 (viz strana 241 v tomto čísle Úředního věstníku).


title: 2011/834/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 13. prosince 2011 , kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Ománu a Saúdské Arábie

text:
               14.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 330/43

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 13. prosince 2011,
   kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Ománu a Saúdské Arábie
   (2011/834/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 14 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   A.   POSTUP

               (1)

               Dne 3. ledna 2011 Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela podnět ohledně údajného subvencování některých polyethylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících z Ománu a Saúdské Arábie (dále jen „dotčené země“), které působí újmu výrobnímu odvětví Unie.

               (2)

               Podnět podle článku 10 základního nařízení podal výbor výrobců polyethylentereftalátů v Evropě (Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME)) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby některých PET v Unii.

               (3)

               Uvedený podnět obsahoval zjevné důkazy o existenci subvence a o podstatné újmě, která tím vznikla, což bylo považováno za dostatečné odůvodnění pro zahájení antisubvenčního řízení.

               (4)

               Před zahájením řízení a v souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila vlády Ománu a Saúdské Arábie, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz některých PET pocházejících z Ománu a Saúdské Arábie způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Vlády Ománu a Saúdské Arábie byly jednotlivě vyzvány ke konzultacím, aby se vyjasnila situace ohledně obsahu podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě vzájemné dohody. Vzájemné dohody nebylo během konzultací dosaženo.

               (5)

               Po konzultaci s poradním výborem tedy Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2) dne 16. února 2011 zahájila antisubvenční řízení týkající se dovozu některých PET pocházejících z Ománu a Saúdské Arábie do Evropské unie.

               (6)

               Ve stejný den zahájila Komise antidumpingové řízení týkající se dovozu některých PET pocházejících z dotčených zemí do Unie (3).

               (7)

               Komise zaslala dotazníky výrobnímu odvětví Unie, vývozcům/výrobcům v dotčených zemích, dovozcům, všem sdružením, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a orgánům dotčených zemí. Zúčastněné strany dostaly možnost se písemně vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.

               (8)

               Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.

         B.   STAŽENÍ PODNĚTU A ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ

               (9)

               Dopisem Komisi ze dne 12. října 2011 výbor CPME formálně stáhl svůj podnět.

               (10)

               Podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení platí, že pokud je podnět stažen, může být řízení zastaveno, s výjimkou případu, kdy to není v zájmu Unie.

               (11)

               V tomto ohledu je třeba uvést, že Komise neshledala žádné důvody, které by naznačovaly, že zastavení řízení není v zájmu Unie, ani žádný takový důvod neuvedly zúčastněné strany. Proto Komise dospěla k závěru, že by stávající řízení mělo být zastaveno. Zúčastněné strany o tom byly informovány a dostaly příležitost vyjádřit své stanovisko.

               (12)

               Některé zúčastněné strany vyjádřily podporu zastavení řízení. Jiné zúčastněné strany, i když podporovaly zastavení řízení, požádaly o zveřejnění zjištění šetření.

               (13)

               V této souvislosti se podotýká, že Komise nedospěla k závěru o svých zjištěních, a proto není schopna poskytnout údaje shromážděné před stažením podnětu.

               (14)

               Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl vyvozen závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zastavení tohoto řízení.

               (15)

               Komise proto dospěla k závěru, že antisubvenční řízení týkající se dovozu některých polyethylentereftalátů (PET) pocházejících z Ománu a Saúdské Arábie do Unie by mělo být zastaveno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Antisubvenční řízení týkající se dovozu některých polyethylentereftalátů s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20, pocházejících z Ománu a Saúdské Arábie, se tímto zastavuje.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 13. prosince 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 93.

      (2)  Úř. věst. C 49, 16.2.2011, s. 21.

      (3)  Úř. věst. C 49, 16.2.2011, s. 16.