title: 2008/721/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 5. srpna 2008 o zřízení poradní struktury vědeckých výborů a odborníků v oblasti bezpečnosti spotřebitele, veřejného zdraví a životního prostředí a o zrušení rozhodnutí 2004/210/ES (Text s významem pro EHP)

text:
               10.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 241/21

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 5. srpna 2008
   o zřízení poradní struktury vědeckých výborů a odborníků v oblasti bezpečnosti spotřebitele, veřejného zdraví a životního prostředí a o zrušení rozhodnutí 2004/210/ES
   (Text s významem pro EHP)
   (2008/721/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 152 a 153 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím Komise 2004/210/ES (1), ve znění rozhodnutí Komise 2007/263/ES (2), byly zřízeny tři vědecké výbory: Vědecký výbor pro spotřební zboží (VVSZ), Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (VVZER) a Vědecký výbor pro vznikající a nově zjištěná zdravotní rizika (VVVNZZR).

               (2)

               Jelikož některé úkoly VVZER převzala Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (3), měla by být oblast působnosti uvedeného výboru změněna.

               (3)

               Zkušenosti s fungováním zmíněných tří vědeckých výborů ukazují, že je třeba změnit a zlepšit jejich strukturu a pracovní postupy.

               (4)

               Funkční období členů tří vědeckých výborů zřízených rozhodnutím Komise 2004/210/ES bylo prodlouženo rozhodnutím Komise 2007/708/ES (4) a skončí ke dni 31. prosince 2008. Členové těchto výborů zůstávají ve funkci, dokud nejsou nahrazeni, nebo dokud nejsou jmenováni na další období.

               (5)

               V zájmu jasnosti je proto třeba nahradit rozhodnutí 2004/210/ES novým rozhodnutím.

               (6)

               Návrhy, rozhodnutí a politika Komise týkající se bezpečnosti spotřebitele, veřejného zdraví a životního prostředí nutně vyžadují důkladně zpracovaná a včasná vědecká stanoviska. V tomto ohledu je nezbytná flexibilní poradní struktura, díky níž bude zajištěn snadnější přístup k vysoce kvalifikovaným vědeckým poznatkům v celé řadě oblastí.

               (7)

               Vědecká stanoviska ve věcech bezpečnosti spotřebitele, veřejného zdraví a životního prostředí musí být založena na zásadách odbornosti, nezávislosti a nestrannosti a transparentnosti, jak byly formulovány ve sdělení Komise „Získávání a využívání znaleckých posudků Komisí: zásady a pokyny – lepší znalosti pro lepší politiku“ (5), a musí být vydávána v souladu s osvědčenými postupy posuzování rizik.

               (8)

               Je důležité, aby vědecké výbory nejlepším možným způsobem využívaly vědeckých znalostí v EU i mimo ni, je-li to ve zvláštní věci nezbytné. Za tímto účelem by měla být zřízena skupina vědeckých poradců, která bude odpovídajícím způsobem pokrývat oblasti působnosti výborů.

               (9)

               Reorganizace poradní struktury musí vést k větší flexibilitě, která jí umožní poskytovat Komisi poradenství v záležitostech spadajících do stanovených oblastí působnosti a v případě vznikajících a nově zjištěných zdravotních rizik a otázek, které nespadají do působnosti jiných subjektů Společenství zabývajících se posouzením rizik; tato struktura musí být schopna vydávat v případě potřeby rychlá doporučení, zajišťovat plnou transparentnost a vysokou úroveň soudržnosti a spolupráce s ostatními subjekty Společenství a příslušnými vědeckými organizacemi.

               (10)

               Je pravděpodobné, že potřeba nezávislých vědeckých stanovisek ve stávajících i nových oblastech odpovědnosti Společenství, které spadají do působnosti vědeckých výborů, bude i nadále vzrůstat. Vědecká poradní struktura pro posuzování rizik by proto měla být posílena, pokud jde o její složení i efektivnější pracovní postupy.

               (11)

               Byla zřízena řada subjektů Společenství, mezi jejichž úkoly spadá posouzení rizik v mnoha oblastech. Je třeba zajistit soudržnost a podporovat koordinaci mezi vědeckými výbory a těmito subjekty. Vědecké výbory potřebují zvýšit svou efektivnost též prostřednictvím náležitých výměn informací a odborných znalostí a prostřednictvím spolupráce s ostatními vědeckými subjekty a organizacemi na vnitrostátní a mezinárodní úrovni.

               (12)

               Pracovní postupy vědeckých výborů by měly být vylepšeny tím, že mezi ně budou zahrnuty pořádání vědeckých setkání a seminářů a vytváření sítí, jež doplní vlastní činnost výborů.

               (13)

               Je důležité zaručit otevřenost a transparentnost práce vědeckých výborů díky zavedení vhodných postupů dialogu se zúčastněnými stranami, přičemž musí být zachována jejich úplná nezávislost.

               (14)

               Otevřenost a transparentnost, k nimž by provádění tohoto rozhodnutí mělo vést, by měly být zajištěny současně s plným dodržováním požadavků stanovených v právních předpisech Společenství, které se týkají ochrany osobních údajů a přístupu veřejnosti k dokumentům, včetně ochrany obchodního tajemství,

         ROZHODLA TAKTO:
   KAPITOLA 1
   OBECNÁ USTANOVENÍ
   Článek 1
   Poradní struktura a její oblasti působnosti
   1.   Zřizuje se poradní struktura pro vědecké posouzení rizik v oblasti bezpečnosti spotřebitele, veřejného zdraví a životního prostředí. Tuto strukturu tvoří:

               a)

               Vědecký výbor pro bezpečnost spotřebitele (dále jen „VVBS“);

               b)

               Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „VVZER“);

               c)

               Vědecký výbor pro vznikající a nově zjištěná zdravotní rizika (dále jen „VVVNZZR“);

               d)

               skupina vědeckých poradců pro posouzení rizik (dále jen „skupina“), která bude napomáhat činnosti vědeckých výborů v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí.

         2.   Oblasti působnosti poradní struktury jsou stanoveny v příloze I, aniž jsou dotčeny pravomoci udělené právními předpisy Společenství jiným subjektům Společenství provádějícím posouzení rizik, jakými jsou zejména Evropský úřad pro bezpečnost potravin, Evropská agentura pro léčivé přípravky, Evropská agentura pro chemické látky a Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí.
   Článek 2
   Poslání
   1.   Komise si v případech stanovených právem Společenství vyžádá od vědeckých výborů vědecké stanovisko.
   2.   Komise může od výborů požadovat stanovisko také v otázkách, které:

               a)

               mají zvláštní význam pro bezpečnost spotřebitele, veřejné zdraví a životní prostředí a

               b)

               nespadají do pravomoci jiných subjektů Společenství.

         3.   Komise může rovněž v naléhavých případech požádat vědecké výbory o vydání rychlého doporučení ohledně stavu vědeckých poznatků týkajících se specifických rizik.
   4.   Komise může požádat vědecký výbor o stanovení potřeb v oblasti výzkumu a o posouzení výsledků výzkumu souvisejícího s otázkami spadajícími do jeho oblasti působnosti.
   5.   Vědecký výbor může na žádost Komise nebo z vlastního podnětu a po dohodě s Komisí rozhodnout o uspořádání tematických seminářů s cílem přezkoumat údaje a vědecké poznatky týkající se zvláštních rizik nebo obecných otázek posouzení rizik. Na žádost Komise výbory vypracují zprávy, stanoviska nebo závěry vyplývající z těchto seminářů.
   Uvedených seminářů se kromě členů výborů mohou v případě potřeby účastnit vědečtí poradci, již jsou členy skupiny, a externí odborníci, včetně odborníků ze subjektů Společenství a vnitrostátních či mezinárodních subjektů zabývajících se obdobnými úkoly.
   Tyto semináře bude pořádat sekretariát vědeckých výborů. Sekretariát stanoví a v případě potřeby zajistí distribuci zpráv, stanovisek nebo závěrů vyplývajících ze seminářů.
   6.   Komise může požádat vědecké výbory, aby se účastnily tematických sítí s jinými subjekty nebo vědeckými organizacemi Společenství s cílem sledovat a přispívat k rozvoji vědeckých poznatků o rizicích v oblastech působnosti vymezených v příloze I.
   7.   Vědecké výbory upozorní Komisi na zvláštní nebo nově vznikající problémy spadající do jejich oblasti působnosti, o kterých mají za to, že mohou představovat reálné nebo potenciální riziko pro bezpečnost spotřebitele, veřejné zdraví nebo životní prostředí, prostřednictvím přijetí memorand nebo prohlášení o postoji, které předloží Komisi. Komise může rozhodnout o zveřejnění těchto memorand a prohlášení a stanoví opatření, která mají být přijata a která případně zahrnují žádost o vědecké stanovisko k dané záležitosti.
   KAPITOLA 2
   USTAVENÍ VĚDECKÝCH VÝBORŮ A SKUPINY
   Článek 3
   Jmenování členů vědeckých výborů
   1.   VVBS, VVZER a VVVNZZR sestávají vždy z nejvýše 17 členů, k nimž mohou podle vlastního uvážení přidružit až 5 vědeckých poradců ze skupiny, kteří mohou přispět k práci výboru v souvislosti se specifickými otázkami či obory.
   2.   Členové vědeckých výborů jsou jmenováni Komisí na základě svých odborných znalostí a v souladu se zeměpisným rozložením, které odráží rozmanitost vědeckých otázek a přístupů, především v Evropě. Komise stanoví počet členů v každém výboru v souladu s příslušnými potřebami.
   Členové každého vědeckého výboru jsou odborníky v jedné nebo více oblastech působnosti daného výboru a společně pokrývají co možná nejširší rozpětí oborů.
   3.   Komise jmenuje členy vědeckých výborů ze seznamu vhodných uchazečů sestaveného po zveřejnění výzvy k vyjádření zájmu v Úředním věstníku Evropské unie a na webové stránce Komise.
   4.   Žádný člen vědeckého výboru nemůže být jmenován současně do více než jednoho z výborů uvedených v čl. 1 odst. 1.
   Článek 4
   Zřízení skupiny
   1.   Skupina se skládá z vědeckých poradců, kteří jsou odborníky v jedné nebo více oblastech působnosti vymezených v příloze I nebo v souvisejících otázkách a společně pokrývají co možná nejširší rozpětí oborů.
   2.   Komise jmenuje vědecké poradce skupiny ze seznamu vhodných uchazečů sestaveného po zveřejnění výzvy k vyjádření zájmu v Úředním věstníku Evropské unie a na webové stránce Komise.
   3.   O počtu vědeckých poradců ve skupině rozhoduje vždy Komise na základě svých potřeb v oblasti vědeckého poradenství.
   Článek 5
   Funkční období
   1.   Členové vědeckých výborů jsou jmenováni na dobu tří let, přičemž nesmí působit v témže výboru déle než tři po sobě následující období. Po uplynutí funkčního období zůstávají ve funkci, dokud nejsou nahrazeni, nebo dokud není jejich jmenování obnoveno.
   S cílem zajistit kontinuitu odborné činnosti může Komise za výjimečných okolností prodloužit funkční období členů vědeckého výboru o dobu nepřesahující 18 měsíců.
   Členové, kteří působili v některém z vědeckých výborů tři po sobě následující funkční období, mohou být poté členy jiného vědeckého výboru.
   2.   Pokud některý ze členů nesplňuje kritéria účasti, která jsou stanovena v jednacím řádu uvedeném v článku 12, nebo si přeje odstoupit, může Komise jeho členství ukončit a jmenovat jako náhradníka jednoho ze členů skupiny.
   3.   Vědečtí poradci mohou být jmenováni do skupiny na dobu pěti let, s možností obnovení jejich funkčního období.
   KAPITOLA 3
   FUNGOVÁNÍ PORADNÍ STRUKTURY
   Článek 6
   Využití členů skupiny
   1.   Každý vědecký výbor může rozhodnout o přidružení nejvýše pěti vědeckých poradců ze skupiny pro přípravu vědeckého stanoviska. Přidružení členové se účastní činností a jednání týkajících se posuzovaného tématu se stejnými funkcemi, odpovědnostmi a právy jako členové příslušného výboru.
   2.   Každý vědecký výbor může dále rozhodnout o přizvání dalších vědeckých poradců ze skupiny k přípravě vědeckého stanoviska. Tito poradci se účastní činností týkajících se posuzovaného tématu, ale jejich funkce a odpovědnost jsou omezeny na přípravu stanoviska.
   3.   Vědecké výbory mohou též požádat vědecké poradce ze skupiny o pomoc při vydání rychlého doporučení, které si vyžádala Komise v souladu s čl. 2 odst. 3, nebo o účast na tematických seminářích uvedených v čl. 2 odst. 5.
   4.   Komise může požádat vědecké poradce ze skupiny, aby se účastnili vědeckých setkání nebo aby poskytli útvarům Komise ad hoc informace o specifických otázkách.
   Článek 7
   Pracovní skupiny
   1.   Vědecké výbory mohou vytvářet zvláštní pracovní skupiny, jejichž úkolem je příprava a vypracování vědeckých stanovisek výborů. Tyto pracovní skupiny se zřizují zejména tehdy, pokud je v souvislosti s určitou záležitostí nutno využít externích odborných znalostí.
   2.   Po dohodě s Komisí mohou vědecké výbory přizvat ke spolupráci přidružené členy, ostatní vědecké poradce ze skupiny, specializované externí odborníky a odborníky z jiných subjektů Společenství, o kterých mají za to, že mají příslušné vědecké znalosti a odborné zkušenosti.
   3.   Pracovním skupinám předsedá člen vědeckého výboru, který je svolal. Pracovní skupiny podávají tomuto výboru zprávy a mohou z řad svých účastníků jmenovat zpravodaje. Pro obzvláště složité otázky multidisciplinární povahy může být jmenován více než jeden zpravodaj.
   4.   Pokud otázka spadá do působnosti více než jednoho vědeckého výboru, zřídí se společná pracovní skupina zahrnující podle potřeby členy dotčených výborů, přidružené členy, vědecké poradce ze skupiny a externí odborníky.
   Článek 8
   Účast stážistů
   Vědecké výbory mohou po dohodě s Komisí a v souladu s jednacím řádem uvedeným v článku 12 umožnit stážistům, aby se účastnili jejich setkání, s cílem přispět k posílení kapacit v oblasti posouzení rizik.
   Článek 9
   Zvláštní požadavky
   1.   Komise může od vědeckého výboru požadovat přijetí vědeckého stanoviska ve stanovené lhůtě.
   2.   Komise může vyžadovat přijetí společného stanoviska v otázkách, které nespadají do oblasti působnosti jediného vědeckého výboru nebo které je třeba posoudit v rámci více než jednoho výboru. Vědecké výbory též mohou, v návaznosti na žádost Komise o vydání stanoviska, přijmout společné stanovisko z podnětu skupiny pro koordinaci mezi výbory uvedené v článku 11.
   3.   Komise může v žádosti o vědecké stanovisko stanovit konzultace, slyšení nebo spolupráci s jinými vědeckými subjekty, jež pro přípravu daného stanoviska považuje za nutné. O konzultacích a slyšeních považovaných za nezbytné pro vypracování stanoviska může rozhodnout také výbor po dohodě s Komisí.
   4.   Vědecký výbor může pro vyhotovení vědeckého stanoviska požadovat doplňující informace od zúčastněných stran. Vědecký výbor může stanovit konečný termín pro předložení požadovaných informací. V takovém případě může vědecký výbor rozhodnout o pozastavení své práce na příslušném vědeckém stanovisku. Pokud požadované informace nejsou ve stanovené lhůtě předloženy, může výbor přijmout své stanovisko na základě dostupných informací.
   Článek 10
   Volba předsedů a místopředsedů
   1.   Každý vědecký výbor si ze svých členů volí předsedu a dva místopředsedy. Volí se prostou většinou členů, kteří tvoří výbor. Funkční období předsedy a místopředsedy trvá tři roky a je obnovitelné.
   2.   Postup volby předsedy a místopředsedů vědeckých výborů je stanoven v jednacím řádu uvedeném v článku 12.
   Článek 11
   Koordinace vědeckých výborů
   Koordinaci všech tří vědeckých výborů zajišťuje skupina pro koordinaci mezi výbory složená z předsedů a místopředsedů vědeckých výborů v souladu s jednacím řádem uvedeným v článku 12.
   Článek 12
   Jednací řád
   1.   Na návrh Komise a po dohodě s ní přijmou vědecké výbory společný jednací řád.
   2.   Jednací řád zajistí, že vědecké výbory budou plnit své úkoly v souladu se zásadami odbornosti, nezávislosti a transparentnosti a s ohledem na oprávněné požadavky na zachování obchodního tajemství a na zásady posouzení rizik, které může Komise stanovit na základě zkušeností a své politiky v dané oblasti.
   3.   Jednací řád se bude týkat zejména otázek uvedených v příloze II.
   Článek 13
   Pravidla hlasování
   1.   Vědecké výbory přijímají svá stanoviska, rychlá doporučení, memoranda a/nebo prohlášení o postoji většinou celkového počtu členů daného výboru a přidružených členů.
   2.   O všech ostatních otázkách rozhoduje každý vědecký výbor většinou svých členů.
   3.   Členové výboru, kteří odstoupili nebo jejichž členství bylo ukončeno podle čl. 5 odst. 2, nebudou zohledněni při výpočtu většiny pro účely provádění odstavců 1 a 2.
   Článek 14
   Odchylná stanoviska, koordinace a spolupráce s ostatními subjekty Společenství a vnitrostátními či mezinárodními subjekty
   1.   Vědecké výbory jsou nápomocny Komisi a přispívají ke včasnému zjištění:

               a)

               potřeb a možností pro koordinaci činností a spolupráci;

               b)

               potenciálních nebo skutečných nesouladů mezi vědeckými stanovisky vědeckých výborů a jiných příslušných subjektů Společenství nebo vnitrostátních či mezinárodních subjektů zabývajících se podobnými úkoly, pokud jde o obecné nebo specifické otázky posouzení rizik.

         Pomáhají Komisi zamezit odchylným stanoviskům, nalézt řešení těchto rozporů nebo je objasnit a vytvářet a udržovat vztahy spolupráce s těmito subjekty.
   2.   Komise může z vlastního podnětu požadovat a organizovat společnou práci vědeckých výborů se subjekty Společenství a vnitrostátními a mezinárodními subjekty zabývajícími se podobnými úkoly. Zejména může po dohodě s ostatními subjekty Společenství požádat vědecké výbory o vydání společných stanovisek s těmito subjekty.
   3.   Pokud je zjištěn podstatný rozpor ve vědeckých otázkách a dotyčný subjekt je subjektem Společenství, příslušný vědecký výbor na žádost Komise spolupracuje s dotyčným subjektem, aby byl rozpor buď vyřešen, nebo aby byl Komisi předložen společný dokument objasňující sporné vědecké otázky a uvádějící příslušné nejistoty v údajích. Tento dokument se zveřejní.
   KAPITOLA 4
   ZÁSADY
   Článek 15
   Nezávislost
   1.   Členové vědeckých výborů, přidružení členové, ostatní vědečtí poradci ze skupiny a externí odborníci jsou jmenováni ad personam. Nesmějí svou odpovědnost přenášet na jiné osoby.
   2.   Členové vědeckých výborů, vědečtí poradci ze skupiny a externí odborníci působící v pracovních skupinách se zavazují k tomu, že budou jednat nezávisle na jakémkoli vnějším vlivu.
   Za tímto účelem učiní prohlášení o závazku jednat ve veřejném zájmu a prohlášení o zájmech uvádějící buď neexistenci nebo existenci jakéhokoli přímého nebo nepřímého zájmu, který by mohl být považován za ohrožující jejich nezávislost.
   Tato prohlášení mají písemnou formu. Členové vědeckých výborů a vědečtí poradci ze skupiny provádějí tato prohlášení každoročně.
   3.   Členové vědeckých výborů, přidružení členové a ostatní vědečtí poradci a externí odborníci účastnící se pracovních skupin oznámí na každém zasedání jakýkoli zvláštní zájem, který by mohl být považován za ohrožující jejich nezávislost ve vztahu k bodům pořadu jednání.
   Článek 16
   Transparentnost
   1.   Při činnosti vědeckých výborů musí být zachována vysoká úroveň transparentnosti. Komise na svých webových stránkách zpřístupní, bez zbytečného prodlení, zejména:

               a)

               žádosti o stanoviska zaslané vědeckým výborům;

               b)

               pořad jednání a zápisy ze zasedání vědeckých výborů, skupiny pro koordinaci mezi výbory a pracovních skupin;

               c)

               vědecká stanoviska a rychlá doporučení přijatá vědeckými výbory, včetně minoritních stanovisek a jmen účastníků pracovních skupin, kteří se na daném stanovisku podíleli; u minoritních stanovisek budou uvedena jména příslušných členů či poradců;

               d)

               společný jednací řád vědeckých výborů;

               e)

               jména členů vědeckých výborů a vědeckých poradců ze skupiny, společně se stručným životopisem každého člena a poradce;

               f)

               prohlášení o zájmech členů vědeckých výborů, vědeckých poradců ze skupiny a externích odborníků účastnících se pracovní skupiny.

         2.   Pravidla transparentnosti uvedená v odstavci 1 se uplatňují v souladu s požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (7), zejména s ohledem na zachování obchodního tajemství.
   Článek 17
   Důvěrnost údajů
   Členové vědeckých výborů, vědečtí poradci, externí odborníci a stážisté nesmějí šířit informace, které získají v rámci činnosti vědeckých výborů, tematických seminářů, pracovních skupin nebo jiných činností souvisejících s používáním tohoto rozhodnutí, jsou-li uvědoměni o tom, že tyto údaje jsou důvěrné.
   KAPITOLA 5
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 18
   Sekretariát vědeckých výborů Komise
   1.   Vědecké výbory a jejich pracovní skupiny, skupina pro koordinaci mezi výbory a ostatní setkání, semináře či akce související s používáním tohoto rozhodnutí jsou svolávány Komisí.
   2.   Komise zajišťuje vědecký a správní sekretariát pro vědecké výbory a jejich pracovní skupiny i pro ostatní činnosti související s používáním tohoto rozhodnutí.
   3.   Sekretariát je odpovědný za poskytování vědecké a administrativní podpory potřebné pro usnadnění účinného fungování vědeckých výborů, pro sledování souladu s jednacím řádem, zejména pokud jde o požadavky na odbornost, nezávislost a transparentnost, pro zajištění informování o činnostech výborů a náležitého dialogu se zúčastněnými stranami, zejména včetně pořádání slyšení o činnostech výborů, a pro zveřejňování stanovisek a jiných veřejných dokumentů. Sekretariát dále poskytuje podporu výborům a organizuje a provádí kontrolu kvality stanovisek, jak je stanoveno v jednacím řádu, z hlediska jejich úplnosti, soudržnosti, jasnosti, souladu s požadavky a s redakčními standardy.
   4.   Sekretariát zajišťuje vědeckou a technickou koordinaci činností vědeckých výborů a v případě potřeby koordinaci jejich činností s činnostmi ostatních subjektů Společenství a vnitrostátních a mezinárodních subjektů, stejně jako uplatňování postupu pro dialog se zúčastněnými stranami stanoveného v jednacím řádu a informování o činnostech výborů.
   Článek 19
   Úhrady nákladů a náhrady
   Členové vědeckých výborů, vědečtí poradci ze skupiny a externí odborníci mají nárok na náhradu za svou účast na zasedáních výborů, tematických seminářích, pracovních skupinách a ostatních setkáních a akcích pořádaných Komisí a za svou činnost zpravodaje v souvislosti se zvláštní otázkou, jak je stanoveno v příloze III.
   Náklady na cestu a pobyt hradí Komise.
   Článek 20
   Nahrazení vědeckých výborů
   Vědecké výbory zřízené podle čl. 1 odst. 1 tohoto rozhodnutí nahrazují následující stávající vědecké výbory zřízené rozhodnutím 2004/210/ES:

               a)

               Vědecký výbor pro bezpečnost spotřebitele nahrazuje Vědecký výbor pro spotřební zboží;

               b)

               Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika nahrazuje výbor téhož názvu;

               c)

               Vědecký výbor pro vznikající a nově zjištěná zdravotní rizika nahrazuje výbor téhož názvu.

         Článek 21
   Zrušení
   1.   Zrušuje se rozhodnutí 2004/210/ES.
   Všechny tři výbory zřízené uvedeným rozhodnutím nicméně nadále pracují, dokud nezahájí činnost vědecké výbory zřízené tímto rozhodnutím.
   2.   Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí; odkazy na výbory zřízené zrušeným rozhodnutím se považují za odkazy na výbory zřízené tímto rozhodnutím.

      V Bruselu dne 5. srpna 2008.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 66, 4.3.2004, s. 45.

      (2)  Úř. věst. L 114, 1.5.2007, s. 14.

      (3)  Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1; opravené znění (Úř. věst. L 136, 29.5.2007, s. 3).

      (4)  Úř. věst. L 287, 1.11.2007, s. 25.

      (5)  KOM(2002) 713 v konečném znění ze dne 11. prosince 2002.

      (6)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.

      PŘÍLOHA I
      OBLASTI PŮSOBNOSTI
      1.   Vědecký výbor pro bezpečnost spotřebitele
      Poskytuje stanoviska ve věcech týkajících se všech druhů zdravotních a bezpečnostních rizik (zejména chemických, biologických, mechanických a jiných fyzikálních rizik), jež může představovat nepotravinářské spotřební zboží (například kosmetické přípravky a jejich složky, hračky, textil, oděvy, prostředky osobní hygieny a prostředky pro domácnost, jako např. čisticí a prací prostředky, atd.) a služby (například tetování, solária atd.).
      2.   Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika
      Poskytuje stanoviska ohledně zdravotních a environmentálních rizik souvisejících se znečišťujícími látkami v jednotlivých složkách životního prostředí a s jinými biologickými a fyzikálními faktory nebo měnícími se fyzikálními podmínkami, které mohou mít negativní dopad na zdraví a životní prostředí, např. pokud jde o kvalitu ovzduší, vodu, odpad a půdu, nebo na environmentální posuzování životního cyklu. Zabývá se též zdravotními a bezpečnostními otázkami souvisejícími s toxicitou a ekotoxicitou biocidů.
      Aniž je dotčena působnost Evropské agentury pro chemické látky (ECHA), Vědeckého výboru pro bezpečnost spotřebitele (VVBS) a jiných evropských agentur zabývajících se posouzením rizik, může Komise tento výbor rovněž požádat, aby se ve spolupráci s ostatními evropskými agenturami a především s ECHA zabýval otázkami souvisejícími s posouzením toxicity a ekotoxicity chemických, biochemických a biologických sloučenin, jejichž používání může mít škodlivé účinky na lidské zdraví a životní prostředí. Výbor se dále bude zabývat otázkami týkajícími se metodického hlediska posouzení zdravotních a environmentálních rizik chemických látek, včetně směsí chemických látek, pokud to bude třeba pro vydání řádně zpracovaných a soudržných stanovisek v jeho vlastních oblastech působnosti a s cílem přispět k příslušným otázkám v úzké spolupráci s ostatními evropskými agenturami.
      3.   Vědecký výbor pro vznikající a nově zjištěná zdravotní rizika
      Poskytuje stanoviska v otázkách vznikajících nebo nově zjištěných zdravotních a environmentálních rizik a v obecných, komplexních nebo multidisciplinárních otázkách vyžadujících souhrnné posouzení rizik pro bezpečnost spotřebitele nebo veřejné zdraví, jakož i v souvisejících otázkách, kterými se nezabývají jiné subjekty Společenství pro posouzení rizik.
      Příklady potenciálních oblastí činnosti zahrnují potenciální rizika spojená s interakcí rizikových faktorů, synergické účinky, kumulativní účinky, antimikrobiální odolnost, nové technologie jako nanotechnologie, zdravotnické prostředky včetně těch, které obsahují látky živočišného a/nebo lidského původu, tkáňové inženýrství, krevní produkty, snižování plodnosti, rakovina endokrinních orgánů, fyzikální nebezpečí jako hluk a elektromagnetická pole (z mobilních telefonů, vysílačů a elektronicky řízených domácích zařízení) a metody pro posuzování nových rizik. Může být též požádán, aby se zabýval riziky souvisejícími s determinanty veřejného zdraví a nepřenosnými nemocemi.

      PŘÍLOHA II
      JEDNACÍ ŘÁD
      Společný jednací řád, který vědecké výbory přijmou v souladu s článkem 12, se bude týkat zejména těchto otázek:
      1.   Koordinace mezi vědeckými výbory

                  a)

                  Určení vědeckého výboru odpovědného za vyžádaná vědecká stanoviska v otázkách, které nespadají do oblasti působnosti jediného vědeckého výboru nebo které je třeba posoudit v rámci více než jednoho výboru;

                  b)

                  přijímání společných stanovisek, rychlých doporučení, memorand a/nebo prohlášení o postoji;

                  c)

                  postupy pro zajištění koordinace mezi vědeckými výbory, včetně záležitostí týkajících se harmonizace posouzení rizik a fungování skupiny pro koordinaci mezi výbory.

            2.   Postupy rozhodování ve výborech

                  a)

                  Volba předsedy a místopředsedů vědeckých výborů;

                  b)

                  postupy pro přijímání stanovisek:

                              —

                              za běžných podmínek,

                              —

                              písemným postupem za běžných podmínek a

                              —

                              zrychleným písemným postupem, pokud takový postup vyžaduje naléhavost věci;

                  c)

                  postup pro vydání rychlého doporučení, o které požádá Komise v souladu s čl. 2 odst. 3; tento postup musí zajistit kvalitu daného doporučení a jeho schválení výborem;

                  d)

                  přijímání memorand a postojů, jejichž účelem je upozornit Komisi na zvláštní nebo vznikající problémy.

            3.   Organizace vědecké činnosti

                  a)

                  Vytvoření a organizace pracovních skupin vědeckých výborů, včetně společných pracovních skupin;

                  b)

                  přizvání vědeckých poradců ze skupiny k činnostem výborů a zapojení externích odborníků;

                  c)

                  jmenování zpravodajů a popis jejich úkolů při přípravě návrhu stanovisek pro vědecké výbory;

                  d)

                  formát a obsah vědeckých stanovisek a postupy pro zajištění a zlepšování jejich soudržnosti a redakčních standardů;

                  e)

                  organizace setkání, tematických seminářů a sítí a účast na nich;

                  f)

                  zapojení stážistů.

            4.   Povinnosti členů výboru, přidružených členů a ostatních vědeckých poradců ze skupiny, externích odborníků a stážistů

                  a)

                  Kritéria účasti a podmínky ukončení členství ve výboru;

                  b)

                  uplatňování požadavků na důvěrnost stanovených v článku 17;

                  c)

                  odpovědnost a povinnosti členů, přidružených členů a ostatních vědeckých poradců ze skupiny a externích odborníků při jejich stycích s žadateli, zvláštními zájmovými skupinami a dalšími zúčastněnými stranami;

                  d)

                  podmínky a postup, podle nichž může být člen výboru, přidružený člen nebo jiný vědecký poradce či externí odborník vyloučen z jednání a/nebo hlasování o konkrétním tématu v rámci výboru nebo pracovní skupiny, existují-li oprávněné pochyby o jeho nezávislosti.

            5.   Vztahy se třetími stranami

                  a)

                  Postupy pro zjišťování, řešení nebo objasňování odchylných stanovisek se subjekty Společenství a vnitrostátními a mezinárodními subjekty vykonávajícími obdobné úkoly, včetně výměny informací a pořádání společných zasedání;

                  b)

                  zastupování vědeckého výboru při externích činnostech, zejména ve vztahu k jiným subjektům Společenství nebo mezinárodním subjektům zapojeným do obdobných činností;

                  c)

                  organizace dialogů se zúčastněnými stranami, zvláště pak pořádání slyšení s podniky dotčeného odvětví nebo jinými zvláštními zájmovými skupinami či jinými zúčastněnými stranami;

                  d)

                  zveřejňování vědeckých stanovisek a jiných dokumentů.

      PŘÍLOHA III
      NÁHRADY
      Členové vědeckých výborů, vědečtí poradci ze skupiny a externí odborníci mají nárok na následující náhrady související s jejich účastí na činnosti vědeckých výborů:

                  Za účast na zasedáních:

                              —

                              300 EUR za každou celodenní účast nebo 150 EUR za účast na dopoledním nebo odpoledním zasedání vědeckého výboru, pracovní skupiny nebo na externím zasedání navštíveném v souvislosti s prací vědeckého výboru.

                  Za činnost jako zpravodaj v otázkách vyžadujících nejméně jeden den přípravy návrhu stanoviska a s předchozím písemným souhlasem Komise:

                              —

                              300 EUR.

                              —

                              Pokud je to plně odůvodněno a umožňuje-li to rozpočet, může být tato částka zvýšena na 600 EUR v případech, kdy je pracovní zatížení obzvláště náročné.

            Komise bude pravidelně posuzovat potřebu přizpůsobit tyto náhrady na základě cenových indexů, hodnocení náhrad vyplácených odborníkům v rámci jiných evropských subjektů a zkušeností s pracovní zátěží členů, přidružených členů, ostatních vědeckých poradců a externích odborníků. První posouzení se uskuteční v roce 2009.


title: Rozhodnutí Rady 2009/558/SZBP ze dne 16. března 2009 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Izraelem o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací

text:
               24.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 192/63

         ROZHODNUTÍ RADY 2009/558/SZBP
   ze dne 16. března 2009
   o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Izraelem o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Na zasedání dne 18. února 2008 se Rada rozhodla zmocnit předsednictví, kterému je nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, a při plném zapojení Komise, k zahájení jednání podle článku 24 Smlouvy o Evropské unii se Státem Izrael s cílem uzavřít dohodu o bezpečnosti informací.

               (2)

               Na základě tohoto zmocnění k zahájení jednání sjednalo předsednictví, kterému byl nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, Dohodu mezi Evropskou unií a Izraelem o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací.

               (3)

               Dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Izraelem o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 16. března 2009.

            Za Radu

            předseda

         A. VONDRA

    ---documentbreak---

               24.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 192/64

         PŘEKLAD
   DOHODA
   mezi Evropskou unií a Izraelem o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací
   VLÁDA STÁTU IZRAEL,
   zastoupená izraelským ministerstvem obrany, dále jen „IMOD“,
   a
   EVROPSKÁ UNIE,
   dále jen „EU“,
   zastoupená předsednictvím Rady Evropské unie,
   dále jen „strany“,
   VZHLEDEM K TOMU, že strany mají v úmyslu spolupracovat ve věcech společného zájmu týkajících se zejména obranných a bezpečnostních otázek;
   VZHLEDEM K TOMU, že plná a účinná konzultace a spolupráce stran mohou vyžadovat přístup k utajovaným informacím a materiálům Izraele a EU a výměnu utajovaných informací a souvisejících materiálů mezi Izraelem a EU;
   VZHLEDEM TOMU, že si strany přejí chránit a zabezpečit utajované informace a materiály, které si vyměňují;
   VZHLEDEM K TOMU, že ochrana zpřístupňovaných a vyměňovaných utajovaných informací a souvisejících materiálů vyžaduje vhodná bezpečnostní opatření,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Pro splnění cílů plné a účinné spolupráce stran ve věcech společného zájmu týkajících se zejména obranných a bezpečnostních otázek se tato dohoda o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací a materiálů (dále jen „dohoda“) vztahuje na utajované informace a materiály poskytované nebo vyměňované mezi stranami ve všech podobách a ve všech oblastech.
   Článek 2
   Pro účely této dohody se rozumí:

               a)

               „utajovanými informacemi“ každá informace (tj. poznatek, který může být jakýmkoli způsobem sdělován, mimo jiné písemně, ústně nebo obrazově) nebo materiál, u kterých jedna ze stran v souladu se svými vnitřními právními předpisy stanoví, že souvisejí s jejími bezpečnostními zájmy a vyžadují ochranu proti nedovolenému vyzrazení, a které byly jednou ze stran této dohody označeny bezpečnostním stupněm utajení (dále jen „utajované informace“);

               b)

               „materiálem“ každý dokument, produkt nebo látka, na nichž nebo v nichž lze zaznamenávat nebo ukládat informace, bez ohledu na jejich fyzickou povahu, mimo jiné: písemné dokumenty (dopis, poznámka, zápis, zpráva, memorandum, pokyn/sdělení), počítačové technické vybavení, počítačové disky, CD-ROM, velkokapacitní paměťová zařízení s připojením přes USB, zařízení, strojové vybavení, přístroje, nástroje, modely, fotografie/diapozitivy/náčrtky, nahrávky, pásky, kazety, filmy, reprodukce, mapy, grafy, plány, zápisníky, šablony, uhlový papír, páska psacího stroje nebo tiskárny.

         Článek 3
   Pro účely této dohody se „EU“ rozumí Rada Evropské unie (dále jen „Rada“), generální tajemník, vysoký představitel a generální sekretariát Rady, jakož i Komise Evropských společenství (dále jen „Evropská komise“).
   Článek 4
   Každá strana

               a)

               chrání a zabezpečuje utajované informace, které jsou poskytovány druhou stranou nebo vyměňovány s druhou stranou podle této dohody, v souladu se svými vnitřními právními předpisy;

               b)

               zajistí, aby si utajované informace, které jsou poskytovány nebo vyměňovány podle této dohody, zachovaly stupeň bezpečnostního utajení, který jim přidělila poskytující strana. Přijímající strana chrání a zabezpečuje utajované informace podle ustanovení vlastních bezpečnostních předpisů pro informace nebo materiály, které jsou opatřeny rovnocenným stupněm utajení podle článku 6. Strany přitom všem takovým utajovaným informacím poskytnou stejný stupeň bezpečnostní ochrany, jaký je stanoven pro jejich vlastní utajované informace rovnocenného stupně utajení;

               c)

               nepoužije tyto utajované informace pro jiné účely nebo za jiných bezpečnostních podmínek, než jsou účely a podmínky, které byly stanoveny původcem nebo pro které jsou informace poskytovány nebo vyměňovány; tato povinnost zahrnuje i místo utajovaného vybavení;

               d)

               bez předchozího písemného souhlasu poskytující strany nevyzradí tyto utajované informace třetím stranám ani žádnému orgánu nebo subjektu EU, který není uveden v článku 3;

               e)

               neumožní přístup k utajovaným informacím osobám, pokud nesplňují zásadu „potřeby vědět“ (tj. osobám, které při výkonu svých úředních povinností potřebují přístup k daným informacím) a pokud v případě potřeby neprošly bezpečnostní prověrkou na patřičné úrovni a nebyly příslušnou stranou zmocněny.

         Článek 5
   1.   Utajované informace může jedna strana („poskytující strana“) zpřístupnit nebo uvolnit druhé straně („přijímající strana“).
   2.   V případě uvolnění jiným příjemcům než stranám dohody přijme přijímající strana s výhradou předchozího písemného souhlasu poskytující strany rozhodnutí o zpřístupnění nebo uvolnění utajovaných informací.
   3.   Každá strana rozhodne o uvolnění utajovaných informací druhé straně v každém jednotlivém případě. Při provádění odstavců 1 a 2 je obecně použitelné uvolňování povoleno pouze v případě, že strany mezi sebou zavedou a dohodnou postupy týkající se určitých kategorií informací odpovídajících jejich provozním požadavkům.
   4.   Utajované informace získané od poskytující strany může přijímající strana poskytnout smluvně vázánému subjektu nebo potenciálnímu smluvně vázanému subjektu s předchozím písemným souhlasem poskytující strany. Před uvolněním nebo zpřístupněním jakýchkoli utajovaných informací získaných od poskytující strany smluvně vázánému subjektu nebo potenciálnímu smluvně vázanému subjektu přijímající strana v souladu se svými vnitřními právními předpisy zajistí, aby byl tento smluvně vázáný subjekt nebo potenciální smluvně vázaný subjekt v rámci svého vybavení schopen tyto utajované informace chránit a aby byl držitelem příslušného osvědčení o bezpečnostní prověrce.
   5.   V souladu se svými vnitřními právními předpisy zajistí každá ze stran bezpečnost vybavení a zařízení, v nichž jsou uchovávány utajované informace zpřístupněné této straně druhou stranou, a zajistí, aby pro každé takové vybavení nebo zařízení byla přijata nezbytná opatření na kontrolu a ochranu těchto utajovaných informací.
   Článek 6
   1.   Utajované informace se označují takto:

               a)

            v případě Státu Izrael se utajované informace označují
                   (Top Secret),
                   (Secret) nebo
                   (Confidential);

               b)

               v případě EU se utajované informace označují TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, SECRET UE, CONFIDENTIEL UE nebo RESTREINT UE.

         2.   Odpovídající bezpečnostní klasifikace jsou:

               Izraelská klasifikace

               Klasifikace EU

                   (Top Secret)

               TRES SECRET UE/EU TOP SECRET

                   (Secret)

               SECRET UE

                   (Confidential)

               CONFIDENTIEL UE

               (Izrael nemá odpovídající klasifikaci)

               RESTREINT UE

         Izraelská strana se zavazuje poskytnout utajovaným informacím se stupněm utajení RESTREINT UE stejnou ochranu jako svým utajovaným informacím se stupněm utajení  (Confidential).
   Článek 7
   Každá strana zajistí zavedení bezpečnostního systému a bezpečnostních opatření založených na základních zásadách a minimálních normách bezpečnosti stanovených v příslušných vnitřních právních předpisech a uvedených v pravidlech, jež budou stanovena podle článku 12, aby bylo zajištěno, že na utajované informace, které jsou poskytovány nebo vyměňovány podle této dohody, bude uplatňována rovnocenná úroveň ochrany.
   Článek 8
   1.   Strany zajistí, že všechny osoby, které při výkonu svých úředních povinností potřebují přístup k utajovaným informacím poskytovaným nebo vyměňovaným podle této dohody nebo jejichž povinnosti nebo funkce mohou přístup k nim umožňovat, musí projít odpovídajícími bezpečnostními prověrkami dříve, než jim k těmto utajovaným informacím bude udělen přístup.
   2.   Postupy bezpečnostní prověrky budou stanoveny tak, aby v souladu s vnitřními právními předpisy určily, zda osoba s přihlédnutím ke všem významným faktorům může mít přístup k utajovaným informacím.
   Článek 9
   Strany si poskytují vzájemnou pomoc v záležitostech bezpečnosti utajovaných informací poskytovaných nebo vyměňovaných podle této dohody a ve věcech společného bezpečnostního zájmu. Pro posouzení účinnosti bezpečnostních pravidel v mezích své pravomoci, která mají být zavedena podle článku 12, provádějí orgány uvedené ve zmíněném článku vzájemné bezpečnostní konzultace a návštěvy. Praktické podrobnosti týkající se těchto návštěv a veškerých jiných návštěv za účelem provedení této dohody se stanoví v pravidlech, která mají být vypracována podle článku 12.
   Článek 10
   1.   Pro účely této dohody:

               a)

               pokud jde o EU, veškerá korespondence se zasílá Radě na adresu:

                           Council of the European Union

                           Chief Registry Officer

                           Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                           B 1048 Brussels

                           BELGIUM;

                     vedoucí spisovny Rady předá veškerou korespondenci členským státům a Evropské komisi s výhradou odstavce 2;

               b)

               pokud jde o Izrael, veškerá korespondence se zasílá Directorate of Security of the Defense Establishment D.S.D.E (MALMAB) na adresu:

                           Ministry of Defense

                           Kaplan St.

                           Hakirya Tel-Aviv

                           ISRAEL.

         2.   Výjimečně může být z operativních důvodů korespondence od jedné strany, která je přístupná pouze určeným příslušným úředníkům, orgánům nebo útvarům této strany, zaslána a zpřístupněna pouze určeným příslušným úředníkům, orgánům nebo útvarům druhé strany konkrétně označeným jako příjemci, s ohledem na jejich příslušnost a při dodržení zásady „potřeby vědět“.
   Co se týče Evropské unie, je tato korespondence předávána prostřednictvím vedoucího spisovny Rady, nebo je-li tato informace určena Evropské komisi, prostřednictvím vedoucího spisovny bezpečnostního ředitelství Evropské komise.
   Co se týče izraelské strany, je tato korespondence předávána prostřednictvím Directorate of Security of the Defense Establishment D.S.D.E (MALMAB). Pokud si EU přeje zaslat utajované informace izraelským ministrům nebo organizacím jiným než IMOD, Directorate of Security of the Defense Establishment D.S.D.E (MALMAB) informuje vedoucího spisovny Rady o izraelském bezpečnostním orgánu, který je odpovědný za daná ministerstva nebo organizace uplatňující rovnocenné normy ochrany utajovaných informací.
   Článek 11
   Dohled nad prováděním této dohody vykonávají IMOD, generální tajemník Rady a člen Evropské komise odpovědný za bezpečnostní záležitosti.
   Článek 12
   1.   Za účelem provádění této dohody zavedou tři orgány uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 společně bezpečnostní pravidla s cílem stanovit normy vzájemné ochrany a zabezpečení utajovaných informací podle této dohody.
   2.   Directorate of Security of the Defense Establishment D.S.D.E (MALMAB) pod vedením a z pověření izraelského ministra obrany odpovídá za bezpečnostní pravidla pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací poskytovaných Izraeli podle této dohody.
   3.   Bezpečnostní kancelář generálního sekretariátu Rady pod vedením a z pověření generálního tajemníka Rady, jednajícího jménem Rady a z jejího zmocnění, odpovídá za bezpečnostní pravidla pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací poskytovaných Evropské unii podle této dohody.
   4.   Bezpečnostní ředitelství Evropské komise, jednající z pověření člena Evropské komise odpovědného za otázky týkající se bezpečnosti, odpovídá za bezpečnostní pravidla pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací poskytovaných nebo vyměňovaných podle této dohody v rámci Evropské komise a jejích prostor.
   5.   Na straně EU podléhají bezpečnostní pravidla uvedená v odstavci 1 schválení Bezpečnostním výborem Rady.
   Článek 13
   Přijímající strana informuje poskytující stranu v případě jakékoli prokázané nebo domnělé ztráty nebo ohrožení jejích utajovaných informací. Přijímající strana zahájí vyšetřování za účelem zjištění okolností. Výsledky vyšetřování a informace o přijatých opatřeních, která mají zamezit opakování situace, se předají poskytující straně. Orgány uvedené v článku 12 mohou za tímto účelem zavést příslušné postupy.
   Článek 14
   Každá strana hradí vlastní náklady vzniklé při provádění této dohody.
   Článek 15
   Před poskytnutím nebo výměnou utajovaných informací mezi stranami podle této dohody si musí příslušné bezpečnostní orgány uvedené v článku 12 vzájemně potvrdit, že strany jsou schopny chránit a zabezpečit utajované informace způsobem, který je v souladu s touto dohodou a s pravidly, která budou zavedena podle článku 12.
   Článek 16
   Tato dohoda nebrání stranám v uzavření jiných dohod týkajících se poskytování nebo výměny utajovaných informací, za předpokladu, že nejsou v rozporu s ustanoveními této dohody.
   Článek 17
   Veškeré spory mezi Izraelem a Evropskou unií vzniklé výkladem nebo uplatňováním této dohody se řeší výhradně jednáním mezi stranami. Během těchto jednání obě strany i nadále plní veškeré své povinnosti podle této dohody.
   Článek 18
   1.   Tato dohoda vstoupí v platnost poté, co si strany vzájemně oznámí dokončení vnitřních postupů nezbytných pro tento účel.
   2.   Každá ze stran oznámí druhé straně veškeré změny ve svých právních předpisech, které by mohly mít vliv na ochranu utajovaných informací uvedených v této dohodě.
   3.   Tato dohoda může být přezkoumána pro zvážení případných změn na návrh kterékoliv strany.
   4.   Jakákoliv změna této dohody může být učiněna pouze písemně a vzájemnou dohodou stran. Vstoupí v platnost po vzájemném oznámení, jak je stanoveno v odstavci 1.
   Článek 19
   Tato dohoda může být ukončena písemnou výpovědí jedné strany doručenou druhé straně. Ukončení dohody nabývá účinku šest měsíců po převzetí oznámení druhou stranou, nedotkne se však žádných závazků, které již podle této dohody byly převzaty. Zejména veškeré utajované informace poskytnuté nebo získané výměnou podle této dohody budou i nadále chráněny v souladu s ustanoveními této dohody.
   Na důkaz čehož připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.

      V Tel Avivu dne 11. června 2009 ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém.

            Za Izrael

            ministr obrany

            Za Evropskou unii

            generální tajemník, vysoký představitel


title: Rozhodnutí Rady 2005/296/SZBP, JVV ze dne 24. ledna 2005 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací

text:
               13.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 94/38

         ROZHODNUTÍ RADY 2005/296/SZBP, JVV
   ze dne 24. ledna 2005
   o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na články 24 a 38 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Na zasedání ve dnech 27. a 28. listopadu 2003 se Rada rozhodla pověřit předsednictví, kterému je nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, zahájením jednání s některými třetími státy v souladu s články 24 a 38 Smlouvy o Evropské unii s cílem, aby Evropská unie s každým z nich uzavřela dohodu o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací.

               (2)

               Na základě tohoto zmocnění k zahájení jednání sjednalo předsednictví, kterému byl nápomocen generální tajemník, vysoký představitel, dohodu s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací.

               (3)

               Uvedená dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 24. ledna 2005.

            Za Radu

         F. BODEN

            předseda

   DOHODA
   mezi Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a Evropskou Unií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací
   BÝVALÁ JUGOSLÁVSKÁ REPUBLIKA MAKEDONIE,
   zastoupená svou vládou,
   na jedné straně
   a
   EVROPSKÁ UNIE, dále jen „EU“,
   zastoupená předsednictvím Rady Evropské unie,
   na straně druhé,
   dále jen „strany“,
   VĚDOMY SI společné odpovědnosti za proces stabilizace a přidružení, který bude i nadále představovat rámec evropského směřování Bývalé jugoslávské republiky Makedonie na cestě k jejímu budoucímu přistoupení k EU;
   VZHLEDEM K TOMU, že strany sdílejí cíle posílit všemi způsoby svou bezpečnost a poskytovat svým občanům vysokou úroveň ochrany v prostoru bezpečnosti;
   VZHLEDEM K TOMU, že se strany dohodly, že by se mezi nimi měly rozvíjet konzultace a spolupráce v otázkách společného zájmu ve vztahu k bezpečnosti;
   VZHLEDEM K TOMU, že proto v této souvislosti existuje trvalá potřeba výměny utajovaných informací mezi stranami;
   UZNÁVAJÍCE, že plná a účinná konzultace a spolupráce mohou vyžadovat přístup k utajovaným informacím a materiálům některé strany a výměnu utajovaných informací a souvisejících materiálů mezi stranami;
   VĚDOMY SI TOHO, že tento přístup k utajovaným informacím a souvisejícím materiálům a jejich výměna vyžadují vhodná bezpečnostní opatření;
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Pro splnění cílů posílení bezpečnosti každé strany všemi způsoby se tato dohoda vztahuje na utajované informace nebo materiály v jakékoli podobě poskytované nebo vyměňované mezi stranami.
   Článek 2
   Pro účely této dohody se utajovanou informací rozumí každá informace (poznatek, který může být jakýmkoli způsobem sdělován) nebo materiál, pro které je stanoveno, že vyžadují ochranu proti nedovolenému vyzrazení, a které byly takto označeny bezpečnostním stupněm utajení (dále jen „utajované informace“).
   Článek 3
   Pro účely této dohody se „EU“ rozumí Rada Evropské unie (dále jen „Rada“), generální tajemník, vysoký představitel a generální sekretariát Rady a Komise Evropských společenství.
   Článek 4
   Každá strana

               a)

               chrání a zabezpečuje utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda a které jí poskytla nebo předala výměnou druhá strana;

               b)

               zajistí, aby si utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda a které se poskytují nebo vyměňují, zachovaly stupeň bezpečnostního utajení, které jim přidělila poskytující strana. Přijímající strana chrání a zabezpečuje utajované informace podle ustanovení vlastních bezpečnostních předpisů pro informace nebo materiály, které jsou opatřeny rovnocenným stupněm utajení, jak je stanoveno v bezpečnostních pravidlech, která mají být zavedena podle článků 11 a 12;

               c)

               nepoužije utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda, pro jiné účely, než ke kterým je jejich původce určil a ke kterým je poskytl nebo předal výměnou;

               d)

               nevyzradí tyto utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda, bez předchozího souhlasu původce třetím stranám ani žádnému orgánu nebo subjektu EU, který není uveden v článku 3.

         Článek 5
   1.   Utajované informace může jedna strana („poskytující strana“) zpřístupnit nebo uvolnit v souladu se zásadou kontroly původcem druhé straně („přijímající straně“).
   2.   Pro předání jiným příjemcům než stranám této dohody přijme přijímající strana rozhodnutí o zpřístupnění či uvolnění utajovaných informací pouze po souhlasu poskytující strany v souladu se zásadou kontroly původcem tak, jak je stanovena v bezpečnostních předpisech poskytující strany.
   3.   Při provádění odstavců 1 a 2 není povoleno žádné obecně použitelné uvolňování, pokud mezi sebou strany nezavedou a nedohodnou postupy týkající se určitých kategorií informací a odpovídající jejich provozním požadavkům.
   Článek 6
   Každá strana a její subjekty definované v článku 3 budou mít bezpečnostní organizaci a bezpečnostní programy spočívající na základních zásadách a minimálních bezpečnostních normách, které budou zahrnuty do bezpečnostních systémů stran, vypracovaných podle článků 11 a 12, aby bylo zajištěno, že na utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda, bude uplatňována rovnocenná úroveň ochrany.
   Článek 7
   1.   Strany zajistí, že všechny osoby, které při výkonu svých úředních povinností potřebují přístup k utajovaným informacím poskytovaným nebo vyměňovaným podle této dohody nebo jejichž povinnosti nebo funkce mohou přístup k nim umožňovat, musí projít odpovídajícími bezpečnostními prověrkami dříve, než jim je k těmto informacím udělen přístup.
   2.   Postupy bezpečnostní prověrky budou stanoveny tak, aby určily, zda osoba může s přihlédnutím k její oddanosti, důvěryhodnosti a spolehlivosti mít přístup k utajovaným informacím.
   Článek 8
   Strany si poskytují vzájemnou pomoc v záležitostech bezpečnosti utajovaných informací, na které se vztahuje tato dohoda, a ve věcech společného bezpečnostního zájmu. Pro posouzení účinnosti bezpečnostních pravidel v mezích své pravomoci, která mají být zavedena podle článků 11 a 12, provádějí úřady určené v článku 11 vzájemné bezpečnostní konzultace a kontroly.
   Článek 9
   1.   Pro účely této dohody

               a)

               Co se týče EU:
               veškerá korespondence se zasílá Radě na adresu:

                           Council of the European Union

                           Chief Registry Officer

                           Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                           B-1048 Brussels.

                     Vedoucí spisovny Rady předá veškerou korespondenci členským státům a Komisi Evropských společenství s výhradou odstavce 2.

               b)

               Co se týče Bývalé jugoslávské republiky Makedonie,
               veškerá korespondence se zasílá ústřední spisovně Ředitelství pro bezpečnost utajovaných informací, v případě potřeby prostřednictvím mise uvedeného státu u Evropské unie, na adrese:

                           Registry Officer

                           Avenue Louise 209A

                           B-1050 Bruxelles.

         2.   Výjimečně může být z provozních důvodů korespondence od jedné strany, která je přístupná pouze určeným příslušným úředníkům, orgánům nebo službám této strany, zaslána a zpřístupněna těmto určeným příslušným úředníkům, orgánům nebo službám druhé strany konkrétně označeným jako příjemci, s ohledem na jejich příslušnost a při dodržení zásady „vědět jen to nejnutnější“. Co se týče EU, bude tato korespondence předávána prostřednictvím vedoucího spisovny Rady.
   Článek 10
   Co se týče Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Ředitelství pro bezpečnost utajovaných informací a generální tajemníci Rady a Komise Evropských společenství dohlížejí na provádění této dohody.
   Článek 11
   Pro provádění této dohody:

               1.

               Co se týče Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Ředitelství pro bezpečnost utajovaných informací, jednající jménem své vlády a z jejího zmocnění, odpovídá za vypracování bezpečnostních pravidel pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací je mu poskytovaných.

               2.

               Bezpečnostní kancelář generálního sekretariátu Rady, pod vedením a z pověření generálního tajemníka Rady, jednajícího jménem Rady a z jejího zmocnění, odpovídá za vypracování bezpečnostních pravidel pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací poskytovaných Evropské unii podle této dohody.

               3.

               Bezpečnostní ředitelství Komise Evropských společenství, jednající jménem Komise a z jejího zmocnění, odpovídá za vypracování bezpečnostních pravidel pro ochranu utajovaných informací poskytovaných nebo vyměňovaných podle této dohody v rámci Komise a jejích prostor.

         Článek 12
   Bezpečnostní pravidla, která mají být zavedena podle článku 11 po dohodě mezi třemi zúčastněnými úřady, předepíší normy vzájemné bezpečnostní ochrany pro utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda. Na straně EU podléhají tyto normy schválení Bezpečnostním výborem Rady. Na straně Bývalé jugoslávské republiky Makedonie podléhají tyto normy schválení ředitele Ředitelství pro bezpečnost utajovaných informací.
   Článek 13
   Úřady definované v článku 11 stanoví postupy, podle kterých se bude postupovat v případech prokázaného nebo předpokládaného ohrožení utajených informací, na které se vztahuje tato dohoda.
   Článek 14
   Před poskytnutím utajovaných informací, na které se vztahuje tato dohoda, mezi stranami si musí příslušné bezpečnostní úřady definované v článku 11 vzájemně potvrdit, že přijímající strana je schopna chránit a zabezpečit informace, na které se vztahuje tato dohoda, způsobem, který odpovídá pravidlům, která budou zavedena podle článků 11 a 12.
   Článek 15
   Tato dohoda nijak nebrání stranám v uzavření jiných dohod týkajících se poskytování nebo výměny utajovaných informací, na které se vztahuje tato dohoda, za předpokladu, že nejsou v rozporu s ustanoveními této dohody.
   Článek 16
   Veškeré spory mezi EU a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií vzniklé výkladem nebo uplatňováním této dohody se řeší jednáním mezi stranami.
   Článek 17
   1.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po tom, co si strany vzájemně oznámí dokončení vnitřních postupů potřebných k tomuto účelu.
   2.   Tato dohoda může být přezkoumána pro zvážení případných změn na návrh kterékoliv strany.
   3.   Jakákoli změna této dohody může být učiněna pouze písemně a vzájemnou dohodou stran. Vstoupí v platnost po vzájemném oznámení, jak je stanoveno v odstavci 1.
   Článek 18
   Tato dohoda může být vypovězena písemnou výpovědí jedné strany doručenou druhé straně. Výpověď nabývá účinku šest měsíců po převzetí oznámení druhou stranou, nedotkne se však žádných závazků, které již podle této dohody byly převzaty. Zejména veškeré utajované informace poskytnuté nebo získané výměnou podle této dohody budou i nadále chráněny v souladu s ustanoveními této dohody.
   Ve Skopje dne 25. března 2005
   Vládě Bývalé jugoslávské republiky Makedonie
   Vážený pane,
   mám tu čest Vám navrhnout, aby, bude-li to pro Vaši vládu přijatelné, tento dopis a Vaše potvrzení společně představovaly podpis Dohody mezi Evropskou unií a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných skutečností.
   Znění výše uvedené dohody, které je uvedeno v příloze, bylo schváleno rozhodnutím Rady Evropské unie dne 24. ledna 2005.
   Tento dopis představuje také oznámení jménem Evropské unie v souladu s čl. 17 odst. 1 dohody.
   Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.

         Za Evropskou unii

      Michael SAHLIN

         zvláštní zástupce EU

   Ve Skopje dne 25. března 2005
   Vážený pane,
   mám tu čest potvrdit jménem vlády Makedonské republiky přijetí Vašeho dopisu z dnešního dne, který se týká podpisu Dohody mezi Evropskou unií a Makedonskou republikou o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných skutečností, a připojeného znění dohody.
   Tuto výměnu dopisů považuji za rovnocennou podpisu.
   Prohlašuji však, že Makedonská republika nepřijímá označení používané pro mou zemi ve výše uvedené dohodě, neboť ústavní název mé země je Makedonská republika.
   Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.

      Dr. Stojan SLAVESKI

         Předseda

   Ve Skopje dne 25. března 2005
   Vážený pane,
   je mi ctí potvrdit přijetí Vašeho dopisu z dnešního dne.
   Evropská unie konstatuje, že výměna dopisů mezi Evropskou unií a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie, která představuje podpis Dohody mezi Evropskou unií a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných skutečností, byla završena, nemůže to však být vykládáno jako přijetí nebo uznání jiného označení v jakékoli podobě nebo jakéhokoli významu než „Bývalá jugoslávská republika Makedonie“ ze strany Evropské unie.
   Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.

         Za Evropskou unii

      Michael SAHLIN

         zvláštní zástupce EU


title: Rozhodnutí Rady (Euratom) 2016/2116 ze dne 12. února 2016, kterým se schvaluje uzavření Dohody o prodloužení Rámcové dohody o mezinárodní spolupráci ve výzkumu a vývoji jaderných energetických systémů IV. generace Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii

text:
               3.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 329/1

         ROZHODNUTÍ RADY (Euratom) 2016/2116
   ze dne 12. února 2016,
   kterým se schvaluje uzavření Dohody o prodloužení Rámcové dohody o mezinárodní spolupráci ve výzkumu a vývoji jaderných energetických systémů IV. generace Evropskou komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 druhý pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na doporučení Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Mezinárodní fórum IV. generace (GIF) tvoří rámec pro mezinárodní spolupráci ve výzkumu a vývoji, který vznikl na základě iniciativy Spojených států amerických v roce 2001. Cílem GIF je společně vyvinout novou koncepci systémů jaderné energie, které zajistí spolehlivou dodávku energie a zároveň uspokojivé řešení otázek jaderné bezpečnosti, minimalizace odpadu, nešíření a vnímání veřejností.

               (2)

               Společenství se dne 30. července 2003 na základě rozhodnutí Komise ze dne 4. listopadu 2002 připojilo k GIF podpisem charty GIF (dále jen „charta“), kterou první signatáři podepsali v roce 2001. Na základě rozhodnutí Komise ze dne 29. června 2011 byla počáteční desetiletá účast Společenství v chartě prodloužena na neomezenou dobu, ledaže se členské státy Unie jednohlasně shodnou na odstoupení. Kterýkoliv z členů GIF, včetně Společenství, může odstoupit na základě písemné výpovědi předložené 90 dní předem. Jelikož charta neobsahuje žádné ustanovení o finančních výměnách mezi stranami nebo o zvláštních přídělech z rozpočtu, spadá do působnosti čl. 101 třetího pododstavce Smlouvy o Euratomu.

               (3)

               Za účelem naplňování charty uzavřeli její signatáři Rámcovou dohodu o mezinárodní spolupráci ve výzkumu a vývoji jaderných energetických systémů IV. generace (dále jen „rámcová dohoda“), která stanoví podmínky spolupráce a systémová a projektová ujednání.

               (4)

               Na základě rozhodnutí Rady ze dne 20. prosince 2005 o schválení přistoupení Evropského společenství pro atomovou energii k rámcové dohodě a rozhodnutí Komise ze dne 12. ledna 2006, přijatého v souladu s čl. 101 druhým pododstavcem Smlouvy, přistoupilo Společenství k rámcové dohodě dne 24. ledna 2006, kdy řádně pověřený komisař podepsal listinu o přistoupení, která byla následně dne 10. února 2006 uložena u Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj v Paříži. Společné výzkumné středisko bylo určeno coby „agent pro provádění“ Společenství podle čl. III odst. 2 rámcové dohody.

               (5)

               Rámcová dohoda vstoupila v platnost dne 28. února 2005 na dobu 10 let a dne 26. února 2015 byla její platnost prodloužena poté, co čtyři strany vyjádřily svůj souhlas s Dohodou o prodloužení Rámcové dohody o mezinárodní spolupráci ve výzkumu a vývoji jaderných energetických systémů IV. generace (dále jen „dohoda o prodloužení“), a to v souladu se zvláštním postupem pro prodloužení platnosti stanoveným rámcovou dohodou. Společenství i další signatáři, kterým se nepodařilo dokončit včas vnitřní schvalovací postupy, tak mohou v souladu s čl. II odst. 3 dohody o prodloužení obnovit následně svou účast pozdějším podpisem.

               (6)

               Obnovení účasti Společenství na rámcové dohodě je nezávislé na jakémkoliv rozhodnutí o rozsahu účasti Společenství v různých systémech GIF a s nimi souvisejících projektových ujednáních. Povahu svého příspěvku – intelektuálního a finančního – k činnosti GIF si Společenství určí samostatně.

               (7)

               Obnovení rámcové dohody Komisí jménem Společenství podpisem dohody o prodloužení v souladu se zvláštním postupem pro prodloužení platnosti by proto mělo být schváleno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Uzavření Dohody o prodloužení Rámcové dohody o mezinárodní spolupráci ve výzkumu a vývoji jaderných energetických systémů IV. generace Komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii se schvaluje.
   Znění dohody o prodloužení se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 12. února 2016.

            Za Radu

            předseda

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM


title: Rozhodnutí Rady ze dne 22. října 1990, kterým se jménem Evropského hospodářského společenství uzavírá Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami

text:
Důležité právní upozornění

|

31990D0611

Úřední věstník L 326 , 24/11/1990 S. 0056 - 0057

		Rozhodnutí Radyze dne 22. října 1990,kterým se jménem Evropského hospodářského společenství uzavírá Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami(90/611/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,s ohledem na doporučení Komise,vzhledem k tomu, že dne 8. června 1989 v sídle Organizace spojených národů v New Yorku podepsalo Společenství a všechny jeho členské státy Úmluvu Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s narkotiky a psychotropními látkami, přijatou ve Vídni dne 19. prosince 1988;vzhledem k tomu, že práce Organizace spojených národů, Rady, Evropské rady na zasedání v prosinci 1989 a Výboru pro boj s drogami (CELAD) umožnila, aby úmluva rychle vstoupila v platnost;vzhledem k tomu, že většina členských států dokončí své vnitřní ratifikační postupy během několika měsíců a nejpozději do 30. června 1991;vzhledem k tomu, že by Společenství v rámci svých pravomocí mělo úmluvu schválit nejpozději téhož dne jako první členské státy,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami se schvaluje jménem Evropského hospodářského společenství.Článek 2Předseda Rady uloží jménem Společenství listinu o schválení úmluvy u generálního tajemníka Organizace spojených národů.Předseda Rady současně uloží prohlášení o pravomoci obsažené v příloze tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 27 úmluvy.V Lucemburku dne 22. října 1990.Za RadupředsedaG. De Michelis--------------------------------------------------PŘÍLOHAPROHLÁŠENÍ UVEDENÉ V ČL. 2 DRUHÉM PODODSTAVCIPravomoc Evropského hospodářského společenství v záležitostech, které upravuje Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami (prohlášení podle čl. 27 odst. 2 této úmluvy).Čl. 27 odst. 2 Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami stanoví, že regionální organizace pro hospodářskou integraci ve svých formálních potvrzovacích listinách upřesní, jaký je rozsah jejich pravomocí v záležitostech upravovaných úmluvou.Evropské hospodářské společenství bylo založeno Římskou smlouvou, která byla podepsána dne 25. března 1957 a vstoupila v platnost dne 1. ledna 1958. Toto smlouvu pozměnil a doplnil Jednotný evropský akt, který vstoupil v platnost dne 1. července 1987.V souladu s výše uvedenými ustanoveními má Evropské hospodářské společenství v současné době pravomoci v oblasti otázek obchodní politiky týkající se látek běžně používaných při nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek, tedy pro otázky, jimiž se zabývá článek 12 úmluvy.Výkon pravomocí, které členské státy přenesly na základě smluv na Společenství, se vzhledem k jejich povaze průběžně vyvíjí. Společenství si proto vyhrazuje právo učinit podle čl. 27 odst. 2 úmluvy další prohlášení.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. prosince 1998 o zavedení jednotného formuláře, kterým se prokazuje pozvání, závazek poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytování [SCH/Com-ex (98) 57]

text:
Důležité právní upozornění

|

41998D0057

Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0299 - 0307

		Rozhodnutí výkonného výboruze dne 16. prosince 1998o zavedení jednotného formuláře, kterým se prokazuje pozvání, závazek poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytování[SCH/Com-ex (98) 57]VÝKONNÝ VÝBOR,s ohledem na článek 132 prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě,s ohledem na článek 9 uvedené úmluvy,vzhledem k tomu, že je v zájmu všech států Schengenu uplatňovat jednotná pravidla pro udělování víz v rámci společné politiky pohybu osob, aby se zabránilo možným negativním důsledkům pro vstup na schengenské území a pro vnitřní bezpečnost;s přáním rozvíjet dosavadní pozitivní zkušenosti s používáním Společné konzulární instrukce a dále sbližovat postup udělování víz;veden zásadou solidarity mezi partnerskými státy Schengenu,ROZHODL TAKTO:Bod 1.4 kapitoly V Společné konzulární instrukce o vízech (Ověření dalších dokladů podle druhu žádosti) stanoví použití jednotného formuláře, kterým se potvrzuje závazek poskytnout ubytování.Tento formulář poskytuje značnou pružnost využití a přizpůsobuje se právní situaci každé smluvní strany v situaci, kdy státy Schengenu využívají velmi odlišné formuláře pro jednotlivé druhy závazků.Tyto rozdíly zvyšují zejména riziko zneužití, proto se zavádí nový doklad vybavený prvky, které jej chrání před paděláním a pozměňováním.Jednotné jsou tyto prvky:- úprava a struktura,- bezpečnostní prvky.Jednotný formulář bude zaveden během roku 1999 ve státech, které uplatňují prováděcí úmluvu a jejichž vnitrostátní právní předpisy požadují tento typ důkazů.1. Ve Společné konzulární instrukci se v kapitole V bodu 1.4 doplňuje nová věta, která zní:"Pokud vnitrostátní právní předpisy některého státu Schengenu vyžadují pro doložení pozvání soukromých osob nebo pro služební cesty prohlášení o poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytování, použije se pro ně jednotný formulář [1]."2. Smluvní strany Schengenu vyplňují jednotný formulář v souladu s vnitrostátními právními předpisy.3. Jednotný formulář, který budou smluvní strany Schengenu používat pro prohlášení o poskytnutí podpory, pozvání nebo pro potvrzení o ubytování se vypracuje centrálně v souladu s technickými podmínkami uvedenými v příloze A (technický popis bezpečnostních prvků) a v přílohách A1 a A2 (vzory). Povinné jednotné prvky jednotného formuláře jsou uvedeny v příloze B.4. Vzory dokladů vypracované smluvními stranami se připojí ke Společné konzulární instrukci jako příloha 15.5. Francie dodá ostatním státům Schengenu filmy nutné pro výrobu těchto formulářů. Smluvní strany nesou náklady společně.6. Bezpečnostní prvky dokladu se pravidelně zkoumají (pokud možno každé dva roky). Bezpečnostní prvky formulářů se upravují každé dva roky, nezávisle na obecných změnách, které mohou být nezbytné, je-li formulář pozměňován padělateli nebo pozměňovateli nebo pokud byla prozrazena ochranná opatření zajišťující technickou bezpečnost.7. Doklad je vyhotoven nejméně ve třech jazycích.8. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost po oznámení všech států Schengenu, že provedly uvedená opatření.V Berlíně dne 16. prosince 1998.PředsedaC. H. Schapper[1] Tyto zásady uplatňuje Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Island, Itálie, Lucembursko, Německo, Nizozemsko, Norsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko a Švédsko.--------------------------------------------------DŮVĚRNÉPříloha ATechnický popis formuláře--------------------------------------------------Příloha A1+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Příloha A2+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Příloha B+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 2014/585/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 3. dubna 2014 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na rozpočtový rok 2012

text:
               5.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 266/222

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 3. dubna 2014
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů na rozpočtový rok 2012
   (2014/585/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropského institutu pro rovnost žen a mužů za rozpočtový rok 2012,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o roční účetní závěrce Evropského institutu pro rovnost žen a mužů za rozpočtový rok 2012, spolu s odpověďmi institutu (1),

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 18. února 2014 (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), a zejména na článek 185 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (4), a zejména na článek 15 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a na stanovisko Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A7-0230/2014),

               1.

               uděluje řediteli Evropského institutu pro rovnost žen a mužů absolutorium za plnění rozpočtu institutu na rozpočtový rok 2012;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, řediteli Evropského institutu pro rovnost žen a mužů, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 365, 13.12.2013, s. 127.

      (2)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 9.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.