title: 2013/158/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 7. března 2013 , kterým se stanoví datum použitelnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)

text:
               27.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 87/10

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 7. března 2013,
   kterým se stanoví datum použitelnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)
   (2013/158/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (1), a zejména na čl. 55 odst. 3 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 55 odst. 3 nařízení (ES) č. 1987/2006 stanoví, že se toto nařízení vztahuje na členské státy, které se účastní SIS 1+, ode dne, který stanoví Rada jednomyslným usnesením svých členů zastupujících vlády členských států, jež se účastní SIS 1+.

               (2)

               V souladu s čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (EU) č. 1273/2012 ze dne 20. prosince 2012 o přechodu z Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II) (2) přepojení do SIS II začne v den, jejž určí Rada v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (ES) č. 1987/2006.

               (3)

               V souladu s čl. 55 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1987/2006 přijala Komise dvě rozhodnutí spolu s nezbytnými prováděcími opatřeními, a sice rozhodnutí Komise 2013/115/EU (3), kterým se přijímá příručka SIRENE a další prováděcí opatření k Schengenskému informačnímu systému druhé generace (SIS II), a rozhodnutí Komise 2010/261/EU ze dne 4. května 2010 o bezpečnostním plánu pro centrální SIS II a komunikační infrastrukturu (4).

               (4)

               V souladu s čl. 55 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1987/2006 všechny členské státy, které se plně účastní SIS 1+, oznámily Komisi, že přijaly nezbytná technická a právní opatření pro zpracovávání údajů SIS II a výměnu dodatečných informací.

               (5)

               V souladu s čl. 55 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1987/2006 oznámila Komise úspěšné dokončení souhrnného testu SIS II, který Komise provedla společně s členskými státy. Přípravné orgány Rady navrhovaný výsledek testu dne 6. února 2013 ověřily a potvrdily, že úroveň funkční způsobilosti SIS II je přinejmenším rovnocenná úrovni funkční způsobilosti, které bylo dosaženo u SIS 1+.

               (6)

               V souladu s čl. 55 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 1987/2006 provedla Komise veškerá nezbytná technická opatření umožňující připojení centrálního SIS II k N.SIS II dotčených členských států.

               (7)

               V souladu s čl. 9 odst. 1 a 5 nařízení (EU) č. 1273/2012 členské státy, které se účastní SIS 1+, úspěšně dokončily funkční testy SIRENE a příslušný přípravný orgán Rady výsledky jejich testů ověřil dne 15. února 2013.

               (8)

               Vzhledem k tomu, že podmínky stanovené v čl. 55 odst. 3 nařízení (ES) č. 1987/2006 jsou tímto splněny, je na Radě, aby určila datum, od něhož se na členské státy, které se účastní SIS 1+, bude vztahovat SIS II.

               (9)

               Vzhledem k tomu, že by provoz SIS II měl být zahájen co nejdříve, mělo by toto rozhodnutí vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               (10)

               Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o jejich přidružení k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                   (5), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (6) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.

               (11)

               Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                   (7), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (8).

               (12)

               Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
                   (9), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (10).

               (13)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

               (14)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (11). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání, a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (15)

               Toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (12); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání, a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

               (16)

               Tímto rozhodnutím nejsou dotčena opatření pro částečnou účast Irska a Spojeného království v schengenském acquis, která byla stanovena pro Spojené království v rozhodnutí 2000/365/ES a pro Irsko v rozhodnutí 2002/192/ES.

               (17)

               Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Nařízení (ES) č. 1987/2006 se vztahuje na členské státy, které se účastní SIS 1+, ode dne 9. dubna 2013.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 7. března 2013.

            Za Radu

            předseda

         A. SHATTER

      (1)  Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 4.

      (2)  Úř. věst. L 359, 29.12.2012. s. 32.

      (3)  Úř. věst. L 71, 14.3.2013, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 112, 5.5.2010, s. 31.

      (5)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.

      (6)  Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.

      (7)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.

      (8)  Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.

      (10)  Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19.

      (11)  Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (12)  Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 19. března 2012 o prodloužení funkčního období viceprezidenta Odrůdového úřadu Společenství

text:
               21.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/6

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 19. března 2012
   o prodloužení funkčního období viceprezidenta Odrůdového úřadu Společenství
   2012/C 82/03
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (1), a zejména na čl. 43 odst. 3 tohoto nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím Rady ze dne 22. února 2007 (2) byl pan Carlos PEREIRA GODINHO jmenován viceprezidentem Odrůdového úřadu Společenství.

               (2)

               Komise dne 26. ledna 2012 navrhla, poté co obdržela stanovisko správní rady a prezidenta úřadu, aby bylo funkční období pana Carlose PEREIRY GODIHNA prodlouženo,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Funkční období pana Carlose PEREIRY GODINHA jako viceprezidenta Odrůdového úřadu Společenství (dále jen „úřad“) se prodlužuje o dobu pěti let s platností ode dne 1. dubna 2012.
   Článek 2
   Předseda správní rady úřadu je zmocněn podepsat s panem Carlosem PEREIROU GODINHEM pracovní smlouvu.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 19. března 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. GJERSKOV

      (1)  Úř. věst. L 227, 1.9.1994, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 78, 17.3.2007, s. 27.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2016/1504 ze dne 28. dubna 2016 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu na rozpočtový rok 2014

text:
               14.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/209

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2016/1504
   ze dne 28. dubna 2016
   o udělení absolutoria za plnění rozpočtu Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu na rozpočtový rok 2014
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu za rozpočtový rok 2014,

               —

               s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu za rozpočtový rok 2014 spolu s odpovědí úřadu (1),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2014 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2016 o udělení absolutoria úřadu za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2014 (05584/2016 – C8-0092/2016),

               —

               s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (4), a zejména na článek 36 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5),

               —

               s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 94 a přílohu V jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A8-0133/2016),

               1.

               uděluje výkonnému řediteli Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu absolutorium za plnění rozpočtu úřadu na rozpočtový rok 2014;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, výkonnému řediteli Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. C 409, 9.12.2015, s. 102.

      (2)  Viz poznámka pod čarou 1.

      (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11.

      (5)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Rady 2011/430/SZBP ze dne 18. července 2011 , kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu

text:
               19.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 188/47

         ROZHODNUTÍ RADY 2011/430/SZBP
   ze dne 18. července 2011,
   kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 27. prosince 2001 přijala Rada společný postoj 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (1).

               (2)

               Dne 12. července 2010 aktualizovala Rada rozhodnutím 2010/386/SZBP (2) seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP.

               (3)

               Dne 31. ledna 2011 Rada rozhodnutím 2011/70/SZBP (3) dále aktualizovala seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP, a zrušila rozhodnutí 2010/386/SZBP, s výjimkou ustanovení týkajících se skupiny uvedené v položce č. 25 v části 2 přílohy uvedeného rozhodnutí.

               (4)

               V souladu s čl. 1 odst. 6 společného postoje 2001/931/SZBP je nutné provést úplný přezkum seznamu osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují rozhodnutí 2010/386/SZBP a 2011/70/SZBP.

               (5)

               Toto rozhodnutí obsahuje výsledky uvedeného přezkumu, který provedla Rada.

               (6)

               Rada rozhodla, že již neexistují důvody k tomu, aby určité osoby a skupiny byly ponechány na seznamu osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP.

               (7)

               Rada dospěla k závěru, že osoby, skupiny a subjekty uvedené v příloze tohoto rozhodnutí byla zapojeny do teroristických činů ve smyslu čl. 1 odst. 2 a 3 společného postoje 2001/931/SZBP, že příslušné orgány ve vztahu k nim přijaly rozhodnutí ve smyslu čl. 1 odst. 4 uvedeného společného postoje a že by i nadále měly být předmětem zvláštních omezujících opatřeních stanovených v uvedeném společném postoji.

               (8)

               Seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP, by měl být odpovídajícím způsobem aktualizován,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP, je obsažen v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Rozhodnutí 2010/386/SZBP, pokud jde o ustanovení týkající se skupiny uvedené v položce č. 25 v části 2 přílohy uvedeného rozhodnutí, a rozhodnutí 2011/70/SZBP se zrušují.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 18. července 2011.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 93.

      (2)  Úř. věst. L 178, 13.7.2010, s. 28.

      (3)  Úř. věst. L 28, 2.2.2011, s. 57.

      PŘÍLOHA

         Seznam osob, skupin a subjektů podle článku 1, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP

      1.   OSOBY

                  1.

                  ABOU, Rabah Naami (také znám jako Naami Hamza; Mihoubi Faycal; Fellah Ahmed; Dafri Rèmi Lahdi), narozen dne 1.2.1966 v Alžíru (Alžírsko) - člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  2.

                  ABOUD, Maisi (také znám jako „švýcarský Abderrahmán“), narozen dne 17.10.1964 v Alžíru (Alžírsko) - člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  3.

                  AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, narozen v Al Ihsa v Saúdské Arábii; státní příslušník Saudské Arábie

                  4.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, narozen dne 16.10.1966 v Tarutu v Saúdské Arábii; státní příslušník Saudské Arábie

                  5.

                  ARIOUA, Kamel (také znám jako Lamine Kamel), narozen dne 18.8.1969 v Constantine (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  6.

                  ASLI, Mohamed (také znám jako Dahmane Mohamed), narozen dne 13.5.1975 v Ain Taya (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  7.

                  ASLI, Rabah, narozen dne 13.5. 1975 v Ain Taya (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  8.

                  BOUYERI, Mohammed (také znám jako Abu ZUBAIR; SOBIAR; Abu ZOUBAIR), narozen dne 8.3.1978 v Amsterdamu (Nizozemsko) – člen skupiny „Hofstadgroep“

                  9.

                  DARIB, Noureddine (také znám jako Carreto; Zitoun Mourad), narozen dne 1.2.1972 v Alžírsku – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  10.

                  DJABALI, Abderrahmane (také znám jako Touil), narozen dne 1.6.1970 v Alžírsku – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  11.

                  EL FATMI, Nouredine (také znám jako Nouriddin EL FATMI; Nouriddine EL FATMI; Noureddine EL FATMI; Abu AL KA'E KA'E; Abu QAE QAE; FOUAD; FZAD; Nabil EL FATMI; Ben MOHAMMED; Ben Mohand BEN LARBI; Ben Driss Muhand IBN LARBI; Abu TAHAR; EGGIE), narozen dne 15.8.1982 v Midaru (Maroko), (marocký) pas č. N829139 -člen skupiny „Hofstadgroep“

                  12.

                  FAHAS, Sofiane Yacine, narozen dne 10.9.1971 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  13.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (také znám jako GARBAYA, AHMED; SA-ID; SALWWAN, Samir), Libanon, narozen v roce 1963 v Libanonu, státní příslušník Libanonu

                  14.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (také znám jako ALI, Salem; BIN KHALID, Fahd bin Adballah; HENIN, Ashraf Refaat Nabith; WADOOD, Khalid Adbul), narozen dne 14.4.1965 nebo 1.3.1964 v Pákistánu; cestovní pas č. 488555

                  15.

                  MOKTARI, Fateh (také znám jako Ferdi Omar), narozen dne 26.12.1974 v Hussein Dey (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  16.

                  NOUARA, Farid, narozen dne 25.11.1973 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  17.

                  RESSOUS, Hoari (také znám jako Hallasa Farid), narozen dne 11.9.1968 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  18.

                  SEDKAOUI, Noureddine (také znám jako Nounou), narozen dne 23.6.1963 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  19.

                  SELMANI, Abdelghani (také znám jako Gano), narozen dne 14.6.1974 v Alžíru (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  20.

                  SENOUCI, Sofiane, narozen dne 15.4.1971 v Hussein Dey (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  21.

                  TINGUALI, Mohammed (také znám jako Mouh di Kouba), narozen dne 21.4.1964 v Blidě (Alžírsko) – člen „al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  22.

                  WALTERS, Jason Theodore James (také znám jako Abdullah; David), narozen dne 6.3.1985 v Amersfoortu (Nizozemsko), (nizozemský) pas č. NE8146378 – člen skupiny „Hofstadgroep“

            2.   SKUPINY A SUBJEKTY

                  1.

                  „Abú Nidal Organisation“ – „ANO“ (také známa jako „Revoluční rada Fatáhu“, „Arabské revoluční brigády“, „Černé září“ a „Revoluční organizace socialistických muslimů“)

                  2.

                  „Brigáda mučedníků al-Aksá“

                  3.

                  „Al-Aksá e.V.“

                  4.

                  „Al-Takfir“ a „al-Hidžra“

                  5.

                  „Babbar Khalsa“

                  6.

                  „Komunistická strana Filipín“ včetně „New Peoples Army“ – „NPA“ („Nové lidové armády“), Filipíny

                  7.

                  „Gama'a al-Islamiyya“ (také známa jako „Al-Gama'a al-Islamiyya“) („Islámská skupina“ – „IG“)

                  8.

                  „İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi” -„IBDA-C“ („Fronta islámských bojovníků Velkého východu“)

                  9.

                  „Hamás“ (včetně „Hamás-Izz al-Din al-Qassem“)

                  10.

                  „Hizb al-Mudžáhidín“ – „HM“

                  11.

                  „Hofstadgroep“

                  12.

                  „Nadace Svaté země pro obnovu a rozvoj“

                  13.

                  „International Sikh Youth Federation“ – „ISYF“ („Mezinárodní federace sikhské mládeže“)

                  14.

                  „Khalisan Zindabad Force“ – „KZF“

                  15.

                  „Kurdská strana pracujících“ – „PKK“ (také známa jako „KADEK“; „KONGRA-GEL“)

                  16.

                  „Tygři osvobození tamilského Ílamu“ – „LTTE“

                  17.

                  „Ejército de Liberación Nacional“ („Národně osvobozenecká armáda“)

                  18.

                  „Palestinský islámský džihád“ – „PIJ“

                  19.

                  „Popular Front for the Liberation of Palestine“ – „PFLP“ („Lidová fronta za osvobození Palestiny“)

                  20.

                  „Popular Front for the Liberation of Palestine – General Command“ („Vrchní velitelství Lidové fronty za osvobození Palestiny“) (také známo jako „PFLP-General Command“ – „PFLP-GC“)

                  21.

                  „Fuerzas armadas revolucionarias de Columbia“ – „FARC“ („Revoluční ozbrojené síly Kolumbie“)

                  22.

                  „Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi“ – „DHKP/C“ („Revoluční lidově osvobozenecká armáda/fronta/strana“) (také známa jako „Devrimci Sol“ („Revoluční levice“), „Dev Sol“)

                  23.

                  „Sendero Luminoso“ – „SL“ („Světlá stezka“)

                  24.

                  „Stichting Al Aqsa“ (také známá jako „Stichting Al Aqsa Nederland“, nebo jako „Al Aqsa Nederland“)

                  25.

                  „Teyrbazen Azadiya Kurdistan“– „TAK“ (také známa jako „Kurdistan Freedom Falcons“ („Sokoli za osvobození Kurdistánu“) nebo jako „Kurdistan Freedom Hawks“ („Jestřábi za osvobození Kurdistánu“))


title: 2010/123/: Rozhodnutí Komise ze dne 25. února 2010 , kterým se upravují opravné koeficienty použitelné od 1. února 2009 , 1. března 2009 , 1. dubna 2009 , 1. května 2009 a  1. června 2009 na odměny úředníků, dočasných a smluvních zaměstnanců Evropských společenství vykonávajících služební povinnosti ve třetích zemích

text:
               26.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 49/34

         ROZHODNUTÍ KOMISE
   ze dne 25. února 2010,
   kterým se upravují opravné koeficienty použitelné od 1. února 2009, 1. března 2009, 1. dubna 2009, 1. května 2009 a 1. června 2009 na odměny úředníků, dočasných a smluvních zaměstnanců Evropských společenství vykonávajících služební povinnosti ve třetích zemích
   (2010/123/EU)
   EVROPSKÁ KOMISE
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Společenství, stanovené nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (1), a zejména na čl. 13 druhý pododstavec přílohy X uvedeného řádu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Rady (ES) č. 613/2009 (2) byly stanoveny podle čl. 13 prvního pododstavce přílohy X služebního řádu opravné koeficienty, které se od 1. července 2008 použijí na odměny vyplácené úředníkům, dočasným a smluvním zaměstnancům Evropských společenství vykonávajících služební povinnosti ve třetích zemích vyplácené v měnách těchto zemí.

               (2)

               V souladu s čl. 13 druhým pododstavcem přílohy X služebního řádu by měly být od 1. února 2009, 1. března 2009, 1. dubna 2009, 1. května 2009 a 1. června 2009 některé z těchto opravných koeficientů upraveny, jelikož ze statistických údajů, které má Komise k dispozici, vyplývá, že změna životních nákladů měřená prostřednictvím opravného koeficientu a příslušného směnného kurzu je pro některé třetí země vyšší než 5 % od jejich posledního stanovení,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Opravné koeficienty použitelné na odměny úředníků, dočasných a smluvních zaměstnanců Evropských společenství vykonávajících služební povinnosti ve třetích zemích vyplácené v měnách těchto zemí, se pro některé země upravují tak, jak je stanoveno v příloze. Příloha obsahuje pět měsíčních tabulek, v nichž je uvedeno, o které země se jedná a jaká data účinnosti pro ně platí (1. února 2009, 1. března 2009, 1. dubna 2009, 1. května 2009 a 1. června 2009).
   Směnné kurzy používané pro výpočet těchto odměn se stanoví v souladu s prováděcími pravidly k finančnímu nařízení a odpovídají různým datům uvedeným v prvním pododstavci.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 25. února 2010.

            Za Komisi, jménem předsedy,

         Catherine ASHTON

            místopředsedkyně

      (1)  Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 181, 14.7.2009, s. 1.

      PŘÍLOHA

         ÚNOR 2009

                  Místo výkonu služebních povinností

                  Hospodářské parity únor 2009

                  Směnný kurz únor 2009 (1)

                  Opravné koeficienty únor 2009 (2)

                  Ázerbájdžán (3)

                  0,9962

                  1,0578

                  94,2

                  Bělorusko (4)

                  2 192

                  3 495,42

                  62,7

                  Chile

                  478,2

                  810,48

                  59,0

                  Čína

                  8,502

                  8,9653

                  94,8

                  Kolumbie

                  2 300

                  2 990,32

                  76,9

                  Indie

                  35,8

                  64,075

                  55,9

                  Indonésie (Jakarta)

                  10 540

                  14 913,8

                  70,7

                  Kazachstán (Almaty) (3)

                  150,2

                  161,79

                  92,8

                  Keňa

                  78,23

                  103,009

                  75,9

                  Lesotho

                  6,198

                  12,9979

                  47,7

                  Libérie

                  84,28

                  84,6997

                  99,5

                  Pákistán

                  48,48

                  101,889

                  47,6

                  Sierra Leone

                  3 356

                  3 998,59

                  83,9

                  Trinidad a Tobago

                  6,291

                  8,10395

                  77,6

                  Zambie (3)

                  3 331

                  6 548,29

                  50,9

         BŘEZEN 2009

                  Místo výkonu služebních povinností

                  Hospodářské parity březen 2009

                  Směnný kurz březen 2009 (5)

                  Opravné koeficienty březen 2009 (6)

                  Chorvatsko (7)

                  7,21

                  7,386

                  97,6

                  Spojené státy americké (New York)

                  1,367

                  1,2782

                  106,9

                  Etiopie

                  12,93

                  14,289

                  90,5

                  Kazachstán (Astana)

                  140,3

                  191,460

                  73,3

                  Papua Nová Guinea (7)

                  3,265

                  3,47947

                  93,8

                  Sýrie

                  50,24

                  60,97

                  82,4

                  Venezuela (8)

                  2,496

                  2,74813

                  90,8

         DUBEN 2009

                  Místo výkonu služebních povinností

                  Hospodářské parity duben 2009

                  Směnný kurz duben 2009 (9)

                  Opravné koeficienty duben 2009 (10)

                  Jižní Afrika

                  6,162

                  12,8433

                  48,0

                  Belize

                  1,902

                  2,5947

                  73,3

                  Kamerun (11)

                  678,9

                  655,957

                  103,5

                  Eritrea

                  10,43

                  20,8173

                  50,1

                  Spojené státy americké (Washington)

                  1,264

                  1,3193

                  95,8

                  Ghana

                  1,045

                  1,859

                  56,2

                  Izrael

                  5,915

                  5,5288

                  107,0

                  Maroko (11)

                  9,319

                  11,2015

                  83,2

                  Nigérie

                  176,4

                  196,571

                  89,7

                  Demokratická republika Kongo (11)

                  1 185

                  1 100,11

                  107,7

         KVĚTEN 2009

                  Místo výkonu služebních povinností

                  Hospodářské parity květen 2009

                  Směnný kurz květen 2009 (12)

                  Opravné koeficienty květen 2009 (13)

                  Saúdská Arábie

                  4,62

                  4,8515

                  95,2

                  Bělorusko (14)

                  2 348

                  3 735,22

                  62,9

                  Haiti

                  66,21

                  55,0576

                  120,3

                  Kyrgyzstán

                  53,52

                  56,48

                  94,8

                  Libanon

                  1 795

                  1 999,85

                  89,8

                  Nová Kaledonie

                  157

                  119,332

                  131,6

                  Srbsko

                  61,49

                  94,1782

                  65,3

                  Venezuela (15)

                  2,64

                  2,85219

                  92,6

         ČERVEN 2009

                  Místo výkonu služebních povinností

                  Hospodářské parity červen 2009

                  Směnný kurz červen 2009 (16)

                  Opravné koeficienty červen 2009 (17)

                  Alžírsko

                  80,51

                  100,892

                  79,8

                  Ázerbájdžán (18)

                  1,048

                  1,11513

                  94,0

                  Bosna a Hercegovina (Sarajevo)

                  1,437

                  1,95583

                  73,5

                  Kamerun (19)

                  644,4

                  655,957

                  98,2

                  Kongo (Brazzaville)

                  794

                  655,957

                  121,0

                  Chorvatsko (20)

                  6,843

                  7,3305

                  93,3

                  Gruzie

                  2,06

                  2,2857

                  90,1

                  Guinea-Bissau

                  712,6

                  655,957

                  108,6

                  Fidži

                  1,78

                  2,91971

                  61,0

                  Šalamounovy ostrovy

                  10,23

                  10,9681

                  93,3

                  Kazachstán (Almaty) (18)

                  159,4

                  209,7

                  76,0

                  Maroko (19)

                  8,821

                  11,2615

                  78,3

                  Mexiko

                  11,97

                  18,3176

                  65,3

                  Nikaragua

                  15,79

                  28,0214

                  56,3

                  Norsko

                  11,26

                  8,9615

                  125,6

                  Uzbekistán

                  1 053

                  2 032,12

                  51,8

                  Papua Nová Guinea (20)

                  3,456

                  3,87597

                  89,2

                  Paraguay

                  4 748

                  7 003,48

                  67,8

                  Demokratická republika Kongo (19)

                  1 277

                  1 083,84

                  117,8

                  Jižní Súdán (Juba)

                  3,108

                  3,37579

                  92,1

                  Švýcarsko (Ženeva)

                  1,692

                  1,5117

                  111,9

                  Tádžikistán

                  3,498

                  6,04787

                  57,8

                  Turecko

                  1,654

                  2,1775

                  76,0

                  Ukrajina

                  8,155

                  10,6411

                  76,6

                  Uruguay

                  23,59

                  32,7002

                  72,1

                  Jemen

                  187,9

                  279,175

                  67,3

                  Zambie (18)

                  3 540

                  7 126,41

                  49,7

         (1)  1 EURO = jednotek vnitrostátní měny (kromě Kuby, Ekvádoru a Salvadoru, kde se namísto toho používají USD).

         (2)  Brusel = 100 %.

         (3)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v únoru 2009 a v červnu 2009.

         (4)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v únoru 2009 a v květnu 2009.

         (5)  1 EURO = jednotek vnitrostátní měny (kromě Kuby, Ekvádoru a Salvadoru, kde se namísto toho používají USD).

         (6)  Brusel = 100 %.

         (7)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v březnu 2009 a v červnu 2009.

         (8)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v březnu 2009 a v květnu 2009.

         (9)  1 EURO = jednotek vnitrostátní měny (kromě Kuby, Ekvádoru a Salvadoru, kde se namísto toho používají USD).

         (10)  Brusel = 100 %.

         (11)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v dubnu 2009 a v červnu 2009.

         (12)  1 EURO = jednotek vnitrostátní měny (kromě Kuby, Ekvádoru a Salvadoru, kde se namísto toho používají USD).

         (13)  Brusel = 100 %.

         (14)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v únoru 2009 a v květnu 2009.

         (15)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v březnu 2009 a v květnu 2009.

         (16)  1 EURO = jednotek vnitrostátní měny (kromě Kuby, Ekvádoru a Salvadoru, kde se namísto toho používají USD).

         (17)  Brusel = 100 %.

         (18)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v únoru 2009 a v červnu 2009.

         (19)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v únoru 2009 a v červnu 2009.

         (20)  Koeficient pro toto místo je upraven dvakrát: v březnu 2009 a v červnu 2009.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 22. prosince 2003 o uzavření Dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé, kterým se stanoví právní úprava obchodování s některými rybami a produkty rybolovu

text:
Důležité právní upozornění

|

32004D0107

Úřední věstník L 032 , 05/02/2004 S. 0011 - 0011

		Rozhodnutí Radyze dne 22. prosince 2003o uzavření Dodatkového protokolu k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé, kterým se stanoví právní úprava obchodování s některými rybami a produkty rybolovu(2004/107/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Je žádoucí prostřednictvím dodatkového protokolu doplnit Evropskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé [1], aby se zajistily přednostní podmínky pro dovoz některých ryb a produktů rybolovu pocházejících z Rumunska do Společenství a pro dovoz některých ryb a produktů rybolovu pocházejících ze Společenství do Rumunska.(2) Za tímto účelem je třeba připojit ke zmíněné evropské dohodě nový protokol, kterým se stanoví právní úprava obchodování s některými rybami a produkty rybolovu.(3) Protokol je třeba schválit,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dodatkový protokol k Evropské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Rumunskem na straně druhé, kterým se stanoví právní úprava obchodování s některými rybami a produkty rybolovu, se schvaluje jménem Společenství.Znění doplňkového protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady oznámí schválení protokolu Společenstvím vládě Rumunska podle článku 4 uvedeného protokolu.V Bruselu dne 22. prosince 2003.Za RadupředsedaA. Matteoli[1] Úř. věst. L 357, 31.12.1994, s. 2.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2014/214/SZBP ze dne 14. dubna 2014, kterým se mění rozhodnutí 2013/184/SZBP o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě

text:
                  15.4.2014

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 111/84

         ROZHODNUTÍ RADY 2014/214/SZBP
         ze dne 14. dubna 2014,
         kterým se mění rozhodnutí 2013/184/SZBP o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 22. dubna 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/184/SZBP (1).

                     (2)

                     Na základě přezkumu rozhodnutí 2013/184/SZBP by platnost omezujících opatření měla být prodloužena do dne 30. dubna 2015.

                     (3)

                     Rozhodnutí 2013/184/SZBP by mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            V rozhodnutí 2013/184/SZBP se článek 3 nahrazuje tímto:

                  „Článek 3
                  Toto rozhodnutí se použije do dne 30. dubna 2015. Je průběžně přezkoumáváno. Domnívá-li se Rada, že jeho cílů nebylo dosaženo, bude prodloužena jeho použitelnost nebo bude odpovídajícím způsobem změněno.“

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Lucemburku dne 14. dubna 2014.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               C. ASHTON

            (1)  Rozhodnutí Rady 2013/184/SZBP ze dne 22. dubna 2013 o omezujících opatřeních vůči Myanmaru/Barmě a o zrušení rozhodnutí 2010/232/SZBP (Úř. věst. L 111, 23.4.2013, s. 75).


title: Rozhodnutí Komise ze dne 12. července 1983 o způsobech spolupráce mezi Evropským hospodářským společenstvím a Mezinárodní komisí pro osobní stav

text:
148                 CS                                Úřední věstník Evropské unie                                         11/sv. 15
31983D0473
21.9.1983                                   ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ                                         L 260/19
                                                       ROZHODNUTÍ KOMISE
                                                       ze dne 12. července 1983
                 o způsobech spolupráce mezi Evropským hospodářským společenstvím a Mezinárodní komisí
                                                             pro osobní stav
                                                              (83/473/EHS)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,                                        ROZHODLA TAKTO:
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského
společenství, a zejména na článek 229 této smlouvy,                                              Jediný článek
vzhledem k tomu, že Evropská společenství navázala účelné
vztahy s četnými mezinárodními organizacemi; že odpovídající           Dohoda o způsobech spolupráce, jež je výsledkem výměny dopisů
dohody uzavřené Komisí se týkají pracovních vztahů mezi Evrop-         mezi Evropským hospodářským společenstvím a Mezinárodní
skými společenstvími a mezinárodními organizacemi a vytvářejí          komisí pro osobní stav, se schvaluje.
systém spolupráce, který má zajistit jejich řádné fungování;
vzhledem k tomu, že Evropské hospodářské společenství a Mezi-          V Bruselu dne 12. července 1983.
národní komise pro osobní stav mají společné zájmy v mnoha
oblastech sbližování právních předpisů, zvláště v oblasti rodin-                                           Za Komisi
ného práva a osobního stavu a právní způsobilosti;
                                                                                Karl-Heinz NARJES
vzhledem k tomu, že je vhodné stanovit způsoby spolupráce mezi
těmito dvěma organizacemi,                                                                                člen Komise


title: 2013/504/EU: Rozhodnutí evropského inspektora ochrany údajů ze dne 17. prosince 2012 o přijetí jednacího řádu

text:
               15.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 273/41

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO INSPEKTORA OCHRANY ÚDAJŮ
   ze dne 17. prosince 2012
   o přijetí jednacího řádu
   (2013/504/EU)
   EVROPSKÝ INSPEKTOR OCHRANY ÚDAJŮ,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (1), a zejména na čl. 46 písm. k) tohoto nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 8 Listiny základních práv a článek 16 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví, že dodržování pravidel týkajících se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, které se jich týkají, institucemi, orgány, úřady a agenturami Unie podléhá kontrole nezávislého orgánu.

               (2)

               Nařízení (ES) č. 45/2001 stanoví ustavení nezávislého orgánu nazvaného „evropský inspektor ochrany údajů“, který je povinen zajistit, aby orgány a instituce Unie dodržovaly základní práva a svobody fyzických osob, zejména jejich právo na soukromí, v souvislosti se zpracováním osobních údajů.

               (3)

               Nařízení (ES) č. 45/2001 také stanoví povinnosti a pravomoci evropského inspektora ochrany údajů, jakož i podmínky jmenování evropského inspektora ochrany údajů a zástupce inspektora.

               (4)

               Nařízení (ES) č. 45/2001 dále stanoví, že evropskému inspektorovi ochrany údajů je nápomocen sekretariát, a stanoví řadu ustanovení týkajících se zaměstnanců a rozpočtových otázek.

               (5)

               Řadu dalších ustanovení týkajících se tohoto tématu stanoví rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise č. 1247/2002/ES ze dne 1. července 2002 o úpravě a obecných podmínkách výkonu funkce evropského inspektora ochrany údajů (2).

               (6)

               Další povinnosti a pravomoci evropského inspektora ochrany údajů stanoví jiná ustanovení práva Unie,

         PŘIJAL TENTO JEDNACÍ ŘÁD:
   KAPITOLA I

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   Výkon povinností a pravomocí
   Evropský inspektor ochrany údajů vykonává povinnosti a pravomoci uložené nařízením (ES) č. 45/2001 a dalšími ustanoveními práva Unie.
   Článek 2
   Definice
   V tomto jednacím řádu se:

               a)

               „nařízením“ rozumí nařízení (ES) č. 45/2001;

               b)

               „institucí“ rozumí instituce, orgán, úřad nebo agentura, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001;

               c)

               „evropským inspektorem ochrany údajů“ rozumí evropský inspektor ochrany údajů jako instituce;

               d)

               „inspektorem“ rozumí osoby, které zastávají funkci evropského inspektora ochrany údajů a zástupce inspektora, pokud není uvedeno jinak;

               e)

               „správním opatřením“ rozumí rozhodnutí nebo jiný akt správy Unie s obecnou působností týkající se zpracování osobních údajů prováděného institucí.

         KAPITOLA II

      INSTITUCE A SEKRETARIÁT

   Článek 3
   Nezávislost, řádná správa a řádná správní praxe
   1.   V souladu s článkem 44 nařízení vykonává inspektor své funkce zcela nezávisle.
   2.   Inspektor zajistí řádné fungování služeb, které jsou k dispozici pro plnění úkolů uvedených v článku 1, s přihlédnutím k zásadám řádné správy, řádné správní praxe a dobrého řízení.
   Článek 4
   Role inspektora a zástupce inspektora
   1.   Inspektor a zástupce inspektora jako členové instituce odpovídají za přijímání strategií, politik a rozhodnutí a spolupracují při plnění úkolů uvedených v článku 1. Zástupce inspektora vykonává tyto úkoly v případě, že je inspektor nepřítomen nebo není schopen tyto úkoly vykonávat, a naopak.
   2.   Inspektor a zástupce inspektora usilují o dosažení shody o obecných strategiích a politikách a dalších důležitých otázkách včetně otázek souvisejících se sekretariátem. V případech, kdy shody dosáhnout nelze a daná otázka je naléhavá, rozhoduje inspektor.
   3.   Inspektor v úzké spolupráci se zástupcem inspektora určuje vzájemnou dělbu práce mezi nimi včetně toho, kdo z nich ponese hlavní odpovědnost za přípravu a přijímání rozhodnutí a za dohled nad jejich uplatňováním, a případně určuje i přenesení úkolů na zástupce inspektora.
   Článek 5
   Sekretariát
   1.   V souladu s čl. 43 odst. 4 nařízení je inspektorovi nápomocen sekretariát, jehož úkoly a pracovní postupy určí inspektor.
   2.   Inspektor může některé úkoly delegovat na jednotlivé zaměstnance, přičemž je možné, aby tyto zaměstnance nahradili jiní zaměstnanci.
   3.   Inspektor stanoví v rámci sekretariátu několik oddělení a útvarů, jejichž úkolem bude pomáhat při přípravě a provádění úkolů uvedených v článku 1. V čele každého oddělení nebo útvaru stojí vedoucí oddělení nebo útvaru.
   Článek 6
   Ředitel
   1.   V čele sekretariátu stojí ředitel, který přijímá veškerá opatření nezbytná k zajištění řádného fungování sekretariátu a účinného využívání zdrojů, včetně nahrazení ředitele v případě jeho nepřítomnosti nebo neschopnosti jednat.
   2.   Ředitel odpovídá za:

               a)

               přípravu a provádění strategií a politik;

               b)

               přispívání k jejich hodnocení a rozvoji;

               c)

               koordinaci a plánování činností, měření výkonnosti a případně i zastupování instituce ve vztazích s jinými orgány a institucemi.

         Článek 7
   Správní rada
   1.   Správní rada se skládá z inspektora, zástupce inspektora a ředitele. Rada se schází v pravidelných intervalech, obvykle jednou týdně, aby projednala obecné strategie a politiky a další důležité otázky a podílela se na účinné koordinaci příslušných aktivit.
   2.   Ředitel zajistí řádné fungování sekretariátu správní rady.
   Článek 8
   Zasedání s ředitelem
   Ředitel se v pravidelných intervalech, obvykle jednou týdně, schází s vedoucími oddělení a útvarů s cílem zajistit koordinaci a plánování činností a přípravu a provádění strategií a politik. Ředitel zajistí řádné fungování sekretariátu pro zasedání s ředitelem.
   Článek 9
   Orgán oprávněný ke jmenování
   1.   Ředitel vykonává pravomoci svěřené orgánu oprávněnému ke jmenování ve smyslu článku 2 služebního řádu úředníků Evropských společenství a pravomoci svěřené orgánu oprávněnému k uzavírání pracovních smluv ve smyslu článku 6 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství a všechny další související pravomoci vyplývající z jiných správních rozhodnutí, a to jak z interních rozhodnutí evropského inspektora ochrany údajů, tak z rozhodnutí interinstitucionální povahy, pokud rozhodnutí inspektora o výkonu pravomocí, kterými je pověřen orgán oprávněný ke jmenování a orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv, nestanoví jinak.
   2.   Ředitel může přenést výkon pravomocí uvedených v odstavci 1 na úředníka odpovědného za řízení lidských zdrojů.
   Článek 10
   Schvalující osoba a účetní
   1.   Pravomoci schvalující osoby vykonává inspektor. Pravomoci pověřené schvalující osoby a dále pověřené schvalující osoby vykonávají osoby jmenované v listině úkolů a odpovědností pověřených schvalujících osob a v listině úkolů a odpovědností dále pověřených schvalujících osob.
   2.   Účetním evropského inspektora ochrany údajů je účetní Evropské komise.
   KAPITOLA III

      POVĚŘENÍ A ZASTUPOVÁNÍ

   Článek 11
   Pověření
   1.   Inspektor může pověřit ředitele pravomocí přijímat a podepisovat konečné znění rozhodnutí nebo stanoviska, jehož obsah byl již vymezen.
   2.   Pokud byl ředitel pověřen pravomocemi podle odstavce 1, může v případě své nepřítomnosti výkonem těchto pravomocí dále pověřit vedoucího příslušného oddělení nebo útvaru.
   3.   Odstavce 1 a 2 se použijí, aniž jsou dotčena pravidla týkající se přenesení pravomocí svěřených orgánu oprávněnému ke jmenování nebo pravomocí týkajících se finančních záležitostí, jak je stanoveno v článcích 9 a 10.
   Článek 12
   Zastupování
   1.   V nepřítomnosti inspektora a zástupce inspektora nebo v případě, že nejsou schopni výkonu funkce, je v případě potřeby u otázek naléhavě vyžadujících pozornost během této nepřítomnosti nebo neschopnosti výkonu funkce zastupuje ředitel.
   2.   Není-li ředitel schopen vykonávat svou funkci nebo není-li místo ředitele obsazeno a inspektor nejmenoval žádného úředníka, vykonává úkoly ředitele přítomný vedoucí oddělení nebo útvaru s nejvyšší platovou třídou, a v případě, že existuje více vedoucích oddělení nebo útvarů se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící z nich v dané třídě, a v případě, že existuje více vedoucích oddělení nebo útvarů se stejnou délkou služby, nejstarší z nich.
   3.   Pokud není přítomen žádný vedoucí oddělení nebo útvaru a nebyl určen žádný úředník, vykonává jeho úkoly přítomný úředník daného oddělení nebo útvaru, který má nejvyšší platovou třídu, a v případě, že existuje více osob se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící úředník v dané třídě, a v případě, že existuje více osob se stejnou délkou služby, nejstarší z nich.
   4.   Pokud není schopen plnit své povinnosti jiný vedoucí pracovník nebo není-li jeho místo obsazeno, určí ředitel po dohodě s inspektorem zastupujícího úředníka. Pokud žádný úředník nebyl určen, vykonává dané úkoly úředník daného oddělení nebo útvaru, který má nejvyšší platovou třídu, a v případě, že existuje více osob se stejnou platovou třídou, nejdéle sloužící v dané třídě, a v případě, že existuje více osob se stejnou délkou služby, nejstarší z nich.
   5.   Odstavce 1 až 4 se použijí, aniž jsou dotčena pravidla týkající se přenesení pravomocí svěřených orgánu oprávněnému ke jmenování nebo pravomocí týkajících se finančních otázek, jak je stanoveno v článcích 9 a 10.
   KAPITOLA IV

      PLÁNOVÁNÍ

   Článek 13
   Roční plán řízení
   1.   V souladu se zásadami řádné správy a řádného finančního řízení stanoví evropský inspektor ochrany údajů každoročně roční plán řízení. Tento plán obsahuje obecné a konkrétní cíle, které vycházejí z dlouhodobé strategie evropského inspektora ochrany údajů. Budou vymezeny výkonnostní ukazatele a cíle a poté budou dvakrát ročně měřeny s cílem monitorovat a sledovat dosažené výsledky.
   2.   Do ročního plánu řízení je začleněna analýza rizik činností naplánovaných evropským inspektorem ochrany údajů, která zahrnuje zjištěná rizika a plánování snižování rizik.
   Článek 14
   Výroční zpráva
   1.   V souladu s článkem 48 nařízení předloží evropský inspektor ochrany údajů Evropskému parlamentu, Radě a Komisi výroční zprávu o své činnosti (dále jen „výroční zpráva“) a předá ji ostatním institucím.
   2.   Výroční zpráva musí být předložena a zveřejněna na internetových stránkách evropského inspektora ochrany údajů nejpozději do 1. července následujícího roku.
   3.   Evropský inspektor ochrany údajů zváží připomínky ostatních institucí uvedených v odstavci 1 podle čl. 48 odst. 2 nařízení s cílem případného následného posouzení zprávy v Evropském parlamentu.
   KAPITOLA V

      ZVLÁŠTNÍ POSTUPY

      ODDÍL 1

         Obecná ustanovení

   Článek 15
   Hlavní zásady a základní hodnoty
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů jedná ve veřejném zájmu jako odborný, nezávislý, spolehlivý a směrodatný orgán v oblasti ochrany údajů na úrovni Unie. Zásahy evropského inspektora ochrany údajů jsou založeny na nestrannosti, bezúhonnosti, transparentnosti a pragmatismu.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů vede konstruktivní jednání se zúčastněnými stranami s cílem zajistit spravedlivou rovnováhu mezi ochranou údajů a soukromí a jinými zájmy a politikami.
   3.   Dohled nad institucemi je založen na zásadě, že odpovědnost za dodržování nesou především samotní správci.
   Článek 16
   Politika v oblasti činností
   Evropský inspektor ochrany údajů přijímá politické dokumenty s cílem stanovit hlavní prvky politiky evropského inspektora ochrany údajů týkající se konkrétních činností, pokud je to relevantní z hlediska vydávání pokynů o stanovisku evropského inspektora ochrany údajů ve vztahu ke konkrétní činnosti. Politické dokumenty jsou pravidelně aktualizovány.
   Článek 17
   Sledování dodržování nařízení
   Evropský inspektor ochrany údajů provádí pravidelné sledování s cílem zajistit přiměřený přehled o dodržování ochrany údajů v rámci institucí. Toto sledování může být obecné nebo cílenější na základě poznatků a důkazů získaných při výkonu kontrolní činnosti.
   Článek 18
   Vymáhání
   Evropský inspektor ochrany údajů vymáhá povinnosti v oblasti ochrany údajů s využitím pravomocí podle článku 47 nařízení. Tyto pravomoci musí být použity v co nejvyšší míře v případech závažných, úmyslných nebo opakovaných případů nedodržování.

      ODDÍL 2

         Předběžné kontroly

   Článek 19
   Žádost o předběžnou kontrolu
   1.   V souladu s článkem 27 nařízení podléhají zpracování, která by z titulu své povahy, svého rozsahu nebo účelů mohla představovat zvláštní rizika pro práva a svobody subjektů údajů, předběžné kontrole evropského inspektora ochrany údajů na základě oznámení inspektora ochrany údajů dané instituce.
   2.   V případě pochybností o nezbytnosti předběžné kontroly určí evropský inspektor ochrany údajů na žádost inspektora ochrany údajů, zda dané zpracování představuje zvláštní rizika či nikoli, a pokud ano, vyzve inspektora ochrany údajů k odpovídajícímu oznámení tohoto případu.
   3.   Pokud zpracování nepředstavuje zvláštní rizika, může evropský inspektor ochrany údajů i přesto poskytnout instituci určitá doporučení.
   4.   Oznámení předběžné kontroly musí být zasláno sekretariátu evropského inspektora ochrany údajů e-mailem pomocí standardního formuláře evropského inspektora ochrany údajů.
   5.   K formuláři oznámení mohou být přiloženy jakékoli další významné informace vztahující se ke zpracování, kterého se oznámení týká.
   Článek 20
   Stanoviska v rámci předběžné kontroly
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů přijme stanovisko, ve kterém jsou prezentovány příslušné důvody a závěry předběžné kontroly.
   2.   Pokud oznámené zpracování zahrnuje potenciální porušení některého ustanovení nařízení, vypracuje evropský inspektor ochrany údajů návrhy, jak se tomuto porušení vyhnout.
   Článek 21
   Lhůty a pozastavení při přijímání stanoviska v rámci předběžné kontroly
   1.   V souladu s čl. 27 odst. 4 nařízení oznámí evropský inspektor ochrany údajů své stanovisko v rámci předběžné kontroly ve lhůtě dvou měsíců od přijetí oznámení. Evropský inspektor ochrany údajů si může vyžádat jakékoli další informace, které bude považovat za nezbytné. Běh této dvouměsíční lhůty může být pozastaven, dokud evropský inspektor ochrany údajů neobdrží požadované informace. Vyžaduje-li to složitost případu, může být uvedená dvouměsíční lhůta jednou prodloužena o další dva měsíce.
   2.   Není-li stanovisko doručeno do konce dvouměsíční lhůty, případně prodloužené lhůty, považuje se za kladné.
   3.   Počáteční datum pro výpočet této lhůty je den následující po dni obdržení formuláře oznámení.
   4.   Pokud konečné datum připadá na státní svátek nebo na jiný den, kdy evropský inspektor ochrany údajů neposkytuje své služby, je za konečné datum pro doručení stanoviska považován následující pracovní den.
   Článek 22
   Lhůty a pozastavení
   1.   Před přijetím stanoviska musí evropský inspektor ochrany údajů zaslat návrh tohoto stanoviska příslušné instituci za účelem poskytnutí zpětné vazby týkající se praktických aspektů a faktických nepřesností. Instituce předloží svou zpětnou vazbu do 10 dnů od obdržení návrhu. Tato lhůta může být na odůvodněnou žádost správce prodloužena. Žádost o zpětnou vazbu vede k pozastavení běhu lhůty uvedené v čl. 21 odst. 1. Pokud evropský inspektor ochrany údajů neobdrží zpětnou vazbu ve stanovené lhůtě, přikročí k přijetí stanoviska.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů poskytne instituci tři měsíce od data přijetí stanoviska na to, aby poskytla informace o provádění doporučení obsažených ve stanovisku. Tyto informace podléhají následné kontrole evropského inspektora ochrany údajů.
   Článek 23
   Rejstřík předběžné kontroly
   1.   V souladu s čl. 27 odst. 5 nařízení vede evropský inspektor ochrany údajů rejstřík všech zpracování oznámených podle článku 27 nařízení.
   2.   Tento rejstřík nesmí obsahovat žádnou zmínku o bezpečnostních opatřeních. Musí obsahovat odkaz na stanovisko evropského inspektora ochrany údajů a informace o lhůtě pro poskytování informací ze strany instituce podle čl. 22 odst. 2. Rejstřík musí být k dispozici na internetových stránkách evropského inspektora ochrany údajů.

      ODDÍL 3

         Konzultace ohledně správních opatření

   Článek 24
   Konzultace ohledně správních opatření
   1.   V souladu s čl. 28 odst. 1 nařízení uvědomí instituce evropského inspektora ochrany údajů o tom, že vypracovaly správní opatření související se zpracováním osobních údajů.
   2.   V souladu s čl. 46 písm. d) nařízení poskytuje evropský inspektor ochrany údajů institucím v reakci na konzultaci z jejich strany poradenství ohledně všech otázek, které se týkají zpracování osobních údajů, zejména před tím, než vypracují vnitřní řád v oblasti ochrany základních práv a svobod v souvislosti se zpracováním osobních údajů.
   3.   Evropský inspektor ochrany údajů zpravidla reaguje na žádost o konzultaci, pouze pokud bylo správní opatření nejprve konzultováno s inspektorem ochrany údajů dotyčné instituce.
   Článek 25
   Stanoviska
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů v zásadě oznámí své stanovisko ve lhůtě dvou měsíců ode dne přijetí žádosti o konzultaci. Evropský inspektor ochrany údajů si může vyžádat jakékoli další informace, které bude považovat za nezbytné. Běh uvedené dvouměsíční lhůty může být pozastaven, dokud evropský inspektor ochrany údajů neobdrží požadované informace.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů poskytne instituci tři měsíce od data přijetí stanoviska na to, aby poskytla informace o provádění doporučení obsažených ve stanovisku. Tyto informace podléhají následné kontrole evropského inspektora ochrany údajů.

      ODDÍL 4

         Legislativní a politické konzultace

   Článek 26
   Rozsah konzultací
   1.   V souladu s článkem 41 a čl. 28 odst. 2 nařízení poskytuje evropský inspektor ochrany údajů poradenství ohledně návrhů právních předpisů na základě Smluv a jiných právních aktů a dokumentů, jako například:

               a)

               rozhodnutí v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky;

               b)

               prováděcích aktů a aktů v přenesené pravomoci;

               c)

               dokumentů týkajících se dohod se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi;

               d)

               legislativních iniciativ členských států v rámci Smluv;

               e)

               iniciativ pro posílení spolupráce;

               f)

               nezávazných aktů, jako jsou doporučení a sdělení týkající se ochrany práv a svobod fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů.

         Evropský inspektor ochrany údajů poskytne takové poradenství poté, co s ním konzultuje Komise podle čl. 28 odst. 2 nařízení či na jakoukoli jinou žádost instituce nebo z vlastního podnětu.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů musí být zúčastněným institucím k dispozici pro konzultace ve všech fázích legislativního procesu.
   Článek 27
   Neformální konzultace
   1.   Jak bylo dohodnuto s Komisí, měl by být evropský inspektor ochrany údajů konzultován dříve, než kolegium Komise přijme konečné rozhodnutí o přijetí opatření, legislativního návrhu nebo politického dokumentu. Jako reakci na tuto konzultaci poskytne evropský inspektor ochrany údajů odpovědnému útvaru Komise neformální připomínky k předběžnému návrhu nebo k návrhu souvisejícího dokumentu.
   2.   Neformální připomínky poskytnuté podle odstavce 1 musí respektovat důvěrnost vnitřního rozhodovacího procesu Komise podle platných pravidel v rámci Smluv a sekundárního práva. Evropský inspektor ochrany údajů se snaží dodržovat lhůty navržené útvary Komise, pokud je to přijatelné a proveditelné.
   Článek 28
   Legislativní stanoviska a formální připomínky
   1.   Poradenství evropského inspektora ochrany údajů týkající se návrhů právních předpisů nebo souvisejícího dokumentu může mít podobu stanoviska, formálních připomínek nebo jiného dokumentu, který bude považován za vhodný.
   2.   Ve stanovisku evropský inspektor ochrany údajů posoudí aspekty návrhu nebo souvisejícího dokumentu, které souvisí s ochranou údajů. Stanovisko musí být v zásadě vydáno do tří měsíců od přijetí návrhu nebo souvisejícího dokumentu.
   3.   Shrnutí tohoto stanoviska bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (řada C) a úplné znění bude zveřejněno na internetových stránkách evropského inspektora ochrany údajů.
   4.   Formální připomínky evropského inspektora ochrany údajů se zaměřují na konkrétní aspekty návrhu nebo souvisejícího dokumentu. V zásadě musí být vydány do dvou měsíců po přijetí dokumentu. Musí být zveřejněny na internetových stránkách evropského inspektora ochrany údajů.
   Článek 29
   Roční priority a soupis návrhů právních předpisů
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů zveřejní roční priority na internetových stránkách evropského inspektora ochrany údajů.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů zveřejní na svých internetových stránkách třikrát ročně soupis návrhů právních předpisů a souvisejících dokumentů, u nichž má v úmyslu poskytovat poradenství. Tento soupis klasifikuje uvedené dokumenty podle jejich priority.
   3.   Tento soupis vychází z ročního pracovního programu Komise, jeho aktualizovaných příloh a veškerých dalších relevantních informací, které jsou k dispozici.
   Článek 30
   Opatření v návaznosti na legislativní stanoviska a formální připomínky
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů po poskytnutí poradenství aktivně sleduje vývoj v Evropském parlamentu, Radě a Komisi.
   2.   Inspektor je k dispozici za účelem ústní prezentace rad evropského inspektora ochrany údajů a jejich projednání na setkání se zákonodárným orgánem nebo je připraven poskytnout jinou požadovanou asistenci.
   3.   Jsou-li v projednávaném legislativním opatření provedeny podstatné změny, může evropský inspektor ochrany údajů zvážit předložení dalšího stanoviska, dalších připomínek nebo jakéhokoli jiného dokumentu, který bude považován za vhodný.

      ODDÍL 5

         Stížnosti

   Článek 31
   Stížnosti
   1.   V souladu s čl. 46 písm. a) nařízení vyslechne evropský inspektor ochrany údajů stížnosti, v přiměřeném rozsahu je posoudí a v přiměřené době sdělí subjektu údajů výsledky.
   2.   Stížnosti podané Evropskému inspektorovi ochrany údajů neovlivní lhůty k podání opravných prostředků v paralelních správních nebo soudních řízeních.
   Článek 32
   Podání stížnosti
   1.   Ve stížnosti musí být uvedena totožnost osoby, která stížnost podává.
   2.   Stížnost musí být předložena písemně v jakémkoli úředním jazyce Evropské unie a musí obsahovat veškeré informace nezbytné k pochopení jejího předmětu.
   3.   Stížnost musí být v zásadě podána do dvou let ode dne, kdy se stěžovatel dověděl o skutečnostech, na nichž je stížnost založena.
   4.   Pokud byla stížnost týkající se stejných skutečností podána evropskému veřejnému ochránci práv, posoudí evropský inspektor ochrany údajů její přípustnost z hlediska ustanovení memoranda o porozumění uzavřeného mezi evropským inspektorem ochrany údajů a evropským veřejným ochráncem práv. (3)

   Článek 33
   Vyřizování stížností
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů rozhodne o nejvhodnějším způsobu a prostředcích vyřizování stížnosti, přičemž vezme v úvahu:

               a)

               povahu a závažnost údajného porušení předpisů na ochranu údajů;

               b)

               závažnost újmy, kterou jeden subjekt údajů nebo více subjektů údajů utrpěl/y nebo mohl/y utrpět v důsledku uvedeného porušení;

               c)

               potenciální celkový význam případu, a to i ve vztahu k jiným dotčeným veřejným a/nebo soukromým zájmům;

               d)

               nakolik je pravděpodobné, že bude možné porušení předpisů prokázat;

               e)

               přesné datum, kdy k předmětným událostem došlo, každé jednání, které již nemá účinky, odstranění těchto účinků nebo odpovídající záruka toho, že účinky budou odstraněny.

         2.   Opatření evropského inspektora ochrany údajů mohou zahrnovat zejména písemné žádosti o poskytnutí informací, rozhovory s příslušnými osobami, kontroly na místě nebo forenzní vyšetřování zaměřené na příslušná zařízení.
   3.   Evropský inspektor ochrany údajů zveřejní obsah stížnosti a totožnost stěžovatele pouze v rozsahu nezbytném pro řádný průběh šetření. Během vyšetřování a po něm neposkytne evropský inspektor ochrany údajů třetím osobám žádné dokumenty týkající se stížnosti včetně konečného rozhodnutí, pokud dotčené osoby nedají k takovému zveřejnění souhlas nebo pokud evropský inspektor ochrany údajů nemá zákonnou povinnost uvedené dokumenty třetím osobám poskytnout.
   4.   Informace o stížnosti zveřejní evropský inspektor ochrany údajů pouze v takové formě, která neumožňuje identifikaci stěžovatele nebo jiných zúčastněných subjektů údajů.
   Článek 34
   Výsledek stížností
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů informuje stěžovatele co nejdříve o výsledku stížnosti a o přijatých opatřeních.
   2.   Pokud je stížnost shledána nepřípustnou nebo je její posuzování ukončeno, odkáže evropský inspektor ochrany údajů tam, kde je to vhodné, stěžovatele na jiný orgán.
   3.   Jak je uvedeno v čl. 32 odst. 2 nařízení, neposkytne-li evropský inspektor ochrany údajů odpověď ve lhůtě šesti měsíců, znamená to, že stížnost byla zamítnuta.
   Článek 35
   Přezkum a soudní opravné prostředky
   1.   Stěžovatel a dotyčná instituce mohou písemně požádat evropského inspektora ochrany údajů o přezkum rozhodnutí o stížnosti.
   2.   Žádost o přezkum se podává ve lhůtě jednoho měsíce ode dne doručení rozhodnutí a je omezena na nové prvky nebo právní argumenty, které evropský inspektor ochrany údajů nezohlednil.
   3.   Nezávisle na možnosti požádat evropského inspektora ochrany údajů o přezkum rozhodnutí o stížnosti může být toto rozhodnutí napadeno u Soudního dvora Evropské unie v souladu s podmínkami stanovenými v článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie.

      ODDÍL 6

         Inspekce a návštěvy

   Článek 36
   Inspekce
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů rozhodne o provedení inspekce, kdykoli má za to, že je v souvislosti s plněním kontrolní funkce nebo v zájmu dodržení zákonné povinnosti nutné provést kontrolu na místě.
   2.   Provedení inspekce musí být příslušné instituci oznámeno písemně čtyři týdny před plánovaným datem inspekce. Oznámení o inspekci musí popisovat její účel a rozsah, musí stanovit datum inspekce a určit lhůtu, v níž může instituce požádat o přehodnocení tohoto data a v níž má evropskému inspektorovi ochrany údajů poskytnout veškeré požadované informace.
   3.   Evropský inspektor ochrany údajů pak vydá rozhodnutí o inspekci a uvede v něm její účel, rozsah, datum (data) a čas a místo (místa) inspekce a stanoví právní základ pro inspekční činnosti. K rozhodnutí musí být přiloženy mandáty pro všechny zaměstnance, kteří se inspekce účastní.
   4.   Zaměstnanci provádějící inspekci shromažďují veškeré listinné důkazy selektivním a přiměřeným způsobem. Všechny listinné důkazy musí být řádně zajištěny.
   5.   Rozhovory a informace získané v průběhu inspekce a užitý postup musí být zaznamenány do zápisu, který je zaslán instituci za účelem připojení případných připomínek z její strany. Pokud nebudou připomínky obdrženy ve stanovené lhůtě, je zápis považován za schválený. K zápisu musí být připojen seznam důkazů shromážděných během inspekce.
   6.   Evropský inspektor ochrany údajů uvede zjištění vyplývající z inspekce v inspekční zprávě. Tato zpráva musí obsahovat veškerá opatření, která má instituce podrobená inspekci provést, a zohlednění této zprávy podléhá následné kontrole evropského inspektora ochrany údajů.
   Článek 37
   Návštěvy
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů provádí návštěvy s cílem získat závazek vrcholového vedení instituce k podpoře dodržování nařízení.
   2.   K návštěvě evropský inspektor ochrany údajů přistoupí zpravidla tehdy, pokud daná instituce neprojevuje dostatečnou vůli k dodržování nařízení, nekomunikuje s ním nebo je-li cílem návštěvy zvyšování povědomí v oblasti dodržování předpisů o zpracovávání osobních údajů.
   3.   Tam, kde to je vhodné, je návštěva uzavřena dohodou o harmonogramu („plánu“), který zavazuje vedení instituce k tomu, aby ve stanovené lhůtě zajistilo dodržování zvláštních povinností podle nařízení. Dohodnutý harmonogram podléhá následné kontrole evropského inspektora ochrany údajů.

      ODDÍL 7

         Sledování technologií

   Článek 38
   Technologie a výzkum
   1.   V souladu s čl. 46 písm. e) nařízení sleduje evropský inspektor ochrany údajů vývoj informačních a komunikačních technologií. Při plnění tohoto úkolu se evropský inspektor ochrany údajů zaměřuje na identifikaci nových trendů s možným dopadem na ochranu údajů, na navazování kontaktů se zúčastněnými subjekty, na zvyšování povědomí o možných aspektech ochrany údajů a poskytování poradenství o tom, jak zahrnout problematiku ochrany údajů do příslušných projektů, na podporu zásad ochrany soukromí již od návrhu (privacy by design) i standardního nastavení ochrany soukromí (privacy by default), a v případě potřeby i na přizpůsobení metodiky dohledu technologickému vývoji.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů přispívá k cílům rámcových programů Unie tím, že se podílí na práci poradních výborů v oblasti výzkumu, které Komisi napomáhají při hodnocení návrhů, nebo i jiným způsobem, je-li to vhodné.
   3.   Evropský inspektor ochrany údajů může rozhodnout, že podpoří jednotlivé činnosti v oblasti výzkumu, technologického rozvoje a demonstrací financované EU přijetím stanoviska k této činnosti, a to na žádost nebo z vlastního podnětu.

      ODDÍL 8

         Soudní řízení

   Článek 39
   Žaloby proti institucím
   V souladu s čl. 47 odst. 1 písm. h) nařízení může evropský inspektor ochrany údajů předložit věc Soudnímu dvoru Evropské unie za podmínek, které stanoví Smlouva. Evropský inspektor ochrany údajů této pravomoci v případě potřeby využije, pokud určitá instituce nedodržuje nařízení, a v případě, že nedojde k účinné reakci na následná vynucovací opatření provedená evropským inspektorem ochrany údajů podle článku 47 nařízení.
   Článek 40
   Žaloby proti rozhodnutím evropského inspektora ochrany údajů
   V souladu s čl. 32 odst. 3 nařízení lze proti rozhodnutím evropského inspektora ochrany údajů podat žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie.
   Článek 41
   Zásahy
   1.   V souladu s čl. 47 odst. 1 písm. i) nařízení může evropský inspektor ochrany údajů zasahovat do právních sporů předložených Soudnímu dvoru Evropské unie.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů žádá o povolení zasáhnout do řízení, pokud má daný případ obecný význam z hlediska ochrany údajů nebo pokud se evropský inspektor ochrany údajů při výkonu úkolů v oblasti dohledu přímo podílel na skutkových okolnostech věci.
   3.   Rozhodnutí požádat o povolení zásahu do řízení může ovlivnit i to, zda otázka ochrany údajů představuje podstatnou část případu a zda zásah inspektora ochrany údajů bude pravděpodobně představovat z hlediska daného řízení přidanou hodnotu.
   4.   Pokud neexistují pádné důvody nezasahovat, žádá evropský inspektor ochrany údajů o povolení zásahu tehdy, pokud ho k tomu formálně vyzve soud.
   KAPITOLA VI

      INSPEKTOŘI OCHRANY ÚDAJŮ

   Článek 42
   Spolupráce s inspektory ochrany údajů
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů spolupracuje s inspektory ochrany údajů, a to jak na dvoustranném základě, tak na základě účasti na zasedáních organizovaných sítí inspektorů ochrany údajů.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů poskytuje inspektorům ochrany údajů podporu a poradenství, je-li to nutné pro plnění jejich povinností.
   Článek 43
   Rejstřík ustanovených inspektorů ochrany údajů
   V souladu s čl. 24 odst. 5 nařízení vede evropský inspektor ochrany údajů rejstřík ustanovení inspektorů ochrany údajů oznámených evropskému inspektorovi ochrany údajů. Tento rejstřík obsahuje zejména informace o délce funkčního období jednotlivých inspektorů ochrany údajů.
   KAPITOLA VII

      SPOLUPRÁCE S ORGÁNY PRO OCHRANU ÚDAJŮ

   Článek 44
   Spolupráce s orgány pro ochranu údajů
   1.   V souladu s čl. 46 písm. f) bodem i) nařízení spolupracuje evropský inspektor ochrany údajů s vnitrostátními orgány pro ochranu údajů a dalšími orgány dozoru v míře nezbytné pro plnění jejich povinností.
   2.   Spolupráce zahrnuje:

               a)

               výměnu všech důležitých informací, jako jsou informace týkající se osvědčených postupů, jakož i žádosti, v nichž se příslušný orgán vybízí, aby uplatnil své pravomoci, a rovněž reakce na žádost tohoto orgánu;

               b)

               rozvoj a udržování kontaktů s příslušnými členy a zaměstnanci těchto orgánů;

               c)

               spolupráci se společnými orgány a subjekty dozoru zřízenými podle práva Unie, včetně případné účasti na zasedáních těchto orgánů a subjektů, s cílem zajistit jednotnou praxi.

         Článek 45
   Pracovní skupina dle článku 29
   1.   V souladu s čl. 46 písm. g) nařízení se evropský inspektor ochrany údajů účastní činnosti pracovní skupiny zřízené podle článku 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4).
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů se aktivně podílí na jednáních pracovní skupiny a na návrzích dokumentů zveřejňovaných touto skupinou, jejichž cílem je poskytování jednotného výkladu právních předpisů o ochraně údajů, a poskytuje ve spolupráci s ní odborné poradenství Evropské komisi. V takových případech evropský inspektor ochrany údajů tam, kde je to vhodné, předkládá perspektivu Unie.
   3.   Evropský inspektor ochrany údajů se pravidelně účastní plenárních zasedání skupiny a zasedání jejích podskupin.
   4.   Evropský inspektor ochrany údajů podporuje ve snaze o dobrou spolupráci v praxi pravidelné diskuse s předsedou pracovní skupiny ohledně jejich priorit konané pokud možno alespoň jednou ročně.
   Článek 46
   Koordinovaný dohled nad rozsáhlými informačními systémy
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů se společně s vnitrostátními kontrolními orgány podílí na koordinovaném dohledu nad rozsáhlými informačními systémy, jak je stanoveno na základě práva Unie.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů organizuje koordinační schůzky a poskytuje koordinačním skupinám administrativní zázemí ze strany sekretariátu.
   3.   Evropský inspektor ochrany údajů spolupracuje s jednotlivými vnitrostátními kontrolními orgány v nezbytném rozsahu a v souladu s jejich prioritami s cílem zajistit koordinovaný dohled nad vnitrostátní a centrální částí rozsáhlých informačních systémů.
   Článek 47
   Mezinárodní spolupráce
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů se účastní každoroční jarní konference evropských komisařů pro ochranu údajů, výroční mezinárodní konference komisařů pro ochranu údajů a Mezinárodní pracovní skupiny pro ochranu údajů a telekomunikace.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů je zapojen do příslušných mezinárodních sítí prosazování ochrany soukromí.
   3.   Evropský inspektor ochrany údajů pořádá pravidelné semináře s představiteli mezinárodních organizací s cílem sdílet osvědčené postupy a rozvíjet v těchto organizacích kulturu ochrany údajů.
   4.   Evropský inspektor ochrany údajů podporuje spolupráci a dialog na mezinárodní úrovni s ostatními zúčastněnými stranami ze třetích zemí.
   KAPITOLA VIII

      SPRÁVNÍ ORGÁNY

   Článek 48
   Bezpečnost
   1.   V souladu s článkem 45 nařízení jsou inspektor a jeho zaměstnanci povinni během svého funkčního období a po jeho skončení dodržovat povinnost mlčenlivosti týkající se všech důvěrných informací, o nichž se dozvěděli během výkonu svých služebních povinností.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů určí zaměstnance, který bude odpovídat za otázky bezpečnosti týkající se různých oblastí činnosti, nebo více takových zaměstnanců. Tito zaměstnanci odpovídají zejména za bezpečnostní otázky související se zaměstnanci, fyzické zabezpečení a bezpečnost informačních technologií. Budou-li to považovat za nezbytné z hlediska předcházení bezpečnostním rizikům pro evropského inspektora ochrany údajů, podávají takto jmenovaní zaměstnanci zprávu přímo řediteli.
   Článek 49
   Řídící výbor pro informační technologie
   Je zřízen řídící výbor pro informační technologie, aby poskytoval poradenství správní radě o dopadech informačních technologií na bezpečnost a vnitřní rozvoj evropského inspektora ochrany údajů.
   Článek 50
   Řízení kvality
   Evropský inspektor ochrany zavede mechanismy vhodné k zajištění odpovídajícího řízení kvality, jako jsou normy vnitřní kontroly, výroční zpráva o činnosti a řízení rizik.
   Článek 51
   Inspektor ochrany údajů
   V souladu s článkem 24 nařízení jmenuje evropský inspektor ochrany údajů inspektora ochrany údajů, který je přímo podřízen řediteli.
   Článek 52
   Informování veřejnosti
   1.   Evropský inspektor ochrany údajů zvyšuje povědomí o ochraně údajů a informuje fyzické osoby o jejich právech a o tom, co tato práva zahrnují. Za tímto účelem používá evropský inspektor ochrany údajů řadu komunikačních nástrojů (např. internetové stránky, informační bulletin, sociální média a osvětové akce), navazuje kontakty se zúčastněnými stranami (např. studijní návštěvy úřadu evropského inspektora ochrany údajů, odpovědi na žádosti o informace) a účastní se veřejných akcí, setkání a konferencí.
   2.   Evropský inspektor ochrany údajů informuje média o významných událostech týkajících se ochrany údajů a o důležitých stanoviscích nebo publikacích prostřednictvím tiskových zpráv, rozhovorů a tiskových konferencí.
   Článek 53
   Dokumentace
   1.   O všech činnostech evropského inspektora ochrany údajů jsou vedeny přesné a autentické záznamy zajišťující spolehlivý a právně ověřitelný zdroj důkazů o rozhodnutích a jednáních.
   2.   Dokumenty vztahující se k určité činnosti jsou sdružovány do spisů. Tyto spisy musí být logicky uspořádané v závislosti na typu činnosti podle systému uspořádání spisů zavedeného evropským inspektorem ochrany údajů.
   3.   Různé typy spisů jsou uchovávány po určitou dobu podle harmonogramu uchovávání údajů stanoveného evropským inspektorem ochrany údajů. Po uplynutí lhůty pro uchovávání informací musí být spisy posouzeny a archivovány v souladu s archivační politikou přijatou evropským inspektorem ochrany údajů.
   Článek 54
   Aktivní zveřejňování dokumentů
   1.   Na internetových stránkách evropského inspektora ochrany údajů se zveřejňují v zásadě všechny klíčové politické dokumenty, tematické pokyny, legislativní stanoviska, formální připomínky, dokumentace o zásazích v rámci soudních jednání a stanoviska v rámci předběžné kontroly.
   2.   Stanoviska vydaná v reakci na konzultaci ohledně správního opatření budou zveřejněna na internetových stránkách evropského inspektora ochrany údajů v případě, že mají širší význam, obsahují novou interpretaci nebo uplatňování práva nebo se týkají dopadu nových technologií na práva subjektů údajů.
   Článek 55
   Zveřejnění v Úředním věstníku
   V Úředním věstníku Evropské unie se zveřejní tyto dokumenty:

               a)

               shrnutí legislativních stanovisek uvedená v čl. 28 odst. 3;

               b)

               rozhodnutí a stanoviska evropského inspektora ochrany údajů nebo jejich shrnutí uvedená v čl. 9 odst. 7, v čl. 10 odst. 2 písm. b), v čl. 10 odst. 4, čl. 10 odst. 5 a čl. 10 odst. 6, v čl. 12 odst. 2, v článku 19 a v čl. 37 odst. 2 nařízení;

               c)

               ostatní dokumenty, které považuje evropský inspektor ochrany údajů za relevantní.

         Článek 56
   Přístup veřejnosti k dokumentům
   Dokumenty, které má v držení evropský inspektor ochrany údajů, jsou zpřístupněny veřejnosti v souladu se zásadami stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (5).
   Článek 57
   Autentifikace rozhodnutí
   1.   Autentifikaci rozhodnutí zaručuje podpis inspektora na původním jazykovém znění.
   2.   Tento podpis může mít písemnou nebo elektronickou podobu.
   Článek 58
   Jazyky a pracovní jazyky
   1.   Jazykem řízení vedeného evropským inspektorem ochrany údajů je jeden z jazyků uvedených v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii. V případě stížnosti se musí jednat o jazyk, ve kterém je stížnost vyhotovena.
   2.   Zprávy, stanoviska, politické dokumenty a další dokumenty, které jsou rovněž určeny ke zveřejnění na internetových stránkách evropského inspektora ochrany údajů, musí být vyhotoveny alespoň v angličtině, francouzštině a němčině.
   Článek 59
   Zaměstnanci
   1.   Zaměstnanci evropského inspektora ochrany údajů jsou přijímáni v souladu se služebním řádem úředníků Evropských společenství a s pracovním řádem platným pro ostatní zaměstnance Společenství.
   2.   Za účelem zvýšení spolupráce s vnitrostátními orgány, zejména s vnitrostátními orgány pro ochranu údajů, zavede evropský inspektor ochrany údajů program dočasného přidělování zaměstnanců.
   3.   Je zaveden program stáží umožňující čerstvým absolventům vysokých škol získat praktické zkušenosti v oblasti fungování evropského inspektora ochrany údajů a Unie obecně.
   4.   Na pokrytí dočasných potřeb lze najmout prozatímní zaměstnance a jinou vnější pomoc.
   Článek 60
   Výbor zaměstnanců
   1.   Výbor zaměstnanců zastupující zaměstnance evropského inspektora ochrany údajů musí být konzultován v dostatečném časovém předstihu ohledně návrhů rozhodnutí týkajících se provádění služebního řádu úředníků Evropských společenství a může být konzultován ohledně jakékoli další otázky obecného zájmu týkající se zaměstnanců. Výbor zaměstnanců musí být informován o všech otázkách souvisejících s výkonem jeho úkolů. Vydá své stanovisko ve lhůtě 15 dnů ode dne, kdy byl konzultován.
   2.   Výbor zaměstnanců přispívá k dobrému fungování evropského inspektora ochrany údajů tím, že předkládá návrhy ohledně organizačních záležitostí a pracovních podmínek.
   3.   Výbor zaměstnanců se skládá ze tří členů a tří zástupců a je volen Valným shromážděním na období dvou let.
   Článek 61
   Správní spolupráce s dalšími institucemi
   1.   Ředitel jako vedoucí sekretariátu zastupuje evropského inspektora ochrany údajů na různých interinstitucionálních fórech a toto zastoupení může delegovat na úředníky odpovědné za řízení lidských zdrojů, rozpočet a správu.
   2.   Vzhledem k velikosti evropského inspektora ochrany údajů ve srovnání s ostatními institucemi a s ohledem na řádnou správu a hospodárné zacházení s rozpočtem se inspektor ochrany údajů aktivně zasazuje o dohody o spolupráci, memoranda o porozumění a dohody o úrovni služeb s dalšími institucemi.
   KAPITOLA IX

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 62
   Vstup v platnost
   Tento jednací řád vstupuje v platnost prvním dnem po podpisu a zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 17. prosince 2012.

         Peter HUSTINX

            evropský inspektor ochrany údajů

      (1)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 183, 12.7.2002, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 27, 7.2.2007, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (5)  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.


title: 2009/105/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 18. prosince 2008 , kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Banque centrale du Luxembourg

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 38/33

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 18. prosince 2008,
   kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Banque centrale du Luxembourg
   (2009/105/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojený ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a zejména na článek 27.1 tohoto protokolu,
   s ohledem na doporučení Evropské centrální banky ECB/2008/16 ze dne 17. listopadu 2008 Radě Evropské unie o externím auditoru Banque centrale du Luxembourg (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank Eurosystému musí ověřovat nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou.

               (2)

               Mandát stávajícího externího auditora Banque centrale du Luxembourg skončí po provedení auditu za účetní rok 2008. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora na období od účetního roku 2009.

               (3)

               Rada guvernérů ECB doporučila, aby společnost KPMG AUDIT Sarl byla jmenována externím auditorem na období let 2009 až 2013.

               (4)

               Je vhodné řídit se doporučením Rady guvernérů ECB a odpovídajícím způsobem změnit rozhodnutí 1999/70/ES,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   V článku 1 rozhodnutí 1999/70/ES (2) se odstavec 7 nahrazuje tímto:

      „7.   KPMG AUDIT Sarl se schvaluje jako externí auditor Banque centrale du Luxembourg na období let 2009 až 2013.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí se oznámí ECB.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 18. prosince 2008.

            Za Radu

            předseda

         M. BARNIER

      (1)  Úř. věst. C 299, 22.11.2008, s. 5.

      (2)  Úř. věst. L 22, 29.1.1999, s. 69.


title: 2013/400/SZBP: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru EUCAP NESTOR/3/2013 ze dne 23. července 2013 o jmenování vedoucího mise Evropské unie zaměřené na budování regionální námořní kapacity v oblasti Afrického rohu (EUCAP NESTOR)

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 202/23

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU EUCAP NESTOR/3/2013
   ze dne 23. července 2013
   o jmenování vedoucího mise Evropské unie zaměřené na budování regionální námořní kapacity v oblasti Afrického rohu (EUCAP NESTOR)
   (2013/400/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2012/389/SZBP ze dne 16. července 2012 o misi Evropské unie zaměřené na budování regionální námořní kapacity v oblasti Afrického rohu (EUCAP NESTOR) (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle rozhodnutí Rady 2012/389/SZBP je Politický a bezpečnostní výbor v souladu s článkem 38 Smlouvy zmocněn k přijímání příslušných rozhodnutí za účelem výkonu politické kontroly a strategického řízení mise Evropské unie zaměřené na budování regionální námořní kapacity v oblasti Afrického rohu (EUCAP NESTOR), včetně rozhodnutí o jmenování vedoucího mise.

               (2)

               Politický a bezpečnostní výbor přijal dne 16. července 2012 rozhodnutí EUCAP NESTOR/1/2012 (2) o jmenování pana Jacquese LAUNAYE vedoucím mise EUCAP NESTOR od 17. července 2012.

               (3)

               Dne 12. července 2013 navrhla vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku jmenovat vedoucím mise EUCAP NESTOR od 16. července 2013 do 15. července 2014 pana Étienna DE MONTAINGA DE PONCINSE jako nástupce pana Jacquese LAUNAYE,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Étienne DE MONTAINGE DE PONCINS je jmenován vedoucím mise Evropské unie zaměřené na budování regionální námořní kapacity v oblasti Afrického rohu (EUCAP NESTOR) od 16. července 2013 do 15. července 2014.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se ode dne 16. července 2013.

      V Bruselu dne 23. července 2013.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 187, 17.7.2012, s. 40.

      (2)  Úř. věst. L 198, 25.7.2012, s. 16.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 22. listopadu 1993 o společném postoji týkajícím se omezení hospodářských vztahů s Libyí, zaujatém na základě článku J.2 Smlouvy o Evropské unii

text:
Důležité právní upozornění

|

31993D0614

Úřední věstník L 295 , 30/11/1993 S. 0007 - 0007 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 37 S. 0071  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 37 S. 0071

		Rozhodnutí Radyze dne 22. listopadu 1993o společném postoji týkajícím se omezení hospodářských vztahů s Libyí, zaujatém na základě článku J.2 Smlouvy o Evropské unii(93/614/SZBP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropské unie, a zejména článek J.2 této smlouvy,s ohledem na rezoluci 883(93) přijatou Radou bezpečnosti Organizace spojených národů dne 11. listopadu 1993,ROZHODLA TAKTO:1. Hospodářské vztahy s Libyí se omezují v souladu s odpovídajícími ustanoveními rezoluce 883(93) přijaté Radou bezpečnosti dne 11. listopadu 1993.2. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku.V Lucemburku dne 22. listopadu 1993.Za RadupředsedaW. Claes--------------------------------------------------


title: 2014/942/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 2014 o jmenování jednoho německého člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

text:
               23.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 367/96

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 17. prosince 2014
   o jmenování jednoho německého člena Evropského hospodářského a sociálního výboru

      (2014/942/EU)

   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 302 této smlouvy,
   s ohledem na návrh německé vlády,
   s ohledem na stanovisko Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 13. září 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/570/EU, Euratom, o jmenování členů Evropského hospodářského a sociálního výboru na období od 21. září 2010 do 20. září 2015 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Gökeho FREIRICHSE se uvolnilo jedno místo člena Evropského hospodářského a sociálního výboru,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Pan Gerhard HANDKE, Generaldirektor des Bundesverbandes Großhandel, Außenhandel, Dienstleistungen – BGA, je jmenován členem Evropského hospodářského a sociálního výboru na zbývající část funkčního období, tedy do 20. září 2015.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 17. prosince 2014.

            Za Radu

            předseda

         G. L. GALLETI

      (1)  Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 8.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/436 ze dne 17. prosince 2014 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie

text:
               17.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 72/6

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/436
   ze dne 17. prosince 2014
   o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 11 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská unie zřídila Fond solidarity Evropské unie (dále jen „fond“), aby prokázala svou solidaritu s obyvatelstvem regionů postižených katastrofami.

               (2)

               Článek 10 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (3) umožňuje uvolnění prostředků z fondu v mezích ročního stropu 500 milionů EUR (v cenách roku 2011).

               (3)

               Nařízení (ES) č. 2012/2002 obsahuje ustanovení, podle nichž mohou být prostředky z fondu uvolněny.

               (4)

               Itálie předložila žádost o uvolnění prostředků z fondu z důvodu záplav.

               (5)

               Řecko předložilo žádost o uvolnění prostředků z fondu z důvodu zemětřesení.

               (6)

               Slovinsko předložilo žádost o uvolnění prostředků z fondu z důvodu ledových bouří.

               (7)

               Chorvatsko předložilo žádost o uvolnění prostředků z fondu z důvodu ledových bouří, po nichž následovaly záplavy,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2014 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolní částka ve výši 46 998 528 EUR ve formě prostředků na závazky.
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolní částka ve výši 46 998 528 EUR ve formě prostředků na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 17. prosince 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         B. DELLA VEDOVA

      (1)  Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

      (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: 2014/949/EU, Euratom: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. prosince 2014 o volbě Evropského veřejného ochránce práv

text:
               24.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 369/70

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 16. prosince 2014
   o volbě Evropského veřejného ochránce práv

      (2014/949/EU, Euratom)

   EVROPSKÝ PARLAMENT,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 24 a článek 228 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
   s ohledem na své rozhodnutí 94/262/ESUO, ES, Euratom ze dne 9. března 1994 o pravidlech a obecných podmínkách pro výkon funkce veřejného ochránce práv (1),
   s ohledem na článek 219 jednacího řádu,
   s ohledem na výzvu k podávání žádostí (2),
   s ohledem na své hlasování dne 16. prosince 2014,
   ROZHODL TAKTO:
   Emily O'REILLY je zvolena Evropskou veřejnou ochránkyní práv do konce volebního období.

      Ve Štrasburku dne 16. prosince 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

      (1)  Úř. věst. L 113, 4.5.1994, s. 15.

      (2)  Úř. věst. C 293, 2.9.2014, s. 13.