title: 2005/16/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 22. prosince 2004, kterým se mění rozhodnutí 2003/631/ES, kterým se v případě zvláštní naléhavosti přijímají opatření týkající se Libérie podle článku 96 dohody o partnerství AKT-ES

text:
               12.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 8/12

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 22. prosince 2004,
   kterým se mění rozhodnutí 2003/631/ES, kterým se v případě zvláštní naléhavosti přijímají opatření týkající se Libérie podle článku 96 dohody o partnerství AKT-ES
   (2005/16/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na dohodu o partnerství AKT-ES, která vstoupila v platnost dnem 1. dubna 2003, a zejména na článek 96 uvedené dohody,
   s ohledem na interní dohodu o opatřeních, která mají být přijata, a o postupech, které mají být dodrženy pro provádění dohody o partnerství AKT-ES (1), a zejména na článek 3 uvedené dohody,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím Rady 2002/274/ES ze dne 25. března 2002 o uzavření konzultací s Libérií podle článků 96 a 97 dohody o partnerství AKT-ES (2) se přijímají vhodná opatření ve smyslu čl. 96 odst. 2 písm. c) a čl. 97 odst. 3 dohody o partnerství AKT-ES.

               (2)

               Na základě rozhodnutí Rady 2003/631/ES ze dne 25. srpna 2003, kterým se v případě zvláštní naléhavosti přijímají opatření týkající se Libérie podle článku 96 dohody o partnerství AKT-ES (3), se přijímají nová vhodná opatření ve smyslu čl. 96 odst. 2 písm. c) a čl. 97 odst. 3 dohody o partnerství AKT-ES.

               (3)

               Současné podmínky v Libérii dosud nezaručují dodržování zásad demokracie, řádné správy věcí veřejných a právního státu.

               (4)

               Proto je třeba prodloužit dobu platnosti opatření uvedených v rozhodnutí 2003/631/ES a pokračovat v úzkém politickém dialogu s vládou Libérie,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Platnost opatření uvedených v článku 1 rozhodnutí 2003/631/ES skončí dnem 30. června 2006. Toto datum nevylučuje jiná data ukončení platnosti uvedená ve finančních nástrojích, na které se toto rozhodnutí vztahuje.
   Ministru zahraničních věcí Libérie bude zaslán dopis obsažený v příloze tohoto rozhodnutí.
   Článek 2
   Výsledek konzultací uvedených v návrhu dopisu připojeném k rozhodnutí 2002/274/ES tím není dotčen.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 22. prosince 2004.

            Za Radu

         C. VEERMAN

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 376.

      (2)  Úř. věst. L 96, 13.4.2002, s. 23.

      (3)  Úř. věst. L 220, 3.9.2003, s. 3.

      PŘÍLOHA

                  Jeho Excelence pan Thomas Nimely Yaya

                  ministr zahraničních věcí

                  Monrovia

                  Libérie

            Vážený pane ministře,
      v dopise č. SGS3/7429 ze dne 27. srpna 2003 informovala Evropská unie vládu Libérie, že se na základě souhrnné mírové dohody hodlá připojit k mírovému procesu v Libérii. V dopise bylo rovněž uvedeno, že Evropská unie bude podrobně sledovat politický vývoj a transformační reformu ve Vaší zemi a že bude pokračovat v úzkém politickém dialogu na základě článku 8 dohody o partnerství AKT-ES a výsledků konzultací, jak je uvedeno v dopise č. SGS 272745 ze dne 27. března 2002.
      Od doby, kdy se po podpisu souhrnné mírové dohody v Akkře v srpnu 2003 národní prozatímní vláda Libérie ujala svého úřadu, uplynul jeden rok. Nyní nastal čas zhodnotit pokrok dosažený při provádění souhrnné mírové dohody a závazků vyplývajících z výše uvedených konzultací.
      Evropská unie v této souvislosti s potěšením zjišťuje, že se do země navrátilo bezpečí a klid a že byly učiněny první kroky pro zavedení demokratických změn a pro reformu fungování veřejného sektoru. Znepokojující je však stále způsob, jakým národní prozatímní vláda Libérie a státní podniky spravují veřejné finance a vykonávají makroekonomickou správu, a zvyšující se míra korupce. Komise vytvořené v rámci souhrnné mírové dohody navíc při provádění svých úkolů v oblasti zlepšování správy věcí veřejných a zajišťování větší transparentnosti dosud neprokázaly dostatečný pokrok. Rovněž je třeba přijmout další opatření v oblasti lidských práv.
      Na základě výše uvedených skutečností se Evropská unie domnívá, že národní prozatímní vláda Libérie není plně funkční ani operativní a že příslušná opatření tedy ještě nemohou být zcela zrušena. K tomu dojde, až bude dosazen demokraticky zvolený a odpovědný prezident a vláda.
      Z tohoto důvodu se Evropská unie domnívá, že by platnost rozhodnutí Rady 2003/631/ES ze dne 25. srpna 2003 měla být prodloužena o osmnáct měsíců. Po tuto dobu by měl pokračovat úzký dialog na základě článku 8 dohody o partnerství AKT-ES a výsledku konzultací, jak je uvedeno v dopise č. SGS 272745 ze dne 27. března 2002, aby se nadále zlepšovalo dodržování lidských práv, demokracie, právního státu a řádné správy věcí veřejných. Tento dialog budou vést předsednictví Evropské unie a Evropská komise a bude zahrnovat pololetní politická hodnocení.
      Po tuto dobu bude nadále podporován mírový proces a transformační rámec zaměřený na výsledky na základě příslušných opatření vymezených v rozhodnutí Rady 2003/631/ES ze dne 25. srpna 2003.
      S úctou

            Za Komisi

            Za Radu


title: 2009/492/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 22. června 2009 o finančním příspěvku Společenství do svěřenského fondu 911100MTF/INT/003/EHS (TFEU 970089129) pro tlumení slintavky a kulhavky mimo Společenství

text:
               26.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 164/64

      ROZHODNUTÍ KOMISE

   ze dne 22. června 2009
   o finančním příspěvku Společenství do svěřenského fondu 911100MTF/INT/003/EHS (TFEU 970089129) pro tlumení slintavky a kulhavky mimo Společenství
   (2009/492/ES)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 13 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutí 90/424/EHS stanoví způsoby finančního přispívání Společenství na specifická veterinární opatření. Tato opatření zahrnují tlumení slintavky a kulhavky. Uvedené rozhodnutí stanoví, že každé opatření přijaté Společenstvím pro tlumení slintavky a kulhavky mimo Společenství, zejména opatření přijatá s cílem chránit ohrožené oblasti ve Společenství, může obdržet finanční příspěvek Společenství.

               (2)

               V souvislosti se závažnými vzplanutími slintavky a kulhavky koncem padesátých let ve Společenství a v sousedních zemích byla v rámci Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) založena Evropská komise pro tlumení slintavky a kulhavky (EUFMD).

               (3)

               V důsledku zvýšené hrozby zavlečení exotických kmenů viru slintavky a kulhavky do Evropy v šedesátých letech byly členské státy EUFMD vyzvány k založení svěřenského fondu určeného k financování nouzových opatření na Balkáně, který byl hlavní vstupní branou nákazy. Později se tento fond rozdělil na svěřenský fond 911100/MTF/003/EHS, podporovaný členskými zeměmi, které byly zároveň členskými státy Společenství, a na svěřenský fond 909700MTF/004/MUL, podporovaný členskými zeměmi EUFMD, které v té době nebyly nebo které nejsou doposud členskými státy Společenství.

               (4)

               Článek 4 směrnice Rady 90/423/EHS (2) stanovil, že je nutné ukončit profylaktické očkování proti slintavce a kulhavce ve Společenství v roce 1991.

               (5)

               Směrnice Rady 2003/85/ES ze dne 29. září 2003, kterou se stanoví opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky (3), potvrdila zákaz profylaktického očkování a zároveň rozšířila možnosti použití nouzového očkování proti slintavce a kulhavce.

               (6)

               Několik ohnisek slintavky a kulhavky, ohlášených od roku 1992 zejména v částech Společenství sousedících se zooticky infikovanými třetími zeměmi, a velká zoocie v některých členských státech v roce 2001 vyžadují vysokou úroveň pohotovosti a připravenosti na případnou nákazu, a to včetně mezinárodní spolupráce.

               (7)

               Kromě toho byla během posledních let hlášena ohniska ve třetích zemích sousedících s členskými státy a v některých případech závažné epizoocie, které představují ohrožení nákazového statusu vnímavých hospodářských zvířat Společenství.

               (8)

               Vzhledem k tomu, že se objevují nové exotické typy viru, a vzhledem k oblastnímu zhoršení opatření pro tlumení nákazy podpořilo Společenství v úzké spolupráci s EUFMD a za využití svěřenského fondu 911100/MTF/003/EHS kampaně nouzového očkování v Turecku a na Zakavkazsku.

               (9)

               Společenství a Organizace spojených národů podepsaly dne 29. dubna 2003 finanční a správní rámcovou dohodu, která zajistila příznivé prostředí pro dohodu mezi Komisí Evropských společenství a Organizací OSN pro výživu a zemědělství, podepsanou dne 17. července 2003.

               (10)

               V souladu s rozhodnutím Komise 2005/436/ES ze dne 13. června 2005 o spolupráci Společenství s Organizací pro výživu a zemědělství zejména pokud jde o aktivity prováděné Evropskou komisí pro tlumení slintavky a kulhavky (4) uzavřela Komise „Prováděcí dohodu MTF/INT/003/EHS911100 (TFEU970089129) o stálé činnosti Evropské komise pro tlumení slintavky a kulhavky při Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO) financované ES“, která byla podepsána dne 1. září 2005 a prováděna od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2008.

               (11)

               Je vhodné prováděcí dohodu obnovit a stanovit finanční příspěvek Společenství do svěřenského fondu 911100MTF/INT/003/EHS.

               (12)

               Vzhledem k postupnému rozšiřování Evropské unie v letech 2004 a 2007 je vhodné, aby byl finanční příspěvek Společenství stanoven na maximální výši 8 000 000 EUR na dobu čtyř let. Rozpočet svěřenského fondu na rok 2009 by měl tvořit zůstatek jeho finančních prostředků ke dni 31. prosince 2008 a příspěvek Společenství v takové výši, aby celková částka v USD odpovídala částce 2 000 000 EUR. Pozdější výdaje se vyrovnávají ročními platbami.

               (13)

               Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Zůstatek svěřenského fondu 911100MTF/INT/003/EHS (TFEU 970089129) (dále jen „svěřenský fond“) ke dni 31. prosince 2008 se stanoví na 677 855 EUR.
   2.   Finanční příspěvek Společenství do svěřenského fondu se stanoví na maximální částku 8 000 000 EUR na dobu čtyř let od 1. ledna 2009.
   3.   První platba částky uvedené v odstavci 2 pro rok 2009 se skládá:

               a)

               ze zůstatku uvedeného v odstavci 1;

               b)

               z příspěvku Společenství v takové výši, aby celková částka svěřenského fondu v USD odpovídala částce 2 000 000 EUR.

         4.   Výdaje svěřenského fondu v letech 2009, 2010, 2011 a 2012 se vyrovnají ročními příspěvky Společenství splatnými v letech 2010, 2011, 2012 a 2013. Platby těchto příspěvků jsou však podmíněny existencí disponibilních finančních prostředků v rozpočtu Společenství.
   5.   Roční příspěvky Společenství uvedené v odstavci 4 vycházejí z finanční zprávy vypracované Evropskou komisí pro tlumení slintavky a kulhavky EUFMD pro výroční zasedání výkonného výboru nebo valné zasedání EUFMD konané každé dva roky, podložené podrobnou dokumentací v souladu s předpisy Organizace pro výživu a zemědělství (FAO).
   Článek 2
   1.   Mezi Komisí a Organizací OSN pro výživu a zemědělství se na dobu čtyř let počínaje 1. lednem 2009 uzavře prováděcí dohoda o využívání a spravování svěřenského fondu.
   2.   Svěřenský fond spravuje společně Komise a EUFMD v souladu s prováděcí dohodou uvedenou v odstavci 1.

      V Bruselu dne 22. června 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 19.

      (2)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 13.

      (3)  Úř. věst. L 306, 22.11.2003, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 151, 14.6.2005, s. 26.


title: Rozhodnutí č. E1 ze dne 12. června 2009 o praktických opatřeních pro přechodné období pro elektronickou výměnu dat uvedenou v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)

text:
               24.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/9

         ROZHODNUTÍ č. E1
   ze dne 12. června 2009
   o praktických opatřeních pro přechodné období pro elektronickou výměnu dat uvedenou v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009
   (Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi ES a Švýcarskem)
   2010/C 106/03
   SPRÁVNÍ KOMISE PRO KOORDINACI SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ,
   s ohledem na čl. 72 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1), podle něhož se správní komise zabývá všemi správními otázkami nebo otázkami výkladu vyplývajícími z ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (2),
   s ohledem na čl. 72 písm. d) nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, podle něhož správní komise v nejvyšší možné míře podporuje využívání nových technologií,
   s ohledem na článek 4 nařízení (ES) č. 987/2009, podle něhož se „přenos údajů mezi institucemi nebo styčnými orgány uskutečňuje elektronicky (…)“ a „správní komise stanoví strukturu, obsah a formát dokumentů a strukturovaných elektronických dokumentů, jakož i podmínky jejich předávání“,
   s ohledem na článek 95 nařízení (ES) č. 987/2009, který se týká přechodného období a uvádí, že „každý členský stát může využít přechodného období pro výměnu údajů elektronickou cestou“ a že „tato přechodná období nesmí přesáhnout 24 měsíců ode dne vstupu prováděcího nařízení v platnost“,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 95 nařízení (ES) č. 987/2009 dává správní komisi pravomoc stanovit praktická opatření pro jakákoli nezbytná přechodná období v zájmu zajištění nezbytné výměny údajů potřebné pro použití základního nařízení a prováděcího nařízení.

               (2)

               Je nezbytné vyjasnit základní zásady, které mají uplatňovat instituce po dobu přechodného období.

               (3)

               Předpokládá se, že po datu vstupu nových nařízení v platnost bude dosud v řízení značný počet žádostí týkajících se nároků vzniklých podle nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 (3) před tímto datem. V souvislosti s těmito žádostmi bylo navrženo, aby byla výměna informací obecně založena na postupech uvedených v nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení Rady (EHS) č. 574/72 (4), včetně používání E-formulářů.

               (4)

               Z ustanovení čl. 94 odst. 1 nařízení (ES) č. 987/2009 vyplývá, že za okolností popsaných v předchozím bodě odůvodnění dochází k „vyřízení dvěma způsoby“, přičemž příjemce obdrží vyšší dávku.

               (5)

               V praxi však v naprosté většině případů, ne-li vždy, nebude dávka, jež se zakládá na dřívějších nařízeních, použitím nových nařízení zvýšena. Proto se má za to, že není realistické očekávat od institucí, že budou za těchto podmínek provádět dvojí postupy podle nařízení (EHS) č. 574/72 a (ES) č. 987/2009.

               (6)

               Odstavec 5 rozhodnutí č. H1 (5) objasňuje status osvědčení (E-formulářů) a evropského průkazu zdravotního pojištění (včetně potvrzení dočasně nahrazujícího evropský průkaz zdravotního pojištění) vydaných před datem vstupu nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 v platnost.

               (7)

               Během přechodného období je zcela na rozhodnutí členských států, zda jsou připraveny zapojit se do elektronické výměny informací o sociálním zabezpečení (EESSI) jako celek nebo po jednotlivých odvětvích.
               V souladu s podmínkami stanovenými v čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004,

         ROZHODLA TAKTO:

               1.

               Během přechodného období se instituce řídí zásadami dobré spolupráce, pragmatismu a flexibility. Především je velmi důležité zaručit bezproblémový přechod pro občany využívající svých práv podle nových nařízení.

               2.

               Od data vstupu v platnost nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 nahradí tištěné verze strukturovaných elektronických dokumentů (SED) E-formuláře podle nařízení (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72.

               3.

               Aniž by bylo dotčeno ustanovení odstavce 2, členské státy, které zavedly vnitrostátní elektronické aplikace na vytváření E-formulářů nebo elektronickou výměnu informací (např. projekty Build), jež nemohou být v tomto časovém rámci dost dobře změněny, je mohou i nadále používat během přechodného období, pokud jsou zcela zaručena práva občanů podle nových nařízení.

               4.

               Během přechodného období přijme instituce ve všech případech relevantní informace na jakémkoli dokumentu vydaném jinou institucí, i kdyby byly tyto informace podávány v zastaralém formátu, měly zastaralý obsah nebo strukturu. V případě pochybností o právech dotčeného občana kontaktuje instituce v souladu se zásadou dobré spolupráce vydávající instituci.

               5.

               Jak je uvedeno v odstavci 5 rozhodnutí č. H1, E-formuláře, dokumenty a evropské průkazy zdravotního pojištění (včetně potvrzení dočasně nahrazujícího evropský průkaz zdravotního pojištění) vydané před datem vstupu nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 zůstávají v platnosti a orgány jiných členských států je budou zohledňovat dokonce i po uvedeném datu, dokud neskončí jejich vlastní platnost nebo dokud nebudou staženy nebo nahrazeny dokumenty vydanými nebo oznámenými podle nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009.

               6.

               Každý členský stát může k provádění elektronické výměny informací o sociálním zabezpečení (EESSI) zaujmout flexibilní fázový přístup po odvětvích, jakmile má toto odvětví přístup k EESSI prostřednictvím svého přístupového místa. Členský stát se rovněž může rozhodnout, že k EESSI přistoupí, až budou připravena všechna odvětví.

               7.

               Mít přístup k EESSI znamená, že dotčené odvětví/přístupové místo může jak odesílat veškeré zprávy v daném odvětví přístupovým místům jiných členských států, tak tyto zprávy přijímat.

               8.

               Informace o tom, které odvětví kterého členského státu je k systému EESSI připojeno, jsou uvedeny v seznamu přístupném národním institucím a jsou rovněž uvedeny v adresáři EESSI. Členské státy tedy před datem připojení písemně informují správní komisi.

               9.

               Během přechodného období probíhá výměna informací mezi dvěma členskými státy v rámci určitého odvětví důsledně buď v rámci EESSI, nebo mimo něj. Nesmí docházet ke kombinaci obou postupů, čímž nejsou dotčena dvoustranná ujednání, která se mohou týkat například společného testování nebo vzdělávání nebo podobných situací.

               10.

               Standardizovaná podoba tištěných strukturovaných elektronických dokumentů, kterou schválí správní komise, bude zpřístupněna institucím.

               11.

               Toto rozhodnutí se vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne vstupu nařízení (ES) č. 987/2009 v platnost.

            předsedkyně správní komise

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2.

      (4)  Úř. věst. L 74, 27.3.1972, s. 1.

      (5)  Viz strana 13 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: 2012/193/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 13. března 2012 o uzavření Ujednání mezi Evropskou unií a Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Švýcarskou konfederací o účasti těchto států na práci výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis , jménem Unie

text:
               13.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 103/3

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 13. března 2012
   o uzavření Ujednání mezi Evropskou unií a Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Švýcarskou konfederací o účasti těchto států na práci výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis, jménem Unie
   (2012/193/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 74, 77 a 79 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Na základě zmocnění uděleného Komisi dne 15. května 2006 byla uzavřena jednání s Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Švýcarskou konfederací o účasti těchto států na práci výborů, které jsou Komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis.

               (2)

               V souladu s rozhodnutím Rady 2012/192/EU (1) bylo toto Ujednání mezi Evropskou unií a Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Švýcarskou konfederací o účasti těchto států na práci výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis (dále jen „ujednání“) podepsáno dne 22. září 2011 jménem Evropské unie s výhradou jeho pozdějšího uzavření.

               (3)

               Toto ujednání by mělo být uzavřeno.

               (4)

               Tímto rozhodnutím není dotčeno postavení Spojeného království podle Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie a podle rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (2).

               (5)

               Tímto rozhodnutím není dotčeno postavení Irska podle Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie a podle rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na něj vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
                   (3).

               (6)

               Tímto rozhodnutím není dotčeno postavení Dánska podle Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a a ke Smlouvě o fungování Evropské unie,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Ujednání mezi Evropskou unií a Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Švýcarskou konfederací o účasti těchto států na práci výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis (dále jen „ujednání“), se schvaluje jménem Unie.
   Znění ujednání je připojeno k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou uložit jménem Evropské unie listinu o schválení podle čl. 7 odst. 4 ujednání, vyjadřující souhlas Unie být touto dohodou vázán.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 13. března 2012.

            Za Radu

            předsedkyně

         M. VESTAGER

      (1)  Viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku.

      (2)  Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (3)  Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
    ---documentbreak---

               13.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 103/4

         UJEDNÁNÍ
   mezi Evropskou unií a Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Švýcarskou konfederací o účasti těchto států na práci výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis

   EVROPSKÁ UNIE
   a
   ISLANDSKÁ REPUBLIKA,
   dále jen „Island“,
   LICHTENŠTEJNSKÉ KNÍŽECTVÍ,
   dále jen „Lichtenštejnsko“,
   NORSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
   dále jen „Norsko“ a
   ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE,
   dále jen „Švýcarsko“,
   dále jen „přidružené státy“,
   S OHLEDEM NA dohodu uzavřenou dne 18. května 1999 mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (dále jen „dohoda o přidružení Islandu a Norska“),
   S OHLEDEM NA dohodu podepsanou dne 26. října 2004 mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (dále jen „dohoda o přidružení Švýcarska“),
   S OHLEDEM NA protokol podepsaný dne 28. února 2008 mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (dále jen „protokol o přidružení Lichtenštejnska“),
   S OHLEDEM NA dohodu ve formě výměny dopisů uzavřenou dne 18. května 1999 mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím týkající se výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí,
   S OHLEDEM NA dohodu ve formě výměny dopisů podepsanou dne 26. října 2004 mezi Radou Evropské unie a Švýcarskou konfederací týkající se výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí,
   S OHLEDEM NA prohlášení k protokolu o přidružení Lichtenštejnska podepsanému dne 28. února 2008 o účasti ve výborech, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí,
   S OHLEDEM NA skutečnost, že nové akty nebo opatření schengenského acquis přijaté Evropskou komisí (dále jen „Komise“) při výkonu jejích výkonných pravomocí, s ohledem na něž byly uplatněny postupy stanovené v tomto ujednání, se použijí současně na Evropskou unii a její dotčené členské státy a na přidružené státy,
   S OHLEDEM NA nutnost zajistit uplatňování a jednotné provádění nových aktů nebo opatření schengenského acquis, jež vyžaduje účast přidružených států na práci výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, jsou-li přijímána rozhodnutí o aktech nebo opatřeních představujících rozvoj schengenského acquis,
   VZHLEDEM K TOMU, že se dohody o přidružení nezabývají podrobnými pravidly účasti přidružených zemí na práci výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, jsou-li přijímána rozhodnutí o aktech nebo opatřeních představujících rozvoj schengenského acquis,
   VZHLEDEM K TOMU, že účast Islandské republiky, Norského království a Lichtenštejnského knížectví ve výboru, který je Komisi nápomocen při výkonu jejích výkonných pravomocí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1), je v současnosti stanovena v Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, zatímco účast Švýcarské konfederace v tomto výboru je stanovena ve výměně dopisů připojených k Dohodě o přidružení Švýcarska,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Toto ujednání se vztahuje na akty nebo opatření měnící nebo doplňující schengenské acquis přijaté Komisí při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis.
   Článek 2
   1.   Přidružené státy jsou zapojeny jako pozorovatelé do práce výborů, které jsou Komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis (dále jen „schengenské výbory komitologie“), uvedených v příloze tohoto ujednání.
   2.   Je-li na základě nového aktu měnícího nebo doplňujícího schengenské acquis zřízen nový výbor, který je Komisi nápomocen při výkonu jejích výkonných pravomocí, přidružené státy jsou zapojeny do práce tohoto výboru od vstupu aktu zřizujícího daný výbor v platnost.
   3.   Seznam schengenských výborů komitologie je Komisí pravidelně aktualizován a je zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   1.   Zástupci přidružených států jsou zapojeni do práce schengenských výborů komitologie, jak je uvedeno v tomto článku.
   2.   V schengenských výborech komitologie mají přidružené státy možnost:

               —

               objasnit potíže, které se objevily s ohledem na konkrétní akt nebo opatření, pokud jde o provádění, uplatňování nebo rozvoj schengenského acquis, nebo se vyjádřit k obtížím, s nimiž se setkaly ostatní delegace,

               —

               vyjádřit se ke všem otázkám týkajícím se vypracování a rozvoje ustanovení, která se jich týkají, nebo jejich provádění.

         3.   Přidružené státy jsou oprávněny předkládat v schengenských výborech komitologie náměty. Po projednání může Komise posoudit tyto náměty s cílem vypracovat návrh nebo předložit podnět.
   4.   Přidružené státy se neúčastní hlasování schengenských výborů komitologie a při hlasování výboru se vzdálí.
   5.   Je-li svolána schůze schengenských výborů komitologie, přidružené státy obdrží program jednání, navrhované opatření, k němuž mají vydat stanovisko, a další příslušné pracovní dokumenty současně s členskými státy EU.
   6.   Zásady a podmínky týkající se přístupu veřejnosti k dokumentům schengenských výborů komitologie jsou stejné jako zásady a podmínky vztahující se na dokumenty Komise (2).
   7.   Za účelem uplatňování tohoto ujednání a při stanovení procedurálních aspektů schengenských výborů komitologie se odkazuje na tento článek.
   Článek 4
   Při vypracování návrhů měnících nebo doplňujících ustanovení schengenského acquis Komise neformálně konzultuje odborníky přidružených států stejným způsobem, jakým při přípravě svých návrhů konzultuje odborníky členských států Evropské unie (dále jen „členské státy“).
   Článek 5
   1.   Přijímání nových aktů nebo opatření představujících rozvoj schengenského acquis je vyhrazeno příslušným orgánům Evropské unie (3).
   S výhradou odstavce 3

               —

               vstupují tyto akty nebo opatření v platnost současně pro Evropskou unii a její dotčené členské státy a pro přidružené státy, není-li výslovně stanoveno jinak,

               —

               přijetí těchto aktů nebo opatření ze strany jednotlivých přidružených států zakládá práva a povinnosti mezi dotyčným přidruženým státem na straně jedné a Evropskou unií a těmi členskými státy, jež jsou vázány těmito akty a opatřeními, na straně druhé.

         2.   Přidružené státy jsou vyrozuměny o přijetí aktů nebo opatření uvedených v odstavci 1, s ohledem na něž byly uplatněny postupy stanovené v tomto ujednání.
   O přijetí aktů nebo opatření uvedených v odstavci 1 vyrozumí přidružené státy generální sekretariát Komise s odkazem na tento článek, je-li přijetí těchto aktů nebo opatření oznámeno členským státům.
   Není-li přijetí aktů nebo opatření uvedených v odstavci 1 oznámeno členským státům generálním sekretariátem Komise, oznámí přijetí těchto aktů nebo opatření přidruženým státům generální ředitelství Komise odpovědné za přijetí dotyčných aktů nebo opatření s odkazem na tento článek.
   3.   Každý přidružený stát se nezávisle rozhodne, zda přijme obsah aktů nebo opatření uvedených v odstavci 1 a zda je provede ve svém právním řádu. O těchto rozhodnutích je Komise vyrozuměna do 30 dnů od oznámení dotčených aktů nebo opatření Komisí.
   Na přijímání aktů a opatření uvedených v odstavci 1 přidruženými státy a důsledky jejich nepřijetí se vztahují tato ustanovení:

               —

               Island a Norsko – článek 8 dohody o přidružení Islandu a Norska,

               —

               Švýcarsko – článek 7 dohody o přidružení Švýcarska,

               —

               Lichtenštejnsko – článek 5 protokolu o přidružení Lichtenštejnska.

         Článek 6
   1.   Pokud jde o administrativní náklady spojené s prováděním tohoto ujednání, přidružené státy poskytnou do souhrnného rozpočtu Evropské unie roční příspěvek podle poměru svého hrubého domácího produktu ve vztahu k hrubému domácímu produktu všech zúčastněných států ve výši 500 000 EUR s výhradou roční úpravy ke zohlednění míry inflace v Evropské unii.
   Částka ve výši 500 000 EUR bude upravena na základě výměny dopisů, vyžádá-li si to vývoj počtu schengenských výborů komitologie, jichž se přidružené státy účastní, nebo četnost jejich zasedání.
   2.   Cestovní výdaje zástupců, kteří se účastní schůzí schengenských výborů komitologie, nejsou uhrazeny.
   Článek 7
   1.   Depozitářem tohoto ujednání je generální tajemník Rady Evropské unie.
   2.   Evropská unie a přidružené státy schválí toto ujednání v souladu s vlastními postupy.
   3.   Vstup tohoto ujednání v platnost vyžaduje schválení Evropskou unií a přinejmenším jedním z přidružených států.
   4.   Toto ujednání vstoupí mezi Evropskou unií a dotyčným přidruženým státem v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni uložení příslušné listiny o schválení nebo ratifikační listiny u depozitáře.
   5.   Pokud jde o Lichtenštejnsko, toto ujednání vstoupí v platnost až po vstupu protokolu o přidružení Lichtenštejnska v platnost.
   Článek 8
   1.   Pokud jde o Norsko a Island, toto ujednání pozbývá platnosti v okamžiku ukončení platnosti příslušné dohody o přidružení Norska a Islandu.
   2.   Pokud jde o Švýcarsko, toto ujednání pozbývá platnosti v okamžiku ukončení platnosti dohody o přidružení Švýcarska.
   3.   Pokud jde o Lichtenštejnsko, toto ujednání pozbývá platnosti v okamžiku ukončení platnosti protokolu o přidružení Lichtenštejnska.
   4.   Ukončení platnosti se oznamuje depozitáři.
   Článek 9
   Toto ujednání a společné prohlášení jsou sepsány v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském, islandském a norském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

      Съставено в Брюксел на двадесет и втори септември две хиляди и единадесета година.
      Hecho en Bruselas, el veintidós de septiembre de dos mil once.
      V Bruselu dne dvacátého druhého září dva tisíce jedenáct.
      Udfærdiget i Bruxelles den toogtyvende september to tusind og elleve.
      Geschehen zu Brüssel am zweiundzwanzigsten September zweitausendelf.
      Kahe tuhande üheteistkümnenda aasta septembrikuu kahekümne teisel päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι δύο Σεπτεμβρίου δύο χιλιάδες έντεκα.
      Done at Brussels on the twenty-second day of September in the year two thousand and eleven.
      Fait à Bruxelles, le vingt-deux septembre deux mille onze.
      Fatto a Bruxelles, addì ventidue settembre duemilaundici.
      Briselē, divi tūkstoši vienpadsmitā gada divdesmit otrajā septembrī.
      Priimta du tūkstančiai vienuoliktų metų rugsėjo dvidešimt antrą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenegyedik év szeptember huszonkettedik napján.
      Magħmul fi Brussell, fit-tnejn u għoxrin jum ta' Settembru tas-sena elfejn u ħdax.
      Gedaan te Brussel, de tweeëntwintigste september tweeduizend elf.
      Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego drugiego września roku dwa tysiące jedenastego.
      Feito em Bruxelas, em vinte e dois de setembro de dois mil e onze.
      Întocmit la Bruxelles la douăzeci și doi septembrie două mii unsprezece.
      V Bruseli dňa dvadsiateho druhého septembra dvetisícjedenásť.
      V Bruslju, dne dvaindvajsetega septembra leta dva tisoč enajst.
      Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenätoisena päivänä syyskuuta vuonna kaksituhattayksitoista.
      Som skedde i Bryssel den tjugoandra september tjugohundraelva.
      Gjört í Brussel þann tuttugasta og annan september árið tvö þúsund og ellefu.
      Utferdiget i Brussel den tjueandre september to tusen og elleve.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         Fyrir hönd lýðveldisins Íslands

         Für das Fürstentum Liechtenstein

         For Kongeriket Norge

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera

      (1)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

      (3)  V době podpisu tohoto ujednání jsou tyto akty nebo opatření přijímány Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13), nebo jsou přijímány v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23), naposledy pozměněným rozhodnutím 2006/512/ES ze dne 17. července 2006 (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).
   PŘÍLOHA
   Seznam stávajících výborů, které jsou Evropské komisi nápomocny při výkonu jejích výkonných pravomocí, pokud jde o provádění, uplatňování a rozvoj schengenského acquis:

               —

               výbor zřízený nařízením Rady (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz (1),

               —

               výbor zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (2) a rozhodnutím Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (3); tento výbor je Komisi nápomocen rovněž při uplatňování těchto právních nástrojů:

                           —

                           nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (4),

                           —

                           nařízení Rady č. 1104/2008/ES ze dne 24. října 2008 o přechodu z Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II) (5),

                           —

                           rozhodnutí Rady 2008/839/SVV ze dne 24. října 2008 o přechodu ze Schengenského informačního systému (SIS 1+) na Schengenský informační systém druhé generace (SIS II) (6),

               —

               výbor zřízený rozhodnutím Rady 2004/201/SVV ze dne 19. února 2004 o postupech pro změnu příručky Sirene (7) a nařízením Rady (ES) č. 378/2004 ze dne 19. února 2004 o postupech pro změnu příručky Sirene (8), který je Evropské komisi nápomocen při změnách příručky Sirene,

               —

               výbor zřízený rozhodnutím Rady 2005/267/ES ze dne 16. března 2005 o zřízení bezpečné webové informační a koordinační sítě pro služby řízení migrace členských států (9),

               —

               výbor zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (10), který je Evropské komisi nápomocen v oblasti vnějších hranic,

               —

               výbor pro solidaritu a řízení migračních toků zřízený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 574/2007/ES ze dne 23. května 2007 o zřízení Fondu pro vnější hranice na období 2007 až 2013 jako součásti obecného programu Solidarita a řízení migračních toků (11),

               —

               výbor zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (12) – Výbor pro víza.

      (1)  Úř. věst. L 164, 14.7.1995, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 381, 28.12.2006, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 205, 7.8.2007, s. 63.

      (4)  Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 60.

      (5)  Úř. věst. L 299, 8.11.2008, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 299, 8.11.2008, s. 43.

      (7)  Úř. věst. L 64, 2.3.2004, s. 45.

      (8)  Úř. věst. L 64, 2.3.2004, s. 5.

      (9)  Úř. věst. L 83, 1.4.2005, s. 48.

      (10)  Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.

      (11)  Úř. věst. L 144, 6.6.2007, s. 22.

      (12)  Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               13.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 103/10

         SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ SMLUVNÍCH STRAN O ZVLÁŠTNÍM PŘIDRUŽENÍ K PROVÁDĚNÍ, UPLATŇOVÁNÍ A ROZVOJI SCHENGENSKÉHO ACQUIS
   Smluvní strany společně prohlašují, že se zvláštní přidružení Islandské republiky, Lichtenštejnského knížectví, Norského království a Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis nepovažuje za právní nebo politický precedens pro jakoukoli jinou oblast spolupráce mezi Evropskou unií a těmito státy.


title: 2008/305/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 18. února 2008 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Panamskou republikou o některých aspektech leteckých služeb

text:
               16.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 106/6

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 18. února 2008
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Panamskou republikou o některých aspektech leteckých služeb
   (2008/305/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (2)

               Komise jménem Společenství sjednala dohodu s Panamskou republikou o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) v souladu s mechanismy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise pověřuje, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (3)

               Dohoda byla jménem Evropského společenství podepsána dne 1. října 2007 s výhradou jejího pozdějšího uzavření.

               (4)

               Dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Panamskou republikou o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství.
   2.   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí (1).
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou učinit oznámení stanovené v čl. 9 odst. 1 dohody.

      V Bruselu dne 18. února 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

      (1)  Viz strana 7 v tomto čísle Úředního věstníku.
    ---documentbreak---

               16.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 106/7

         DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Panamskou republikou o některých aspektech leteckých služeb
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
   na jedné straně a
   PANAMSKÁ REPUBLIKA
   na straně druhé
   (dále jen „strany“),
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropského společenství a Panamskou republikou byly podepsány dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Evropského společenství,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,
   S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost získat vlastnictví leteckých dopravců, kterým byla udělena licence v souladu s právem Evropského společenství,
   UZNÁVAJÍCE, že některá ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a Panamskou republikou, která jsou v rozporu s právem Evropského společenství, musí být uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropským společenstvím a Panamskou republikou a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropského společenství v rámci těchto jednání není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Panamskou republikou, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Panamské republiky ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, která se týkají přepravních práv,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Obecná ustanovení
   1.   Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropského společenství. „Členskými státy LACAC“ se rozumějí členské státy Komise Latinské Ameriky pro civilní letectví (Latin American Civil Aviation Commission).
   2.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.
   3.   Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na letecké dopravce nebo letecké podniky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké podniky určené daným členským státem.
   Článek 2
   Určení, oprávnění a zrušení
   1.   Odstavce 2 a 3 tohoto článku mají přednost před odpovídajícími ustanoveními článků uvedených v příloze II písm. a) a b) týkajícími se určení leteckého dopravce příslušným členským státem, jeho oprávnění a povolení udělených Panamskou republikou a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce. Odstavce 4 a 5 tohoto článku mají přednost před odpovídajícími ustanoveními článků uvedených v příloze II písm. a) a b) ohledně určení leteckého dopravce Panamskou republikou, jeho oprávnění a povolení udělených členským státem a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce.
   2.   Po obdržení určení provedeného členským státem udělí Panamská republika příslušná oprávnění a povolení s minimálním procedurálním zpožděním za předpokladu, že:

               i)

               letecký dopravce je usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území určujícího členského státu a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,

               ii)

               členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) leteckému dopravci vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad a

               iii)

               letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu a skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států.

         3.   Panamská republika může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout nebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce určeného členským státem, pokud:

               i)

               letecký dopravce není usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území určujícího členského státu, nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství, nebo

               ii)

               členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) leteckému dopravci nevykonává nebo neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad, nebo

               iii)

               letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu nebo skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze II nebo státními příslušníky těchto jiných států, nebo

               iv)

               letecký dopravce je již oprávněn k provozu podle dvoustranné dohody uzavřené mezi Panamskou republikou a jiným členským státem a Panamská republika prokáže, že vykonáváním přepravních práv podle této dohody na trase, která zahrnuje místo v tomto jiném členském státě, by se obcházela omezení přepravních práv uložená touto jinou dohodou, nebo

               v)

               letecký dopravce je držitelem osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vydaného členským státem a neexistuje žádná dvoustranná dohoda o leteckých službách mezi Panamskou republikou a tímto členským státem a leteckému dopravci určenému Panamskou republikou byla upřena přepravní práva do tohoto členského státu.

         Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce nediskriminuje Panamská republika letecké dopravce Společenství z důvodu státní příslušnosti.
   4.   Po obdržení určení provedeného Panamskou republikou udělí členský stát příslušná oprávnění a povolení s minimálním procedurálním zpožděním za předpokladu, že:

               i)

               letecký dopravce je usazen v Panamské republice,

               ii)

               Panamská republika vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a je odpovědná za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) a

               iii)

               letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu a skutečně kontrolován členskými státy LACAC nebo státními příslušníky členských států LACAC.

         5.   Členský stát může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout nebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce určeného Panamskou republikou, pokud:

               i)

               letecký dopravce není usazen v Panamské republice, nebo

               ii)

               Panamská republika nevykonává nebo neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo není odpovědná za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC), nebo

               iii)

               letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu nebo skutečně kontrolován členskými státy LACAC nebo státními příslušníky členských států LACAC, nebo

               iv)

               letecký dopravce je již oprávněn k provozu podle dvoustranné dohody mezi členským státem a jiným členským státem LACAC a členský stát prokáže, že vykonáváním přepravních práv podle této dohody na trase, která zahrnuje místo v tomto jiném členském státě LACAC, by se obcházela omezení přepravních práv uložená touto jinou dohodou.

         Článek 3
   Bezpečnost
   1.   Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II písm. c).
   2.   Pokud členský stát určil leteckého dopravce, jehož regulativní kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, uplatňují se práva Panamské republiky podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a Panamskou republikou stejným způsobem, pokud jde o přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a pokud jde o oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.
   Článek 4
   Zdanění leteckých pohonných hmot
   1.   Odstavce 2 a 3 tohoto článku doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II písm. d).
   2.   Bez ohledu na ustanovení, která stanoví jinak, nebrání dohody uvedené v příloze II písm. d) členským státům v uložení nediskriminačních daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jejich území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce Panamské republiky, který poskytuje služby mezi místem na území tohoto členského státu a jiným místem na území tohoto členského státu nebo na území jiného členského státu.
   3.   Bez ohledu na ustanovení, která stanoví jinak, nebrání dohody uvedené v příloze II písm. d) Panamské republice v uložení nediskriminačních daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jejím území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce členského státu, který poskytuje služby mezi místem na území Panamské republiky a jiným místem na území Panamské republiky nebo na území jiného členského státu LACAC.
   Článek 5
   Přepravní tarify
   1.   Odstavci 2 a 3 tohoto článku se doplňují články uvedené v příloze II písm. e).
   2.   Tarify za přepravu uskutečněnou zcela v rámci Evropského společenství, které jsou účtovány leteckým dopravcem nebo dopravci určenými Panamskou republikou podle některé dohody uvedené v příloze I a obsahující ustanovení uvedené v příloze II písm. e), podléhají právu Evropského společenství. Právo Evropského společenství se použije nediskriminačním způsobem.
   3.   Tarify za přepravu uskutečněnou mezi Panamskou republikou a jiným členským státem LACAC, které jsou účtovány leteckým dopravcem nebo dopravci určeným členským státem podle dohody uvedené v příloze I a obsahující ustanovení uvedené v příloze II písm. e), podléhají panamskému právu týkajícímu se výsadního postavení v oblasti tvorby cen, které se použije nediskriminačním způsobem.
   Článek 6
   Slučitelnost s pravidly o hospodářské soutěži
   1.   Bez ohledu na ustanovení, která stanoví jinak, nesmějí dohody uvedené v příloze I i) upřednostňovat uzavření dohod mezi podniky, přijetí rozhodnutí sdruženími podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, která vylučují, narušují nebo omezují hospodářskou soutěž; ii) zesilovat účinky veškerých takových dohod, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě; ani iii) přenášet na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která vylučují, narušují nebo omezují hospodářskou soutěž.
   2.   Ustanovení dohod uvedených v příloze I, která nejsou slučitelná s odstavcem 1 tohoto článku, se nepoužijí.
   Článek 7
   Přílohy dohody
   Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.
   Článek 8
   Revize nebo změna
   Strany mohou tuto dohodu kdykoli po vzájemné dohodě revidovat nebo změnit.
   Článek 9
   Vstup v platnost
   Tato dohoda vstupuje v platnost, jakmile si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost.
   Článek 10
   Ukončení platnosti
   1.   V případě ukončení platnosti některé dohody uvedené v příloze I skončí současně platnost všech ustanovení této dohody, která se týkají dotyčné dohody uvedené v příloze I.
   2.   V případě ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze I skončí současně platnost této dohody.

      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.
      V Panamě ve dvou vyhotoveních dne prvního října dva tisíce sedm v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském. V případě odchylek má španělské znění přednost před zněními v ostatních jazycích.

         За Европейската общнoст
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         За Република Панама
         Por la República de Panamá
         Za Panamskou republiku
         For Republikken Panama
         Für die Republik Panama
         Panama Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Παναμά
         For the Republic of Panama
         Pour la République du Panama
         Per la Repubblica di Panama
         Panamas Republikas vārdā
         Panamos Respublikos vardu
         A Panamai Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tal-Panama
         Voor de Republiek Panama
         W imieniu Republiki Panamy
         Pela República do Panamá
         Pentru Republica Panama
         Za Panamskú republiku
         Za Republiko Panamo
         Panaman tasavallan puolesta
         För Republiken Panama

   PŘÍLOHA I
   Seznam dohod uvedených v článku 1 této dohody

               a)

               Dohody o leteckých službách uzavřené mezi Panamskou republikou a členskými státy Evropského společenství, které jsou ke dni podpisu této dohody uzavřeny, podepsány nebo prozatímně prováděny:

                           —

                           Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Panamskou republikou o letecké dopravě, podepsaná v Panamě dne 13. prosince 1999 (v příloze II jen „dohoda Panama – Německo“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Panamské republiky a vládou Belgického království o leteckých službách, podepsaná v Panamě dne 12. ledna 1966 (v příloze II jen „dohoda Panama – Belgie“),

                           —

                           Dohoda mezi Španělským královstvím a Panamskou republikou, podepsaná v Panamě dne 7. srpna 2001 (v příloze II jen „dohoda Panama – Španělsko“),

                           —

                           zápis z jednání mezi delegacemi pro otázky letectví zastupujícími vlády Italské republiky a vlády Panamské republiky, vypracovaný v Římě dne 11. listopadu 1970 (v příloze II jen „zápis Panama – Itálie“),

                           —

                           Dohoda mezi Panamskou republikou a Nizozemským královstvím o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, parafovaná jako příloha 2 memoranda o porozumění podepsaného v Haagu dne 7. června 1995 (v příloze II jen „dohoda Panama – Nizozemsko“),

                           —

                           Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Panamské republiky, parafovaná jako příloha B memoranda o porozumění podepsaného v Londýně dne 26. srpna 1997 (v příloze II jen „dohoda Panama – Spojené království“).

               b)

               Dohody o leteckých službách a jiná ujednání parafované nebo podepsané mezi Panamskou republikou a členskými státy Evropského společenství, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně prováděny.

         PŘÍLOHA II
   Seznam článků dohod uvedených v příloze I, na které se odkazuje v článcích 2 až 5 této dohody

               a)

               Určení:

                           —

                           článek 3 dohody Panama – Německo,

                           —

                           článek 3 dohody Panama – Španělsko,

                           —

                           článek 4 dohody Panama – Nizozemsko,

                           —

                           článek 4 dohody Panama – Spojené království.

               b)

               Zamítnutí, zrušení, dočasné odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení:

                           —

                           článek 3 dohody Panama – Německo,

                           —

                           článek 9 dohody Panama – Belgie,

                           —

                           článek 4 dohody Panama – Španělsko,

                           —

                           článek 5 dohody Panama – Nizozemsko,

                           —

                           článek 5 dohody Panama – Spojené království.

               c)

               Regulativní kontrola:

                           —

                           článek 12 dohody Panama – Německo,

                           —

                           článek 11 dohody Panama – Španělsko.

               d)

               Zdanění leteckých pohonných hmot:

                           —

                           článek 6 dohody Panama – Německo,

                           —

                           článek 7 dohody Panama – Belgie,

                           —

                           článek 5 dohody Panama – Španělsko,

                           —

                           článek 10 dohody Panama – Nizozemsko,

                           —

                           článek 8 dohody Panama – Spojené království.

               e)

               Přepravní tarify:

                           —

                           článek 10 dohody Panama – Německo,

                           —

                           článek 5 dohody Panama – Belgie,

                           —

                           článek 7 dohody Panama – Španělsko,

                           —

                           článek 6 dohody Panama – Nizozemsko,

                           —

                           článek 7 dohody Panama – Spojené království.

         PŘÍLOHA III
   Seznam jiných států uvedených v článku 2 této dohody

               a)

               Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               b)

               Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               c)

               Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);

               d)

               Švýcarská konfederace (v rámci dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).


               27.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 353/112

         P8_TA(2015)0194
   Žádost, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven poslanecké imunity
   Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 19. května 2015 o žádosti, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity (II) (2015/2071(IMM))
   (2016/C 353/19)

      Evropský parlament,

               —

               s ohledem na žádost, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity, kterou dne 10. března 2015 předložil zástupce státního zástupce Nejvyššího soudu Řecké republiky v souvislosti s trestním řízením sp. zn.: ΑΒΜ Δ2011/5382, Β2012/564, které je vedeno soudem prvního stupně v Soluni, a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 25. března 2015,

               —

               s ohledem na skutečnost, že Theodoros Zagorakis nevyužil svého práva vyjádřit se podle čl. 9 odst. 5 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 Aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,

               —

               s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1),

               —

               s ohledem na článek 62 Ústavy Řecké republiky,

               —

               s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0151/2015),

               A.

               vzhledem k tomu, že zástupce státního zástupce Nejvyššího soudu Řecké republiky požádal o zbavení imunity poslance Evropského parlamentu Theodorose Zagorakise v souvislosti s možným trestním stíháním, která se týká údajného spáchání trestného činu;

               B.

               vzhledem k tomu, že článek 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie uvádí, že poslanci Evropského parlamentu požívají na území vlastního státu imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

               C.

               vzhledem k tomu, že článek 62 Ústavy Řecké republiky stanoví, že během volebního období nesmí být poslanci parlamentu trestně stíhání, zatčeni, uvězněni nebo jinak omezeni na svobodě bez předchozího souhlasu parlamentu;

               D.

               vzhledem k tomu, že je Theodoros Zagorakis obviněn z finančních nesrovnalostí spáchaných v období let 2007 až 2012 ve fotbalovém klubu PAOK, jehož předsedou byl v uvedené době;

               E.

               vzhledem k tomu, že údajný trestný čin nemá u Theodorose Zagorakise zjevnou spojitost s výkonem funkce poslance Evropského parlamentu, ale souvisí s výkonem jeho funkce předsedy fotbalového klubu PAOK;

               F.

               vzhledem k tomu, že se trestní stíhání netýká názorů nebo hlasování během výkonu funkce poslance Evropského parlamentu ve smyslu článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie;

               G.

               vzhledem k tomu, že neexistuje důvodné podezření na úmyslné vedení trestního stíhání za účelem poškození politické činnosti poslance (fumus persecutionis), neboť trestní stíhání bylo zahájeno řadu let před tím, než se dotčený poslanec ujal svého mandátu;

               1.

               rozhodl, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity;

               2.

               pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru příslušnému státnímu zastupitelství Nejvyššího soudu Řecké republiky a Theodorosovi Zagorakisovi.

      (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner v. Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot v. Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote v. Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvora ze dne 21. října 2008, Marra v. De Gregorio a Clemente, C 200/07 a C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch v. Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543, bod. rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch v. Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 15. ledna 2016 o jmenování tří členů a tří náhradníků správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů

text:
               20.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/6

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 15. ledna 2016
   o jmenování tří členů a tří náhradníků správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů
   (2016/C 19/02)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (ES) č. 713/2009 stanoví, že Rada jmenuje pět členů správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů a jejich náhradníky.

               (2)

               V souladu s nařízením (ES) č. 713/2009 nemá být člen správní rady členem rady regulačních orgánů a členové správní rady by měli jednat nezávisle a objektivně ve veřejném zájmu.

               (3)

               V souladu s čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 713/2009 činí funkční období členů správní rady a jejich náhradníků čtyři roky a lze je jednou prodloužit. K zajištění kontinuity činnosti správní rady však bylo u prvního mandátu funkční období poloviny členů a náhradníků správní rady stanoveno na šest.

               (4)

               Rozhodnutím ze dne 22. prosince 2009 (2) proto Rada jmenovala tři členy a tři náhradníky správní rady dobu na šesti let a dva členy a dva náhradníky správní rady na dobu čtyř let od 28. ledna 2010. Dále rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2013 (3) Rada jmenovala dva členy a tři náhradníky správní rady na dobu čtyř let od 28. ledna 2014.

               (5)

               S ohledem na konec šestiletého mandátu tří členů a dvou náhradníků a na odstoupení jednoho náhradníka v průběhu jeho čtyřletého mandátu by měli být na uvolněná místa jmenováni tři členové a tři náhradníci,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členy správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů jsou na dobu čtyř let ode dne 28. ledna 2016 jmenováni:

               —

               Edmund HOSKER, Spojené království,

               —

               Georgios SHAMMAS, Kypr,

               —

               Piotr Grzegorz WOŹNIAK, Polsko.

         Článek 2
   Náhradníky správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů jsou na dobu čtyř let ode dne 28. ledna 2016 jmenovány tyto osoby:

               —

               Martin HANSEN, Dánsko,

               —

               Jurijs SPIRIDONOVS, Lotyšsko.

         Článek 3
   Náhradníkem správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů je na dobu dvou let ode dne 28. ledna 2016 jmenován:

               —

               Carlos AGUIRRE CALZADA, Španělsko.

         Článek 4
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 15. ledna 2016.

            Za Radu

            předseda

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 22. prosince 2009 o jmenování pěti členů a pěti náhradníků správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (Úř. věst. C 21, 28.1.2010, s. 1).

      (3)  Rozhodnutí Rady ze dne 15. listopadu 2013 o jmenování dvou členů a tří náhradníků správní rady Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (Úř. věst. C 337, 19.11.2013, p. 8).


title: 2011/307/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 13. května 2011 o uzavření dohody ve formě protokolu mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterou se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů použitelný na spory v rámci obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé

text:
               26.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 138/2

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 13. května 2011
   o uzavření dohody ve formě protokolu mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterou se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů použitelný na spory v rámci obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé
   (2011/307/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) bodem v) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 24. února 2006 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s partnery z oblasti Středomoří za účelem zavedení mechanismu pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení.

               (2)

               Jednání vedla Komise po konzultaci s výborem určeným podle článku 207 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.

               (3)

               Tato jednání byla dokončena a dne 27. dubna 2010 byla parafována dohoda ve formě protokolu (dále jen „protokol“) mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů použitelný na spory v rámci obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé (1).

               (4)

               Protokol byl jménem Unie podepsán dne 11. listopadu 2010.

               (5)

               Protokol by měl být uzavřen,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda ve formě protokolu mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů použitelný na spory v rámci obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé (dále jen „protokol“), se schvaluje jménem Unie.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení podle článku 23 protokolu (2).
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 13. května 2011.

            Za Radu

            předseda

         MARTONYI J.

      (1)  Úř. věst. L 304, 30.9.2004, s. 39.

      (2)  Datum vstupu protokolu v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
    ---documentbreak---

               26.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 138/3

         PROTOKOL
   mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů použitelný na spory v rámci obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími s jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé
   EVROPSKÁ UNIE (dále jen „Unie“)
   na jedné straně
   a
   EGYPTSKÁ ARABSKÁ REPUBLIKA (dále jen „Egypt“),
   na straně druhé,
   ROZHODLY TAKTO:
   KAPITOLA I

      CÍL A ROZSAH

   Článek 1
   Cíl
   Cílem tohoto protokolu je předcházet sporům mezi stranami a urovnávat je za účelem dosažení pokud možno oboustranně přijatelného řešení.
   Článek 2
   Uplatňování protokolu
   1.   Ustanovení tohoto protokolu se vztahuje na jakýkoli spor ohledně výkladu a použití ustanovení hlavy II (s výjimkou článků 22, 23, 24) Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení“) (1), není-li výslovně stanoveno jinak. Článek 82 dohody o přidružení platí pro spory týkající se uplatňování a výkladu jiných ustanovení dohody o přidružení.
   2.   Postupy tohoto protokolu se použijí, pokud Rada přidružení do 60 dnů od doby, kdy jí byl podle článku 82 dohody o přidružení spor předán, nedosáhne jeho urovnání.
   3.   Pro účely odstavce 2 je spor považován za vyřešený, pokud Rada přidružení přijme rozhodnutí, jak je stanoveno v čl. 82 odst. 2 dohody o přidružení, nebo pokud prohlásí, že spor již netrvá.
   KAPITOLA II

      KONZULTACE A MEDIACE

   Článek 3
   Konzultace
   1.   Strany se snaží veškeré spory týkající se výkladu a použití ustanovení uvedených v článku 2 řešit v dobré víře konzultacemi s cílem dohodnout se na rychlém, nestranném a oboustranně přijatelném řešení.
   2.   Strana, která si přeje zahájit konzultaci, podá druhé straně a v kopii podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic písemnou žádost, ve které uvede všechna sporná opatření a ustanovení dohody o přidružení, jež považuje za použitelná.
   3.   Konzultace se uskuteční do 40 dnů ode dne obdržení žádosti a probíhají na území žalované strany, pokud se strany nedohodnou jinak. Konzultace se považují za ukončené do 60 dnů ode dne obdržení žádosti, pokud se obě strany nedohodnou, že budou v konzultacích pokračovat. Konzultace a zejména veškeré informace zveřejněné a stanoviska přijatá stranami během těchto řízení jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
   4.   V naléhavých situacích, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, se konzultace zahájí do patnácti dnů ode dne obdržení žádosti a považují se za ukončené do 30 dnů ode dne obdržení žádosti.
   5.   Pokud strana, jíž je žádost o konzultace směřována, neodpoví do patnácti pracovních dnů ode dne jejího obdržení nebo pokud se konzultace neuskuteční ve lhůtách stanovených v odstavci 3 nebo odstavci 4 nebo pokud se konzultace uskutečnily, aniž by se dosáhlo oboustranně přijatelného řešení, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího tribunálu podle článku 5.
   Článek 4
   Mediace
   1.   Pokud nelze na základě konzultací dosáhnout oboustranně přijatelného řešení, mohou strany po vzájemné dohodě vyhledat mediátora. Žádost o mediaci musí být předložena písemně žalované straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby s uvedením opatření, které bylo předmětem konzultací, a oboustranně přijatelných podmínek mediace. Každá strana žádosti o mediaci s porozuměním posoudí.
   2.   Nedohodnou-li se strany na osobě mediátora do patnácti dnů ode dne obdržení žádosti o mediaci, předsedové podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic nebo jejich zástupci vyberou losem mediátora z osob, které jsou uvedeny na seznamu podle článku 19 a které nejsou státními příslušníky ani jedné ze stran. Výběr se provede do deseti dnů ode dne obdržení žádosti o mediaci. Mediátor se nejdříve 20 dnů a nejpozději do 30 dnů od svého jmenování sejde s účastníky sporu. Strany sporu předloží mediátorovi veškeré podklady nejpozději 15 dnů před setkáním a mediátor si může vyžádat další informace od stran nebo od odborníků nebo technických poradců, pokud to považuje za nezbytné. Informace získané tímto způsobem musí být zpřístupněny všem stranám a předloženy těmto stranám k vyjádření. Mediátor vydá stanovisko do 45 dnů od svého výběru.
   3.   Stanovisko mediátora může obsahovat doporučení pro řešení sporu v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Stanovisko mediátora není pro strany sporu závazné.
   4.   Lhůty uvedené v odstavci 2 mohou strany po vzájemné dohodě změnit. Tyto lhůty může změnit také mediátor na základě žádosti některé ze stran s ohledem na konkrétní problémy dotčené strany nebo z důvodu složitosti případu.
   5.   Vlastní mediace a zejména stanovisko mediátora, veškeré informace zveřejněné a stanoviska přijatá stranami během těchto řízení jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
   6.   Na základě souhlasu stran může mediační řízení pokračovat v průběhu rozhodčího řízení.
   7.   Výměna mediátora se uskuteční pouze z důvodů a v souladu s postupy uvedenými v bodech 18 až 21 jednacího řádu.
   KAPITOLA III

      POSTUPY UROVNÁVÁNÍ SPORŮ

      ODDÍL I

         Rozhodčí řízení

   Článek 5
   Zahájení rozhodčího řízení
   1.   Pokud se stranám nepodaří vyřešit spor na základě konzultací podle článku 3, ani na základě mediace podle článku 4, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího tribunálu.
   2.   Písemná žádost o ustavení rozhodčího tribunálu se zašle žalované straně a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic. Žalující strana ve své žádosti uvede konkrétní sporné opatření a vysvětlí, jakým způsobem toto opatření porušuje ustanovení článku 2. O ustavení rozhodčího tribunálu se požádá nejpozději osmnáct měsíců ode dne obdržení žádosti o konzultace, aniž je dotčeno právo žalující strany požádat v budoucnu o nové konzultace ohledně stejné záležitosti.
   Článek 6
   Ustavení rozhodčího tribunálu
   1.   Rozhodčí tribunál se skládá ze tří rozhodců.
   2.   Do 15 dnů ode dne, kdy žalovaná strana obdrží žádost o ustavení rozhodčího tribunálu, zahájí strany konzultace s cílem dosáhnout dohody ohledně složení rozhodčího tribunálu.
   3.   Pokud strany nejsou schopny dohodnout se na jeho složení ve lhůtě stanovené v odstavci 2, může kterákoli strana požádat předsedy podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic nebo jejich zástupce, aby byli všichni tři členové vybráni losem ze seznamu uvedeného v článku 19, a to jedna osoba z osob navržených žalující stranou, jedna osoba z osob navržených žalovanou stranou a jedna osoba z osob, které obě strany navrhly na funkci předsedy. V případě, že se strany dohodnou na jednom či více členech rozhodčího tribunálu, zbývající člen či členové se vyberou stejným postupem.
   4.   Předsedové podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic nebo jejich zástupci vyberou rozhodce do deseti dnů od žádosti uvedené v odstavci 3 podané některou ze stran.
   5.   Za datum ustavení rozhodčího tribunálu se považuje datum, kdy byli vybráni všichni tři rozhodci.
   6.   Výměna rozhodců se uskuteční pouze z důvodů a v souladu s postupy uvedenými v bodech 18 až 21 jednacího řádu.
   Článek 7
   Průběžná zpráva tribunálu
   Rozhodčí tribunál předloží stranám průběžnou zprávu obsahující zjištěné skutečnosti, použitelnost příslušných ustanovení a základní zdůvodnění zjištění a učiněných doporučení obecně nejpozději 120 dnů ode dne ustavení rozhodčího tribunálu. Jakákoli strana může předložit písemnou žádost, aby rozhodčí tribunál přezkoumal určitý aspekt prozatímní zprávy do patnácti dnů od oznámení. Závěry konečného rozhodnutí tribunálu budou zahrnovat argumenty vznesené v průběhu fáze prozatímního přezkoumání.
   Článek 8
   Rozhodnutí rozhodčího tribunálu
   1.   Rozhodčí tribunál obecně oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic do 150 dnů ode dne ustavení rozhodčího tribunálu. Pokud usoudí, že tuto lhůtu není možno dodržet, musí o tom předseda tribunálu písemně uvědomit strany a podvýbor pro průmysl, obchod, služby a podporu investic s uvedením důvodů zpoždění a data předpokládaného dokončení práce tribunálu. Rozhodnutí tribunálu by nemělo být v žádném případě učiněno později než 180 dnů od ustavení rozhodčího tribunálu.
   2.   Rozhodčí tribunál na žádost obou stran kdykoli pozastaví svou práci na dobu nepřesahující 12 měsíců a na konci tohoto dohodnutého období se na žádost žalující strany znovu ujme práce. Pokud žalující strana nepožádá, aby se rozhodčí tribunál znovu ujal práce, před koncem dohodnutého období pozastavení, postup se ukončí. Pozastavením a ukončením práce rozhodčího tribunálu nejsou dotčena práva jakékoli strany na další řízení týkající se stejné věci.
   3.   V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vyvine rozhodčí tribunál veškeré úsilí, aby bylo rozhodnutí vydáno do 75 dnů ode dne ustavení tohoto tribunálu. Rozhodnutí tribunálu nesmí být v žádném případě učiněno později než 90 dnů od jeho ustavení. Rozhodčí tribunál vydá předběžné rozhodnutí do deseti dnů ode dne svého ustavení, pokud se domnívá, že jde o naléhavý případ.

      ODDÍL II

         Splnění požadavků

   Článek 9
   Splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího tribunálu a odvolacího panelu
   Každá strana přijme veškerá opatření nezbytná ke splnění rozhodnutí rozhodčího tribunálu a usiluje o dohodu ohledně přiměřené lhůty pro splnění požadavků tohoto rozhodnutí.
   Článek 10
   Přiměřená lhůta pro splnění požadavků
   1.   Nejpozději do třiceti dnů od obdržení oznámení o rozhodnutí rozhodčího tribunálu dotčenými stranami sdělí žalovaná strana žalující straně a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic, jakou lhůtu potřebuje ke splnění požadavků rozhodnutí (dále jen „přiměřená lhůta“), není-li možné splnit jeho požadavky okamžitě.
   2.   Pokud se strany nemohou dohodnout na přiměřené lhůtě ke splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího tribunálu, požádá žalující strana do dvaceti dnů od obdržení oznámení učiněného žalovanou stranou podle odstavce 1 písemně rozhodčí tribunál, aby délku přiměřené lhůty určil. Tato žádost musí být oznámena současně druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic. Rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic do 30 dnů ode dne obdržení žádosti.
   3.   Přiměřenou lhůtu lze na základě vzájemné dohody stran prodloužit.
   Článek 11
   Přezkum opatření přijatých s cílem splnit požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu
   1.   Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic před uplynutím přiměřené lhůty opatření, které musí přijmout, aby byly splněny požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu.
   2.   V případě neshody mezi stranami ohledně existence nebo souladu jakéhokoli opatření oznámeného podle odstavce 1 s ustanoveními uvedenými v článku 2 může žalující strana písemně požádat rozhodčí tribunál o rozhodnutí v této věci. V této žádosti se uvedou konkrétní sporná opatření a vysvětlí se, jakým způsobem je toto opatření v rozporu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Tribunál oznámí své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení žádosti.
   Článek 12
   Dočasná nápravná opatření v případě nesplnění požadavků rozhodnutí
   1.   Pokud žalovaná strana neoznámí opatření přijaté s cílem splnit požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu před uplynutím přiměřené lhůty nebo pokud rozhodčí tribunál rozhodne, že opatření oznámené podle čl. 11 odst. 1 je v rozporu s povinnostmi strany podle ustanovení uvedených v článku 2, žalovaná strana na žádost žalující strany předloží nabídku dočasného vyrovnání.
   2.   Pokud do 30 dnů po uplynutí přiměřené lhůty není dosaženo dohody ohledně vyrovnání nebo je přijato rozhodnutí rozhodčího tribunálu podle článku 11, že přijaté opatření s cílem splnit požadavky rozhodnutí není v souladu s ustanoveními uvedenými s článku 2, je žalující strana oprávněna po oznámení druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic pozastavit provádění závazků vyplývajících z ustanovení uvedených v článku 2 na úrovni odpovídající zrušení nebo zmenšení způsobenému tímto porušením. Žalující strana může uplatňovat pozastavení po dobu patnácti dnů ode dne obdržení oznámení žalované strany, pokud žalovaná strana nepožádala o rozhodčí řízení podle odstavce 3.
   3.   Domnívá-li se žalovaná strana, že úroveň pozastavení není úměrná zrušení nebo zmenšení způsobenému tímto porušením, může písemně požádat rozhodčí tribunál o přijetí rozhodnutí v této věci. Taková žádost se oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím lhůty patnácti dnů uvedené v odstavci 2. Rozhodčí tribunál, případně s přihlédnutím ke stanovisku odborníků, oznámí své rozhodnutí ohledně úrovně pozastavení závazků stranám a institucionálnímu orgánu odpovědnému za obchodní záležitosti do 30 dnů ode dne obdržen žádosti. Závazky nesmí být pozastaveny do té doby, než rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí, a všechna pozastavení musí být v souladu s rozhodnutím rozhodčího tribunálu.
   4.   Pozastavení závazků je dočasné a použije se pouze do doby, než je opatření, které není v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, zrušeno či změněno tak, aby bylo v souladu s těmito ustanoveními, jak stanoví článek 13, nebo dokud se strany nedohodnou na urovnání sporu.
   Článek 13
   Přezkum opatření přijatých po pozastavení závazků s cílem splnit požadavky rozhodnutí
   1.   Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic opatření, které přijala s cílem splnit požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu, a svou žádost o ukončení pozastavení závazků uplatňovaného žalující stranou.
   2.   Pokud strany nedospějí k dohodě ohledně slučitelnosti oznámeného opatření s ustanoveními článku 2 do 30 dnů ode dne obdržení oznámení, požádá žalující strana písemně rozhodčí tribunál o přijetí rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí být oznámena současně druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic. Rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic do 45 dnů ode dne obdržení žádosti. Pokud rozhodčí tribunál rozhodne, že opatření přijaté pro dosažení souladu odpovídá ustanovení článku 2, bude pozastavení závazků ukončeno.

      ODDÍL III

         Společná ustanovení

   Článek 14
   Oboustranně přijatelné řešení
   Strany si mohou kdykoliv sjednat oboustranně přijatelné řešení sporu podle tohoto protokolu. Takové řešení oznámí podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic a rozhodčímu tribunálu. Po oznámení oboustranně přijatelného řešení tribunál ukončí svou práci a postup.
   Článek 15
   Jednací řád
   1.   Postupy pro urovnávání sporů podle kapitoly III tohoto protokolu se řídí jednacím řádem připojeným k tomuto protokolu.
   2.   Veškerá jednání rozhodčího tribunálu jsou v souladu s jednacím řádem otevřena veřejnosti, pokud se strany sporu nedohodnou jinak.
   Článek 16
   Informace a technické poradenství
   Na žádost strany nebo z vlastní iniciativy může rozhodčí tribunál získat informace, které považuje pro účely rozhodčího řízení za vhodné. Rozhodčí tribunál má zejména také právo požádat o stanovisko odborníků, považuje-li to za vhodné. Rozhodčí tribunál konzultuje výběr těchto odborníků se stranami. Informace získané tímto způsobem musí být zpřístupněny všem stranám a předloženy těmto stranám k vyjádření. Pokud se strany nedohodnou jinak, jsou zainteresované fyzické nebo právnické osoby usazené na území stran oprávněny předložit rozhodčím tribunálům písemné sdělení v souladu s pravidly jednacího řádu. Taková sdělení budou obsahovat pouze faktické aspekty sporu a neřeší právní otázky.
   Článek 17
   Pravidla výkladu
   Rozhodčí tribunál vykládá ustanovení uvedená v článku 2 podle obvyklých pravidel výkladu veřejného mezinárodního práva, včetně Vídeňské úmluvy o smluvním právu. Rozhodnutím rozhodčího tribunálu nelze rozšířit ani omezit práva a povinnosti stanovené v ustanoveních uvedených v článku 2.
   Článek 18
   Usnášení a rozhodnutí rozhodčího tribunálu
   1.   Rozhodčí tribunál se snaží rozhodnutí dosáhnout cestou konsensu. Pokud však není k rozhodnutí možné dospět cestou konsensu, přijme se rozhodnutí o sporné záležitosti většinovým hlasováním. Nesouhlasná stanoviska rozhodců však nejsou v žádném případě zveřejňována.
   2.   Rozhodnutí rozhodčího tribunálu je pro strany závazné a nevytváří práva nebo povinnosti pro fyzické nebo právnické osoby. Rozhodnutí musí obsahovat zjištěný skutkový stav, použitelnost příslušných ustanovení dohody o přidružení a základní odůvodnění zjištění a učiněné závěry. Podvýbor pro průmysl, obchod, služby a podporu investic zveřejní celé rozhodnutí rozhodčího tribunálu, pokud se nerozhodne jinak v zájmu zajištění důvěrnosti důvěrných obchodních informací.
   KAPITOLA IV

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 19
   Seznamy rozhodců
   1.   Podvýbor pro průmysl, obchod, služby a podporu investic nejpozději do šesti měsíců od vstupu tohoto protokolu v platnost sestaví seznam nejméně patnácti osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců. Každá ze stran může jako rozhodce navrhnout nejméně pět osob. Obě strany rovněž vyberou alespoň pět osob, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu. Podvýbor pro průmysl, obchod, služby a podporu investic odpovídá za udržování seznamu na výše uvedené úrovni.
   2.   Rozhodci mají odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu. Jsou nezávislí, zastávají tuto funkci jako soukromé osoby a nejednají podle pokynů žádné organizace nebo vlády, ani nejsou spojeni s vládou žádné ze stran a jednají ve shodě s kodexem jednání uvedeným v příloze tohoto protokolu.
   3.   Podvýbor pro průmysl, obchod, služby a podporu investic může sestavit další seznam nejméně patnácti osob s odbornými znalostmi v oboru, kterého se dohoda o přidružení týká. Použije-li se postup výběru podle čl. 6 odst. 2, předsedové podvýboru pro průmysl, obchod, služby a podporu investic mohou na základě dohody obou stran použít tento oborový seznam.
   4.   Pokud v době podání žádosti o mediaci nebo o ustavení rozhodčího panelu není sestaven seznam stanovený v odstavci 1 tohoto článku, určují se rozhodci losem osob, které byly formálně navrženy jednou nebo oběma stranami. Osoby navržené na předsedu rozhodčího panelu nebo mediátora nemusí být státními příslušníky žádné ze stran.
   Článek 20
   Vztah k závazkům WTO
   1.   V případě, kdy strana žádá o urovnání sporu ohledně závazku v rámci dohody o WTO, použije příslušných pravidel a postupů dohody o WTO, které se použijí bez ohledu na ustanovení této dohody
   2.   V případě, kdy strana žádá o urovnání sporu ohledně závazku spadajícího do oblasti působnosti této dohody, jak stanoví článek 2, použije příslušných pravidel a postupů této dohody.
   3.   Pokud se strany nedohodnou jinak, platí, že v případě, kdy strana žádá o řešení sporu ohledně závazku spadajícího do oblasti působnosti této dohody, jak stanoví článek 2, který je v podstatě stejný jako závazek v rámci dohody o WTO, použije příslušných pravidel a postupů dohody o WTO, které se použijí bez ohlednu na ustanovení této dohody.
   4.   Jakmile bylo zahájeno řízení o urovnání sporu, fórum vybrané v souladu s výše uvedenými odstavci, pokud neodmítlo svou pravomoc, se využívá s vyloučením druhého.
   5.   Žádné ustanovení této dohody není překážkou tomu, aby strana mohla uplatnit pozastavení závazků schválených orgánem pro urovnávání sporů WTO. Dohoda o WTO se nepoužije s cílem zabránit jedné straně v pozastavení závazků podle této dohody.
   Článek 21
   Lhůty
   1.   Všechny lhůty stanovené v tomto protokolu, včetně lhůt pro oznamování rozhodnutí rozhodčích tribunálů, se počítají v kalendářních dnech ode dne následujícího po úkonu nebo skutečnosti, které se týkají.
   2.   Veškeré lhůty uvedené v tomto protokolu mohou být změněny vzájemnou dohodou stran. Strany s porozuměním posoudí žádosti o prodloužení jakékoli lhůty z důvodu obtíží, jimž čelí některá ze stran při plnění postupů podle tohoto protokolu. Na žádost některé ze stran může rozhodčí tribunál změnit lhůty platné pro řízení, přičemž zohlední různou úroveň rozvoje stran.
   Článek 22
   Přezkum a změna protokolu
   1.   Nejpozději tři roky po vstupu tohoto protokolu a jeho příloh v platnost přezkoumá Rada přidružení jejich provádění, aby rozhodla o jejich pokračování, změně nebo ukončení.
   2.   Při takovém přezkumu může Rada přidružení zvážit možnost vytvoření odvolacího orgánu společného pro několik evropsko-středomořských dohod.
   3.   Rada přidružení může rozhodnout o změně tohoto protokolu a jeho příloh.
   Článek 23
   Vstup v platnost
   Strany schválí tento protokol v souladu s vlastními psotupy. Protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po dni, ke kterému si strany vzájemně oznámí dokončení postupů podle tohoto článku.

      V Bruselu dne jedenáctého listopadu roku dva tisíce deset ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l’Union européenne
         Per l’Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Арабска република Египет
         Por la República Árabe de Egipto
         Za Egyptskou arabskou republiku
         For Den Arabiske Republik Egypten
         Für die Arabische Republik Ägypten
         Egiptuse Araabia Vabariigi nimel
         Για την Αραβική Δημοκρατία της Αιγύπτου
         For the Arab Republic of Egypt
         Pour la République arabe d'Égypte
         Per la Repubblica araba d'Egitto
         Ēģiptes Arābu Republikas vārdā –
         Egipto Arabų Respublikos vardu
         Az Egyiptomi Arab Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika Għarbija tal-Eġittu
         Voor de Arabische Republiek Egypte
         W imieniu Arabskiej Republiki Egiptu
         Pela República Árabe do Egipto
         Pentru Republica Arabă Egipt
         Za Arabsko republiko Egipt
         Za Egyptskú arabskú republiku
         Egyptin arabitasavallan puolesta
         På Arabrepubliken Egyptens vägnar

      (1)  Ustanoveními tohoto protokolu není dotčen článek 34 protokolu týkající se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce.
   PŘÍLOHY

               PŘÍLOHA I

               :

                  JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ

               PŘÍLOHA II

               :

                  KODEX JEDNÁNÍ PRO ČLENY ROZHODČÍCH TRIBUNÁLŮ A MEDIÁTORY