title: 2013/550/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 17. dubna 2013 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2011, oddíl IX – Evropský inspektor ochrany údajů#Usnesení Evropského parlamentu ze dne 17. dubna 2013 obsahující připomínky, které jsou nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2011, oddíl IX – Evropský inspektor ochrany údajů

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 308/136

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 17. dubna 2013
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2011, oddíl IX – Evropský inspektor ochrany údajů
   (2013/550/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2011 (1),

               —

               s ohledem na konsolidovanou roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2011 (COM(2012) 436 – C7-0232/2012) (2),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2011, spolu s odpověďmi orgánů (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů (4) a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2011 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na čl. 314 odst. 10 a na články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (6), a zejména na články 164, 165 a 166 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A7-0095/2013),

               1.

               uděluje evropskému inspektorovi ochrany údajů absolutorium za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2011;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie, Účetnímu dvoru, evropskému veřejnému ochránci práv a evropskému inspektorovi ochrany údajů a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Martin SCHULZ

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 68, 15.3.2011.

      (2)  Úř. věst. C 348, 14.11.2012, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 344, 12.11.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 348, 14.11.2012, s. 130.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
      ze dne 17. dubna 2013
      obsahující připomínky, které jsou nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2011, oddíl IX – Evropský inspektor ochrany údajů
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2011 (1),

                  —

                  s ohledem na konsolidovanou roční účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2011 (COM(2012) 436 – C7-0232/2012) (2),

                  —

                  s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2011, spolu s odpověďmi kontrolovaných orgánů (3),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů (4) a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2011 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na čl. 314 odst. 10 a na články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (6), a zejména na články 164, 165 a 166 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanovisko Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A7-0095/2013),

                  1.

                  vítá skutečnost, že Účetní dvůr dospěl k závěru, že platby za rozpočtový rok končící dnem 31. prosince 2011 v oblasti správních a jiných výdajů u evropského inspektora ochrany údajů (dále jen „inspektor“) nebyly ve svém celku zatíženy závažnými chybami a že zkoumané systémy dohledu a kontroly pro správní a jiné výdaje byly účinné;

                  2.

                  s uspokojením konstatuje, že Účetní dvůr ve své výroční zprávě za rok 2011 uvedl, že u inspektora nebyly shledány žádné významné nedostatky v kontrolovaných okruzích týkajících se lidských zdrojů a zadávání veřejných zakázek;

                  3.

                  schvaluje doporučení Účetního dvora a dává inspektorovi radu vyžadovat od svých zaměstnanců, aby v přiměřených intervalech, nejlépe jednou ročně, předkládali doklady potvrzující jejich osobní stav, a zavést systém na včasné monitorování těchto dokladů;

                  4.

                  vítá pokrok, který Účetní dvůr zaznamenal v lepším spravování příspěvků, a zjištění, že přijatá opatření byla účinná; vítá skutečnost, že inspektor má v úmyslu pokračovat ve zlepšování svého systému pro včasné monitorování a kontrolu;

                  5.

                  uznává, že audit provedený Účetním dvorem ukázal, že opatření přijatá inspektorem v roce 2010 s cílem zlepšit spravování příspěvků byla účinná; žádá inspektora, aby i nadále sledoval a zlepšoval svou výkonnost;

                  6.

                  konstatuje, že v roce 2011 měl inspektor celkem 7 564 137 EUR v prostředcích na závazky (v roce 2010 činila tato částka 7 104 351 EUR) a že míra čerpání uvedených prostředků dosáhla 89,31 % (82,73 % v roce 2010); považuje to za pozitivní vývoj, ale vyzývá k dalšímu úsilí o zlepšení míry plnění a ohledně monitorování provedených změn očekává, že využití v příštím roce překročí 90 %;

                  7.

                  zdůrazňuje, že rozpočet inspektora je čistě správní povahy; konstatuje, že míra čerpání výdajů na osoby pracující v instituci činí 75,63 % (Hlava 1) a že výdaje na budovy, nábytek, zařízení a různé provozní výdaje činí 73,38 % (Hlava 2); konstatuje, že po úplném zaplacení výdajů v obou hlavách byla míra plnění rozpočtu v roce 2011 stanovena na 85,03 %;

                  8.

                  vyzývá inspektora, aby vypracoval návrh ročního rozpočtu tak, aby lépe odpovídal jeho potřebám; vyzývá inspektora, aby zlepšil provádění svého ročního rozpočtu;

                  9.

                  znovu opakuje svůj požadavek, že chce být informován o výsledcích plánu pracovních míst v roce 2010 a získat informace o opatřeních přijatých v souladu s doporučeními Parlamentu a zahrnutých do příští výroční zprávy o činnosti;

                  10.

                  vítá zprávu inspektora o provedení inspekce ve 13 orgánech a institucích Unie, které sídlí v Bruselu, jejímž cílem bylo prověřit, zda orgány a instituce Unie účinně a v plném rozsahu informují veřejnost o systémech kamerového dohledu; navrhuje výměnu těchto informací a osvědčených postupů s vnitrostátními orgány odpovídajícími za ochranu údajů;

                  11.

                  vyzývá inspektora, aby uvedl nevyužitý procentní podíl tlumočnických služeb požadovaných v průběhu daného roku v příští výroční zprávě o činnosti;

                  12.

                  doufá, že systém sloužící k definování klíčových ukazatelů výkonnosti a k plánování systému referenčních hodnot, jenž byl stanoven v roce 2012, je již plně funkční; očekává, že v příštím roce výroční zpráva o činnosti podrobně posoudí zlepšení, jichž bylo pomocí tohoto systému dosaženo;

                  13.

                  žádá o informace o následných zprávách o doporučeních, jež jsou stanovena v usneseních Parlamentu o udělení absolutoria;

                  14.

                  vyzývá inspektora, aby do příští výroční zprávy zahrnul podrobnou tabulku uvádějící veškeré lidské zdroje, které má inspektor k dispozici, a to v členění podle kategorií, platových tříd, pohlaví, účasti na odborném vzdělávání a státní příslušnosti; vítá informace, které výroční zpráva poskytla o oblasti vzdělávání;

                  15.

                  v obecné rovině vyzývá Účetní dvůr, aby se nadále zaměřoval na audit řádného finančního řízení inspektora, zejména na hospodárnost, efektivitu a účelnost, s níž inspektor využívá přidělené prostředky při plnění svých povinností.

         (1)  Úř. věst. L 68, 15.3.2011.

         (2)  Úř. věst. C 348, 14.11.2012, s. 1.

         (3)  Úř. věst. C 344, 12.11.2012, s. 1.

         (4)  Úř. věst. C 348, 14.11.2012, s. 130.

         (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (6)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 22. dubna 2013 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci

text:
               26.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/7

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 22. dubna 2013
   o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
   2013/C 120/02
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2003/C 218/01 ze dne 22. července 2003, kterým se zřizuje Poradní výbor pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na seznam kandidátů navržených Radě vládami členských států,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím ze dne 16. února 2010 (2) Rada jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období od 1. března 2010 do 28. února 2013.

               (2)

               Je tedy třeba jmenovat nové členy a náhradníky tohoto výboru na období tří let.

               (3)

               Členové a náhradníci zůstávají ve funkci, dokud nejsou nahrazeni nebo opětovně jmenováni,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci jsou na období od 22. dubna 2013 do 28. února 2016 jmenováni:
   I.   ZÁSTUPCI VLÁD

               Členský stát

               Členové

               Náhradníci

               Belgie

               Christian DENEVE

               Jan BATEN
               Xavier LEBICHOT

               Bulharsko

               Vaska SEMERDŽIEVA

               Atanas KOLČAKOV
               Darina KONOVA

               Česká republika

               Jaroslav HLAVÍN

               Anna SAMKOVÁ
               Anežka SIXTOVÁ

               Dánsko

               Charlotte SKJOLDAGEROVÁ

               Annemarie KNUDSENOVÁ
               Christine HOLM DONATZKYOVÁ

               Německo

               Michael KOLL

               Ellen ZWINKOVÁ
               Kai SCHÄFER

               Estonsko

               Veronika KAIDISOVÁ

               Kristel PLANGIOVÁ
               Rein REISBERG

               Irsko

               Paula GOUGHOVÁ

               Michael WALSH
               John NEWHAM

               Řecko

               Antonios CHRISTODOULOU

               Stamatina PISSIMISSIOVÁ
               Aggeliki MOIROUOVÁ

               Španělsko

               Dolores LIMÓN TAMÉSOVÁ

               Mario GRAU RÍOS
               Mercedes TEJEDOR AIBAROVÁ

               Francie

               Bénédicte LEGRAND-JUNGOVÁ

               Sophie BARONOVÁ
               Olivier MEUNIER

               Itálie

               Paolo PENNESI

               Lorenzo FANTINI
               Paola CASTELLANOVÁ

               Kypr

               Leandros NICOLAIDES

               Marios KOURTELLIS
               Anastasios YIANNAKI

               Lotyšsko

               Māra VĪKSNE

               Jolanta GEDUŠA
               Renārs LŪSIS

               Litva

               Aldona SABAITIENĖ

               Vilija KONDROTIENĖ
               Nerita ŠOTOVÁ

               Lucembursko

               Paul WEBER

               Robert HUBERTY
               Carlo STEFFES

               Maďarsko

               József BAKOS

               Katalin BALOGHOVÁ
               Éva GRÓNAIOVÁ

               Malta

               Mark GAUCI

               Vincent ATTARD
               David SALIBA

               Nizozemsko

               Esther de KLEUVEROVÁ

               Martin G. DEN HELD
               Andre MARCET

               Rakousko

               Anna RITZBERGER-MOSEROVÁ

               Gertrud BREINDLOVÁ
               Gerlinde ZINIELOVÁ

               Polsko

               Danuta KORADECKA

               Daniel Andrzej PODGÓRSKI
               Roman SĄSIADEK

               Portugalsko

               Pedro Nuno PIMENTA BRAZ

               Carlos PEREIRA

               Rumunsko

               Livia COJOCARUOVÁ

               Anca PRICOPOVÁ
               Marian TĂNASE

               Slovinsko

               Tatjana PETRIČEKOVÁ

               Jože HAUKO
               Etbin TRATNIK

               Slovensko

               Romana ČERVIENKOVÁ

               Eleonóra FABIÁNOVÁ
               Erich VASELÉNYI

               Finsko

               Leo SUOMAA

               Kristiina MUKALAOVÁ
               Wiking HUSBERG

               Švédsko

               Mikael SJÖBERG

               Per EWALDSSON
               Boel CALLERMOVÁ

               Spojené království

               Stuart BRISTOW

               Clive FLEMING
               Stephen TAYLOR

   II.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNANCŮ

               Členský stát

               Členové

               Náhradníci

               Belgie

               François PHILIPS

               Herman FONCK
               Stéphane LEPOUTRE

               Bulharsko

               Ivan KOKALOV

               Aleksander ZAGOROV
               Reneta VASILEVA

               Česká republika

               Jaroslav ZAVADIL

               Miroslav KOSINA
               Jindřich POLÍVKA

               Dánsko

               Heidi RØNNE MØLLEROVÁ

               Jan KAHR FREDERIKSEN

               Německo

               Marina SCHRÖDEROVÁ

               Horst RIESENBERG-MORDEJA
               Susanne JASPEROVÁ

               Estonsko

               Aija MAASIKASOVÁ

               Peeter ROSS
               Ülo KRISTJUHAN

               Irsko

               Sylvester CRONIN

               Esther LYNCHOVÁ
               Dessie ROBINSON

               Řecko

               Ioannis ADAMAKIS

               Andreas STOIMENIDIS
               Efthimios THEOHARIS

               Španělsko

               Marisa RUFINOVÁ

               Pedro J. LINARES
               Emilio GONZALEZ

               Francie

               Gilles SEITZ

               Henri FOREST

               Itálie

               Cinzia FRASCHERIOVÁ

               Marco LUPI
               Sebastiano CALLERI

               Kypr

               Nikos SATSIAS

               Nikos ANDREOU
               Stelios CHRISTODOULOU

               Lotyšsko

               Ziedonis ANTAPSONS

               Mārtiņš PUŽULS
               Vladimirs NOVIKOVS

               Litva

               Inga RUGINIENĖ

               Petras GRĖBLIAUSKAS
               Gediminas MOZŪRA

               Lucembursko

               Serge SCHIMOFF

               Marcel GOEREND
               Robert FORNIERI

               Maďarsko

               Malta

               Joseph CARABOTT

               Edwin BALZAN
               Chris ATTARD

               Nizozemsko

               W. VAN VEELEN

               H. VAN STEENBERGEN
               S. BALJEUOVÁ

               Rakousko

               Ingrid REIFINGEROVÁ

               Julia NEDJELIK-LISCHKOVÁ
               Alexander HEIDER

               Polsko

               Iwona PAWLACZYKOVÁ

               Dariusz GOC
               Stanisław STOLARZ

               Portugalsko

               Fernando José MACHADO GOMES

               Georges CASULA
               Catarina FERREIRA TAVARESOVÁ

               Rumunsko

               Slovinsko

               Lučka BÖHM

               Aljoša ČEČ
               Bojan GOLJEVŠČEK

               Slovensko

               Peter RAMPAŠEK

               Alexander ŤAŽÍK
               Bohuslav BENDÍK

               Finsko

               Raili PERIMÄKIOVÁ

               Paula ILVESKIVIOVÁ
               Erkki AUVINEN

               Švédsko

               Christina JÄRNSTEDTOVÁ

               Jana FROMMOVÁ
               Karin FRISTEDTOVÁ

               Spojené království

               Hugh ROBERTSON

   III.   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Členský stát

               Členové

               Náhradníci

               Belgie

               Kris DE MEESTER

               Thierry VANMOL
               Marc JUNIUS

               Bulharsko

               Georgi STOJEV

               Daniela SIMIDCHIEVA
               Petja GEOREVA

               Česká republika

               Karel PETRŽELKA

               František HROBSKÝ
               Martin RÖHRICH

               Dánsko

               Christina SODE HASLUNDOVÁ

               Karoline KLAKSVIGOVÁ
               Sven-Peter NYGAARD

               Německo

               Eckhard METZE

               Rüdiger TRIEBEL
               Stefan ENGEL

               Estonsko

               Marek SEPP

               Marju PEÄRNBERGOVÁ
               Ülle MATTOVÁ

               Irsko

               Carl ANDERS

               Theresa DOYLEOVÁ
               Kevin ENRIGHT

               Řecko

               Španělsko

               Isabel MAYA RUBIOVÁ

               Laura CASTRILLO NUÑEZOVÁ
               José de la CAVADA HOYO

               Francie

               Nathalie BUETOVÁ

               Franck GAMBELLI
               Patrick LÉVY

               Itálie

               Fabiola LEUZZIOVÁ

               Giorgio RUSSOMANNO
               Pietro MASCIOCCHI

               Kypr

               Emilios MICHAEL

               Polyvios POLYVIOU
               Lena PANAGIOTOU

               Lotyšsko

               Aleksandrs GRIGORJEVS

               Irēna UPZARE
               Andris POMMERS

               Litva

               Vaidotas LEVICKIS

               Jonas GUZAVIČIUS

               Lucembursko

               Pierre BLAISE

               François ENGELS
               Marc KIEFFER

               Maďarsko

               Malta

               John SCICLUNA

               Andrew Agius MUSCAT
               Carmen BORGOVÁ

               Nizozemsko

               W.M.J.M. VAN MIERLO

               R. VAN BEEK
               J.J.H. KONING

               Rakousko

               Christa SCHWENGOVÁ

               Alexander BURZ
               Pia-Maria ROSNER-SCHEIBENGRAFOVÁ

               Polsko

               Grzegorz JUSZCZYK

               Grażyna SPYTEK-BANDURSKÁ

               Portugalsko

               Luís HENRIQUE

               Manuel Marcelino PENA COSTA
               Luís Miguel CORREIA MIRA

               Rumunsko

               Ovidiu NICOLESCU

               Cristian HOTOBOC
               Irina Mirela MANOLEOVÁ

               Slovinsko

               Igor ANTAUER

               Tatjana ČERINOVÁ
               Anže HIRŠL

               Slovensko

               Róbert MEITNER

               Finsko

               Katja LEPPÄNENOVÁ

               Jan SCHUGK
               Rauno TOIVONEN

               Švédsko

               Bodil MELLBLOMOVÁ

               Ned CARTER
               Cecilia ANDERSSONOVÁ

               Spojené království

               Guy BAILEY

         Článek 2
   Dosud nenavržené členy a náhradníky jmenuje Rada později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno pro informaci v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 22. dubna 2013.

            Za Radu

            předseda

         S. COVENEY

      (1)  Úř. věst. C 218, 13.9.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 45, 20.2.2010, s. 5.


title: Rozhodnutí Rady 2008/298/SZBP ze dne 7. dubna 2008 , kterým se mění rozhodnutí 2001/80/SZBP o zřízení Vojenského štábu Evropské unie

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 102/25

      ROZHODNUTÍ RADY 2008/298/SZBP
   ze dne 7. dubna 2008,
   kterým se mění rozhodnutí 2001/80/SZBP o zřízení Vojenského štábu Evropské unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 28 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. ledna 2001 přijala Rada rozhodnutí 2001/80/SZBP (1), v jehož příloze byl stanoven mandát Vojenského štábu Evropské unie.

               (2)

               Dne 19. listopadu 2007 schválila Rada čtyři opatření pro zlepšení schopnosti Vojenského štábu EU provádět předběžné vojenské plánování na strategické úrovni pro konkrétní operace vedené EU.

               (3)

               Mandát Vojenského štábu EU by měl být změněn za účelem provádění těchto opatření do té doby, než bude proveden komplexní přezkum mandátu v návaznosti na hodnocení provádění těchto opatření.

               (4)

               Mandát Vojenského štábu EU by měl dále odrážet změny, jež byly od poslední změny mandátu zavedeny v rámci struktur a postupů Rady pro řešení krizí.

               (5)

               Rozhodnutí 2001/80/SZBP by mělo být rovněž změněno, aby se zohlednilo přijetí rozhodnutí Rady 2007/829/ES ze dne 5. prosince 2007 o pravidlech pro národní odborníky a vojenský personál vyslané ke generálnímu sekretariátu Rady (2),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Rozhodnutí 2001/80/SZBP se mění takto:

               1)

               Článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4
               Členové Vojenského štábu Evropské unie podléhají pravidlům stanoveným v rozhodnutí Rady 2007/829/SZBP ze dne 5. prosince 2007 o pravidlech pro národní odborníky a vojenský personál vyslané ke generálnímu sekretariátu Rady (3).

               2)

               Příloha se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Lucemburku dne 7. dubna 2008.

            Za Radu

            předseda

         R. ŽERJAV

      (1)  Úř. věst. L 27, 30.1.2001, s. 7. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2005/395/SZBP (Úř. věst. L 132, 26.5.2005, s. 17).

      (2)  Úř. věst. L 327, 13.12.2007, s. 10.

      (3)  Úř. věst. L 327, 13.12.2007, s. 10.“

      PŘÍLOHA
      MANDÁT A ORGANIZACE VOJENSKÉHO ŠTÁBU EVROPSKÉ UNIE (1)

      1.   Úvod
      Členské státy EU se na zasedání v Helsinkách rozhodly zřídit v rámci Rady nové stálé politické a vojenské orgány, které EU umožní převzít odpovědnost za celé spektrum úkolů v oblasti předcházení konfliktům a řešení krizí definovaných ve Smlouvě o EU. Podle zprávy ze zasedání v Helsinkách Vojenský štáb EU „poskytuje v rámci struktur Rady vojenské odborné znalosti a podporu společné evropské bezpečnostní a obranné politice, včetně řízení vojenských operací pro řešení krizí vedených EU“.
      Na zasedání ve dnech 12. a 13. prosince 2003 uvítala Evropská rada dokument nazvaný „Evropská obrana: konzultace, plánování a operace NATO/EU“. Ve dnech 16. a 17. prosince 2004 Evropská rada schválila podrobné návrhy na provádění tohoto dokumentu.
      Dne 19. listopadu 2007 uvítala Rada zprávu generálního tajemníka, vysokého představitele o schopnosti Vojenského štábu EU provádět předběžné plánování na strategické úrovni pro operace vedené EU, o jejíž předložení Rada požádala v květnu roku 2007, a schválila doporučení provést v rámci jednoho balíčku čtyři stanovená opatření společně s činnostmi vymezenými ve vojenském doporučení.
      Mandát Vojenského štábu EU se vymezuje takto:
      2.   Poslání
      Vojenský štáb provádí včasné varování, hodnocení situace a strategické plánování pro mise a úkoly stanovené v čl. 17 odst. 2 Smlouvy o EU, včetně misí a úkolů určených v Evropské bezpečnostní strategii.
      To zahrnuje rovněž určení evropských národních a mnohonárodních sil a provádění politik a rozhodnutí podle pokynů Vojenského výboru EU.
      3.   Úloha

                  —

                  Vojenský štáb je zdrojem vojenských odborných znalostí EU,

                  —

                  zajišťuje spojení mezi Vojenským výborem EU na jedné straně a vojenskými zdroji, které jsou EU k dispozici, na straně druhé a podle pokynů Vojenského výboru EU poskytuje orgánům EU vojenské odborné znalosti,

                  —

                  plní tři hlavní operační funkce: včasné varování, hodnocení situace a strategické plánování,

                  —

                  provádí dostatečně podrobné předběžné plánování konkrétních operací, které mimo jiné umožní, aby členské státy vyhodnotily své možné příspěvky v oblasti sil a aby Vojenský štáb EU poskytoval odpovídající odborné znalosti v průběhu rozhodovacího procesu,

                  —

                  zajišťuje schopnost včasného varování. Plánuje, vyhodnocuje a předkládá doporučení týkající se koncepce řešení krizí a obecné vojenské strategie a provádí rozhodnutí Vojenského výboru EU a jeho pokyny,

                  —

                  je nápomocen Vojenskému výboru EU, pokud jde o hodnocení situace a vojenské aspekty strategického plánování (2) v celém rozsahu misí a úkolů uvedených v čl. 17 odst. 2 Smlouvy o EU, včetně misí a úkolů stanovených v Evropské bezpečnostní strategii, pro všechny operace vedené EU bez ohledu na to, zda EU využije prostředků a schopností NATO či nikoli,

                  —

                  podporuje (na žádost generálního tajemníka, vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru) dočasné mise ve třetích zemích nebo při mezinárodních organizacích s cílem poskytovat podle potřeby poradenství a pomoc, pokud jde o vojenské aspekty předcházení konfliktům, řešení krizí a stabilizace po ukončení konfliktů,

                  —

                  přispívá k procesu vypracovávání, hodnocení a přezkoumávání cílů v oblasti schopností s ohledem na potřebu dotčených členských států zajistit soudržnost s procesem obranného plánování NATO a s procesem plánování a hodnocení Partnerství pro mír v souladu s dohodnutými postupy,

                  —

                  působí v úzké koordinaci s Evropskou obrannou agenturou,

                  —

                  odpovídá za sledování, vyhodnocování a předkládání doporučení týkajících se výcviku, cvičení a interoperability v souvislosti se silami a schopnostmi poskytovanými EU členskými státy,

                  —

                  udržuje schopnost k posílení národního velitelství, které má řídit samostatnou operaci EU,

                  —

                  odpovídá za zajištění schopností pro plánování a provádění samostatné vojenské operace EU a v rámci Vojenského štábu EU udržuje schopnost urychleně zřídit operační středisko pro konkrétní operaci, jakmile o ní Rada na doporučení Vojenského výboru EU rozhodne, zejména pokud je vyžadována společná civilně-vojenská reakce a není určeno žádné národní velitelství.

            4.   Úkoly

                  —

                  Podle pokynů Vojenského výboru EU poskytuje generálnímu tajemníkovi, vysokému představiteli a orgánům EU odborné vojenské znalosti,

                  —

                  prostřednictvím příslušných národních a mnohonárodních zpravodajských služeb sleduje potenciální krize,

                  —

                  spolupracuje se Společným situačním střediskem v oblasti výměny informací v souladu s ujednáním o společné zpravodajsko-analytické složce,

                  —

                  provádí předběžné vojenské plánování na strategické úrovni,

                  —

                  provádí dostatečně podrobné předběžné plánování konkrétních operací, které mimo jiné umožní, aby členské státy vyhodnotily své možné příspěvky v oblasti sil a aby Vojenský štáb EU poskytoval odpovídající odborné znalosti v průběhu rozhodovacího procesu,

                  —

                  určuje a eviduje evropské národní a mnohonárodní síly pro operace vedené EU v koordinaci s NATO,

                  —

                  přispívá k rozvoji a přípravě národních a mnohonárodních sil poskytovaných EU členskými státy (včetně výcviku a cvičení). Vztahy s NATO jsou vymezeny v příslušných dokumentech,

                  —

                  organizuje a koordinuje postupy s národními a mnohonárodními velitelstvími, včetně velitelství NATO, která má EU k dispozici, přičemž zajišťuje v nejvyšší možné míře slučitelnost s postupy NATO,

                  —

                  přispívá k vojenským aspektům evropské bezpečnostní a obranné politiky v oblasti boje proti terorismu,

                  —

                  přispívá k rozvoji koncepcí, doktríny, plánů a postupů pro využití vojenských prostředků a schopností při operacích pro řešení následků přírodních nebo člověkem způsobených katastrof,

                  —

                  plánuje, navrhuje, řídí a vyhodnocuje vojenské aspekty postupů EU pro řešení krizí, včetně nacvičování postupů EU/NATO,

                  —

                  podílí se na odhadování finančních nákladů na operace a cvičení,

                  —

                  udržuje styk s národními velitelstvími a mnohonárodními velitelstvími mnohonárodních sil,

                  —

                  na základě „stálých ujednání mezi EU a NATO“ navazuje trvalé vztahy s NATO,

                  —

                  poskytuje prostory styčné skupině NATO při Vojenském štábu EU, zatímco při Vrchním velitelství spojeneckých sil NATO v Evropě (SHAPE) působí v souladu se zprávou předsednictví o evropské bezpečnostní a obranné politice, kterou Rada přijala dne 13. prosince 2004, stálá skupina EU,

                  —

                  navazuje odpovídající vztahy s určenými protistranami v rámci OSN a dalších mezinárodních organizací, včetně Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě a Africké unie, s výhradou souhlasu těchto organizací,

                  —

                  přispívá k nezbytnému procesu podrobné analýzy získaných poznatků,

                  —

                  z podnětu generálního tajemníka, vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru provádí strategické plánování pro nepředvídané události,

                  —

                  přispívá k vývoji souboru doktrín a koncepcí, přičemž využívá zkušeností z civilních a vojenských operací a cvičení,

                  —

                  připravuje koncepce a postupy pro operační středisko EU a zajišťuje dostupnost a připravenost personálu, zařízení a vybavení operačního střediska pro operace, cvičení a výcvik,

                  —

                  udržuje, modernizuje a nahrazuje vybavení operačního střediska EU a udržuje budovy a prostory.

            a)   Další úkoly při řešení krizových situací

                  —

                  Požaduje a zpracovává specifické informace získané od zpravodajských služeb a další důležité informace ze všech dostupných zdrojů,

                  —

                  podporuje Vojenský výbor EU, pokud jde o jeho příspěvky k počátečnímu plánování a plánovacím směrnicím Politického a bezpečnostního výboru,

                  —

                  rozvíjí vojenské strategické volby a stanovuje v této oblasti priority jako základ pro vojenské doporučení Vojenského výboru EU pro Politický a bezpečnostní výbor, přičemž:

                              —

                              definuje předběžná obecná řešení,

                              —

                              podle potřeby využívá podporu v oblasti plánování z vnějších zdrojů, které tato řešení podrobněji analyzují a dále rozvíjejí,

                              —

                              vyhodnocuje výsledky této podrobnější práce a zadává další úkoly, které se jeví jako nezbytné,

                              —

                              předkládá Vojenskému výboru EU celkové hodnocení s případným uvedením priorit a doporučení,

                  —

                  ve spolupráci s národními plánovacími štáby a případně s NATO určuje, které vojenské síly se mohou zúčastnit případných operací vedených EU,

                  —

                  je nápomocen veliteli operace při technických výměnách se třetími zeměmi, které nabízejí vojenské příspěvky pro operace vedené EU, a při přípravě konference o vytváření ozbrojených sil,

                  —

                  trvale sleduje krizové situace,

                  —

                  na žádost generálního ředitelství pro vnější vztahy (GŘ E) adresovanou generálnímu řediteli Vojenského štábu EU poskytuje pomoc při politicko-vojenském strategickém plánování reakce na krize, za které odpovídá GŘ E (příprava koncepce řešení krize, společná akce atd.),

                  —

                  na žádost GŘ E adresovanou generálnímu řediteli Vojenského štábu EU poskytuje pomoc při plánování reakce na krize na strategické úrovni, za které odpovídá GŘ E (zjišťovací mise, koncepce řešení krize),

                  —

                  přispívá ke strategickému plánování reakce na krize pro společné civilně-vojenské operace tím, že rozvíjí strategické volby v souladu s postupy pro řešení krizí. Za toto plánování je přímo odpovědný generální ředitel Vojenského štábu EU a ředitel útvaru schopnosti civilního plánování a provádění (CPCC) a spadá rovněž do obecné pravomoci generálního tajemníka, vysokého představitele,

                  —

                  na žádost ředitele CPCC adresovanou generálnímu řediteli Vojenského štábu EU poskytuje pomoc při plánování reakce na krize na strategické a operační úrovni pro civilní mise, za které odpovídá ředitel CPCC.

            b)   Další úkoly během operací

                  —

                  Vojenský štáb EU zajišťuje prostřednictvím „pohotovostní složky“ schopnost sledovat 24 hodin denně 7 dní v týdnu všechny mise a operace evropské bezpečnostní a obranné politiky s cílem zajistit soustavný tok informací týkajících se jednotlivých operací,

                  —

                  Vojenský štáb EU pod vedením Vojenského výboru EU trvale sleduje všechny vojenské aspekty operací. Ve spolupráci s určeným velitelem operace provádí strategickou analýzu, čímž podporuje poradní úlohu Vojenského výboru EU ve vztahu k Politickému a bezpečnostnímu výboru odpovědnému za strategické řízení,

                  —

                  s ohledem na politický a operační vývoj poskytuje Vojenskému výboru EU nová řešení, která tvoří základ vojenského doporučení Vojenského výboru EU pro Politický a bezpečnostní výbor,

                  —

                  přispívá k posílení klíčového jádra a podle potřeby k dalšímu rozšíření operačního střediska EU,

                  —

                  zajišťuje stálé klíčové jádro operačního střediska EU,

                  —

                  napomáhá při koordinaci civilních operací. Tyto operace jsou plánovány a prováděny pod vedením ředitele CPCC. Napomáhá při plánování, podpoře (včetně možného použití vojenských prostředků) a provádění civilních operací (strategická úroveň zůstává v působnosti GŘ E IX).

            5.   Organizace

                  —

                  Vojenský štáb EU pracuje pod vojenským velením Vojenského výboru EU, kterému podává zprávy,

                  —

                  Vojenský štáb EU je útvarem sekretariátu Rady, který přímo podléhá generálnímu tajemníkovi, vysokému představiteli a úzce spolupracuje s dalšími útvary sekretariátu Rady,

                  —

                  Vojenský štáb EU řídí generální ředitel Vojenského štábu EU, tříhvězdičkový generál,

                  —

                  tvoří jej personál vyslaný členskými státy, který jedná v rámci mezinárodního pověření v souladu s pravidly platnými pro národní odborníky a vojenský personál vyslané ke generálnímu sekretariátu Rady, a úředníci generálního sekretariátu Rady a úředníci vyslaní Komisí. S cílem zlepšit výběrová řízení v rámci Vojenského štábu EU se členské státy vyzývají, aby na každé vypsané místo navrhovaly více než jednoho kandidáta,

                  —

                  aby byl Vojenský štáb EU schopen obsáhnout celé spektrum misí a úkolů, je organizován způsobem uvedeným v dodatku A,

                  —

                  při řešení krizových situací nebo při cvičeních zaměřených na řešení krizí může Vojenský štáb EU zřizovat plánovací a řídicí týmy, které využívají vlastních odborných znalostí, lidských zdrojů a infrastruktury. Kromě toho může v případě potřeby požádat prostřednictvím Vojenského výboru EU o personál z členských států EU za účelem dočasného zvýšení stavu,

                  —

                  Vojenský výbor EU bude prostřednictvím generálního ředitele Vojenského štábu EU poskytovat doporučení pro vojenskou činnost Vojenského štábu EU v rámci civilního řešení krizí. Za příspěvky Vojenského štábu EU k civilním aspektům řešení krizí nese nadále funkční odpovědnost GŘ E IX v souvislosti se všemi činnostmi (plánování, zjišťovací mise atd.), a to včetně vypracování koncepce řešení krize a případně policejní nebo civilní strategické volby. Po přijetí rozhodnutí o zahájení mise přebírá funkční odpovědnost za tyto příspěvky ředitel CPCC. Zprávy o těchto činnostech předkládané Výboru pro civilní aspekty řešení krizí budou podávány v souladu se zavedenými postupy v oblasti civilních aspektů řešení krizí.

            6.   Vztahy s třetími zeměmi
      Vztahy mezi Vojenským štábem EU a evropskými členy NATO, kteří nejsou členskými státy EU, s jinými třetími státy a se zeměmi, které jsou kandidáty na přistoupení k EU, jsou vymezeny v příslušných dokumentech o vztazích EU s třetími zeměmi.

         (1)  Ke zkratkám viz dodatek B.

         (2)  Definice:

                  Strategické plánování: plánování, které začíná, jakmile je rozpoznána potenciální krize nebo krize vznikne, a končí, jakmile politické orgány EU schválí vojenskou strategickou volbu nebo soubor vojenských strategických voleb. Proces strategického plánování zahrnuje vyhodnocení vojenské situace, vymezení politicko-vojenského rámce a vývoj vojenských strategických voleb.

                  Vojenská strategická volba: možná vojenská akce určená k dosažení politicko-vojenských cílů uvedených v politicko-vojenském rámci. Vojenská strategická volba popisuje rámcové vojenské řešení, požadované zdroje a omezení a doporučení týkající se výběru velitele operace a operačního velitelství.

         Dodatek A
         ORGANIZAČNÍ SCHÉMA VOJENSKÉHO ŠTÁBU EU

         Dodatek B
         ZKRATKY
         A
         ADMIN Správní úsek
         AU Africká unie
         C
         CESDP Společná evropská bezpečnostní a obranná politika
         CEUMC Předseda Vojenského výboru Evropské unie
         CPCC Útvar schopnosti civilního plánování a provádění
         CIS Oddělení komunikačních a informačních systémů
         CIS POL/REQ Úsek politiky a požadavků v oblasti komunikačních a informačních systémů
         CIV/MIL CELL Civilně-vojenská buňka
         CIV/MIL STRAT PLAN Úsek strategického civilně-vojenského plánování
         CIVCOM Výbor pro civilní aspekty řešení krizí
         CMC Koncepce řešení krize
         CMC SPT Podpora předsedy Vojenského výboru Evropské unie
         COMMS & IS Ředitelství komunikačních a informačních systémů
         CONOPS Koncepce operací
         CRISIS RESP/CURRENT OPS Úsek krizového plánování a probíhajících operací
         COS Civilní strategická volba
         D
         DDG Zástupce generálního ředitele
         DGEUMS Generální ředitel Vojenského štábu Evropské unie
         DCPCC Ředitel útvaru schopnosti civilního plánování a provádění
         DPP Proces obranného plánování
         E
         ESDP Evropská bezpečnostní a obranná politika
         EUMC Vojenský výbor Evropské unie
         EUMS Vojenský štáb Evropské unie
         EU CELL (SHAPE) Stálá skupina Evropské unie při SHAPE
         EX/TRN/ANL Úsek cvičení, výcviku a analýzy
         I
         INT POLICY Úsek zpravodajské politiky
         INT PRODUCTION Úsek vytváření zpravodajských informací
         INT REQ Úsek požadavků na zpravodajské informace
         IT SUPPORT Úsek podpory informačních technologií
         L
         LEGAL Právní poradce
         LOG POLICY Úsek logistické politiky
         M
         MAP Úsek vojenského hodnocení a plánování
         O
         OCPS Stálý personál operačního střediska
         OHQ Operační velitelství
         OP CENTRE PERM STAFF Stálý personál operačního střediska
         OPLAN Operační plán
         OPSCEN Operační středisko
         OSCE Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě
         P
         PARP Proces plánování a hodnocení
         PfP Partnerství pro mír
         POL Úsek politiky
         PSC Politický a bezpečnostní výbor
         PSO Policejní strategická volba
         T
         TEU Smlouva o Evropské unii


title: 2007/820/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 8. listopadu 2007 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Bosnou a Hercegovinou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob

text:
               19.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 334/65

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 8. listopadu 2007
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Bosnou a Hercegovinou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob
   (2007/820/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 odst. 3 písm. b) ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise jménem Evropského společenství sjednala s Bosnou a Hercegovinou dohodu o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob.

               (2)

               Dohoda byla jménem Evropského společenství podepsána s výhradou případného pozdějšího uzavření dne 18. září 2007 v souladu s rozhodnutím Rady ze dne 18. září 2007.

               (3)

               Dohoda by měla být schválena.

               (4)

               Dohodou se zřizuje smíšený readmisní výbor, který může přijmout svůj jednací řád. V takovém případě je vhodné, aby Společenství zaujalo svůj postoj zjednodušeným postupem.

               (5)

               V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámilo Spojené království své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.

               (6)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné.

               (7)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímán tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Bosnou a Hercegovinou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob se schvaluje jménem Společenství.
   Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady provede oznámení podle čl. 22 odst. 2 dohody (2).
   Článek 3
   Komise zastupuje Společenství ve smíšeném readmisním výboru zřízeném článkem 18 dohody.
   Článek 4
   Postoj Společenství ve smíšeného výboru k přijetí jeho jednacího řádu podle čl. 18 odst. 5 dohody zaujímá Komise po konzultaci se zvláštním výborem jmenovaným Radou.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 8. listopadu 2007.

            Za Radu

            předseda

         R. PEREIRA

      (1)  Stanovisko ze dne 24. října 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
   DOHODA
   mezi Evropským společenstvím a Bosnou a Hercegovinou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob
   VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
   EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, dále jen „Společenství“,
   a
   BOSNA A HERCEGOVINA,
   ODHODLÁNY posilovat svou spolupráci za účelem účinnějšího boje proti nedovoleném přistěhovalectví,
   PŘEJÍCE SI zavést prostřednictvím této dohody a na základě vzájemnosti rychlé a účinné postupy pro identifikaci a bezpečné a řádné navrácení osob, které nesplňují nebo přestaly splňovat podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území Bosny a Hercegoviny nebo některého členského státu Evropské unie, a usnadnit průvoz těchto osob v duchu spolupráce,
   ZDŮRAZŇUJÍCE, že touto dohodou nejsou dotčena práva, povinnosti a odpovědnost Společenství, členských států Evropské unie a Bosny a Hercegoviny vyplývající z mezinárodního práva, zejména z Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950 a Úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951,
   BEROUCE NA VĚDOMÍ, že ustanovení této dohody, která spadají do působnosti hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství, se v souladu s Protokolem o postavení Dánska, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, nevztahují na Dánské království,
   SE DOHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Definice
   Pro účely této dohody se rozumí:

               a)

               „smluvními stranami“ Bosna a Hercegovina a Společenství;

               b)

               „státním příslušníkem Bosny a Hercegoviny“ osoba, která je v souladu s vnitrostátními právními předpisy Bosny a Hercegoviny jejím státním příslušníkem;

               c)

               „státním příslušníkem členského státu“ osoba, která má státní příslušnost členského státu tak, jak je definována pro účely Společenství;

               d)

               „členským státem“ každý členský stát Evropské unie s výjimkou Dánského království;

               e)

               „státním příslušníkem třetí země“ osoba, která má jinou státní příslušnost než Bosny a Hercegoviny nebo některého z členských států;

               f)

               „osobou bez státní příslušnosti“ osoba, která nemá žádnou státní příslušnost;

               g)

               „povolením k pobytu“ povolení jakéhokoliv druhu vydané Bosnou a Hercegovinou nebo některým členským státem, které opravňuje osobu k pobytu na jeho území. Nezahrnuje dočasná povolení k pobytu na jeho území v souvislosti s vyřizováním žádosti o udělení azylu nebo žádosti o povolení k pobytu;

               h)

               „vízem“ povolení vdané nebo rozhodnutí přijaté Bosnou a Hercegovinou či některým z členských států, které se vyžaduje pro vstup na území daného státu nebo průjezd přes ně. Nezahrnuje letištní průjezdní víza;

               i)

               „žádajícím státem“ stát (Bosna a Hercegovina nebo jeden z členských států), který podává žádost o zpětné převzetí podle článku 7 nebo žádost o průvoz podle článku 14 této dohody;

               j)

               „žádaným státem“ stát (Bosna a Hercegovina nebo jeden z členských států), kterému je podána žádost o zpětné převzetí podle článku 7 nebo žádost o průvoz podle článku 14 této dohody;

               k)

               „příslušným orgánem“ vnitrostátní orgán Bosna a Hercegoviny nebo jednoho z členských států, který je pověřen prováděním této dohody podle čl. 19 odst. 1 písm. a) této dohody;

               l)

               „průvozem“ průjezd státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti přes území žádaného státu na cestě ze žádajícího státu do země určení.

         ODDÍL I
   ZÁVAZKY BOSNY A HERCEGOVINY TÝKAJÍCÍ SE ZPĚTNÉHO PŘEBÍRÁNÍ
   Článek 2
   Zpětné přebírání vlastních státních příslušníků
   1.   Bosna a Hercegovina na žádost členského státu a bez dalších formalit kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme zpět všechny osoby, jež nesplňují nebo přestaly splňovat platné podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území žádajícího členského státu, pokud je prokázáno nebo pokud lze na základě věrohodných prostředků důvodně předpokládat, že jsou státními příslušníky Bosny a Hercegoviny.
   2.   Bosna a Hercegovina rovněž převezme

               —

               nezletilé svobodné děti osob uvedených v odstavci 1, bez ohledu na místo jejich narození nebo státní příslušnost, pokud nemají nezávislé právo na trvalý pobyt v žádajícím členském státě,

               —

               manžely nebo manželky osob uvedených v odstavci 1, kteří mají odlišnou státní příslušnost, za předpokladu, že mají právo na vstup a pobyt na území Bosny a Hercegoviny nebo že toto právo získají, pokud nemají nezávislé právo na trvalý pobyt v žádajícím členském státě.

         3.   Bosna a Hercegovina rovněž převezme osoby, jež po vstupu na území členského státu byly zbaveny nebo se vzdaly státní příslušnosti Bosny a Hercegoviny, pokud jim nebylo alespoň přislíbeno udělení státní příslušnosti dotčeného členského státu.
   4.   Po obdržení kladné odpovědi Bosny a Hercegoviny na žádost o zpětné převzetí vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad Bosny a Hercegoviny neodkladně, nejpozději do tří pracovních dní, cestovní doklad potřebný pro návrat této osoby s dobou platnosti 20 dní. Pokud z právních nebo věcných důvodů nelze dotčenou osobu převézt v době platnosti původně vydaného cestovního dokladu, vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad Bosny a Hercegoviny do 14 kalendářních dní nový cestovní doklad se stejnou délkou platnosti. Pokud Bosna a Hercegovina do 14 kalendářních dní nevydá nový cestovní doklad, má se za to, že souhlasila s použitím standardního cestovního dokladu EU pro účely vyhoštění (1).
   5.   Jestliže má osoba, jež má být předána, vedle státní příslušnosti Bosny a Hercegoviny také státní příslušnost třetí země, zohlední žádající členský stát vůli osoby být předána do státu podle svého výběru.
   Článek 3
   Zpětné přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
   1.   Bosna a Hercegovina na žádost členského státu a bez dalších formalit kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme zpět všechny státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří nesplňují nebo přestaly splňovat platné podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území žádajícího členského státu, pokud je prokázáno nebo pokud lze na základě věrohodných prostředků důvodně předpokládat, že dotčené osoby

               a)

               jsou nebo v době vstupu byly držiteli platného víza nebo povolení k trvalému pobytu vydaného Bosnou a Hercegovinou nebo

               b)

               neoprávněně vstoupily na území členských států přímo po pobytu na území Bosny a Hercegoviny nebo přímo po průjezdu přes území Bosny a Hercegoviny.

         2.   Závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 se neuplatní, jestliže

               a)

               se státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nacházel pouze v tranzitním prostoru mezinárodního letiště Bosny a Hercegoviny nebo

               b)

               žádající členský stát vydal státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti vízum či povolení k pobytu před vstupem nebo po vstupu na své území, ledaže

                           —

                           tato osoba je držitelem víza nebo povolení k pobytu vydaného Bosnou a Hercegovinou s delší dobou platnosti nebo

                           —

                           vízum nebo povolení k pobytu vydané žádajícím členským státem bylo získáno na základě padělaných či pozměněných dokladů nebo na základě nepravdivých prohlášení nebo

                           —

                           dotčená osoba nesplnila jakoukoli podmínku spojenou s vízem.

         3.   Bosna a Hercegovina rovněž převezme, na žádost členského státu, bývalé státní příslušníky Socialistické federativní republiky Jugoslávie, kteří nezískali jinou státní příslušnost a kteří se narodili a k 6. dubnu 1992 měli trvalé bydliště na území Bosny a Hercegoviny.
   4.   Po obdržení kladné odpovědi Bosny a Hercegoviny na žádost o zpětné převzetí vydá žádající členský stát osobě, jejíž zpětné převzetí bylo schváleno, standardní cestovní doklad EU pro účely vyhoštění (1).
   ODDÍL II
   ZÁVAZKY SPOLEČENSTVÍ TÝKAJÍCÍ SE ZPĚTNÉHO PŘEBÍRÁNÍ
   Článek 4
   Zpětné přebírání vlastních státních příslušníků
   1.   Členský stát na žádost Bosny a Hercegoviny a bez dalších formalit kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme zpět všechny osoby, jež nesplňují nebo přestaly splňovat platné podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území Bosny a Hercegoviny, pokud je prokázáno nebo pokud lze na základě věrohodných prostředků důvodně předpokládat, že jsou státními příslušníky dotčeného členského státu.
   2.   Členský stát rovněž převezme

               —

               nezletilé svobodné děti osob uvedených v odstavci 1, bez ohledu na místo jejich narození nebo státní příslušnost, pokud nemají nezávislé právo na trvalý pobyt v Bosně a Hercegovině,

               —

               manžely nebo manželky osob uvedených v odstavci 1, kteří mají odlišnou státní příslušnost, za předpokladu, že mají právo na vstup a pobyt na území žádaného členského státu nebo že toto právo získají, pokud nemají nezávislé právo na trvalý pobyt v Bosně a Hercegovině.

         3.   Členský stát rovněž převezme osoby, jež po vstupu na území Bosny a Hercegoviny byly zbaveny nebo se vzdaly státní příslušnosti členského státu, pokud jim nebylo alespoň přislíbeno udělení státní příslušnosti Bosny a Hercegoviny.
   4.   Po obdržení kladné odpovědi žádaného členského státu na žádost o zpětné převzetí vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad dotčeného členského státu neodkladně, nejpozději do tří pracovních dní, cestovní doklad potřebný pro návrat této osoby s minimální dobou platnosti tři měsíce. Pokud z právních nebo věcných důvodů nelze dotčenou osobu převézt v době platnosti původně vydaného cestovního dokladu, vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad dotčeného členského státu do 14 kalendářních dní nový cestovní doklad se stejnou délkou platnosti.
   5.   Jestliže má osoba, jež má být předána, vedle státní příslušnosti žádaného členského státu také státní příslušnost třetí země, zohlední Bosna a Hercegovina vůli osoby být předána do státu podle svého výběru.
   Článek 5
   Zpětné přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
   1.   Členský stát na žádost Bosny a Hercegoviny a bez dalších formalit kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme zpět všechny státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří nesplňují nebo přestali splňovat platné podmínky pro vstup nebo pobyt na území Bosny a Hercegoviny, pokud je prokázáno nebo pokud lze na základě věrohodných prostředků důvodně předpokládat, že dotčené osoby

               a)

               jsou nebo v době vstupu byly držiteli platného víza nebo povolení k pobytu vydaného žádaným členským státem nebo

               b)

               neoprávněně vstoupila na území Bosny a Hercegoviny přímo po pobytu na území žádaného členského státu nebo přímo po průjezdu přes území žádaného členského státu.

         2.   Závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 se neuplatní, jestliže

               a)

               se státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nacházel pouze v tranzitním prostoru mezinárodního letiště žádaného členského státu nebo

               b)

               Bosna a Hercegovina vydala státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státního občanství vízum či povolení k pobytu před vstupem nebo po vstupu na své území, ledaže

                           —

                           tato osoba je držitelem víza nebo povolení k pobytu vydaného žádaným členským státem s delší dobou platnosti nebo

                           —

                           vízum nebo povolení k pobytu vydané Bosnou a Hercegovinou bylo získáno na základě padělaných či pozměněných dokladů nebo na základě nepravdivých prohlášení nebo

                           —

                           dotčená osoba nesplnila jakoukoli podmínku spojenou s vízem.

         3.   Závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 se vztahuje na členský stát, který vydal vízum nebo povolení k pobytu. Bylo-li vízum nebo povolení k pobytu vydáno dvěma nebo více členskými státy, vztahuje se závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 na členský stát, který vydal doklad s delší dobou platnosti, nebo pokud doba platnosti jednoho nebo více z nich uplynula, jehož doklad je stále platný. Jestliže doba platnosti všech těchto dokladů již uplynula, vztahuje se závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 na členský stát, který vydal vízum či povolení k pobytu s nejpozdějším datem skončení platnosti. Pokud žádné takové doklad nelze předložit, vztahuje se závazek zpětného převzetí podle odstavce 1 na členský stát, který byl opuštěn jako poslední.
   4.   Po obdržení kladné odpovědi členského státu na žádost o zpětné převzetí vydá Bosna a Hercegovina osobě, jejíž zpětné převzetí bylo schváleno, cestovní doklad potřebný k jejímu vrácení.
   ODDÍL III
   POSTUP PŘI ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ
   Článek 6
   Zásady
   1.   S výhradou odstavce 2 vyžaduje každé předání osoby, která má být převzata zpět na základě některého ze závazků uvedených v článcích 2 až 5, podání žádosti o zpětné převzetí u příslušného orgánu žádaného státu.
   2.   Žádost o zpětné převzetí není nutná, pokud je osoba, která má být převzata, držitelem platného cestovního dokladu nebo průkazu totožnosti a případně rovněž platného víza nebo povolení k pobytu vydaného žádaným státem.
   Článek 7
   Žádost o zpětné převzetí
   1.   Žádost o zpětné převzetí má v co nejvyšší míře obsahovat tyto informace:

               a)

               osobní údaje osoby, jež má být převzata (tj. jména, příjmení, datum a případně také místo narození a místo posledního pobytu) a případně osobní údaje nezletilých svobodných dětí nebo manžela/manželky;

               b)

               označení důkazů nebo věrohodných prostředků prokazujících státní příslušnost, průjezd, podmínky zpětného převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti a neoprávněný vstup a pobyt;

               c)

               fotografii osoby, jež má být převzata zpět.

         2.   Žádost o zpětné převzetí musí v co nejvyšší míře obsahovat také tyto informace:

               a)

               za předpokladu, že dotčená osoba s tím výslovně souhlasí, konstatování, že osoba, která má být převzata, pravděpodobně potřebuje pomoc či péči;

               b)

               všechny další ochranná a bezpečnostní opatření nebo informace o zdravotním stavu dotčené osoby, které mohou být v konkrétním případě předání nezbytné.

         3.   Společný formulář, který je třeba pro žádost o zpětné převzetí použít, je připojen jako příloha 6 této dohody.
   Článek 8
   Prostředky prokazující státní příslušnost
   1.   Státní příslušnost lze prokázat podle čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 zejména doklady uvedenými v příloze 1 této dohody, a to i v případě, že doba jejich platnosti uplynula. Při předložení těchto dokladů členské státy a Bosna a Hercegovina státní příslušnost vzájemně uznají, aniž by požadovaly další šetření. Státní příslušnost nelze prokazovat padělanými doklady.
   2.   Jako věrohodný prostředek prokazující státní příslušnost podle čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 lze předložit zejména doklady uvedené v příloze 2 této dohody, a to i v případě, že jejich doba platnosti uplynula. Při předložení těchto dokladů považují členské státy a Bosna a Hercegovina státní příslušnost za prokázanou, pokud nemohou prokázat opak. Za věrohodný prostředek prokazující státní příslušnost nelze považovat padělané doklady.
   3.   Není-li možné předložit žádný z dokladů uvedených v přílohách 1 nebo 2, provede příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad dotčeného žádaného státu na požádání a bez zbytečného odkladu s osobou, která má být převzata zpět, do tří pracovních dní po podání žádosti pohovor za účelem zjištění její státní příslušnosti.
   Článek 9
   Důkazní prostředky týkající se státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
   1.   Splnění podmínek pro zpětné převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti uvedených v čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 lze prokázat důkazními prostředky uvedenými v příloze 3 této dohody; nelze je prokazovat padělanými doklady. Členské státy a Bosna a Hercegovina tyto důkazy vzájemně uznají, aniž by požadovaly další šetření.
   2.   Jako věrohodný prostředek prokazující splnění podmínek pro zpětné převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti uvedených v čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 lze předložit zejména důkazní prostředky uvedené v příloze 4 této dohody; splnění těchto podmínek nelze prokazovat na základě padělaných dokladů. Při předložení těchto věrohodných prostředků považují členské státy a Bosna a Hercegovina podmínky za splněné, pokud nemohou prokázat opak.
   3.   Neoprávněnost vstupu, přítomnosti nebo pobytu se prokazuje pomocí cestovních dokladů dotčené osoby, ve kterých chybí potřebné vízum nebo jiné povolení k pobytu potřebné pro území žádajícího státu. Prohlášení žádajícího státu, že dotčená osoba byla zadržena na jeho území bez potřebných cestovních dokladů, víza nebo povolení k pobytu, může rovněž sloužit jako věrohodný prostředek prokazující neoprávněný vstup, přítomnost nebo pobyt.
   4.   Splnění podmínek pro zpětné převzetí bývalých státních příslušníků Socialistické federativní republiky Jugoslávie uvedených v čl. 3 odst. 3 lze prokázat důkazními prostředky uvedenými v příloze 5a této dohody; splnění těchto podmínek nelze prokazovat padělanými doklady. Bosna a Hercegovina tyto důkazy uzná, aniž by požadovala další šetření.
   5.   Jako věrohodný prostředek prokazující splnění podmínek pro zpětné převzetí bývalých státních příslušníků Socialistické federativní republiky Jugoslávie uvedených v čl. 3 odst. 3 lze předložit důkazní prostředky uvedené v příloze 5b této dohody; splnění těchto podmínek nelze prokazovat na základě padělaných dokladů. Při předložení těchto věrohodných prostředků považuje Bosna a Hercegovina podmínky za splněné, pokud nemůže prokázat opak.
   6.   Není-li možné předložit doklady uvedené v přílohách 5a nebo 5b, provede příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad Bosny a Hercegoviny na požádání a bez zbytečného odkladu s osobou, která má být převzata zpět, do tří pracovních dní po podání žádosti pohovor za účelem zjištění její státní příslušnosti.
   Článek 10
   Lhůty
   1.   Žádost o zpětné převzetí se podává příslušnému orgánu žádaného státu do jednoho roku ode den, kdy se příslušný orgán žádajícího státu dozvěděl, že státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nesplňuje nebo přestala splňovat platné podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt. Pokud existují právní nebo faktické překážky pro podání žádosti ve stanovené lhůtě, prodlouží se lhůta na žádost žádajícího státu, avšak pouze na dobu, než jsou tyto překážky odstraněny.
   2.   Odpověď na žádost o zpětné převzetí musí být ve všech případech podána písemně do deseti kalendářních dní. Lhůta začíná běžet dnem obdržení žádosti o zpětné převzetí. Pokud v této lhůtě není dána žádná odpověď, je to považováno za souhlas s předáním.
   3.   Pokud existují právní nebo faktické překážky pro podání odpovědi na žádost do deseti kalendářních dní, může být tato lhůta na řádně odůvodněnou žádost prodloužena nejvýše o šest kalendářních dní. Pokud v prodloužené lhůtě není dána žádná odpověď, považuje se to za souhlas s předáním.
   4.   Odmítnutí žádosti o zpětné převzetí je třeba zdůvodnit.
   5.   Poté, co je dán souhlas s předáním, nebo případně po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 2 je dotčená osoba předána do tří měsíců. Na žádost žádajícího státu je možné tuto lhůtu prodloužit o dobu potřebnou k překonání právních nebo faktických překážek předání.
   Článek 11
   Způsoby předání a přepravy
   1.   Před vrácením osoby se příslušné orgány Bosny a Hercegoviny a dotčeného členského státu předem písemně dohodnou na dni předání, místě vstupu, případném doprovodu a ostatních informacích důležitých pro předání.
   2.   Převoz se uskuteční leteckou, námořní nebo pozemní dopravou. Letecká doprava není omezena na použití vnitrostátních dopravců Bosny a Hercegoviny nebo členských států; může se uskutečnit prostřednictvím pravidelných i charterových letů. V případě navrácení s doprovodem se tento doprovod neomezuje pouze na pověřené osoby žádajícího státu, pokud se jedná o pověřené osoby Bosny a Hercegoviny nebo některého členského státu.
   Článek 12
   Zpětné převzetí, k němuž došlo omylem
   Žádající stát převezme zpět každou osobu převzatou žádaným státem, je-li do tří měsíců po jejím předání zjištěno, že podmínky stanovené v článcích 2 až 5 této dohody nebyly splněny.
   V těchto případech se použijí obdobně procesní ustanovení této dohody a žádaný stát také předá všechny dostupné informace týkající se skutečné totožnosti a státní příslušnosti osoby, která má být převzata zpět.
   ODDÍL IV
   PRŮVOZ
   Článek 13
   Zásady
   1.   Členské státy a Bosna a Hercegovina by měly omezit průvoz státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti na případy, kdy tyto osoby není možné vrátit do státu určení přímo.
   2.   Bosna a Hercegovina povolí průvoz státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti, pokud o to členský stát požádá, a členský stát povolí průvoz státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez stání příslušnosti, pokud o to požádá Bosna a Hercegovina, je-li zajištěna další cesta přes případné další státy průvozu a zpětné převzetí ve státě určení.
   3.   Bosna a Hercegovina nebo členský stát mohou průvoz odmítnout

               a)

               pokud státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti hrozí ve státě určení nebo jiném státě průvozu skutečné nebezpečí mučení, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestu, trest smrti nebo pronásledování na základě rasy, náboženského vyznání, státní příslušnosti, příslušnosti k určité sociální skupině či politického přesvědčení nebo

               b)

               pokud bude státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti v žádaném státě nebo jiném státě průvozu uložen trest nebo

               c)

               z důvodů veřejného zdraví, vnitřní bezpečnosti, veřejného pořádku nebo jiných národních zájmů žádaného státu.

         4.   Bosna a Hercegovina nebo členský stát může odvolat své povolení, nastanou-li nebo vyjdou-li následně najevo okolnosti uvedené v odstavci 3, které brání uskutečnění průvozu, nebo není-li již zajištěna další cesta přes případné státy průvozu či zpětné převzetí státem určení. V tomto případě přijme žádající stát podle potřeby a neodkladně státního příslušníka třetí země nebo osobu bez státní příslušnosti zpět.
   Článek 14
   Postup při průvozu
   1.   Žádost o průvoz se podává písemně příslušným orgánům žádaného státu a má obsahovat tyto údaje:

               a)

               typ průvozu (leteckou, námořní nebo pozemní dopravou), případné další státy průvozu a předpokládané místo určení;

               b)

               osobní údaje dotčené osoby (např. jméno, příjmení, rodné příjmení, další používaná jména nebo jména, pod nimiž je známa, anebo přezdívky, datum narození, pohlaví a podle možnosti místo narození, státní příslušnost, jazyk, druh a číslo cestovního dokladu);

               c)

               předpokládané místu vstupu, čas předání a případné použití doprovodu;

               d)

               prohlášení, že z hlediska žádajícího státu jsou splněny podmínky podle čl. 13 odst. 2 a nejsou známy žádné důvody pro odmítnutí podle čl. 13 odst. 3.

         Společný formulář, který je třeba pro žádost o průvoz použít, je připojen jako příloha 7 této dohody.
   2.   Žádaný stát do pěti kalendářních dní písemně vyrozumí žádající stát o souhlasu s průvozem, potvrdí místo vstupu a předpokládaný čas předání nebo jej vyrozumí o tom, že průvoz odmítá, o o důvodech tohoto odmítnutí.
   3.   Probíhá-li průvoz letecky, jsou osoba, která má být převzata zpět, a členové případného doprovodu osvobozeni od povinnosti získat letištní průjezdní vízum.
   4.   Příslušné orgány žádaného státu si poskytují po vzájemných konzultacích pomoc při průvozech, a to zejména dohledem nad dotčenými osobami a poskytnutím přiměřeného vybavení pro tento účel.
   ODDÍL V
   NÁKLADY
   Článek 15
   Náklady na přepravu a průvoz
   Aniž je dotčeno právo příslušných orgánů vymáhat náhradu nákladů spojených se zpětným převzetím od osoby, která má být převzata, nebo od třetích stran, hradí žádající stát veškeré náklady na přepravu spojené se zpětným převzetím a průvozem podle této dohody až na hranici státu konečného určení.
   ODDÍL VI
   OCHRANA ÚDAJŮ A DOLOŽKA O VZTAHU K JINÝM ZÁVAZKŮM
   Článek 16
   Ochrana údajů
   Osobní údaje jsou sdělovány pouze v případě, kdy je to nezbytné k provedení této dohody příslušnými orgány Bosny a Hercegoviny nebo členského státu. Zpracovávání osobních údajů a nakládání s nimi se v konkrétním případě řídí vnitrostátním právem Bosny a Hercegoviny, a je-li správce údajů příslušným orgánem členského státu, ustanoveními směrnice 95/46/ES (2) a vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu přijatými na základě této směrnice. Navíc se použijí i tyto zásady:

               a)

               osobní údaje musí být zpracovávány spravedlivě a zákonným způsobem;

               b)

               osobní údaje musí být shromažďovány ke konkrétnímu, vymezenému a oprávněnému účelu provádění této dohody a předávající ani přijímající orgán je nesmí dále zpracovávat způsobem, který je s tímto účelem neslučitelný;

               c)

               osobní údaje musí být přiměřené, podstatné a nepřesahující míru s ohledem na účel, pro který jsou shromažďovány nebo dále zpracovávány; sdělované osobní údaje mohou zejména zahrnovat pouze tyto údaje:

                           —

                           údaje o osobě, která má být předána (např. jména, příjmení, jakákoli dřívější jména, jiná používaná jména nebo jména, pod nimiž je známa, anebo přezdívky, pohlaví, stav, datum a místo narození, současná a všechny předcházející státní příslušnosti),

                           —

                           údaje o cestovním pase, průkazu totožnosti nebo řidičském průkazu (číslo, doba platnosti, datum vydání, vydávající orgán, místo vydání),

                           —

                           zastávky a trasu cesty,

                           —

                           jiné informace potřebné k identifikaci osoby, která má být předána, nebo k posouzení požadavků na zpětné převzetí podle této dohody.

               d)

               osobní údaje musí být přesné a musí být podle potřeby aktualizovány;

               e)

               osobní údaje musí být uchovávány v podobě, která umožňuje identifikaci osob na základě těchto údajů pouze po dobu nezbytnou pro účel, pro který byly shromážděny nebo pro který jsou dále zpracovávány;

               f)

               předávající i přijímající orgán učiní všechna přiměřená opatření k zajištění případných oprav, výmazů nebo blokování osobních údajů pro případ, že jejich zpracování není v souladu s tímto článkem, zejména pro případ, kdy nejsou přiměřené, podstatné, přesné nebo kdy přesahují míru s ohledem na účel jejich zpracování. To zahrnuje oznámení jakékoli opravy, výmazu nebo blokování údajů druhé straně;

               g)

               přijímající orgán sdělí na požádání předávajícímu orgánu, k jakému účelu byly sdělení údaje použity a jakých výsledků bylo dosaženo;

               h)

               osobní údaje je možné sdělit pouze příslušným orgánům. Další sdělení jiným orgánům vyžaduje předchozí souhlas předávajícího orgánu;

               i)

               předávající a přijímající orgány jsou povinny pořídit písemný záznam o předání a převzetí osobních údajů.

         Článek 17
   Doložka o vztahu k jiným závazkům
   1.   Touto dohodou nejsou dotčena práva, povinnosti a odpovědnosti Společenství, členských států a Bosny a Hercegoviny vyplývající z mezinárodního práva, a zejména

               —

               z Úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Protokolu týkajícího se právního postavení uprchlíků ze dne 31. ledna 1967,

               —

               z mezinárodních úmluv upravujících určení státu, který je odpovědný za posuzování předložených žádostí o udělení azylu,

               —

               z Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950,

               —

               z Úmluvy proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ze dne 10. prosince 1984,

               —

               z mezinárodních úmluv o vydávání a průvozu,

               —

               z vícestranných mezinárodních úmluv a dohod o zpětném přebírání cizích státních příslušníků.

         2.   Nic v této dohodě nebrání návratu osoby na základě jiných formálních nebo neformálních ujednání.
   ODDÍL VII
   PROVÁDĚNÍ A POUŽÍVÁNÍ
   Článek 18
   Smíšený readmisní výbor
   1.   Smluvní strany si navzájem poskytují pomoc při používání a výkladu této dohody. Za tímto účelem zřídí smíšený readmisní výbor (dále jen „výbor“), jehož úkolem je zejména

               a)

               sledovat používání této dohody;

               b)

               rozhodovat o prováděcích opatřeních nezbytných k jednotnému používání této dohody;

               c)

               pravidelně vyměňovat informace o prováděcích protokolech vypracovaných jednotlivými členskými státy a Bosnou a Hercegovinou podle článku 19;

               d)

               doporučovat změny této dohody a jejích příloh.

         2.   Rozhodnutí výboru jsou pro smluvní strany závazná.
   3.   Výbor se skládá ze zástupců Společenství a Bosny a Hercegoviny; Společenství zastupuje Komise.
   4.   Výbor se schází podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.
   5.   Výbor přijme svůj jednací řád.
   Článek 19
   Prováděcí protokoly
   1.   Na žádost členského státu nebo Bosny a Hercegoviny vypracují členský stát a Bosna a Hercegovina prováděcí protokol, který bude obsahovat pravidla týkající se

               a)

               určení příslušných orgánů, míst určených k předávání osob a kontaktních míst;

               b)

               podmínek navracení s doprovodem včetně doprovodu při průvozu státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti;

               c)

               dalších prostředků a dokladů vedle prostředků a dokladů uvedených v přílohách 1 až 5 této dohody.

         2.   Prováděcí protokoly uvedené v odstavci 1 vstoupí v platnost po svém oznámení readmisnímu výboru uvedenému v článku 18.
   3.   Bosna a Hercegovina souhlasí s používáním jakéhokoli ustanovení prováděcího protokolu vypracovaného s jedním členským státem také ve svých vztazích s kterýmkoli jiným členským státem, který o to požádá.
   Článek 20
   Vztah k dvoustranným dohodám nebo ujednáním členských států o zpětném přebírání
   Ustanovení této dohody mají přednost před ustanoveními jakékoliv jiné dvoustranné dohody nebo ujednání o zpětném přebírání osob neoprávněně pobývajících v dotčeném státě, které byly nebo mohou být podle článku 19 uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Bosnou a Hercegovinou, pokud jsou ustanovení těchto dvoustranných dohod a ujednání neslučitelná s ustanoveními této dohody.
   ODDÍL VIII
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 21
   Územní působnost
   1.   S výhradou odstavce 2 tohoto článku se tato dohoda použije na území, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a na území Bosny a Hercegoviny.
   2.   Tato dohoda se nepoužije na území Dánského království.
   Článek 22
   Vstup v platnost, doba trvání a vypovězení
   1.   Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými postupy.
   2.   Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů uvedených v odstavci 1.
   3.   Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.
   4.   Každá smluvní strana může, na základě oficiálního oznámení druhé smluvní straně a po předchozí konzultaci výboru uvedeného v článku 18, zcela nebo zčásti dočasně pozastavit provádění této dohody ve vztahu ke státním příslušníkům třetích zemí a osobám bez státní příslušnosti z důvodů bezpečnosti, ochrany veřejného pořádku nebo veřejného zdraví. Pozastavení vstupuje v platnost druhým dnem po dni tohoto oznámení.
   5.   Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět oficiálním oznámením druhé smluvní straně. Tato dohoda pozbývá platnosti šest měsíců po dni tohoto oznámení.
   Článek 23
   Přílohy
   Přílohy 1 až 7 tvoří nedílnou součást této dohody.

      V Bruselu dne osmnáctého září dva tisíce sedm ve dvou vyhotoveních v každém z úředních jazyků stran, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunitá Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         Za Evropsku zajednicu
         За Европску зајелницу
         Za Europsku zajednicu

         За Босна и Херцеговина
         Por Bosnia y Herzegovina
         Za Bosnu a Hercegovinu
         For Bosnien-Hercegovina
         Für Bosnien und Herzegowina
         Bosnia ja Hertsegoviina nimel
         Γiα τη Βοσνία-Ερζεγοβίνη
         For Bosnia and Herzegovina
         Pour la Bosnie-et-Herzégovine
         Per la Bosnia-Erzegovina
         Bosnijos ir Hercegovinos vardu
         Bosnijas un Hercegovinas vārdā
         Bosznia és Hercegovina részéről
         Għall-Bożnja u Ħerzegovina
         Voor Bosnië en Herzegovina
         W imieniu Bośni i Hercegowiny
         Pela Bósnia e Herzegovina
         Pentru Bosnia și Herţegovina
         Za Bosnu a Hercegovinu
         Za Bosno in Hercegovino
         Bosnia ja Hertsegovinan puolesta
         För Bosnien och Hercegovina
         Za Bosnu i Hercegovinu
         За Босну и Херцеговину
         Za Bosnu i Hercegovinu

      (1)  Podle vzoru uvedeného v doporučení Rady ES ze dne 30. listopadu 1994.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně jednotlivců v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31).
   PŘÍLOHA 1
   SPOLEČNÝ SEZNAM DOKLADŮ, JEJICHŽ PŘEDLOŽENÍM SE PROKAZUJE STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOST
   (ČL. 2 ODST. 1, ČL. 4 ODST. 1 A ČL. 8 ODST. 1)

               —

               Pasy nebo cestovní doklady všech druhů (cestovní pasy, diplomatické pasy, služební pasy, hromadné pasy a náhradní pasy včetně pasů pro děti),

               —

               průkazy totožnosti všech druhů (včetně dočasných a náhradních a vojenských knížek),

               —

               námořní knížky a kapitánské průkazy,

               —

               osvědčení o státním občanství a jiné úřední doklady podložené jiným úředním dokladem opatřeným fotografií, zmiňující nebo jednoznačně uvádějící státní občanství.

         PŘÍLOHA 2
   SPOLEČNÝ SEZNAM DOKLADŮ, JEJICHŽ PŘEDLOŽENÍ SE POVAŽUJE ZA VĚROHODNÝ PROSTŘEDEK PROKAZUJÍCÍ STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOST
   (ČL. 2 ODST. 1, ČL. 4 ODST. 1 A ČL. 8 ODST. 2)

               —

               Fotokopie některého z dokladů uvedených v příloze 1 této dohody,

               —

               řidičské průkazy nebo jejich fotokopie,

               —

               rodné listy nebo jejich fotokopie,

               —

               firemní průkazy totožnosti nebo jejich fotokopie,

               —

               výpověď svědků,

               —

               prohlášení učiněná dotčenou osobou a jazyk, kterým tato osoba hovoří, včetně výsledku úřední zkoušky,

               —

               jakýkoliv jiný doklad, jenž může pomoci určit státní příslušnost dotčené osoby.

         PŘÍLOHA 3
   SPOLEČNÝ SEZNAM DOKLADŮ, KTERÝMI SE PROKAZUJE SPLNĚNÍ PODMÍNEK PRO ZPĚTNÉ PŘEVZETÍ STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A OSOB BEZ STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI
   (ČL. 3 ODST. 1, ČL. 5 ODST. 1 A ČL. 9 ODST. 1)

               —

               Vstupní/výstupní razítko nebo podobné potvrzení v cestovním dokladu dotčené osoby nebo jiný důkaz jejího vstupu/výstupu (např. ve formě fotografie),

               —

               doklady, osvědčení a účtenky jakéhokoliv druhu (např. hotelové účtenky, objednací průkazky u lékaře nebo zubního lékaře, vstupenky do veřejných/soukromých zařízení, smlouvy o pronájmu auta, účtenky z transakcí kreditní kartou atd.), které jasně prokazují, že dotčená osoba pobývala na území žádaného státu,

               —

               jízdenky nebo seznamy cestujících v letadle, vlaku, autobusu nebo lodi na jméno, které dosvědčují přítomnost a cestu dotčené osoby na území žádaného státu,

               —

               informace, z nichž je patrné, že dotčená osoba použila služeb kurýra nebo cestovní kanceláře,

               —

               úřední prohlášení učiněné zejména zaměstnanci pohraniční policie a jinými svědky, kteří mohou dosvědčit, že dotčená osoba překročila hranici,

               —

               úřední prohlášení dotčené osoby v soudním nebo správním řízení.

         PŘÍLOHA 4
   SPOLEČNÝ SEZNAM DOKLADŮ, KTERÉ SE POVAŽUJÍ ZA VĚROHODNÝ PROSTŘEDEK PROKAZUJÍCÍ SPLNĚNÍ PODMÍNEK PRO ZPĚTNÉ PřEVZETÍ STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A OSOB BEZ STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI
   (ČL. 3 ODST. 1, ČL. 5 ODST. 1 A ČL. 9 ODST. 2)

               —

               Popis místa a okolností, za kterých byla dotčená osoba po vstupu na území žádajícího státu zadržena, vydaný příslušnými orgány tohoto státu,

               —

               informace o totožnosti nebo pobytu osoby, které poskytla mezinárodní organizace (např. Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky),

               —

               zprávy nebo potvrzení informací od rodinných příslušníků, spolucestujících atd.,

               —

               prohlášení dotčené osoby.

         PŘÍLOHA 5
   SEZNAM DOKLADŮ, KTERÝMI SE PROKAZUJE NEBO KTERÉ SE POVAŽUJÍ ZA VĚROHODNÝ PROSTŘEDEK PROKAZUJÍCÍ SPLNĚNÍ PODMÍNEK PRO ZPĚTNÉ PŘEVZETÍ BÝVALÝCH STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ SOCIALISTICKÉ FEDERATIVNÍ REPUBLIKY JUGOSLÁVIE
   (ČL. 3 ODST. 3, ČL. 9 ODST. 4 A ČL. 9 ODST. 5)
   Příloha 5a (Doklady, kterými se prokazuje splnění podmínek)

               —

               Rodné listy vydané bývalou Socialistickou federativní republikou Jugoslávie nebo jejich fotokopie,

               —

               veřejné listiny nebo jejich fotokopie vydané Bosnou a Hercegovinou nebo bývalou Socialistickou federativní republikou Jugoslávie, v nichž je uvedeno místo narození nebo trvalé bydliště, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 3.

         Příloha 5b (Doklady považované za věrohodný prostředek)

               —

               Jiné doklady nebo osvědčení nebo jejich fotokopie, v nichž je uvedeno místo narození na území Bosny a Hercegoviny,

               —

               úřední prohlášení dotčené osoby v soudním nebo správním řízení.

         PŘÍLOHA 6

   PŘÍLOHA 7

   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ K ČLÁNKŮM 3 A 5
   Smluvní strany budou usilovat o předání každého státního příslušníka třetí země, který nesplňuje nebo přestal splňovat platné podmínky vstupu, přítomnosti nebo pobytu na jejich území, do země jeho původu.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE DÁNSKA
   Smluvní strany berou na vědomí, že se tato dohoda nevztahuje na území Dánského království, ani na státní příslušníky Dánského království. Vzhledem k tomu je vhodné, aby Bosna a Hercegovina a Dánsko uzavřely dohodu o zpětném přebírání se stejnými podmínkami, jako jsou obsaženy v této dohodě.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ISLANDU A NORSKA
   Smluvní strany berou na vědomí úzké vztahy mezi Evropským společenstvím a Islandem a Norskem, zejména na základě dohody ze dne 18. května 1999 o přidružení těchto zemí k provádění, používání a rozvoji schengenského acquis. Vzhledem k tomu je vhodné, aby Bosna a Hercegovina uzavřela s Islandem a Norskem dohodu o zpětném přebírání se stejnými podmínkami, jako jsou obsaženy v této dohodě.
   SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ŠVÝCARSKA
   Smluvní strany berou na vědomí, že Evropská unie, Evropské společenství a Švýcarsko podepsaly dohodu o přidružení Švýcarska k provádění, používání a rozvoji schengenského acquis. Je vhodné, aby po vstupu této dohody o přidružení v platnost Bosna a Hercegovina uzavřela dohodu o zpětném přebírání se stejnými podmínkami, jako jsou obsaženy v této dohodě.


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/738 ze dne 29. dubna 2015 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost EGF/2014/017 FR/Mory-Ducros, Francie)

text:
               8.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 117/47

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/738
   ze dne 29. dubna 2015
   o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost EGF/2014/017 FR/Mory-Ducros, Francie)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 tohoto nařízení,
   s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 13 této dohody,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) byl zřízen za účelem poskytování podpory pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize, na kterou bylo zaměřeno nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 546/2009 (3), nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a za účelem pomoci při jejich opětovném začleňování na trh práce.

               (2)

               Článek 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (4) umožňuje uvolnění prostředků z EFG v mezích ročního stropu 150 milionů EUR (v cenách roku 2011).

               (3)

               Dne 6. října 2014 předložila Francie žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním pracovníků ve společnosti Mory-Ducros SAS ve Francii a doplnila ji o další informace v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z fondu EFG podle článku 13 nařízení (EU) č. 1309/2013.

               (4)

               V souvislosti s uvedenou žádostí Francie by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na finanční příspěvek ve výši 6 052 200 EUR,

         PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolní částka ve výši 6 052 200 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
   Článek 2
   Toto rozhodnutí se vyhlašuje v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku dne 29. dubna 2015.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předsedkyně

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 546/2009 ze dne 18. června 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 1927/2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (Úř. věst. L 167, 29.6.2009, s. 26).

      (4)  Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: Rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ze dne 12. října 2016, kterým se mění rozhodnutí ESRB/2011/1, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika (ESRB/2016/13)

text:
               25.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 437/8

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA
   ze dne 12. října 2016,
   kterým se mění rozhodnutí ESRB/2011/1, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika
   (ESRB/2016/13)
   (2016/C 437/05)
   GENERÁLNÍ RADA EVROPSKÉ RADY PRO SYSTÉMOVÁ RIZIKA,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (1), a zejména na čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Varování a doporučení vydávaná Evropskou radou pro systémová rizika (ESRB) jsou právními nástroji, které musí být řádně oznámeny těm, jimž jsou určeny. Čl. 19 odst. 2 rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/1 (3) požaduje, aby varování a doporučení ESRB podepisoval předseda ESRB.

               (2)

               Od nynějška by měl každé varování a doporučení ESRB podepisovat vedoucí sekretariátu ESRB za účelem osvědčení jejich souladu s rozhodnutím generální rady.

               (3)

               Rozhodnutí ESRB/2011/1 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Jediný článek
   Změny
   Rozhodnutí ESRB/2011/1 se mění takto:

               1.

               V článku 5 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
               „4.   Předseda ESRB předloží návrh zápisu členům generální rady k připomínkám a ke schválení formou písemného řízení nejpozději dva týdny po skončení zasedání nebo, pokud to není možné, na následujícím zasedání. Po schválení zápis podepisuje vedoucí sekretariátu ESRB.“;

               2.

               V článku 10 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Vedoucí sekretariátu ESRB připraví návrh souhrnného zápisu ze zasedání řídícího výboru a předloží jej členům řídícího výboru k připomínkám a ke schválení formou písemného řízení zpravidla před následujícím zasedáním generální rady. Souhrnný zápis podepisuje vedoucí sekretariátu ESRB.“;

               3.

               V článku 19 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Varování a doporučení ESRB přijímá generální rada a podepisuje je vedoucí sekretariátu ESRB za účelem osvědčení jejich souladu s rozhodnutím generální rady.“.

      Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 12. října 2016.

            Předseda ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 162.

      (3)  Rozhodnutí Evropské rady pro systémová rizika ESRB/2011/1 ze dne 20. ledna 2011, kterým se přijímá jednací řád Evropské rady pro systémová rizika (Úř. věst. C 58, 24.2.2011, s. 4).


title: 2013/474/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 23. září 2013 o jmenování tří českých členů a dvou českých náhradníků Výboru regionů

text:
               27.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/18

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 23. září 2013
   o jmenování tří českých členů a dvou českých náhradníků Výboru regionů
   (2013/474/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh české vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Stanislava EICHLERA, pana Jaroslava PALASE a paní Jany VAŇHOVÉ se uvolnila tři místa členů Výboru regionů. Po skončení mandátu pana Radka MARTÍNKA a pana Martina TESAŘÍKA se uvolnila dvě místa náhradníků Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenováni:

               a)

               jako členové:

                           —

                           paní Jana VAŇHOVÁ, náměstkyně hejtmana Ústeckého kraje,

                           —

                           pan Martin PŮTA, hejtman Libereckého kraje,

                           —

                           pan Miroslav NOVÁK, hejtman Moravskoslezského kraje

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           Dr. Martin NETOLICKÝ, Ph.D., hejtman Pardubického kraje,

                           —

                           pan Jiří ROZBOŘIL, hejtman Olomouckého kraje.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 23. září 2013.

            Za Radu

            předseda

         V. JUKNA

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: 2008/195/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 18. února 2008 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Kyrgyzskou republikou o některých aspektech leteckých služeb

text:
               5.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 60/29

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 18. února 2008
   o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Kyrgyzskou republikou o některých aspektech leteckých služeb
   (2008/195/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (2)

               Komise jménem Společenství sjednala dohodu s Kyrgyzskou republikou o některých aspektech leteckých služeb (dále jen „dohoda“) v souladu s mechanismy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise pověřuje, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.

               (3)

               Dohoda byla jménem Evropského společenství podepsána s výhradou jejího pozdějšího uzavření v souladu s rozhodnutím Rady 2007/470/ES (1).

               (4)

               Dohoda by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Kyrgyzskou republikou o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou učinit oznámení stanovené v čl. 9 odst. 1 dohody.

      V Bruselu dne 18. února 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

      (1)  Úř. věst. L 179, 7.7.2007, s. 38.