title: 2006/880/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 2006 o poskytnutí mimořádné finanční pomoci Společenství Kosovu

text:
               6.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 339/36

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 30. listopadu 2006
   o poskytnutí mimořádné finanční pomoci Společenství Kosovu
   (2006/880/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada bezpečnosti OSN přijala dne 10. června 1999 rezoluci č. 1244 (1999), jejímž cílem je, až do rozhodnutí o konečném uspořádání, podporovat vytvoření základní autonomie a samosprávy v Kosovu v rámci bývalé Federální republiky Jugoslávie.

               (2)

               Mezinárodní společenství zřídilo na základě rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999) mezinárodní bezpečnostní síly KFOR a dočasný civilní správní orgán – prozatímní správní misi OSN v Kosovu (UNMIK). Prozatímní správní mise OSN v Kosovu se skládá ze čtyř složek (pilířů) a Evropská unie financuje čtvrtý pilíř, který se zabývá obnovou hospodářství a rozvojem. Prozatímní správní mise OSN, a zejména její čtvrtý pilíř, dosáhla podstatného pokroku při vytváření institucionálního, právního a politického rámce vedoucího k vytvoření zdravého hospodářství založeného na tržních zásadách.

               (3)

               Po svém zřízení převedla UNMIK významné kompetence na prozatímní orgány samosprávy. Například odpovědnost za rozpočet převedla na ministerstvo hospodářství a financí, jeden z prozatímních orgánů samosprávy, přičemž si zvláštní zmocněnec generálního tajemníka OSN ponechal konečnou pravomoc schválit rozpočet.

               (4)

               Dne 24. října 2005 Rada bezpečnosti OSN schválila návrh generálního tajemníka OSN zahájit politický proces vedoucí k rozhodnutí o budoucím statusu Kosova.

               (5)

               Orgány, které mohou v Kosovu přijímat pomoc Společenství a které odpovídají za schvalování a plnění finančních a ekonomických podmínek vázaných na tuto pomoc, jsou tedy prozatímní správní mise OSN v Kosovu a prozatímní orgány samosprávy nebo, po rozhodnutí o budoucím statusu Kosova, orgány, jimž budou svěřeny tyto úkoly a povinnosti.

               (6)

               V rámci procesu stabilizace a přidružení, který tvoří rámec pro vztahy mezi EU a tímto regionem, je žádoucí podpořit úsilí o další politickou a ekonomickou stabilizaci Kosova s cílem směřovat k vytvoření vztahu plné spolupráce mezi Kosovem a Společenstvím, díky němuž by byla evropská budoucnost Kosova hmatatelnější.

               (7)

               Společenství již uznalo, že je vhodné přispět k ulehčení nepříznivé finanční situace Kosova v mimořádně obtížných podmínkách, a na základě rozhodnutí Rady 2000/140/ES ze dne 14. února 2000 o poskytnutí mimořádné finanční pomoci Společenství Kosovu (2) a rozhodnutí Rady 2001/511/ES ze dne 27. června 2001 o další mimořádné finanční pomoci Kosovu (3) mu poskytlo mimořádnou finanční pomoc v podobě přímého grantu ve výši 35 milionů EUR v roce 2000 a 30 milionů EUR v roce 2001. Poslední platba v rámci uvedené pomoci byla učiněna v prosinci 2002.

               (8)

               Tato mimořádná finanční pomoc doplňuje jiné programy Společenství na pomoc západnímu Balkánu.

               (9)

               V listopadu 2005 se kosovské orgány dohodly s Mezinárodním měnovým fondem (MMF) na prohlášení o záměru a na memorandu o ekonomické a finanční politice, které stanovilo fiskální rámec na rok 2006, včetně střednědobého směřování. Na začátku března 2006 dokončily střednědobý výdajový rámec. V rámci jsou vymezeny rozpočtové a mimorozpočtové potřeby finančních prostředků v období 2006–2008. Podle tohoto rámce se odhaduje, že do konce roku 2007 bude nutné rozpočet podpořit externí finanční pomocí ve výši zhruba 81 milionů EUR – respektive ve výši 14 milionů EUR v roce 2006 a 67 milionů EUR v roce 2007.

               (10)

               Přestože se hospodářská činnost po konfliktu obnovila, úroveň hospodářského rozvoje Kosova je nízká. Kosovo není schopno získávat úvěry na domácích ani na mezinárodních trzích a kvůli svému současnému statusu nemá nárok na členství v mezinárodních finančních institucích. Nemůže proto využívat pomoc v podobě úvěrů spojených s jejich programy.

               (11)

               S ohledem na současné uspořádání podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999), na relativně nízkou úroveň hospodářského vývoje Kosova a na jeho obtížnou situaci v oblasti veřejných financí a zahraničního obchodu je finanční pomoc Společenství v podobě přímých grantů, ve spojení s pomocí ostatních dárců, i nadále vhodnou formou podpory.

               (12)

               Pomoc zásadním způsobem napomůže překlenout nedostatek finančních prostředků do vyřešení konečného statusu Kosova. Poskytnutá podpora by neměla být vázána na ujednání o novém statusu a neměla by bránit poskytnutí další podpory Společenství nebo mezinárodní podpory, která bude pravděpodobně nutná po přijetí rezoluce o statusu po roce 2007.

               (13)

               Uvolněním této grantové pomoci nejsou dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu.

               (14)

               Tato finanční podpora by měla být poskytnuta poté, co bude ověřeno, že lze uspokojivě plnit finanční a ekonomické podmínky dohodnuté s kosovskými orgány po schválení tohoto rozhodnutí.

               (15)

               Za účelem zajištění dostatečné ochrany finančních zájmů Společenství souvisejících s touto finanční pomocí je nutné stanovit vhodná opatření, která Kosovo přijme v oblasti předcházení a potírání podvodů a jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s touto pomocí, a rovněž je nutné zajistit kontroly Komise a audity Účetního dvora.

               (16)

               Tuto pomoc by měla řídit Komise a konzultovat přitom Hospodářský a finanční výbor.

               (17)

               Pro přijetí tohoto rozhodnutí Smlouva nestanoví jiné pravomoci než ty, které jsou uvedeny v článku 308,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Komise poskytne Kosovu mimořádnou finanční pomoc v podobě grantu ve výši až 50 milionů EUR s cílem zmírnit jeho nepříznivou finanční situaci, podpořit rozvoj zdravého ekonomického a fiskálního rámce, usnadnit další fungování a zlepšování základních administrativních funkcí a pomoci s řešením potřeb v oblasti veřejných investic.
   2.   Tuto finanční pomoc Společenství řídí Komise, přičemž konzultuje Hospodářský a finanční výbor a jedná v souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi kosovskými orgány a MMF.
   3.   Finanční pomoc Společenství je k dispozici dva roky ode dne, kdy vstoupí v platnost memorandum o porozumění uvedené v čl. 2 odst. 1. Vyžadují-li to okolnosti, může Komise po konzultaci Hospodářského a finančního výboru rozhodnout o prodloužení období dostupnosti pomoci maximálně o jeden rok.
   Článek 2
   1.   Komise je oprávněna vyjednat s kosovskými orgány, po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem, podmínky v oblasti hospodářské politiky a financí, na něž bude tato pomoc vázána, a vymezit je v memorandu o porozumění. Podmínky jsou slučitelné s dohodami nebo ujednáními uvedenými v čl. 1 odst. 2.
   2.   Před samotným provádění pomoci Společenství Komise zkontroluje řádný stav kosovských finančních struktur, správních postupů, jakož i mechanismů vnitřní a vnější kontroly, které mají význam pro tuto finanční pomoc Společenství.
   3.   Komise ve spolupráci s Hospodářským a finančním výborem a MMF v pravidelných intervalech ověřuje, zda je hospodářská politika v Kosovu v souladu s cíli této pomoci a zda jsou uspokojivě plněny dohodnuté podmínky v oblasti hospodářské politiky a financí.
   Článek 3
   1.   Komise poskytne Kosovu pomoc ve dvou, případně třech splátkách. První splátka bude uvolněna poté, co vstoupí v platnost memorandum o porozumění uvedené v čl. 2 odst. 1, jestliže bude mít vyhodnocení kontrol podle čl. 2 odst. 2 uspokojivý výsledek.
   2.   Druhá a jakákoli další splátka se uvolní na základě uspokojivého plnění podmínek v oblasti hospodářské politiky a financí uvedených v čl. 2 odst. 1, na základě uspokojivého pokroku v plnění podmínek stanovených v memorandu o porozumění uvedeném v čl. 2 odst. 1 a nejdříve tři měsíce poté, co byla uvolněna předchozí splátka.
   3.   Finanční prostředky se vyplatí výhradně za účelem podpory financování kosovského rozpočtu ministerstvu hospodářství a financí, které je součástí prozatímních orgánů samosprávy, a po určení budoucího statusu Kosova orgánu, který bude pověřen převzetím jeho úkolů a povinností.
   Článek 4
   Pomoc se provádí v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a s prováděcími předpisy k tomuto nařízení. Příslušná opatření, která musí Kosovo přijmout za účelem předcházení a potírání podvodů, korupce a jiných nesrovnalostí souvisejících s touto pomocí, jsou stanovena zejména v memorandu o porozumění uvedeném v čl. 2 odst. 1. Toto memorandum rovněž upraví otázku kontrol ze strany Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), s právem provádět kontroly a inspekce na místě, a otázku případných auditů prováděných na místě Účetním dvorem nebo nezávislými auditory.
   Článek 5
   Komise alespoň jednou ročně před 15. zářím předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž vyhodnotí provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2006.

            Za Radu

            předsedkyně

         L. HYSSÄLÄ

      (1)  Stanovisko ze dne 12. října 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 47, 19.2.2000, s. 28.

      (3)  Úř. věst. L 183, 6.7.2001, s. 42.

      (4)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.


title: Rozhodnutí rady ze dne 14. října 2002 o odtajnění některých částí příručky Sirene přijaté výkonným výborem zřízeným prováděcí úmluvou k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985

text:
Důležité právní upozornění

|

32003D0019

Úřední věstník L 008 , 14/01/2003 S. 0034 - 0034

		Rozhodnutí radyze dne 14. října 2002o odtajnění některých částí příručky Sirene přijaté výkonným výborem zřízeným prováděcí úmluvou k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985(2003/19/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 207 této smlouvy,vzhledem k těmto důvodům:(1) Výkonný výbor zřízený prováděcí úmluvou k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985, který byl podle článku 2 Schengenského protokolu nahrazen Radou, stanovil svými rozhodnutími ze dne 14. prosince 1993 [SCH/Com-ex (93) 22 rev] a ze dne 23. června 1998 [SCH/Com-ex (98) 17] pro příručku Sirene, jejíž konečnou verzi přijal svým rozhodnutím ze dne 28. dubna 1999 [SCH/Com-ex (99) 5], stupeň utajení "důvěrné".(2) Příručka Sirene a rozhodnutí výkonného výboru o stanovení jejího stupně utajení tvoří součást schengenského acquis, definovaného Radou v jejím rozhodnutí 1999/435/ES ze dne 20. května 1999.(3) Některé části příručky Sirene by měly být odtajněny.(4) U některých částí příručky Sirene by stupeň utajení měl být snížen na "restreint UE".(5) Je třeba zrušit části rozhodnutí výkonného výboru [SCH/Com-ex (93) 22 rev] a [SCH/Com-ex (98) 17] týkající se stanovení stupně utajení příručky Sirene, aby tak budoucí rozhodnutí o stanovení jejího stupně utajení mohla být přijímána podle obvyklých pravidel o stanovení stupně utajení dokumentů, jak jsou stanovena rozhodnutím Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady [1],PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Příručka Sirene se odtajňuje, s výjimkou oddílu 2.3 a příloh 1, 2, 3, 4, 5 a 6.Článek 2Pro oddíl 2.3 příručky Sirene a přílohy 1, 2, 3, 4, 5 a 6 se stanoví stupeň utajení "restreint UE".Článek 3Odtajněné části příručky Sirene budou zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 41. Části rozhodnutí schengenského výkonného výboru ze dne 14. prosince 1993 [SCH/Com-ex (93)22 rev] a ze dne 23. června 1998 [SCH/Com-ex (98) 17] týkající se příručky Sirene se zrušují.2. Budoucí rozhodnutí o stanovení stupně utajení příručky Sirene budou přijímána podle rozhodnutí 2001/264/ES.Článek 5Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.V Lucemburku dne 14. října 2002.Za RadupředsedkyněL. Espersen[1] Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady ze dne 8. března 2004, kterým se zmocňují členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, aby v zájmu Evropského společenství ratifikovaly protokol, kterým se mění tato úmluva, nebo k němu přistoupily

text:
Důležité právní upozornění

|

32004D0294

Úřední věstník L 097 , 08/03/2004 S. 0053 - 0054

		Rozhodnutí Radyze dne 8. března 2004,kterým se zmocňují členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, aby v zájmu Evropského společenství ratifikovaly protokol, kterým se mění tato úmluva, nebo k němu přistoupily(2004/294/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c) a článek 67 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem a odst. 3 druhým pododstavcem uvedené smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na souhlas Evropského parlamentu [1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Protokol, kterým se mění Úmluva ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, pozměněná dodatkovým protokolem ze dne 28. ledna 1964 a protokolem ze dne 16. listopadu 1982 (dále jen Pařížská úmluva), byl sjednán s cílem zlepšit náhradu obětem škod způsobených jadernými nehodami. Stanoví zvýšení částek odpovědnosti a rozšiřuje systém odpovědnosti za jaderné škody vůči třetím stranám o škody na životním prostředí.(2) V souladu se směrnicemi Rady pro jednání ze dne 13. září 2002 sjednala Komise protokol, kterým se mění Pařížská úmluva ve věcech spadajících do působnosti Evropského společenství. Směrnice pro jednání vydaná Radou však nestanovila sjednání doložky, která by umožnila Společenství přistoupit k protokolu.(3) Protokol byl smluvními stranami Pařížské úmluvy přijat. Znění protokolu je v souladu s vyjednávacími směrnicemi Rady.(4) Společenství má výlučnou působnost, pokud jde o změnu článku 13 Pařížské úmluvy, pokud by se týkala pravidel stanovených nařízením Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech [2]. Členské státy si ponechávají pravomoc ve věcech zahrnutých v protokolu, které se netýkají práva Společenství. Vzhledem k obsahu a záměru pozměňujícího protokolu nelze přijetí ustanovení protokolu spadajících do pravomoci Společenství oddělit od ustanovení, která spadají do pravomoci členských států.(5) Protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, je zvlášť důležitý, pokud jde o zájmy Společenství a jeho členských států, protože umožňuje zvýšení náhrady za škody způsobené jadernými nehodami.(6) Protokol byl podepsán členskými státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy, jménem Evropského společenství dne 12. února 2004, s výhradou možného pozdějšímu uzavření, v souladu s rozhodnutím Rady 2003/882/ES [3].(7) Pařížská úmluva a její dodatkový protokol nejsou otevřeny pro účast regionálních organizací. V důsledku toho nemůže Společenství protokol podepsat, ani jej ratifikovat, ani k němu přistoupit. Za těchto okolností jsou ve velmi výjimečných případech členské státy oprávněny, aby protokol ratifikovaly nebo k němu přistoupily v zájmu Společenství.(8) Tři členské státy, totiž Rakousko, Irsko a Lucembursko, však nejsou stranami Pařížské úmluvy. Vzhledem k tomu, že protokol mění Pařížskou úmluvu, že nařízení (ES) č. 44/2001 opravňuje členské státy vázané dotyčnou úmluvou, aby nadále používaly pravidla o příslušnosti v ní stanovená, a že protokol zásadně tato pravidla úmluvy o příslušnosti nemění, je objektivně odůvodněné, aby toto rozhodnutí bylo určeno pouze těm členským státům, které jsou stranami Pařížské úmluvy. Rakousko, Irsko a Lucembursko se tedy budou i nadále řídit pravidly Společenství obsaženými v nařízení (ES) č. 44/2001 a používat je pro oblast upravenou Pařížskou úmluvou a protokolem, kterým se mění uvedená úmluva.(9) Členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy, by proto měly protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, ratifikovat nebo k němu přistoupit v zájmu Evropského společenství za podmínek stanovených tímto rozhodnutím. Postavení Rakouska, Irska a Lucemburska není touto ratifikací nebo přistoupením dotčeno.(10) V důsledku toho se použití ustanovení protokolu, pokud jde o Evropské společenství, omezí pouze na členské státy, které jsou v současnosti smluvními stranami Pařížské úmluvy, aniž je dotčeno postavení Rakouska, Irska a Lucemburska.(11) Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením Rady (ES) č. 44/2001 a účastní se tedy přijímání tohoto rozhodnutí.(12) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto tak pro ně není závazné ani použitelné,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 11. Aniž je dotčena pravomoc Společenství, ratifikují členské státy, které jsou v současnosti smluvními stranami Pařížské úmluvy, protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, nebo k němu přistoupí. Pozice Rakouska, Irska a Lucemburska není touto ratifikací nebo přistoupením dotčena.2. Znění protokolu, kterým se mění Pařížská úmluva, se přikládá k tomuto rozhodnutí.3. Pro účely tohoto rozhodnutí se "členským státem" rozumějí všechny členské státy s výjimkou Rakouska, Dánska, Irska a Lucemburska.Článek 21. Členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy, učiní potřebné kroky k současnému uložení ratifikačních listin protokolu nebo přistoupení k němu u generálního tajemníka Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj v přiměřené lhůtě, pokud možno do 31. prosince 2006.2. Členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy, si v Radě do 1. července 2006 vymění s Komisí informace o di, kdy očekávají, že bude parlamentní postup nutný pro ratifikaci nebo přistoupení ukončen. Na tom základě se stanoví datum a podrobnosti pro současné uložení.Článek 3Při ratifikaci protokolu, kterým se mění Pařížská úmluva, nebo při přistoupení k němu uvědomí členské státy generálního tajemníka Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj písemně, že k ratifikaci nebo přistoupení došlo v souladu s tímto rozhodnutím.Článek 4Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.V Bruselu dne 8. března 2004.Za RadupředsedaD. Ahern[1] Souhlas ze dne 26. února 2004 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[2] Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.[3] Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 32.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2015/1917 ze dne 20. října 2015 o přijetí příspěvku Švýcarska na misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/4/2015)

text:
               24.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 280/30

         ROZHODNUTÍ POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÍHO VÝBORU (SZBP) 2015/1917
   ze dne 20. října 2015
   o přijetí příspěvku Švýcarska na misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/4/2015)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÍ VÝBOR,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 38 třetí pododstavec této smlouvy,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/219/SZBP ze dne 15. dubna 2014 o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 10 odst. 3 rozhodnutí 2014/219/SZBP zmocnila Rada Politický a bezpečnostní výbor přijímat příslušná rozhodnutí ve věci přijímání příspěvků třetích států na misi EUCAP Sahel Mali.

               (2)

               V návaznosti na doporučení civilního velitele operace by měl Politický a bezpečnostní výbor přijmout navržený příspěvek Švýcarska na misi EUCAP Sahel Mali a považovat ho za významný.

               (3)

               Švýcarsko by proto mělo být osvobozeno od poskytování finančních příspěvků do operativního rozpočtu mise EUCAP Sahel Mali,

         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Příspěvky třetích států
   1.   Příspěvek Švýcarska na misi EUCAP Sahel Mali se přijímá a považuje za významný.
   2.   Švýcarsko je osvobozeno od poskytování finančních příspěvků do operativního rozpočtu mise EUCAP Sahel Mali.
   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 20. října 2015.

            Za Politický a bezpečnostní výbor

            předseda

         W. STEVENS

      (1)  Úř. věst. L 113, 16.4.2014, s. 21.


title: Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 12. prosince 2016, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu

text:
               24.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 484/19

         ROZHODNUTÍ PŘEDSEDNICTVA EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 12. prosince 2016,
   kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu
   (2016/C 484/06)
   PŘEDSEDNICTVO EVROPSKÉHO PARLAMENTU,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 223 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na statut poslanců Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na články 10 a 25 jednacího řádu Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 69 odst. 1 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (2) („prováděcí opatření“) může předsednictvo každoročně valorizovat částky úhrady cestovních výdajů, denního příspěvku na pobyt a příspěvku na všeobecné výdaje až do výše rovnající se roční míře inflace v Evropské unii v měsíci říjnu předcházejícího roku, kterou zveřejnil Eurostat.

               (2)

               Míra inflace v období mezi 1. listopadem 2015 a 31. říjnem 2016, kterou Eurostat oznámil dne 17. listopadu 2016, činila 0,5 %. Nové částky vycházející z úpravy, která je potřebná s cílem zohlednit tuto míru inflace, by se měly uplatňovat ode dne 1. ledna 2017 a prováděcí opatření by měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.

               (3)

               Podle čl. 69 odst. 2 prováděcích opatření se maximální výše měsíční úhrady výdajů na parlamentní asistenci vynaložených na osobní asistenty podle čl. 33 odst. 4 prováděcích opatření případně každoročně valorizuje na základě společného indexu vypracovaného s ohledem na údaje získané podle článku 65 služebního řádu úředníků Evropské unie stanoveného nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (3).

               (4)

               Komise v této souvislosti stanovila koeficient platových úprav pro rok 2016 ve výši 3,3 %. Vzhledem k uvedeným skutečnostem by měla být maximální výše měsíční úhrady výdajů na parlamentní asistenci zvýšena na částku 24 164 EUR s účinností od 1. července 2016,

         PŘIJALO TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Prováděcí opatření se mění takto:

               1)

               V článku 15 se písmeno c) nahrazuje tímto:

                           „c)

                           v případě cesty automobilem se pro úhradu zavádí strop 1 000 km na cestu tam nebo zpět: až do výše 0,51 EUR/km; tato částka může být případně zvýšena o cenu přepravy trajektem nebo obdobným dopravním prostředkem“;

               2)

               V čl. 20 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:

                           „a)

                           pro úsek od 0 do 50 km: 22,73 EUR;“;

               3)

               Článek 22 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                           „1.   Maximální výše roční úhrady nákladů na cesty uskutečněné podle čl. 10 odst. 1 písm. b) činí 4 286 EUR.“;

                           b)

                           v odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
                           „Maximální roční výše úhrady skutečně vynaložených cestovních výdajů souvisejících s cestami předsedů výborů nebo podvýborů za účelem účasti na konferencích nebo akcích, které se zabývají tématem evropského rázu spadajícím do působnosti výboru nebo podvýboru a které mají parlamentní rozměr, činí 4 286 EUR. Tuto účast musí předem schválit předseda Parlamentu po ověření stavu finančních prostředků, které jsou k dispozici v rámci výše uvedené maximální částky.“;

               4)

               V článku 24 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Pokud se oficiální činnost uskuteční na území Unie, obdrží poslanci paušální příspěvek 307 EUR.“;

               5)

               V článku 26 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Měsíční výše příspěvku podle článku 25 činí 4 342 EUR.“;

               6)

               V článku 33 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
               „4.   Maximální výše měsíční úhrady výdajů vynaložených na všechny osobní asistenty podle článku 34 činí 24 164 EUR.“.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2017 s výjimkou čl. 1 odst. 6, který se použije ode dne 1. července 2016.

      (1)  Rozhodnutí Evropského parlamentu 2005/684/ES, Euratom ze dne 28. září 2005 o přijetí statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. L 262, 7.10.2005, s. 1).

      (2)  Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 19. května a 9. července 2008, kterým se stanoví prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. C 159, 13.7.2009, s. 1).

      (3)  Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1.