title: Rozhodnutí Rady ze dne 1. března 1984 o uzavření Protokolu o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře

text:
Důležité právní upozornění

|

31984D0132

Úřední věstník L 068 , 10/03/1984 S. 0036 - 0045 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 5 S. 0004  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 5 S. 0004

		Rozhodnutí Radyze dne 1. března 1984o uzavření Protokolu o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře(84/132/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že akční programy Evropských společenství pro životní prostředí [2] zdůrazňují nutnost chránit a čistit moře, aby mohlo nadále plnit svou úlohu při ochraně a vývoji živočišných druhů a udržovalo pro život potřebnou ekologickou rovnováhu;vzhledem k tomu, že druhý akční program Evropských společenství pro životní prostředí zdůrazňuje naléhavou potřebu mezinárodního řešení problému rozvoje a péče o ekologii pobřežních oblastí;vzhledem k tomu, že třetí akční program Evropských společenství pro životní prostředí [3], jehož hlavní zásady schválila Rada a zástupci vlád členských států dne 7. února 1983, odkazuje zejména na potřebu regionální politiky na ochranu přírodních zdrojů a péči o ně;vzhledem k tomu, že spolupráce s rozvojovými zeměmi a zejména s partnery Společenství ve Středomoří zaměřená na ochranu životního prostředí je jedním z cílů druhého akčního programu Evropských společenství pro životní prostředí;vzhledem k tomu, že článek 4 Úmluvy o ochraně Středozemního moře před znečišťováním, kterou schválilo Společenství rozhodnutím 77/585/EHS [4], opravňuje smluvní strany přijímat dodatečné protokoly předpisující opatření, postupy a normy pro provádění uvedené úmluvy; že podle tohoto článku středomořské státy zastoupené na konferenci zplnomocněných zástupců, která se konala v Ženevě ve dnech 2. a 3. dubna 1982, podepsaly Protokol o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře;vzhledem k tomu, že Společenství rovněž schválilo rozhodnutím 75/585/EHS Protokol o ochraně Středozemního moře před znečišťováním odpadem shazovaným z lodí a letadel, rozhodnutím 81/420/EHS [5] Protokol o spolupráci v boji proti znečištění Středozemního moře ropnými uhlovodíky a jinými škodlivými látkami v nouzových případech a rozhodnutím 83/110/EHS [6] Protokol o ochraně Středozemního moře před pozemními zdroji znečištění;vzhledem k tomu, že Protokol o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře umožňuje případné přijetí opatření týkajících se obchodu, dovozu a vývozu fauny a flóry, kterou tento protokol chrání, a mohl by proto ovlivnit společnou obchodní politiku a volný pohyb zboží mezi členskými státy;vzhledem k tomu, že některá ustanovení uvedeného protokolu by mohla ovlivnit směrnici Rady 76/464/EHS ze dne 4. května 1976 o znečištění způsobeném některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství [7], směrnici Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků [8], směrnici Rady 79/923/EHS ze dne 30. října 1979 o požadované jakosti vod pro měkkýše [9] a nařízení Rady (EHS) č. 348/81 ze dne 20. ledna 1981 o společných pravidlech pro dovoz výrobků z velryb a z jiných kytovců [10];vzhledem k tomu, že uvedený protokol usiluje o ochranu společných přírodních zdrojů v regionu, o zachování rozmanitosti místních druhů a o ochranu určitých přirozených stanovišť zřízením určitého počtu zvláště chráněných oblastí;vzhledem k tomu, že většina signatářů Úmluvy o ochraně Středozemního moře před znečišťováním a připojených protokolů má v rámci celkového přístupu Společenství ke Středomoří mimořádně kladné vztahy se Společenstvím, zejména v oblasti spolupráce; že Protokol o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře stanoví podrobná pravidla spolupráce v oblastech jeho působnosti;vzhledem k tomu,že Společenství podepsalo uvedený protokol dne 30. března 1983;vzhledem k tomu, že Společenství se bude podílet na provádění uvedeného protokolu uplatňováním své pravomoci vyplývající z obecných pravidel i z pravidel vyplývajících z budoucích právních aktů přijatých Radou s využitím výsledků činností Společenství (výzkum – výměna informací) v příslušných oborech;vzhledem k tomu, že by Společenství mělo schválit uvedený protokol, aby tak v rámci operací na společném trhu dosáhlo jednoho z cílů stanoveného Společenstvím v oblasti ochrany životního prostředí a kvality života; že Smlouva nestanoví zvláštní pravomoc vyžadovanou pro přijetí tohoto rozhodnutí, a měl by se proto použít článek 235 této smlouvy,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Protokol o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře se jménem Evropského hospodářského společenství schvaluje.Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady uloží právní listiny podle ustanovení v článku 18 protokolu, který je uveden v článku 1.V Bruselu dne 1. března 1984.Za RadupředsedkyněH. Bouchardeau[1] Úř. věst. C 322, 28.11.1983, s. 278.[2] Úř. věst. C 112, 20.12.1973, s. 1 a Úř. věst. C 139, 13.6.1977, s. 1.[3] Úř. věst. C 46, 17.2.1983, s. 1.[4] Úř. věst. C 240, 19.9.1977, s. 1.[5] Úř. věst. L 162, 19.6.1977, s. 4.[6] Úř. věst. L 67, 12.3.1983, s. 1.[7] Úř. věst. L 129, 18.5.1973, s. 23.[8] Úř. věst. L 103, 25.4.1979, s. 1.[9] Úř. věst. L 281, 10.11.1979, s. 47.[10] Úř. věst. L 39, 12.2.1981, s. 1.--------------------------------------------------Protokolo zvláště chráněných oblastech Středozemního mořeSMLUVNÍ STRANY TOHOTO POROTOKOLU,JAKO STRANY ÚMLUVY o ochraně Středozemního moře před znečišťováním přijaté v Barceloně dne 16. února 1976,SI JSOU VĚDOMY nebezpečí, které hrozí životnímu prostředí Středozemního moře jako celku vzhledem k rostoucím lidským aktivitám v oblasti,MAJÍ NA ZŘETELI zvláštní hydrografické a ekologické charakteristiky oblasti Středozemního moře,ZDŮRAZŇUJÍ důležitost ochrany a zlepšování stavu přírodních zdrojů a přírodních stanovišť Středozemního moře i kulturního dědictví oblasti mimo jiné zřizováním zvláště chráněných oblastí včetně oblastí mořských a jejich životního prostředí,USILUJÍ o užší vzájemnou spolupráci k dosažení uvedeného cíle, a protoSE DOHODLY TAKTO:Článek 11. Smluvní strany tohoto protokolu (dále jen "strany") přijmou veškerá potřebná opatření k ochraně mořských oblastí, které jsou důležité pro zachování přírodních zdrojů a přírodních stanovišť Středozemního moře i kulturního dědictví oblasti.2. Tento protokol ničím nebrání kodifikaci a rozvoji mořského práva konferencí Organizace spojených národů o mořském právu podle Rezoluce 2750 C (XXV) Valného shromáždění Organizace spojených národů, ani současným nebo budoucím nárokům a právním názorům kteréhokoli státu, jehož se týká mořské právo a podstata a rozsah pravomocí jako pobřežního státu a státu vlajky lodí.Článek 2Pro účely vymezení zvláště chráněných oblastí (dále jen "chráněné oblasti") se oblastí, na niž se vztahuje tento protokol, rozumí oblast Středozemního moře, jak je vymezena v článku 1 Úmluvy o ochraně Středozemního moře před znečišťováním (dále jen "úmluva"); rozumí se, že pro účely tohoto protokolu bude platnost omezena na teritoriální vody stran a může zahrnovat vody mezi základní čárou, od níž se měří šířka teritoriálních vod a pevninou, v případě vodních toků zasahující až k hranici sladké vody. Může rovněž zahrnovat mokřady nebo pobřežní oblasti vyznačené jednotlivými stranami.Článek 31. Strany v rozsahu svých možností zřídí chráněné oblasti a budou vyvíjet potřebnou činnost k ochraně těchto oblastí, případně k jejich obnově, a to co možno nejrychleji.2. Takové oblasti by měly být zřízeny pro ochranu zejména:a) - míst biologicky nebo ekologicky hodnotných,- genetické rozmanitosti i uspokojivé populační hladiny druhů, jejich rozmnožovacích míst a stanovišť,- reprezentativních typů ekologických systémů a ekologických procesů;b) zvláště důležitých míst z hlediska vědeckého, estetického, historického, archeologického, kulturního a výchovného významu.Článek 4Strany tohoto protokolu na své první schůzi vypracují a přijmou podle potřeby ve spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi společné směrnice, případně normy nebo kritéria, zaměřené zvláště na:a) výběr chráněných oblastí;b) zřizování chráněných oblastí;c) správu chráněných oblastí;d) informování o chráněných oblastech.Článek 5Strany mohou posílit ochranu oblastí v území, na něž se vztahuje tento protokol, zřízením jednoho nebo více ochranných pásem, v nichž jsou činnosti méně přísně omezeny, avšak zůstávají srovnatelné s posláním chráněné oblasti.Článek 61. Jestliže má strana v úmyslu zřídit chráněnou oblast na styku s hranicí nebo s koncem zóny vnitrostátní pravomoci jiné strany, budou příslušné úřady obou stran usilovat o vzájemné jednání k dosažení dohody o opatřeních, která by měla být přijata; mimo jiné také posoudí možnost zřízení odpovídající chráněné oblasti druhou stranou nebo přijmou jiná vhodná opatření.2. Jestliže má strana v úmyslu zřídit chráněnou oblast na styku s hranicí nebo s koncem zóny vnitrostátní pravomoci státu, který není stranou tohoto protokolu, bude strana usilovat o spolupráci s příslušnými úřady tohoto státu s cílem uskutečnit jednání uvedená v odstavci 1.3. Jestliže jsou sousedící chráněné oblasti zřízeny dvěma stranami nebo jednou stranou a státem, který není stranou tohoto protokolu, je možno zvláštními dohodami stanovit prostředky k uskutečnění jednání nebo spolupráce ve smyslu odstavců 1 a 2.4. Jestliže stát, který není stranou tohoto protokolu, zamýšlí zřídit chráněnou oblast stýkající se s hranicí nebo s koncem zóny vnitrostátní pravomoci strany protokolu, bude dotyčná strana usilovat o spolupráci s tímto státem s cílem vyjednávat a případně uzavřít zvláštní dohodu, jak je uvedeno v odstavci 3.Článek 7Strany postupně přijmou s ohledem na sledované cíle a s přihlédnutím k charakteristikám jednotlivých chráněných oblastí v souladu s pravidly mezinárodního práva požadovaná opatření, jež mohou obsahovat:a) organizaci plánovacího a správního systému;b) zákaz ukládání nebo vypouštění odpadů nebo jiných látek, které by mohly poškozovat chráněnou oblast;c) regulaci průjezdu lodí a jakéhokoli zastavení nebo kotvení;d) regulaci rybolovu, lovu a odchytu zvířat a sklizně rostlin;e) zákaz ničení rostlinstva a živočichů a zavádění cizokrajných druhů;f) regulaci jakékoliv činnosti, která by mohla poškozovat nebo narušovat flóru a faunu, včetně zavádění domácích zoologických nebo botanických druhů;g) regulaci jakékoliv činnosti zahrnující průzkum nebo využívání mořského dna nebo jeho podloží nebo úpravu profilu mořského dna;h) regulaci jakékoliv činnosti zahrnující úpravu profilu terénu nebo využívání půdního podloží na pevninské části chráněné mořské oblasti;i) regulaci jakékoliv archeologické činnosti a odstraňování jakéhokoli objektu, který může být považován za archeologický objekt;j) regulaci obchodování, dovozu a vývozu živočichů, částí živočichů, rostlin, částí rostlin a archeologických objektů, pocházejících z chráněných oblastí, a na něž se vztahují ochranná opatření;k) jakékoliv jiné opatření zaměřené na ochranu ekologických a biologických procesů v chráněných oblastech.Článek 81. Strany poskytnou přiměřenou publicitu zřízení chráněných oblastí, a rovněž pásmům uvedeným v článku 5, jejich označení a nařízením, která se v těchto oblastech uplatňují.2. Informace uvedené v odstavci 1 se oznámí organizaci stanovené v článku 13 úmluvy (dále jen "organizace"), která sestaví a aktualizuje soupis chráněných oblastí v oblasti, na niž se vztahuje protokol. Strany poskytnou této organizaci veškeré informace potřebné k tomuto účelu.Článek 91. Strany při vyhlašování ochranných opatření přihlédnou k tradičním činnostem místních obyvatel. I v nejširším možném rozsahu však žádná výjimka povolená z těchto důvodů nesmí:a) ohrozit udržování ekosystémů chráněných ustanoveními tohoto protokolu nebo biologické procesy, které k udržování ekologických systémů přispívají;b) způsobit vyhynutí nebo jakékoli podstatné snížení počtu jedinců tvořících druhy živočišných nebo rostlinných společenstev v rámci chráněných ekologických systémů, nebo jakýchkoli ekologicky spjatých druhů nebo společenstev, zejména stěhovavých, vzácných, ohrožených nebo endemických druhů.2. Strany, které povolí výjimky z ochranných opatření, nebo taková opatření přísně neuplatňují, o tom uvědomí organizaci.Článek 10Strany by měly podporovat a rozvíjet vědecký a technický výzkum svých chráněných oblastí, jejich ekosystémů a archeologického dědictví v těchto oblastech.Článek 11Strany usilují o to, aby byla veřejnost co nejvíce informována o významu a prospěšnosti chráněných oblastí a o vědeckých poznatcích, které mohou být v těchto oblastech získány pro účely ochrany přírody a archeologie. Takové informace by měly mít odpovídající místo ve vzdělávacích programech týkajících se životního prostředí a historie. Strany by měly také usilovat o to, aby se veřejnost a organizace na ochranu přírody účastnily příslušných opatření, která jsou nutná k ochraně dotyčných oblastí.Článek 12Strany zřídí podle svých možností program spolupráce při koordinaci zřizování, plánování, správy a ochrany chráněných oblastí, s cílem vytvořit síť chráněných oblastí ve středomořské oblasti, s plným přihlédnutím ke stávajícím sítím, zejména k biosférickým rezervacím UNESCO. Rozvine se pravidelná výměna informací o charakteristikách chráněných oblastí, získaných zkušenostech a zjištěných problémech.Článek 13Strany si v souladu s postupy podle článku 14 vyměňují vědecké a technické informace týkající se probíhajícího nebo plánovaného výzkumu a očekávaných výsledků. Strany své výzkumy v nejširším možném rozsahu koordinují. Kromě toho společně usilují o stanovení nebo standardizaci vědeckých metod pro použití k výběru, správě a monitorování chráněných oblastí.Článek 141. Při uplatňování zásad spolupráce stanovených v článcích 12 a 13 strany předkládají organizaci:a) srovnatelné informace pro monitorování biologického vývoje středomořského životního prostředí;b) zprávy, publikace a informace vědecké, administrativní a právní povahy, zejména:- o opatřeních, která učinily strany při plnění tohoto protokolu k ochraně chráněných oblastí,- o druzích, které se vyskytují v chráněných oblastech,- o jakémkoli ohrožení těchto oblastí, zejména o ohrožení ze zdrojů znečištění, které jsou mimo jejich kontrolu.2. Strany určí osoby odpovědné za chráněnou oblast. Tyto osoby se setkávají nejméně jednou za dva roky, aby projednaly záležitosti společného zájmu, a zejména aby navrhly doporučení týkající se vědeckých, administrativních a právních informací a tvorby norem a zpracování dat.Článek 151. Po vstupu tohoto protokolu v platnost strany přímo nebo prostřednictvím příslušných oblastních nebo jiných mezinárodních organizací či na dvoustranné bázi spolupracují při vytváření a provádění programů vzájemné pomoci a při pomoci těm rozvojovým zemím, které o pomoc při výběru, zřizování a správě chráněných území projeví zájem.2. Programy uvedené v odstavci 1 by se měly týkat zejména školení vědeckého a technického personálu, vědeckého výzkumu a získávání, používání a výroby vhodného zařízení v těchto zemích, za výhodných podmínek, na nichž se dotyčné strany dohodnou.Článek 16Změny vymezení nebo právního statutu chráněné oblasti nebo zrušení oblasti nebo její části lze provádět pouze podle postupu přiměřeného postupům použitým při zřizování oblastí.Článek 171. Řádná zasedání smluvních stran tohoto protokolu se konají během řádných zasedání smluvních stran úmluvy, která se konají v souladu s článkem 14 této úmluvy. Strany také mohou v souladu s uvedeným článkem konat mimořádná zasedání.2. Strany tohoto protokolu na svých zasedáních zejména:a) sledují provádění tohoto protokolu;b) posuzují účinnost přijatých opatření se zvláštním zřetelem na oblast, jíž se protokol týká, a zkoumají nutnost přijetí dalších opatření, zejména ve formě příloh, nebo případně uvažují o změně dotyčné oblasti v souladu s ustanoveními článku 16 úmluvy;c) podle požadavků přijímají, přezkoumávají nebo mění kteroukoliv přílohu tohoto protokolu;d) sledují zřizování a rozvoj sítě chráněných oblastí podle ustanovení článku 12, přijímají pravidla k usnadnění zřizování a rozvoje tohoto systému a k zlepšování spolupráce stran;e) posuzují doporučení, která předloží schůze osob odpovědných za chráněná území, jak stanoví čl. 14 odst. 2;f) posuzují zprávy, které strany předávají organizaci podle článku 20 úmluvy nebo jakoukoli jinou informaci, kterou strany předají organizaci nebo zasedání stran.Článek 181. Ustanovení úmluvy týkající se jakéhokoli protokolu se vztahují i na tento protokol.2. Jednací řád a finanční pravidla přijatá podle čl. 18 odst. 2 úmluvy platí i pro tento protokol, pokud se strany tohoto protokolu nedohodnou jinak.3. Tento protokol je otevřen k podpisu v Ženevě ve dnech 3. a 4. dubna 1982 a v Madridu od 5. dubna 1982 do 2. dubna 1983 pro kteroukoli stranu úmluvy a kterýkoliv stát pozvaný konferencí zplnomocněných zástupců protokolu o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře, konanou v Ženevě ve dnech 2. a 3. dubna 1982. Od 5. dubna 1982 do 2. dubna 1983 je také otevřen k podpisu pro jakékoliv regionální ekonomické seskupení, v němž je alespoň jeden člen pobřežním státem oblasti Středozemního moře, a který vykonává kompetence v rozsahu tohoto protokolu.4. Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení budou uloženy u vlády Španělska, která přijme funkce depozitáře.5. Od 3. dubna 1983 je tento protokol otevřen pro přistoupení smluvních stran úmluvy a kteréhokoli státu nebo seskupení uvedených v odstavci 3.6. Tento protokol vstupuje v platnost třicátým dnem po uložení nejméně šesti listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k protokolu.Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.V Ženevě dne 3. dubna 1982, v jediném prvopise, v jazyce anglickém, arabském, francouzském a španělském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.--------------------------------------------------


title: 2011/82/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 31. ledna 2011 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací, kterou se stanoví podmínky pro účast Švýcarské konfederace na programu „Mládež v akci“ a na akčním programu v oblasti celoživotního učení (2007–2013)

text:
               8.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 32/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 31. ledna 2011
   o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací, kterou se stanoví podmínky pro účast Švýcarské konfederace na programu „Mládež v akci“ a na akčním programu v oblasti celoživotního učení (2007–2013)
   (2011/82/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 165 odst. 4 a čl. 166 odst. 4 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise jménem Evropské unie vyjednala Dohodu mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací, kterou se stanoví podmínky pro účast Švýcarské konfederace na programu „Mládež v akci“ a na akčním programu v oblasti celoživotního učení (2007–2013) (dále jen „dohoda“), které byly zavedeny rozhodnutími Evropského parlamentu a Rady č. 1719/2006/ES (1) a č. 1720/2006/ES (2) ze dne 15. listopadu 2006.

               (2)

               Dohoda byla jménem Unie podepsána dne 15. února 2010 s výhradou jejího pozdějšího uzavření v souladu s rozhodnutím Rady 2010/195/EU (3).

               (3)

               Dohoda by měla být uzavřena,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Dohoda mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací, kterou se stanoví podmínky pro účast Švýcarské konfederace na programu „Mládež v akci“ a na akčním programu v oblasti celoživotního učení (2007–2013) (dále jen „dohoda“), a rovněž prohlášení Rady o účasti Švýcarska ve výborech se schvaluje jménem Unie (4).
   Článek 2
   Předseda Rady provede jménem Unie oznámení stanovená v článcích 3 a 5 dohody.
   Článek 3
   Tato dohoda je úzce spojena s Dohodou o volném pohybu osob mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé (5) (dále jen „dohoda o volném pohybu osob“) uzavřenou rozhodnutím Rady a Komise 2002/309/ES, Euratom (6), jak je stanoveno v článku 3 dohody.
   Článek 4
   V případě vypovězení dohody je Komise oprávněna vyřešit se Švýcarskem důsledky takového vypovězení v souladu s článkem 3 dohody.
   Článek 5
   Postoj Unie k rozhodnutím smíšeného výboru zřízeného dohodou o volném pohybu osob uvedeném v článku 4 dohody (dále jen „smíšený výbor“) zaujímá Komise, pokud se jedná o změnu příloh dohody z důvodu jejich přizpůsobení pozměněným právním aktům Unie, jež jsou v dohodě uvedeny. Pokud jde o všechna ostatní rozhodnutí smíšeného výboru o změnách příloh dohody, zaujme Komise postoj jménem Unie po příslušné konzultaci výboru programu „Mládež v akci“ nebo výboru akčního programu v oblasti celoživotního učení postupem podle čl. 9 odst. 2 rozhodnutí č. 1719/2006/ES a podle čl. 10 odst. 2 rozhodnutí č.1720/2006/ES.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 31. ledna 2011.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 30.

      (2)  Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 45.

      (3)  Úř. věst. L 87, 7.4.2010, s. 7.

      (4)  Znění dohody bylo vyhlášeno v Úř. věst. L 87, 7.4.2010, s. 9 spolu s rozhodnutím o podpisu a prozatímním uplatňování

      (5)  Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 6.

      (6)  Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 1.


title: 2010/733/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 29. listopadu 2010 o jmenování jednoho finského náhradníka Výboru regionů

text:
               2.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 316/9

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 29. listopadu 2010
   o jmenování jednoho finského náhradníka Výboru regionů
   (2010/733/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh předložený finskou vládou,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU a 2010/29/EU o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015 (1).

               (2)

               Po skončení mandátu pana Miikky SEPPÄLÄHO se uvolnilo jedno místo náhradníka Výboru regionů,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Náhradníkem Výboru regionů je na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenován:
   pan Antero SAKSALA

      Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsen

   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 29. listopadu 2010.

            Za Radu

            předseda

         K. PEETERS

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22 a Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: 2011/188/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 27. července 2009 o uzavření Prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé Evropským společenstvím#Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé

text:
               26.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 80/19

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 27. července 2009
   o uzavření Prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé Evropským společenstvím
   (2011/188/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Do vstupu v platnost Dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé, podepsané dne 25. května 1998 v Bruselu, je nezbytné schválit jménem Evropského společenství Prozatímní dohodu o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé, podepsanou dne 10. listopadu 1999.

               (2)

               Je zapotřebí změnit článek 31 uvedené prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech, aby byly zohledněny nové úřední jazyky Společenství, které se staly úředními jazyky po podpisu dohody, a to výměnou dopisů mezi Evropským společenstvím a Turkmenistánem, kterou se mění prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé, pokud jde o závazná jazyková znění,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé společně s jejími přílohami, protokolem a prohlášeními a výměnou dopisů mezi Evropským společenstvím a Turkmenistánem, kterou se mění prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé, pokud jde o závazná jazyková znění, kterou se mění článek 31 uvedené prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech, se schvalují jménem Evropského společenství.
   Znění uvedených aktů se připojují k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osoby zmocněné podepsat výměnu dopisů jménem Evropského společenství.
   Článek 3
   Předseda Rady provede jménem Společenství oznámení stanovené v článku 32 prozatímní dohody.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.

      V Bruselu dne 27. července 2009.

            Za Radu

            předseda

         C. BILDT

      PŘEKLAD
      PROZATÍMNÍ DOHODA
      o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé
      EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ UHLÍ A OCELI A EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII, dále jen „Společenství“,
      na jedné straně a
      TURKMENISTÁN
      na straně druhé,
      VZHLEDEM K TOMU, že dne 24. května 1997 byla parafována Dohoda o partnerství a spolupráci zakládající partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé;
      VZHLEDEM K TOMU, že cílem Dohody o partnerství a spolupráci je posílit a rozšířit vztahy navázané v minulosti, zejména prostřednictvím Dohody o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Evropským společenstvím pro atomovou energii a Svazem sovětských socialistických republik, podepsané dne 18. prosince 1989;
      VZHLEDEM K TOMU, že je nezbytné zajistit rychlý rozvoj obchodních vztahů mezi stranami;
      VZHLEDEM K TOMU, že za tím účelem je třeba formou prozatímní dohody co nejrychleji provést ustanovení dohody o partnerství a spolupráci týkající se obchodu a obchodních záležitostí;
      VZHLEDEM K TOMU, že by uvedená ustanovení měla odpovídajícím způsobem nahradit příslušná ustanovení dohody o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci;
      VZHLEDEM K TOMU, že je nezbytné zajistit, aby až do vstupu dohody o partnerství a spolupráci v platnost a do zřízení Rady pro spolupráci mohl smíšený výbor zřízený na základě dohody o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci vykonávat pravomoci, které má podle dohody o partnerství a spolupráci Rada pro spolupráci a které jsou nezbytné k uplatňování prozatímní dohody;
      SE ROZHODLY uzavřít tuto dohodu, a za tímto účelem byli jmenováni tito zplnomocnění zástupci:
      ZA EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ: Antti SATULI, velvyslanec, stálý zástupce Finské republiky, předseda Výboru stálých zástupců
      ZA EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ UHLÍ A OCELI: Timmo SUMMA, ředitel generálního ředitelství pro vnější vztahy, Evropská komise
      ZA EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII: Timmo SUMMA, ředitel generálního ředitelství pro vnější vztahy, Evropská komise
      ZA TURKMENISTÁN:
      Chudajberdy ORAZOV, místopředseda vlády KTEŘÍ SE po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,
      DOHODLI TAKTO:
      HLAVA I

         OBECNÉ ZÁSADY

      [DPS s Turkmenistánem: hlava I]
      Článek 1
      [DPS s Turkmenistánem: článek 2]
      Dodržování demokracie a základních a lidských práv, jak jsou vymezeny především Všeobecnou deklarací lidských práv, Chartou Organizace spojených národů, Helsinským závěrečným aktem a Pařížskou chartou pro novou Evropu, a dodržování zásad tržního hospodářství, vyjádřených zejména v dokumentech Bonnské konference KBSE, jsou základem vnitřní a zahraniční politiky stran a tvoří zásadní prvek této dohody.
      HLAVA II

         OBCHOD SE ZBOŽÍM

      [DPS s Turkmenistánem: hlava III]
      Článek 2
      [DPS s Turkmenistánem: článek 7]
      1.   Strany si vzájemně udělí doložku nejvyšších výhod ve všech oblastech, které se týkají:

                  —

                  dovozních a vývozních cel a poplatků, včetně metod výběru těchto cel a poplatků,

                  —

                  ustanovení o celním odbavení, tranzitu, skladech a překládce,

                  —

                  daní a ostatních vnitřních poplatků jakéhokoli druhu, které se přímo nebo nepřímo vztahují na dovážené zboží,

                  —

                  způsobů platby a převodu těchto plateb v souvislosti s obchodem se zbožím,

                  —

                  předpisů upravujících prodej, nákup, dopravu, distribuci a používání zboží na domácím trhu.

            2.   Odstavec 1 se nevztahuje na

                  a)

                  výhody poskytnuté s cílem vytvořit celní unii nebo zónu volného obchodu nebo na základě vytvoření takové unie nebo zóny;

                  b)

                  výhody poskytnuté určitým zemím v souladu s pravidly Světové obchodní organizace (WTO) a s dalšími mezinárodními ujednáními ve prospěch rozvojových zemí;

                  c)

                  výhody poskytnuté sousedním zemím za účelem usnadnění příhraničního styku.

            3.   Během přechodného období, které končí dnem 31. prosince 1998, se odstavec 1 nepoužije na výhody stanovené v příloze I, které Turkmenistán poskytuje jiným státům vzešlým z rozpuštění SSSR.
      Článek 3
      [DPS s Turkmenistánem: článek 8]
      1.   Strany souhlasí s tím, že nezbytnou podmínkou pro dosažení cílů této dohody je zásada svobody tranzitu zboží.
      V této souvislosti každá strana zajistí přes své území neomezený tranzit zboží pocházejícího z celního území nebo určeného pro celní území druhé strany.
      2.   Mezi oběma stranami platí pravidla stanovená v čl. V odst. 2, 3, 4 a 5 GATT.
      3.   Pravidly stanovenými v tomto článku nejsou dotčena zvláštní pravidla dohodnutá stranami, která platí pro zvláštní odvětví, zejména dopravu, nebo výrobky.
      Článek 4
      [DPS s Turkmenistánem: článek 9]
      Aniž jsou dotčena práva a povinnosti vyplývající z mezinárodních úmluv o dočasném dovozu zboží, jimiž jsou obě strany vázány, poskytne kromě toho každá strana druhé straně osvobození od dovozních cel a poplatků na dočasně dovezené zboží, a to v případech a podle postupů stanovených jakoukoliv jinou mezinárodní úmluvou v této oblasti, kterou je strana vázána, a v souladu se svými právními předpisy. Je třeba vzít v úvahu podmínky, za nichž dotyčná strana přijala závazky vyplývající z takové smlouvy.
      Článek 5
      [DPS s Turkmenistánem: článek 10]
      1.   Zboží pocházející z Turkmenistánu se dováží do Společenství bez množstevních omezení a opatření s rovnocenným účinkem, aniž jsou dotčeny články 7, 10 a 11 této dohody.
      2.   Zboží pocházející ze Společenství se dováží do Turkmenistánu bez množstevních omezení a opatření s rovnocenným účinkem, aniž jsou dotčeny články 7, 10 a 11 této dohody.
      Článek 6
      [DPS s Turkmenistánem: článek 11]
      Obchod se zbožím se mezi stranami uskutečňuje za tržní ceny.
      Článek 7
      [DPS s Turkmenistánem: článek 12]
      1.   Pokud je určitý výrobek dovážen na území jedné ze stran v takovém zvýšeném množství nebo za takových podmínek, že to způsobuje nebo hrozí způsobit újmu domácím výrobcům podobných nebo přímo si konkurujících výrobků, Společenství nebo Turkmenistán, podle toho, které strany se tato situace týká, mohou přijmout vhodná opatření v souladu s následujícími podmínkami a postupy.
      2.   Před přijetím jakýchkoliv opatření nebo v případech, na které se vztahuje odstavec 4, co nejdříve po jejich přijetí poskytne Společenství nebo Turkmenistán smíšenému výboru všechny potřebné informace s cílem najít řešení přijatelné pro obě strany, jak je uvedeno v hlavě IV.
      3.   Nedosáhnou-li strany v rámci konzultací dohody během třiceti dnů od informování smíšeného výboru o krocích k odvrácení situace, může strana, která požádala o konzultace, přijmout jakákoliv opatření k omezení dovozu dotyčných výrobků do takové míry a po takovou dobu, jaká je nutná k odvrácení nebo napravení škody, nebo může přijmou jiná příslušná opatření.
      4.   Za kritických okolností, kdy by odklad způsobil těžko napravitelné škody, mohou strany přijmout opatření před uskutečněním konzultací, avšak za podmínky, že konzultace budou navrženy bezprostředně po přijetí těchto opatření.
      5.   Při výběru opatření podle tohoto článku upřednostní strany taková opatření, která co nejméně narušují dosažení cílů této dohody.
      6.   Tímto článkem není nijak dotčeno přijetí antidumpingových nebo vyrovnávacích opatření kteroukoli ze stran v souladu s článkem VI GATT 1994, s Dohodou o provádění článku VI GATT 1994, s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních nebo se souvisejícími vnitřními právními předpisy.
      Článek 8
      [DPS s Turkmenistánem: článek 13]
      Strany se zavazují zvážit další vývoj ustanovení této dohody týkajících se jejich vzájemného obchodu se zbožím podle okolností, včetně situace po budoucím přistoupení Turkmenistánu k WTO. Smíšený výbor uvedený v článku 17 může stranám předložit doporučení ohledně tohoto vývoje, která mohou být v případě přijetí provedena na základě dohody stran v souladu s jejich postupy.
      Článek 9
      [DPS s Turkmenistánem: článek 14]
      Tato dohoda nevylučuje zákazy nebo omezení dovozu, vývozu nebo tranzitu zboží odůvodněné veřejnou mravností, veřejným pořádkem nebo veřejnou bezpečností; ochranou zdraví a života lidí, zvířat nebo rostlin; ochranou přírodních zdrojů; ochranou národního bohatství s uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotou; ochranou duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví nebo předpisy týkajícími se zlata a stříbra. Tyto zákazy nebo omezení však nesmějí sloužit jako prostředky svévolné diskriminace nebo skrytého omezování obchodu mezi stranami.
      Článek 10
      [DPS s Turkmenistánem: článek 15]
      Tato hlava se nevztahuje na obchod s textilními výrobky spadajícími do kapitol 50 až 63 kombinované nomenklatury. Obchod s těmito výrobky upravuje samostatná dohoda parafovaná dne 30. prosince 1995 a prozatímně uplatňovaná ode dne 1. ledna 1996.
      Článek 11
      [DPS s Turkmenistánem: článek 16]
      1.   Obchod s výrobky, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství uhlí a oceli, se řídí tuto hlavou s výjimkou článku 5.
      2.   Zřizuje se kontaktní skupina pro otázky uhlí a oceli, která se skládá ze zástupců Společenství na jedné straně a ze zástupců Turkmenistánu na straně druhé.
      Kontaktní skupina si pravidelně vyměňuje informace o všech otázkách souvisejících s uhlím a ocelí, které jsou předmětem zájmu obou stran.
      Článek 12
      [DPS s Turkmenistánem: článek 17]
      Obchod s jaderným materiálem probíhá v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii. V případě potřeby upraví obchod s jaderným materiálem zvláštní dohoda, která bude uzavřena mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Turkmenistánem.
      HLAVA III

         PLATBY, HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ A DALŠÍ HOSPODÁŘSKÁ USTANOVENÍ

      [DPS s Turkmenistánem: hlava IV]
      Článek 13
      [DPS s Turkmenistánem: čl. 39 odst. 1]
      Strany se zavazují, že povolí veškeré běžné platby ve volně směnitelné měně mezi obyvateli Společenství a Turkmenistánem, které souvisejí s pohybem zboží a které jsou uskutečňovány v souladu s touto dohodou.
      Článek 14
      [DPS s Turkmenistánem: čl. 41 odst. 4]
      Strany se dohodly, že posoudí prostředky uplatňování svých právních předpisů o hospodářské soutěži dohodnutým způsobem v případech, kde je dotčen obchod mezi nimi.
      Článek 15
      [DPS s Turkmenistánem: čl. 40 odst. 1]
      Na základě tohoto článku a přílohy II pokračuje Turkmenistán ve zlepšování ochrany práv duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví tak, aby do konce pátého roku po vstupu této dohody v platnost zajistil úroveň ochrany podobnou té, která existuje ve Společenství na základě předpisů Společenství, zejména těch uvedených v příloze II, včetně účinných prostředků k prosazování těchto práv.
      Článek 16
      Vzájemná správní pomoc v celní oblasti mezi orgány stran se uskutečňuje v souladu s protokolem připojeným k této dohodě.
      HLAVA IV

         INSTITUCIONÁLNÍ, OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

      [DPS s Turkmenistánem: hlava XI]
      Článek 17
      Smíšený výbor zřízený Dohodou o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Evropským společenstvím pro atomovou energii a Svazem sovětských socialistických republik, podepsanou dne 18. prosince 1989, vykonává až do zřízení Rady pro spolupráci uvedené v článku 77 dohody o partnerství a spolupráci úkoly, kterými jej tato dohoda pověřuje.
      Článek 18
      Smíšený výbor je za účelem dosahování cílů této dohody oprávněn vydávat doporučení v případech v ní stanovených.
      Doporučení vydává na základě dohody stran.
      Článek 19
      [DPS s Turkmenistánem: článek 81]
      Při posuzování otázek v rámci této dohody souvisejících s ustanovením, které se týká článku některé z dohod zakládajících WTO, přihlíží smíšený výbor v co největší míře k výkladu, který ohledně daného článku obecně zastávají členové WTO.
      Článek 20
      [DPS s Turkmenistánem: článek 85]
      1.   V rámci působnosti této dohody se každá ze stran zavazuje, že zajistí, aby fyzické a právnické osoby druhé strany měly bez diskriminace ve srovnání s jejími vlastními státními příslušníky přístup k příslušným soudům a správním orgánům stran, aby mohly hájit svá osobní a majetková práva, včetně práv týkajících se duševního, průmyslového nebo obchodního vlastnictví.
      2.   V rámci svých pravomocí strany:

                  —

                  podpoří zavedení rozhodčího řízení pro řešení sporů vyplývajících z obchodních transakcí a spolupráce mezi hospodářskými subjekty Společenství a Turkmenistánu,

                  —

                  souhlasí s tím, že v případech, kdy se spor předloží k rozhodčímu řízení, si každá strana sporu, s výjimkou případů, kdy předpisy rozhodčího centra vybraného stranami stanoví jinak, může zvolit svého vlastního rozhodce bez ohledu na jeho státní příslušnost a že předsedající třetí rozhodce nebo jediný rozhodce může být státním příslušníkem třetího státu,

                  —

                  doporučí svým hospodářským subjektům, aby si po vzájemné dohodě vybraly právo, jímž se řídí jejich smlouvy,

                  —

                  podpoří použití rozhodčích pravidel vypracovaných Komisí OSN pro mezinárodní obchodní právo (UNCITRAL) a podpoří vedení rozhodčího řízení v rozhodčím centru signatářského státu Úmluvy o uznání a výkonu cizích rozhodčích nálezů, podepsané dne 10. června 1958 v New Yorku.

            Článek 21
      [DPS s Turkmenistánem: článek 86]
      Tato dohoda nebrání žádné straně, aby přijala opatření:

                  a)

                  která považuje za nezbytná pro zabránění úniku informací v rozporu s jejími zásadními bezpečnostními zájmy;

                  b)

                  která se týkají výroby zbraní, střeliva nebo válečného materiálu nebo obchodu s nimi nebo výzkumu, vývoje nebo výroby nezbytné pro obranné účely za předpokladu, že tato opatření nenarušují podmínky hospodářské soutěže, pokud jde o výrobky, které nejsou výhradně určeny pro vojenské účely;

                  c)

                  která považuje za zásadní pro vlastní bezpečnost v případě závažných vnitřních nepokojů ohrožujících zachování práva a pořádku, v době války nebo vážného mezinárodního napětí představujícího hrozbu války nebo z důvodu plnění závazků přijatých k zachování míru a mezinárodní bezpečnosti;

                  d)

                  která považuje za nezbytná pro dodržování svých mezinárodních povinností a závazků při kontrole průmyslového zboží a technologií dvojího užití.

            Článek 22
      [DPS s Turkmenistánem: článek 87]
      1.   V oblastech upravených touto dohodou, a aniž jsou dotčena zvláštní opatření v ní obsažená:

                  —

                  úprava používaná Turkmenistánem vůči Společenství nesmí zakládat jakoukoli diskriminaci mezi členskými státy, jejich státními příslušníky ani jejich společnostmi nebo podniky,

                  —

                  úprava používaná Společenstvím vůči Turkmenistánu nesmí působit diskriminaci mezi turkmenskými státními příslušníky ani turkmenskými společnostmi či firmami.

            2.   Odstavcem 1 není dotčeno právo stran uplatňovat příslušná opatření jejich daňových předpisů vůči daňovým poplatníkům, kteří se nenacházejí ve stejné situaci, pokud jde o místo jejich pobytu.
      Článek 23
      [DPS s Turkmenistánem: článek 88]
      1.   Kterákoli strana může předložit smíšenému výboru jakýkoli spor týkající se uplatňování nebo výkladu této dohody.
      2.   Smíšený výbor může urovnat tento spor formou doporučení.
      3.   V případě, že spor není možné urovnat podle odstavce 2, může kterákoli ze stran oznámit druhé straně jmenování dohodce; druhá strana poté musí do dvou měsíců jmenovat druhého dohodce.
      Třetího dohodce jmenuje smíšený výbor.
      Doporučení dohodců se přijímá většinou hlasů. Tato doporučení nejsou pro strany závazná.
      Článek 24
      [DPS s Turkmenistánem: článek 89]
      Strany souhlasí s tím, že na žádost jedné ze stran bezodkladně zahájí a vhodnými cestami povedou konzultace a projednají veškeré záležitosti, které se týkají výkladu nebo provádění této dohody a dalších souvisejících hledisek vztahů mezi nimi.
      Tímto článkem nejsou žádným způsobem ovlivněny ani dotčeny články 7, 23 a 28.
      Článek 25
      [DPS s Turkmenistánem: článek 90]
      Zacházení poskytnuté Turkmenistánu na základě této dohody nesmí být v žádném případě příznivější než zacházení, které si členské státy poskytují mezi sebou.
      Čĺánek 26
      [DPS s Turkmenistánem: článek 92]
      Na věci upravené v této dohodě i ve Smlouvě o energetické chartě a protokolech k ní se použijí uvedená smlouva a protokoly po svém vstupu v platnost, avšak pouze v takovém rozsahu, v jakém je to v nich stanoveno.
      Článek 27
      1.   Tato dohoda je použitelná až do vstupu dohody o partnerství a spolupráci parafované dne 24. května 1997 v platnost.
      2.   Každá ze stran může prostřednictvím oznámení druhé straně tuto dohodu vypovědět. Tato dohoda pozbývá platnosti šest měsíců po datu tohoto oznámení.
      Článek 28
      [DPS s Turkmenistánem: článek 94]
      1.   Strany přijmou veškerá obecná nebo zvláštní opatření nezbytná ke splnění jejich závazků podle této dohody. Dbají o to, aby bylo dosaženo cílů stanovených touto dohodou.
      2.   Domnívá-li se některá ze stran, že druhá strana neplní závazky vyplývající z této dohody, může přijmout vhodná opatření. Předtím, s výjimkou zvlášť naléhavých případů, poskytne smíšenému výboru všechny související informace, které jsou nezbytné pro důkladné posouzení situace s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě strany.
      Při volbě těchto opatření je třeba dát přednost těm, která co nejméně naruší fungování této dohody. Pokud o to druhá strana požádá, tato opatření se neprodleně oznámí smíšenému výboru.
      Článek 29
      [DPS s Turkmenistánem: článek 95]
      Přílohy I a II a protokol o vzájemné správní pomoci v celních záležitostech tvoří nedílnou součást této dohody.
      Článek 30
      [DPS s Turkmenistánem: článek 97]
      Tato dohoda se vztahuje na území, na něž se vztahují smlouvy o založení Evropského společenství, Evropského společenství pro atomovou energii a Evropského společenství uhlí a oceli za podmínek stanovených v těchto smlouvách, na jedné straně a na území Turkmenistánu na straně druhé.
      Článek 31
      Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském, švédském a turkmenském, přičemž všechna tato znění mají stejnou platnost.
      Článek 32
      Tuto dohodu schválí strany v souladu se svými postupy.
      Tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy strany oznámí generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie, že ukončily postupy uvedené v prvním odstavci.
      Co se týče vztahů mezi Turkmenistánem a Společenstvím, nahrazuje tato dohoda od svého vstupu v platnost článek 2, článek 3, s výjimkou jeho čtvrté odrážky, a články 4 až 16 Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím, Evropským společenstvím pro atomovou energii a Svazem sovětských socialistických republik o obchodu a hospodářské a obchodní spolupráci, podepsané v Bruselu dne 18. prosince 1989.

         SEZNAM PŘIPOJENÝCH DOKUMENTŮ

                     PŘÍLOHA I

                     :

                     Informativní seznam výhod poskytovaných Turkmenistánem nezávislým státům bývalého Sovětského svazu v souladu s čl. 2 odst. 3

                     PŘÍLOHA II

                     :

                     Předpisy týkající se práv duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví podle článku 15

               Protokol o vzájemné správní pomoci v celních záležitostech

            PŘÍLOHA I

               Informativní seznam výhod poskytovaných Turkmenistánem nezávislým státům bývalého Sovětského svazu v souladu s čl. 2 odst. 3

            1.   Zdanění dovozu/vývozu
            Neuplatňují se dovozní ani vývozní cla.
            Úhrada služeb jako celní odbavení a provize a další cla vybíraná celní správou, státní komoditní burzou a státní daňovou inspekcí se neplatí v případě tohoto zboží:

                        —

                        dovážené obilí, dětské příkrmy a potraviny, které jsou prodávány obyvatelstvu za státem regulované ceny,

                        —

                        zboží dovážené na smluvním základě a financované ze státního rozpočtu Turkmenistánu.

                  2.   Podmínky přepravy a tranzitu
            V případě zemí Společenství nezávislých států, které jsou stranami mnohostranné dohody „o zásadách a podmínkách vztahů v oblasti dopravy“, nebo na základě dvoustranných dohod o přepravě a tranzitu se vzájemně neuplatňují žádné daně ani poplatky za přepravu, celní odbavení zboží (včetně zboží v tranzitu) a tranzit vozidel.
            Vozidla pocházející ze Společenství nezávislých států jsou při tranzitu přes území Turkmenistánu osvobozena od veškerých poplatků.

            PŘÍLOHA II

               Předpisy týkající se práv duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví podle článku 15

                        1.

                        Předpisy Společenství podle článku 15:

                                    —

                                    první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách,

                                    —

                                    směrnice Rady 87/54/EHS ze dne 16. prosince 1986 o právní ochraně topografií polovodičových výrobků,

                                    —

                                    směrnice Rady 91/250/EHS ze 14. května 1991 o právní ochraně počítačových programů,

                                    —

                                    nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky,

                                    —

                                    nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin,

                                    —

                                    směrnice Rady 93/83/EHS ze dne 27. září 1993 o koordinaci určitých předpisů týkajících se autorského práva a práv s ním souvisejících při družicovém vysílání a kabelovém přenosu,

                                    —

                                    směrnice Rady 93/98/EHS ze dne 29. října 1993 o harmonizaci doby ochrany autorského práva a určitých práv s ním souvisejících,

                                    —

                                    směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem,

                                    —

                                    nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96 ze dne 23. července 1996 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin,

                                    —

                                    směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází,

                                    —

                                    nařízení Rady (ES) č. 3295/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví opatření s cílem zakázat propouštění padělků a nedovolených napodobenin do volného oběhu, režimu vývozu, zpětného vývozu nebo do některého režimu s podmíněným osvobozením od cla.

                        2.

                        Nastanou-li v oblasti práva duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví v rozsahu, který upravují výše uvedené předpisy Společenství, problémy ovlivňující obchodní podmínky, provedou se na žádost Společenství nebo Turkmenistánu urychleně konzultace s cílem dosáhnout vzájemně uspokojivého řešení.

            PROTOKOL
            o vzájemné správní pomoci v celních záležitostech
            Článek 1
            Definice
            Pro účely tohoto protokolu se rozumí:

                        a)

                        „celními předpisy“ všechny právní a správní předpisy platné na území stran, které upravují dovoz, vývoz, tranzit zboží a jeho umístění do určitého celního režimu, včetně opatření pro zákaz, omezení a kontrolu přijatých těmito stranami;

                        b)

                        „dožadujícím orgánem“ příslušný správní orgán, který byl pro tento účel určen stranou a který podává žádost o pomoc v celních záležitostech;

                        c)

                        „dožádaným orgánem“ příslušný správní orgán, který byl pro tento účel určen stranou a který obdrží žádost o pomoc v celních záležitostech;

                        d)

                        „osobními údaji“ veškeré informace týkající se určitého nebo určitelného jednotlivce;

                        e)

                        „operací porušující celní předpisy“ jakékoli porušení či pokus o porušení celních předpisů.

                  Článek 2
            Oblast působnosti
            1.   Strany si vzájemně pomáhají v oblastech spadajících do jejich působnosti za účelem zajištění řádného uplatňování celních předpisů, zejména předcházením operacím, které porušují celní předpisy, a jejich vyšetřováním a potíráním, a to způsobem a za podmínek stanovených v tomto protokolu.
            2.   Pomoc v celních věcech podle tohoto protokolu se vztahuje na všechny správní orgány stran příslušné pro provádění tohoto protokolu. Touto pomocí nejsou dotčena pravidla upravující vzájemnou pomoc v trestních věcech. Nevztahuje se ani na informace získané při výkonu pravomocí na základě žádosti justičního orgánu, s výjimkou případů, kdy uvedený orgán sdělení těchto informací povolí.
            Článek 3
            Pomoc na žádost
            1.   Na žádost dožadujícího orgánu mu dožádaný orgán poskytne všechny potřebné informace, které dožadujícímu orgánu umožní zajistit správné uplatňování celních předpisů, včetně informací o zjištěných nebo plánovaných operacích, které porušují nebo by mohly porušovat tyto předpisy.
            2.   Dožádaný orgán podá na žádost dožadujícího orgánu informace, zda zboží vyvážené z území jedné ze stran bylo řádně dovezeno na území druhé strany, a případně upřesní celní režim, do něhož bylo toto zboží propuštěno.
            3.   Na žádost dožadujícího orgánu učiní dožádaný orgán v rámci svých právních předpisů nezbytná opatření k zajištění zvláštního dohledu nad:

                        a)

                        fyzickými nebo právnickými osobami, u kterých existuje důvodné podezření, že se podílejí nebo podílely na operacích porušujících celní předpisy;

                        b)

                        místy, kde se zboží skladuje způsobem, který vyvolává podezření, že je určeno pro operace porušující celní předpisy;

                        c)

                        pohyby zboží, u nichž bylo oznámeno možné podezření v souvislosti s porušováním celních předpisů;

                        d)

                        dopravními prostředky, u kterých existuje důvodné podezření, že byly nebo mohou být použity při operacích porušujících celní předpisy.

                  Článek 4
            Pomoc bez žádosti
            V souladu se svými právními předpisy a ostatními právními nástroji si strany z vlastního podnětu navzájem poskytnou pomoc bez předchozí žádosti, považují-li to za nezbytné pro správné uplatňování celních předpisů, zejména pokud získají informace:

                        —

                        o operacích, které poručují nebo zřejmě porušují tyto předpisy a které mohou být předmětem zájmu druhé strany,

                        —

                        o nových způsobech nebo metodách provádění těchto operací,

                        —

                        o zboží, o němž je známo, že je předmětem operací porušujících celní předpisy,

                        —

                        o fyzických nebo právnických osobách, u kterých existuje důvodné podezření, že se podílejí nebo podílely na operacích porušujících celní předpisy,

                        —

                        o dopravních prostředcích, u kterých existuje důvodné podezření, že byly, jsou nebo mohou být použity při operacích porušujících celní předpisy.

                  Článek 5
            Oznámení a doručení
            Na žádost dožadujícího orgánu přijme dožádaný orgán v souladu se svými právními předpisy všechna nezbytná opatření za účelem:

                        —

                        doručení všech dokumentů,

                        —

                        oznámení všech rozhodnutí,

                  která spadají do oblasti působnosti tohoto protokolu, adresátovi, který má bydliště nebo je usazen v územní působnosti dožádaného orgánu. Na žádosti o doručení nebo oznámení se v tomto případě použije čl. 6 odst. 3.
            Článek 6
            Forma a obsah žádostí o pomoc
            1.   Žádosti podle tohoto protokolu se podávají písemně. K žádosti se připojí doklady nezbytné pro její vyřízení. V případě potřeby lze z důvodů naléhavosti přijmout i ústní žádost, která však musí být bezodkladně potvrzena písemně.
            2.   Žádosti podle odstavce 1 obsahují tyto informace:

                        a)

                        dožadující orgán podávající žádost;

                        b)

                        požadované opatření;

                        c)

                        předmět a důvod žádosti;

                        d)

                        dotčené právní předpisy a jiné právní skutečnosti;

                        e)

                        co nejpřesnější a nejúplnější údaje o fyzických nebo právnických osobách, které jsou cílem šetření;

                        f)

                        shrnutí rozhodných skutečností a již provedených šetření, s výjimkou případů uvedených v článku 5.

                  3.   Žádosti se předkládají v úředním jazyce dožádaného orgánu nebo v jazyce, který je pro tento orgán přijatelný.
            4.   Pokud žádost nesplňuje formální náležitosti, lze žádat o její opravu nebo doplnění; lze však nařídit předběžná opatření.
            Článek 7
            Vyřizování žádostí
            1.   Za účelem vyhovění žádosti o pomoc dožádaný orgán v rámci své pravomoci a dostupných zdrojů postupuje tak, jako by jednal z vlastního podnětu nebo na žádost jiných orgánů téže strany, to znamená, že předá informace, které již má k dispozici, a provede odpovídající šetření nebo zajistí jejich provedení. Toto ustanovení platí i pro správní útvar, kterému dožádaný orgán žádost předal, pokud nemohl jednat samostatně.
            2.   Žádosti o pomoc se vyřizují v souladu s právními předpisy a dalšími právními nástroji dožádané strany.
            3.   Náležitě zplnomocnění úředníci strany mohou se souhlasem druhé strany a za podmínek touto stranou stanovených získat od úředníků dožádaného orgánu nebo jiného orgánu, za který dožádaný orgán odpovídá, informace o operacích, které porušují nebo mohou porušit celní předpisy, přičemž takové informace dožadující orgán potřebuje pro účely tohoto protokolu.
            4.   Úředníci strany se mohou se souhlasem druhé strany účastnit vyšetřování vedeného na území druhé strany.
            Článek 8
            Forma předávaných informací
            1.   Dožádaný orgán seznámí dožadující orgán s výsledky vyšetřování ve formě dokumentů, ověřených kopií, zpráv a podobně.
            2.   Dokumenty podle odstavce 1 lze nahradit elektronicky zpracovanými informacemi v jakékoliv formě a se stejným účelem.
            3.   Originály dokumentů a spisů jsou požadovány, pouze pokud by ověřené kopie byly nedostačující. Předané originály jsou vráceny co nejdříve.
            Článek 9
            Výjimky z povinnosti poskytnout pomoc
            1.   Strany mohou odmítnout poskytnutí pomoci stanovené v tomto protokolu, pokud by její poskytnutí:

                        a)

                        mohlo ohrozit svrchovanost Turkmenistánu nebo členského státu, který byl požádán o pomoc podle tohoto protokolu; nebo

                        b)

                        pravděpodobně ohrozilo veřejný pořádek, bezpečnost nebo jiné zásadní zájmy, zejména v případech uvedených v čl. 10 odst. 2; nebo

                        c)

                        zahrnovalo finanční nebo daňové předpisy jiné než celní; nebo

                        d)

                        porušovalo průmyslové, obchodní nebo služební tajemství.

                  2.   Žádá-li dožadující orgán o pomoc, kterou by sám nemohl poskytnout, byl-li by o ni požádán, upozorní na tuto skutečnost ve své žádosti. O způsobu, jak naložit s takovou žádostí, rozhodne dožádaný orgán.
            3.   Je-li pomoc odmítnuta, musí být rozhodnutí a důvody neprodleně oznámeny dožadujícímu orgánu.
            Článek 10
            Výměna informací a zachování důvěrnosti
            1.   Všechny údaje sdělené v jakékoli formě na základě tohoto protokolu jsou důvěrné nebo vyhrazené povahy v závislosti na předpisech platných v každé ze stran. Vztahuje se na ně úřední tajemství a požívají ochrany poskytované informacím stejného druhu podle odpovídajících právních předpisů strany, která je obdržela, a odpovídajících předpisů použitelných pro orgány Společenství.
            2.   Výměnu osobních údajů lze provést pouze v případě, že se strana, která tyto údaje obdrží, zaváže chránit je způsobem alespoň rovnocenným ochraně, kterou v takovém případě poskytuje strana, která údaje poskytla.
            3.   Získané informace lze použít pouze pro účely tohoto protokolu. Žádá-li jedna strana o použití těchto informací pro jiné účely, musí si vyžádat předchozí písemný souhlas orgánu, který informace poskytl. Tyto informace mohou rovněž podléhat omezením, která tento orgán stanoví.
            4.   Odstavec 3 nebrání využití informací v soudním nebo správním řízení, které je následně zahájeno pro porušení celních předpisů. Příslušnému orgánu, který poskytl informace, se toto použití informací oznámí.
            5.   Strany mohou ve svých protokolech, zprávách a svědeckých výpovědích a v soudním řízení a stíhání použít jako důkazy informace získané a dokumenty konzultované v souladu s tímto protokolem.
            Článek 11
            Znalci a svědci
            Úředník dožádaného orgánu může být pověřen, aby v mezích uděleného pověření vystoupil jako znalec nebo svědek v soudním nebo správním řízení týkajícím se záležitostí uvedených v tomto protokolu v pravomoci druhé strany a aby předložil předměty, dokumenty nebo jejich ověřené kopie, kterých je pro řízení třeba. Předvolání k takovému řízení musí výslovně uvést, v jaké záležitosti a v jaké funkci nebo postavení bude úředník vyslechnut.
            Článek 12
            Náklady na pomoc
            Strany se vzdají vzájemných nároků na náhradu výdajů, jež jim vznikly prováděním tohoto protokolu, s výjimkou případných výdajů na znalce a svědky a výdajů na tlumočníky a překladatele, kteří nejsou zaměstnanci ve veřejné službě.
            Článek 13
            Uplatňování
            1.   Uplatňováním tohoto protokolu jsou pověřeny ústřední celní orgány Turkmenistánu na jedné straně a příslušné útvary Komise Evropských společenství, případně celní orgány členských států, na straně druhé. Ty rozhodují o všech praktických opatřeních a ujednáních, které jsou nezbytné pro uplatňování tohoto protokolu, přičemž vezmou v úvahu platné předpisy v oblasti ochrany údajů. Mohou doporučit příslušným orgánům změny, které by podle jejich názoru měly být v tomto protokolu provedeny.
            2.   Strany se vzájemně konzultují a následně informují o podrobných prováděcích předpisech, které jsou přijaty k tomuto protokolu.
            Článek 14
            Jiné dohody
            1.   Vzhledem k pravomocím Evropského společenství a členských států ustanovení tohoto protokolu:

                        —

                        nemají vliv na závazky stran podle jiných mezinárodních dohod nebo úmluv,

                        —

                        jsou považována za ustanovení doplňující dohody o vzájemné pomoci, které byly nebo mohou být uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Turkmenistánem, a

                        —

                        nemají vliv na ustanovení o informacích, které si sdělují příslušné útvary Komise a celní orgány členských států, které byly získány v rámci této dohody a které by mohly být předmětem zájmu Společenství.

                  2.   Bez ohledu na odstavec 1 mají ustanovení této dohody přednost před ustanoveními dohod o vzájemné spolupráci, které byly nebo budou uzavřeny mezi členskými státy a Turkmenistánem, pokud jsou ustanovení těchto dohod neslučitelná s tímto protokolem.
            3.   K otázkám použitelnosti tohoto protokolu vedou smluvní strany konzultace, aby záležitost vyřešily v rámci smíšeného výboru podle článku 17 této dohody.

         ZÁVĚREČNÝ AKT
         Zplnomocnění zástupci EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ, EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ UHLÍ A OCELI A EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII, dále jen „Společenství“,
         na jedné straně a
         zplnomocnění zástupci TURKMENISTÁNU,
         na straně druhé,
         kteří se sešli v Bruselu dne 10. listopadu 1999 k podpisu Prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na straně jedné a Turkmenistánem na straně druhé, dále jen „dohody“, přijali tyto dokumenty:
         dohodu včetně příloh a tento protokol:
         Protokol o vzájemné správní pomoci v celních záležitostech.
         Zplnomocnění zástupci Společenství a zplnomocnění zástupci Turkmenistánu přijali znění níže uvedených společných prohlášení připojených k tomuto závěrečnému aktu:

                     Společné prohlášení o osobních údajích

                     Společné prohlášení k článku 7 dohody

                     Společné prohlášení k článku 8 dohody

                     Společné prohlášení k článku 15 dohody

                     Společné prohlášení k článku 28 dohody

               Zplnomocnění zástupci Společenství dále vzali na vědomí níže uvedené jednostranné prohlášení připojené k závěrečnému aktu:
         Jednostranné prohlášení Turkmenistánu k ochraně práv duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví.

            V Bruselu dne desátého listopadu tisíc devět set devadesát devět.

               Za Evropské společenství, Evropské společenství uhlí a oceli a Evropské společenství pro atomovou energii

               Za Turkmenistán

            Společné prohlášení o osobních údajích
            Strany jsou si v souvislosti s uplatňováním dohody vědomy nutnosti náležité ochrany fyzických osob při zpracovávání osobních údajů a volném pohybu takových údajů.

            Společné prohlášení k článku 7 dohody
            Společenství a Turkmenistán prohlašují, že znění ochranné doložky neposkytuje ochranné zacházení podle GATT.

            Společné prohlášení k článku 8 Dohody
            Dokud Turkmenistán nepřistoupí k WTO, konzultují strany v rámci smíšeného výboru politiky Turkmenistánu v oblasti dovozních cel, včetně změn v celní ochraně. Tyto konzultace jsou poskytovány zejména před zvýšením celní ochrany.

            Společné prohlášení k článku 15 Dohody
            V rámci svých pravomocí se strany dohodly, že pro účely této dohody se za duševní, průmyslové a obchodní vlastnictví považují zejména autorská práva včetně autorských práv k počítačovým programům a práva příbuzná, práva k patentům, průmyslovým vzorům, zeměpisným označením včetně označení původu, ochranným známkám výrobků a služeb, topografiím integrovaných obvodů a dále ochrana proti nekalé soutěži, jak je uvedena v článku 10a Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví, a ochrana nezveřejněných informací o know-how.

            Společné prohlášení k článku 28 Dohody

                        1.

                        Za účelem jeho správného výkladu a praktického používání se strany dohodly na tom, že výraz „zvlášť naléhavé případy“ uvedený v článku 28 dohody označuje případy jejího závažného porušení jednou ze stran. Vážné porušení dohody spočívá:

                                    a)

                                    v odmítnutí plnění dohody nepovoleném obecnými pravidly mezinárodního práva
                                    nebo

                                    b)

                                    v porušení zásadních prvků dohody uvedených v článku 1.

                        2.

                        Strany se dohodly, že výrazem „vhodná opatření“ uvedeným v článku 28 se rozumějí opatření přijatá v souladu s mezinárodním právem. Pokud strana přijme opatření ve zvlášť naléhavém případě podle článku 28, může druhá strana využít postupu pro řešení sporů.

            Jednostranné prohlášení Turkmenistánu k ochraně práv duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví
            Turkmenistán prohlašuje, že:

                        1.

                        Do konce pátého roku od vstupu této dohody v platnost přistoupí Turkmenistán k mnohostranným úmluvám o právech duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví uvedeným v odstavci 2 tohoto prohlášení, jejichž stranami jsou členské státy Společenství nebo jež jsou na základě ustanovení těchto úmluv členskými státy fakticky používány.

                        2.

                        Odstavec 1 tohoto prohlášení se vztahuje na tyto mnohostranné úmluvy:

                                    —

                                    Bernskou úmluvu o ochraně literárních a uměleckých děl, (Pařížský akt, 1971),

                                    —

                                    Mezinárodní úmluvu o ochraně výkonných umělců, výrobců zvukových záznamů a rozhlasových organizací (Řím, 1961),

                                    —

                                    Madridskou dohodu o mezinárodním zápisu ochranných známek (Stockholmský akt, 1967, ve znění z roku 1979),

                                    —

                                    Protokol k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek (Madrid, 1989),

                                    —

                                    Niceskou dohodu o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek (Ženeva, 1977, ve znění z roku 1979),

                                    —

                                    Budapešťskou smlouvu o mezinárodním uznávání uložení mikroorganismů k účelům patentového řízení (1977, ve znění z roku 1980),

                                    —

                                    Mezinárodní úmluvu na ochranu nových odrůd rostlin (Ženevský akt, 1991).

                        3.

                        Turkmenistán potvrzuje význam, který přikládá závazkům vzniklým na základě těchto mnohostranných úmluv:

                                    —

                                    Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví (Stockholmský akt, 1967, ve znění z roku 1979),

                                    —

                                    Smlouvy o patentové spolupráci (Washington, 1970, ve znění z let 1979 a 1984).

                        4.

                        Od vstupu této dohody v platnost poskytne Turkmenistán společnostem a státním příslušníkům Společenství v oblasti uznávání a ochrany práv duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví zacházení, které je stejně příznivé jako zacházení poskytnuté kterékoli třetí zemi na základě dvoustranných dohod.

                        5.

                        Odstavec 4 se nevztahuje na výhody poskytnuté Turkmenistánem kterékoli třetí zemi na základě skutečné vzájemnosti a na výhody poskytnuté Turkmenistánem jiné zemi bývalého SSSR.

            Výměna dopisů mezi Evropským společenstvím a Turkmenistánem, kterou se mění prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé, pokud jde o závazná jazyková znění
            Vážený pane,
            Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé byla podepsána dne 10. listopadu 1999.
            Článek 31 prozatímní dohody stanoví, že závaznými jazykovými zněními této dohody jsou znění anglické, dánské, finské, francouzské, italské, německé, nizozemské, portugalské, řecké, španělské, švédské a turkmenské.
            Po zvýšení počtu úředních jazyků orgánů Evropského společenství, a to zejména v důsledku přistoupení dvanácti nových členských států k Evropské unii po podpisu prozatímní dohody, je nezbytné, aby bulharské, české, estonské, litevské, lotyšské, maďarské, maltské, polské, rumunské, slovenské a slovinské znění prozatímní dohody byly závaznými zněními prozatímní dohody a aby článek 31 prozatímní dohody byl odpovídajícím způsobem změněn.
            Tato další jazyková znění jsou přiložena k tomuto dopisu.
            Dovoluji si Vás požádat o vyjádření souhlasu Turkmenistánu s přiloženými jazykovými zněními jakožto závaznými jazykovými zněními prozatímní dohody a s odpovídající změnou článku 31 prozatímní dohody.
            Toto ujednání vstupuje v platnost dnem podpisu.
            Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.

                  Za Evropské společenství

            Vážený pane,
            mám tu čest potvrdit přijetí Vašeho dopisu ze dne … spolu s připojenými jazykovými zněními Prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé, jenž zní takto:

               „Prozatímní dohoda o obchodu a obchodních záležitostech mezi Evropským společenstvím, Evropským společenstvím uhlí a oceli a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Turkmenistánem na straně druhé byla podepsána dne 10. listopadu 1999.
               Článek 31 prozatímní dohody stanoví, že závaznými jazykovými zněními této dohody jsou znění anglické, dánské, finské, francouzské, italské, německé, nizozemské, portugalské, řecké, španělské, švédské a turkmenské.
               Po zvýšení počtu úředních jazyků orgánů Evropského společenství, a to zejména v důsledku přistoupení dvanácti nových členských států k Evropské unii po podpisu prozatímní dohody, je nezbytné, aby bulharské, české, estonské, litevské, lotyšské, maďarské, maltské, polské, rumunské, slovenské a slovinské znění prozatímní dohody byly závaznými zněními prozatímní dohody a aby článek 31 prozatímní dohody byl odpovídajícím způsobem změněn.
               Tato další jazyková znění jsou přiložena k tomuto dopisu.
               Dovoluji si Vás požádat o vyjádření souhlasu Turkmenistánu s přiloženými jazykovými zněními jakožto závaznými jazykovými zněními prozatímní dohody a s odpovídající změnou článku 31 prozatímní dohody.
               Toto ujednání vstupuje v platnost dnem podpisu.“

            Mám tu čest Vám tímto vyjádřit souhlas Turkmenistánu s jazykovými zněními přiloženými k tomuto dopisu jakožto závaznými jazykovými zněními prozatímní dohody a s odpovídající změnou článku 31 prozatímní dohody.
            Jak bylo uvedeno ve Vašem dopise, vstupuje toto ujednání v platnost dnem podpisu.
            Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.

                  Za Turkmenistán


title: 2011/558/EU: Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. května 2011 o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2009, oddíl IV – Soudní dvůr#Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. května 2011 obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie v rozpočtovém roce 2009, oddíl IV – Soudní dvůr

text:
               27.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 250/89

         ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
   ze dne 10. května 2011
   o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2009, oddíl IV – Soudní dvůr
   (2011/558/EU)
   EVROPSKÝ PARLAMENT,

               —

               s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2009 (1),

               —

               s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2009 (SEK(2010) 963 – C7-0214/2010) (2),

               —

               s ohledem na výroční zprávu Soudního dvora orgánu příslušnému k udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2009,

               —

               s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2009 spolu s odpověďmi orgánů (3),

               —

               s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (4),

               —

               s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES a čl. 314 odst. 10 a články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

               —

               s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

               —

               s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

               —

               s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0137/2011),

               1.

               uděluje tajemníkovi Evropského soudního dvora absolutorium za plnění rozpočtu tohoto orgánu na rozpočtový rok 2009;

               2.

               předkládá své připomínky v níže uvedeném usnesení;

               3.

               pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí a usnesení, které je jeho nedílnou součástí, Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie, Účetnímu dvoru, evropskému veřejnému ochránci práv a evropskému inspektorovi ochrany údajů a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

            Předseda

         Jerzy BUZEK

            Generální tajemník

         Klaus WELLE

      (1)  Úř. věst. L 69, 13.3.2009.

      (2)  Úř. věst C 308, 12.11.2010, s. 1.

      (3)  Úř. věst. C 303, 9.11.2010, s. 1.

      (4)  Úř. věst. C 308, 12.11.2010, s. 129.

      (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
      ze dne 10. května 2011
      obsahující připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie v rozpočtovém roce 2009, oddíl IV – Soudní dvůr
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2009 (1),

                  —

                  s ohledem na konečnou účetní závěrku Evropské unie za rozpočtový rok 2009 (SEK(2010) 963 – C7-0214/2010) (2),

                  —

                  s ohledem na výroční zprávu Soudního dvora orgánu příslušnému k udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2009,

                  —

                  s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2009 spolu s odpověďmi orgánů (3),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti účtů a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (4),

                  —

                  s ohledem na čl. 272 odst. 10 a články 274, 275 a 276 Smlouvy o ES a čl. 314 odst. 10 a články 317, 318 a 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), a zejména na články 50, 86, 145, 146 a 147 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 77 a přílohu VI jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A7-0137/2011),

                  1.

                  konstatuje, že v roce 2009 měl Soudní dvůr k dispozici prostředky na závazky v celkové výši 318 000 000 EUR (297 000 000 EUR v roce 2008), přičemž míra jejich využití byla 98,50 %, což je více než průměrná míra využití ostatních orgánů a institucí (97,69 %);

                  2.

                  zdůrazňuje, že v rámci přípravy výroční zprávy za rozpočtový rok 2009 provedl Účetní dvůr hloubkovou analýzu dozorčích a kontrolních systémů Soudního dvora, úřadu evropského veřejného ochránce práv a evropského inspektora ochrany údajů, kdy mimo jiné kontroloval dodatečný vzorek transakcí, při nichž byly provedeny platby týkající se lidských zdrojů a jiných administrativních výdajů;

                  3.

                  konstatuje, že hloubková analýza Soudního dvora provedená Účetním dvorem se týkala náhodného vzorku 54 transakcí, které se týkaly se širokého spektra aktivit a útvarů Soudního dvora a představovaly podstatnou část jeho ročního rozpočtu, a dále poukazuje na to, že toto hodnocení přineslo v zásadě pozitivní výsledky;

                  4.

                  konstatuje, že Účetní dvůr ve své výroční zprávě uvedl, že v případě jedné rámcové smlouvy nebyl Soudní dvůr schopen anticipovat ukončení její platnosti a objednal služby v hodnotě 102 000 EUR, aniž by uplatnil postupy veřejné soutěže; rovněž připomíná, že ve zprávě za rozpočtový rok 2008 upozornil Účetní dvůr ve svých poznámkách, které se týkaly určité smlouvy o poskytování služeb, na nedostatky v systému vnitřní kontroly průběhu tohoto zadávacího řízení a na porušení finančního nařízení a prováděcích pravidel k němu (6);

                  5.

                  bere na vědomí odpovědi Soudního dvora a příslušné odůvodnění; souhlasí nicméně s poznámkou Účetního dvora, že je nutno lépe připravovat a koordinovat zadávací řízení;

                  6.

                  konstatuje, že kromě připomínek k výše uvedeným zakázkám na poskytování služeb neobsahuje zpráva Účetního dvora žádné další připomínky týkající se Soudního dvora;

                  7.

                  je potěšen konstatováním Účetního dvora, že dozorčí a kontrolní systémy Soudního dvora týkající se správy odměn a příspěvků a jejich proplácení jsou celkově schopny odhalit jakékoli chyby nebo nesrovnalosti;

                  8.

                  s uspokojením konstatuje, že oddělení vnitřního auditu Soudního dvora pracuje efektivně, monitoruje činnosti vykonávané na základě doporučení uvedených v auditních zprávách v minulých letech a dbá o to, aby tato doporučení byla řádně uplatněna; poukazuje na to, že v roce 2009 byly provedeny dva audity: vnitřní audit v oblasti řízení tlumočení a výdajů na externí tlumočníky a vnitřní audit týkající se uměleckých předmětů; vzhledem k tomu, že v oblasti tlumočení byly zjištěny zvláštní obtíže, žádá Soudní dvůr, aby sledoval provádění opatření přijatých v této oblasti;

                  9.

                  vítá zvýšení počtu případů, které Soudní dvůr dokončil (377 rozhodnutí a 165 příkazů ve srovnání s 333 rozhodnutími a 161 příkazy v roce 2008), a bere na vědomí, že počet rozhodnutí o předběžné otázce byl v dosavadní historii nejvyšší (302); nicméně konstatuje, že v roce 2009 se počet předložených případů snížil (561 v roce 2009 oproti 592 v roce 2008); konstatuje, že délka řízení se prakticky nezměnila, a je potěšen tím, že na konci roku 2009 byl počet neuzavřených případů nižší než v roce 2008 (741 případů oproti 768 na konci roku 2008);

                  10.

                  se znepokojením konstatuje, že Tribunál zaznamenal v roce 2009 snížení počtu případů a že se prodloužila délka řízení, takže ačkoli je počet nových případů v roce 2009 nižší (568 nových případů ve srovnání s 629 v roce 2008), počet neuzavřených případů se nadále zvyšuje (z 1 178 v roce 2008 na 1 191 v roce 2009);

                  11.

                  vítá skutečnost, že Soudu pro veřejnou službu se podařilo uzavřít více případů než kdykoli předtím (155 případů) a že průměrná délka řízení byla 15,1 měsíců ve srovnání se 17 měsíci v roce 2008, v důsledku čehož klesá počet neuzavřených případů (z 217 v roce 2008 na 175 v roce 2009), zatímco počet nových podání se prakticky nemění (113 v roce 2009 oproti 111 v roce 2008);

                  12.

                  vítá probíhající úspěšnou spolupráci v oblasti vzdělávání s ostatními institucemi a Evropskou správní školou, stejně jako kvalitní interinstitucionální spolupráci v oblasti vývoje a instalace integrovaného systému řízení;

                  13.

                  bere na vědomí, že Soudní dvůr modernizoval své pracovní metody, zejména pokud jde o informatizaci registru Soudního dvora, v jejímž rámci byl papírový registr vedený od roku 1952 konečně nahrazen elektronickým registrem; vyzývá Soudní dvůr, aby ve svých příštích výročních zprávách poskytoval informace o pokroku při zavádění dalších novinek v oblasti IT, například aplikace „e-curia“;

                  14.

                  konstatuje, že Soudní dvůr zaznamenal určité obtíže při náboru kvalifikovaných konferenčních tlumočníků a potýkal se s omezeními různých tlumočnických technik, které potřebuje, aby mohl uspokojit všechny žádosti o tlumočení z hlediska kvality i kvantity; vzhledem k tomu, že tlumočení má pro řádnou činnost soudu velký význam, vyzývá Soudní dvůr, aby ve svých příštích výročních zprávách poskytoval informace o této problematice;

                  15.

                  oceňuje kvalitní interinstitucionální spolupráci v oblasti budov, bezpečnosti, ochrany životního prostředí a správy; vyzývá Soudní dvůr, aby poskytl více informací o výsledku analýzy potřeb, které budovy nejsou schopny uspokojit, ve výhledu do roku 2014, a aby předložil příslušnou zprávu, jakož i informace o politice Soudního dvora v oblasti budov obecně;

                  16.

                  oceňuje, že Soudní dvůr zavedl praxi, v rámci níž do své výroční zprávy o činnosti zařazuje kapitolu o opatřeních, jež byla během příslušného roku přijata v návaznosti na dřívější rozhodnutí Evropského parlamentu o udělení absolutoria a na zprávy Účetního dvora.

         (1)  Úř. věst. L 69, 13.3.2009.

         (2)  Úř. věst. C 308, 12.11.2010, s. 1.

         (3)  Úř. věst. C 303, 9.11.2010, s. 1.

         (4)  Úř. věst. C 308, 12.11.2010, s. 129.

         (5)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

         (6)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1).