title: Rozhodnutí Evropského parlamentu (EU) 2019/1484 ze dne 26. března 2019 o uzavření účtů Evropského inovačního a technologického institutu za rozpočtový rok 2017

text:
               27.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 249/232

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU (EU) 2019/1484
      ze dne 26. března 2019
      o uzavření účtů Evropského inovačního a technologického institutu za rozpočtový rok 2017
      EVROPSKÝ PARLAMENT,

                  —

                  s ohledem na konečnou roční účetní závěrku Evropského inovačního a technologického institutu za rozpočtový rok 2017,

                  —

                  s ohledem na zprávu Účetního dvora o ověření roční účetní závěrky Evropského inovačního a technologického institutu za rozpočtový rok 2017 spolu s odpovědí institutu (1),

                  —

                  s ohledem na prohlášení o věrohodnosti (2) účetnictví a o legalitě a správnosti uskutečněných operací, které předložil Účetní dvůr za rozpočtový rok 2017 podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na doporučení Rady ze dne 12. února 2019 o udělení absolutoria institutu za plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2017 (05825/2019 – C8-0097/2019),

                  —

                  s ohledem na článek 319 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a zejména na článek 208 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014, (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (4), a zejména na článek 70 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 294/2008 ze dne 11. března 2008, kterým se zřizuje Evropský inovační a technologický institut (5), a zejména na článek 21 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), a zejména na článek 108 tohoto nařízení,

                  —

                  s ohledem na článek 94 a přílohu IV jednacího řádu,

                  —

                  s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A8-0152/2019),

         1.

            schvaluje uzavření účtů Evropského inovačního a technologického institutu na rozpočtový rok 2017;

         2.

            pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí prozatímnímu řediteli Evropského inovačního a technologického institutu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie (řada L).

               předseda

            Antonio TAJANI

               generální tajemník

            Klaus WELLE

         (1)  Úř. věst. C 434, 30.11.2018, s. 64.

         (2)  Úř. věst. C 434, 30.11.2018, s. 64.

         (3)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

         (4)  Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1.

         (5)  Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 1.

         (6)  Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutí Soudního dvora ze dne 1. října 2019, kterým se zavádí vnitřní mechanismus dozoru v oblasti zpracování osobních údajů v rámci soudních pravomocí Soudního dvora

text:
                  11.11.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 383/2

         ROZHODNUTÍ SOUDNÍHO DVORA
         ze dne 1. října 2019,
         kterým se zavádí vnitřní mechanismus dozoru v oblasti zpracování osobních údajů v rámci soudních pravomocí Soudního dvora
         (2019/C 383/02)
         SOUDNÍ DVŮR,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 19 této smlouvy,
         vzhledem k tomu, že podle čl. 8 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) „[k]aždý má právo na ochranu osobních údajů, které se ho týkají“,
         vzhledem k tomu, že podle čl. 8 odst. 3 Listiny „[n]a dodržování […] pravidel [v oblasti ochrany osobních údajů] dohlíží nezávislý orgán“,
         vzhledem k tomu, že na základě čl. 57 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES, se kontrolní pravomoc evropského inspektora ochrany údajů nevztahuje na zpracování osobních údajů prováděné Soudním dvorem, pokud jedná v rámci svých soudních pravomocí,
         vzhledem k tomu, že pokud jde o dozor nad takovým zpracováním, unijní normotvůrce v bodě 74 odůvodnění nařízení (EU) 2018/1725 s odkazem na čl. 8 odst. 3 Listiny navrhl zavést nezávislý dozor, například prostřednictvím vnitřního mechanismu,
         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Obrátí-li se na vedoucího soudní kanceláře Soudního dvora fyzická osoba se žádostí o přijetí rozhodnutí v jeho postavení správce osobních údajů v rámci soudních pravomocí Soudního dvora, oznámí vedoucí soudní kanceláře své rozhodnutí dotčené osobě do dvou měsíců ode dne podání této žádosti. Po uplynutí této lhůty je třeba neexistenci odpovědi považovat za implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti.

               2.   Proti rozhodnutí přijatému vedoucím soudní kanceláře Soudního dvora v jeho postavení správce osobních údajů v rámci soudních pravomocí Soudního dvora v odpověď na žádost ve smyslu odstavce 1 nebo z vlastního podnětu lze podat stížnost k výboru uvedenému v článku 2 (dále jen „výbor“) za podmínek stanovených v článku 3.

            Článek 2

               1.   Výbor se skládá z předsedy a dvou členů, vybraných z řad soudců a generálních advokátů Soudního dvora.

               2.   Předseda a členové výboru jsou jmenováni Soudním dvorem na návrh předsedy soudu na jeho funkční období.

               3.   Soudní dvůr jmenuje na návrh svého předsedy rovněž náhradní členy, kteří zasednou ve výboru v případě překážky na straně jednoho nebo více členů výboru. Náhradní členové nahrazují členy, na jejichž straně je překážka, podle protokolárního pořádku.

               4.   V případě překážky na straně předsedy výboru předsedá výboru jeden z jeho stálých nebo náhradních členů podle protokolárního pořádku.

               5.   Zasedání výboru svolává jeho předseda. Předseda stanoví pořad jednání a vyhotoví zápis ze zasedání.

               6.   Výboru je při jeho činnosti nápomocen právní poradce pro správní záležitosti Soudního dvora Evropské unie.

            Článek 3

               1.   Stížnost podává fyzická osoba dotčená rozhodnutím podle čl. 1 odst. 2 nebo její zástupce ve lhůtě dvou měsíců od doručení tohoto rozhodnutí nebo případně ode dne, kdy se o něm tato osoba dozvěděla.

               2.   Stížnost se podává v jednom z úředních jazyků Evropské unie.

            Článek 4

               1.   Splňuje-li stížnost podmínky stanovené v článku 3, výbor znovu posoudí skutkové a právní okolnosti, které vedly k přijetí rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2.

               2.   Výbor může vyslechnout kohokoliv, jehož výslech považuje za účelný.

               3.   Výbor může rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2 zrušit, a v tom případě jej rovněž změnit, nebo potvrdit. Z hlediska stěžovatele nahrazuje rozhodnutí výboru rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2.

               4.   Výbor oznámí své rozhodnutí, které přijme ve lhůtě čtyř měsíců od podání stížnosti, stěžovateli. Nepřijme-li výbor v této lhůtě výslovné rozhodnutí, má se za to, že potvrdil rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2.

               5.   Podáním žaloby proti rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2 ze strany stěžovatele končí pravomoc výboru k vyřízení stížnosti, která mu byla předložena.

            Článek 5
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Lucemburku dne 8. října 2019.

                  Vedoucí soudní kanceláře

               A. CALOT ESCOBAR

                  Předseda

               K. LENAERTS


title: Rozhodnutí Tribunálu ze dne 16. října 2019, kterým se zavádí vnitřní mechanismus dozoru v oblasti zpracování osobních údajů v rámci soudních pravomocí Tribunálu

text:
                  11.11.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 383/4

         ROZHODNUTÍ TRIBUNÁLU
         ze dne 16. října 2019,
         kterým se zavádí vnitřní mechanismus dozoru v oblasti zpracování osobních údajů v rámci soudních pravomocí Tribunálu
         (2019/C 383/03)
         TRIBUNÁL,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 19 této smlouvy,
         vzhledem k tomu, že podle čl. 8 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) „[k]aždý má právo na ochranu osobních údajů, které se ho týkají“,
         vzhledem k tomu, že podle čl. 8 odst. 3 Listiny „[n]a dodržování […] pravidel [v oblasti ochrany osobních údajů] dohlíží nezávislý orgán“,
         vzhledem k tomu, že na základě čl. 57 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES, se kontrolní pravomoc evropského inspektora ochrany údajů nevztahuje na zpracování osobních údajů prováděné Tribunálem, pokud jedná v rámci svých soudních pravomocí,
         vzhledem k tomu, že pokud jde o dozor nad takovým zpracováním, unijní normotvůrce v bodě 74 odůvodnění nařízení (EU) 2018/1725 s odkazem na čl. 8 odst. 3 Listiny navrhl zavést nezávislý dozor, například prostřednictvím vnitřního mechanismu,
         PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Obrátí-li se na vedoucího soudní kanceláře Tribunálu fyzická osoba se žádostí o přijetí rozhodnutí v jeho postavení správce osobních údajů v rámci soudních pravomocí Tribunálu, oznámí vedoucí soudní kanceláře své rozhodnutí dotčené osobě do dvou měsíců ode dne podání této žádosti. Po uplynutí této lhůty je třeba neexistenci odpovědi považovat za implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti.

               2.   Proti rozhodnutí přijatému vedoucím soudní kanceláře Tribunálu v jeho postavení správce osobních údajů v rámci soudních pravomocí Tribunálu v odpověď na žádost ve smyslu odstavce 1 nebo z vlastního podnětu lze podat stížnost k výboru uvedenému v článku 2 (dále jen „výbor“) za podmínek stanovených v článku 3.

            Článek 2

               1.   Výbor se skládá z předsedy a dvou členů, vybraných z řad soudců Tribunálu.

               2.   Předseda a členové výboru jsou jmenováni Tribunálem na návrh předsedy soudu na jeho funkční období.

               3.   Tribunál jmenuje na návrh svého předsedy rovněž náhradní členy, kteří zasednou ve výboru v případě překážky na straně jednoho nebo více členů výboru. Náhradní členové nahrazují členy, na jejichž straně je překážka, podle protokolárního pořádku.

               4.   V případě překážky na straně předsedy výboru předsedá výboru jeden z jeho stálých nebo náhradních členů podle protokolárního pořádku.

               5.   Zasedání výboru svolává jeho předseda. Předseda stanoví pořad jednání a vyhotoví zápis ze zasedání.

               6.   Výboru je při jeho činnosti nápomocen právní poradce pro správní záležitosti Soudního dvora Evropské unie.

            Článek 3

               1.   Stížnost podává fyzická osoba dotčená rozhodnutím podle čl. 1 odst. 2 nebo její zástupce ve lhůtě dvou měsíců od doručení tohoto rozhodnutí nebo případně ode dne, kdy se o něm tato osoba dozvěděla.

               2.   Stížnost se podává v jednom z úředních jazyků Evropské unie.

            Článek 4

               1.   Splňuje-li stížnost podmínky stanovené v článku 3, výbor znovu posoudí skutkové a právní okolnosti, které vedly k přijetí rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2.

               2.   Výbor může vyslechnout kohokoliv, jehož výslech považuje za účelný.

               3.   Výbor může rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2 zrušit, a v tom případě jej rovněž změnit, nebo potvrdit. Z hlediska stěžovatele nahrazuje rozhodnutí výboru rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2.

               4.   Výbor oznámí své rozhodnutí, které přijme ve lhůtě čtyř měsíců od podání stížnosti, stěžovateli. Nepřijme-li výbor v této lhůtě výslovné rozhodnutí, má se za to, že potvrdil rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2.

               5.   Podáním žaloby proti rozhodnutí podle čl. 1 odst. 2 ze strany stěžovatele končí pravomoc výboru k vyřízení stížnosti, která mu byla předložena.

            Článek 5
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Lucemburku dne 16. října 2019.

               Vedoucí soudní kanceláře
               E. COULON

               Předseda
               M. VAN DER WOUDE


Rozhodnutí Komise ze dne 26/06/2019 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9319 - DP WORLD / P&O GROUP) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 09/10/2019 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9394 - ECHOSTAR / MUBADALA / HPE JV) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


Rozhodnutí Komise ze dne 29/10/2019 prohlašující spojení podniků za slučitelné se společným trhem (Případ č. COMP/M.9563 - PIC / SKC / SKCCD) podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004. (Pouze anglické znění je závazné)


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1986 ze dne 25. listopadu 2019 o jmenování pěti členů a jedné náhradnice Výboru regionů, navržených Polskou republikou

text:
                  29.11.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 308/94

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/1986
         ze dne 25. listopadu 2019
         o jmenování pěti členů a jedné náhradnice Výboru regionů, navržených Polskou republikou
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
         s ohledem na návrh polské vlády,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 26. ledna 2015, dne 5. února 2015 a dne 23. června 2015 přijala Rada rozhodnutí (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) a (EU) 2015/994 (3) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020.

                     (2)

                     Po skončení funkčního období pana Paweła ADAMOWICZE, pana Lecha JAWORSKÉHO, pana Zbigniewa PODRAZY, pana Dariusze Zygmunta WRÓBELA a pana Stanisława SZWABSKÉHO se uvolnilo pět míst členů Výboru regionů.

                     (3)

                     Po jmenování paní Hanny ZDANOWSKÉ členkou Výboru regionů se uvolnilo jedno místo náhradníka tohoto výboru,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2020, jmenováni:

                        a)

                        jako členové:

                                    —

                                    pan Mariusz Rafał FRANKOWSKI, Councillor of the capital city of Warsaw,

                                    —

                                    pan Krzysztof MATYJASZCZYK, Prezident of Częstochowa,

                                    —

                                    pan Rafał Kazimierz TRZASKOWSKI, Prezident of the capital city of Warsaw,

                                    —

                                    pan Artur Michał TUSIŃSKI, Mayor of Podkowa Leśna,

                                    —

                                    paní Hanna ZDANOWSKA, Prezident of Łodź,

                  a

                        b)

                        jako náhradnice:

                                    —

                                    paní Aleksandra DULKIEWICZOVÁ, Prezident of Gdańsk.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 25. listopadu 2019.

                  Za Radu

                  Předsedkyně

               F. MOGHERINI

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/116 ze dne 26. ledna 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 20, 27.1.2015, s. 42).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/190 ze dne 5. února 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 31, 7.2.2015, s. 25).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2015/994 ze dne 23. června 2015 o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2015 do 25. ledna 2020 (Úř. věst. L 159, 25.6.2015, s. 70).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1987 ze dne 25. listopadu 2019 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě členů Mezinárodní rady pro olivy v souvislosti s obchodními normami pro olivové oleje a olivové oleje z pokrutin

text:
                  29.11.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 308/95

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/1987
         ze dne 25. listopadu 2019
         o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě členů Mezinárodní rady pro olivy v souvislosti s obchodními normami pro olivové oleje a olivové oleje z pokrutin
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     V souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2016/1892 (1) byla dne 18. listopadu 2016 v sídle OSN v New Yorku jménem Unie podepsána Mezinárodní dohoda o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2015 (dále jen „dohoda“) s výhradou jejího pozdějšího uzavření. Dohoda vstoupila v souladu s čl. 31 odst. 2 uvedené dohody prozatímně v platnost dne 1. ledna 2017.

                     (2)

                     Dohoda byla uzavřena dne 17. května 2019 rozhodnutím Rady (EU) 2019/848 (2).

                     (3)

                     Podle čl. 7 odst. 1 dohody má Rada členů Mezinárodní rady pro olivy (dále jen „Rada členů“) přijmout rozhodnutí upravující obchodní normy pro olivové oleje a olivové oleje z pokrutin.

                     (4)

                     Rada členů má na svém 110. zasedání ve dnech 25. až 29. listopadu 2019 přijmout rozhodnutí, kterým se mění obchodní normy pro olivové oleje a olivové oleje z pokrutin (dále jen „pozměňující rozhodnutí“).

                     (5)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Radě členů, jelikož pozměňující rozhodnutí, jež má být přijato, bude mít právní účinky pro Unii, pokud jde o mezinárodní obchod s ostatními členy Mezinárodní rady pro olivy (IOC), a může rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů Unie týkajících se obchodních norem pro olivový olej, které Komise přijala podle článku 75 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (3).

                     (6)

                     Pozměňující rozhodnutí, které má Rada členů přijmout, se týká oprav redakčních chyb v oddílech týkajících se kritérií čistoty a kvality a vložení nového rozhodovacího schématu týkajícího se lampantového panenského olivového oleje. Pozměňující rozhodnutí podrobně projednali vědečtí a techničtí odborníci Komise a členských států z odvětví olivového oleje. Přispěje k mezinárodní harmonizaci norem v odvětví olivového oleje a stanoví rámec, který zajistí spravedlivou hospodářskou soutěž při obchodování s produkty tohoto odvětví. Pozměňující rozhodnutí by proto mělo být podpořeno a následně bude vyžadovat změny nařízení Komise (EHS) č. 2568/91 (4).

                     (7)

                     V případě, že bude přijetí pozměňujícího rozhodnutí na 110. zasedání Rady členů odloženo v důsledku toho, že někteří členové nebudou schopni udělit svůj souhlas, postoj uvedený v příloze tohoto rozhodnutí by měl být jménem Unie zaujat také v rámci možného postupu pro přijetí rozhodnutí Rady členů výměnou dopisů podle čl. 10 odst. 6 dohody. Postup pro přijetí rozhodnutí výměnou dopisů by měl být zahájen před příštím pravidelným zasedáním Rady členů v červnu 2020.

                     (8)

                     Za účelem ochrany zájmu Unie by zástupci Unie měli mít možnost v průběhu 110. zasedání Rady členů požádat o odložení přijetí pozměňujícího rozhodnutí, pokud by nové vědecké nebo technické informace předložené před zasedáním nebo během něj mohly mít vliv na relevantnost postoje, který má být jménem Unie zaujat,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, který má být jménem Unie zaujat na 110. zasedání Rady členů, jež se bude konat ve dnech 25. až 29. listopadu 2019, nebo v rámci postupu pro přijetí rozhodnutí Radou členů výměnou dopisů, který má být zahájen před jejím příštím pravidelným zasedáním v červnu 2020, pokud jde o obchodní normy pro olivové oleje a olivové oleje z pokrutin, je uveden v příloze.

            Článek 2
            Pokud by na postoj uvedený v článku 1 mohly mít vliv nové vědecké nebo technické informace předložené před 110. zasedáním Rady členů nebo během něj, požádá Unie, aby Rada členů přijetí rozhodnutí upravujících obchodní normy pro olivové oleje a olivové oleje z pokrutin odložila, dokud nebude stanoven postoj Unie na základě těchto nových informací.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 25. listopadu 2019.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               F. MOGHERINI

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2016/1892 ze dne 10. října 2016 o podpisu Mezinárodní dohody o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2015 jménem Evropské unie a jejím prozatímním provádění (Úř. věst. L 293, 28.10.2016, s. 2).

            (2)  Rozhodnutí Rady (EU) 2019/848 ze dne 17. května 2019 o uzavření Mezinárodní dohody o olivovém oleji a stolních olivách z roku 2015 jménem Evropské unie (Úř. věst. L 139, 27.5.2019, s. 1).

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).

            (4)  Nařízení Komise (EHS) č. 2568/91 ze dne 11. července 1991 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy (Úř. věst. L 248, 5.9.1991, s. 1).

            PŘÍLOHA
            Unie podpoří na 110. zasedání Rady členů konajícím se ve dnech 25. až 29. listopadu 2019 nebo v rámci postupu pro přijetí rozhodnutí Rady členů výměnou dopisů, který by měl být zahájen před jejím příštím pravidelným zasedáním v červnu 2020, revizi obchodní normy COI/T.15/NC č. 3/Rev. 13, která se vztahuje na olivové oleje a olivové oleje z pokrutin. Tato revize opraví redakční chyby v oddílech týkajících se kritérií čistoty a kvality a vloží nové rozhodovací schéma týkající se lampantového panenského olivového oleje.
            Zástupci Unie v Radě členů mohou bez dalšího rozhodnutí Rady odsouhlasit technické úpravy dalších metod nebo dokumentů Mezinárodní rady pro olivy, pokud tyto technické úpravy vyplynou z revize uvedené v prvním pododstavci.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/2008 ze dne 28. listopadu 2019 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní námořní organizaci během 31. zasedání jejího shromáždění k přijetí změn rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky a k přijetí rezoluce o pokynech pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC)

text:
                  3.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 312/40

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/2008
         ze dne 28. listopadu 2019
         o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v Mezinárodní námořní organizaci během 31. zasedání jejího shromáždění k přijetí změn rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky a k přijetí rezoluce o pokynech pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC)
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Opatření Unie v odvětví námořní dopravy by měla směřovat k ochraně mořského prostředí a ke zlepšení námořní bezpečnosti.

                     (2)

                     Shromáždění Mezinárodní námořní organizace (IMO) má na svém 31. zasedání konaném ve dnech 25. listopadu až 4. prosince 2019 přijmout změny rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky (dále jen „rezoluce A.658(16)“), a dále má přijmout rezoluci o pokynech pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (dále jen „pokyny pro prohlídky“).

                     (3)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být jménem Unie zaujat během 31. zasedání shromáždění IMO, jelikož přijaté změny rezoluce A.658(16) a rezoluce o pokynech pro prohlídky moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU (1), prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1397 (2) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 (3).

                     (4)

                     Na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost, které se konalo v Londýně ve dnech 5. až 14. června 2019, bylo připomenuto, že na svém předchozím zasedání a po projednání dokumentu IMO MSC 100/19/4, v němž byly navrženy změny rezoluce A.658(16), se uvedený výbor dohodl na vypuštění slov „carbon arc“ (zařízení s uhlíkovými elektrodami využívající elektrický oblouk) z odstavce 4.10 uvedené rezoluce a požádal sekretariát IMO, aby připravil příslušný návrh rezoluce shromáždění IMO ke schválení na 101. zasedání Výboru pro námořní bezpečnost s cílem předložit jej k přijetí na 31. zasedání shromáždění (MSC 100/20, odstavce 19.14 a 19.15). Výbor pro námořní bezpečnost na svém 101. zasedání návrh rezoluce shromáždění IMO o změnách týkajících se rezoluce A.658(16) následně schválil.

                     (5)

                     Spojené státy americké a Mezinárodní sdružení klasifikačních společností předložily 31. zasedání shromáždění alternativní návrh změny odstavce 4.10 rezoluce A.658(16) (IMO dokument A 31/10/4).

                     (6)

                     Na svém 5. zasedání Podvýbor pro provádění nástrojů IMO (dále jen "podvýbor") připomněl, že na předchozím zasedání zřídil Korespondenční skupinu pro přezkum pokynů pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) a demonstrativní seznam závazků na základě nástrojů souvisejících s předpisy k provádění nástrojů IMO (kodex III), jejímž úkolem je pokračovat v aktualizaci pokynů pro prohlídky zahrnutím požadavků vyplývajících ze změn příslušných nástrojů IMO, které vstoupí v platnost do 31. prosince 2019 včetně, s cílem předložit návrh změn pokynů pro prohlídky k přijetí na 31. zasedání shromáždění. Na svém 101. zasedání Výbor pro námořní bezpečnost zmocnil podvýbor, aby předložil výsledky své práce přímo 31. zasedání shromáždění za účelem přijetí uvedeným shromážděním. Podvýbor na svém 6. zasedání schválil předložení návrhu změn pokynů pro prohlídky ke zvážením a přijetí na 31. zasedání shromáždění.

                     (7)

                     Unie není členem IMO ani smluvní stranou příslušných úmluv a předpisů. Rada by proto měla zmocnit členské státy k vyjádření postoje Unie na 31. zasedání shromáždění a k vyjádření souhlasu s tím, aby byly těmito změnami a rezolucemi, které mají být přijaty na 31. zasedání shromáždění, vázány v rozsahu, v jakém tyto změny a rezoluce spadají do výlučné pravomoci Unie,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postojem, který má být jménem Unie zaujat na 31. zasedání shromáždění Mezinárodní námořní organizace (IMO), je souhlasit s:

                        a)

                        přijetím změn rezoluce A.658(16) o používání odrazek a reflexních materiálů u záchranných prostředků a jejich umisťování na tyto prostředky ve znění uvedeném v příloze 27 dokumentu IMO MSC 101/24/Add.1 nebo případně se změnami navrženými v dokumentu IMO A 31/10/4, a

                        b)

                        přijetím rezoluce o pokynech pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení (HSSC) a zrušení rezoluce A.1120(30) ve znění uvedeném v příloze 11 dokumentu IMO III 6/15/Add.1.

            Článek 2

               1.   Postoj, který má být zaujat jménem Unie podle článku 1, vyjádří členské státy, jež jsou všechny členy IMO, jednajíce společně v zájmu Unie.

               2.   Drobné úpravy postojů uvedených v článku 1 lze dohodnout bez dalšího rozhodnutí Rady.

            Článek 3
            Členské státy se zmocňují, aby vyjádřily souhlas s tím, že v zájmu Unie budou vázány změnami uvedenými v čl. 1 písm. a) a rezolucemi uvedenými v čl. 1 písm. b) v rozsahu, v jakém tyto změny a rezoluce spadají do výlučné pravomoci Unie.

            Článek 4
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 28. listopadu 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               T. HARAKKA

            (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/90/EU ze dne 23. července 2014 o lodní výstroji a o zrušení směrnice Rady 96/98/ES (Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 146).

            (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/1397 ze dne 6. srpna 2019 o požadavcích na návrh, zhotovení a funkčnost a zkušebních normách pro lodní výstroj a o zrušení prováděcího nařízení (EU) 2018/773 (Úř. věst. L 237, 13.9.2019, s. 1).

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 11).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/2135 ze dne 21. listopadu 2019 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na třetím zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, pokud jde o přijetí rozhodnutí o postupném ukončení používání zubního amalgámu a o změně přílohy A uvedené úmluvy

text:
                  13.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 324/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/2135
         ze dne 21. listopadu 2019
         o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na třetím zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, pokud jde o přijetí rozhodnutí o postupném ukončení používání zubního amalgámu a o změně přílohy A uvedené úmluvy
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutím Rady (EU) 2017/939 (1) uzavřela Unie Minamatskou úmluvu o rtuti (2) (dále jen „úmluva“), která vstoupila v platnost dne 16. srpna 2017.

                     (2)

                     Podle rozhodnutí MC-1/1 o jednacím řádu, který konference smluvních stran úmluvy přijala na svém prvním zasedání, mají smluvní strany vynaložit veškeré úsilí, aby se na všech podstatných záležitostech dohodly na základě konsensu.

                     (3)

                     Konference smluvních stran úmluvy má na svém třetím zasedání ve dnech 25. až 29. listopadu 2019 přijmout rozhodnutí (dále jen „navrhované rozhodnutí“) o postupném ukončení používání zubního amalgámu a o změně přílohy A úmluvy.

                     (4)

                     Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na třetím zasedání konference smluvních stran úmluvy, neboť navrhované rozhodnutí, pokud bude schváleno, bude mít právní účinky, jelikož smluvní strany úmluvy budou muset přijmout opatření k jejímu provedení na vnitrostátní nebo regionální úrovni.

                     (5)

                     Navrhované rozhodnutí stanoví od roku 2022 zákaz výroby, dovozu a vývozu zubního amalgámu, jestliže je určen pro ošetření mléčných zubů a zubů dětí mladších patnácti let a těhotných či kojících žen. Navrhované rozhodnutí předpokládá rozšíření tohoto zákazu od roku 2025 na výrobu, dovoz a vývoz zubního amalgámu pro všechna ostatní použití kromě případů, kdy nejsou k dispozici žádné bezrtuťové alternativy. Navrhované rozhodnutí stanoví změnu přílohy A úmluvy jako prostředku pro provedení těchto zákazů v úmluvě.

                     (6)

                     Ustanovení čl. 10 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/852 (3) o rtuti zakazuje od 1. července 2018 používání zubního amalgámu v Unii při ošetření mléčných zubů a zubů dětí mladších patnácti let a těhotných či kojících žen a podle článku 19 uvedeného nařízení má Komise do 30. června 2020 posoudit proveditelnost postupného ukončení používání zubního amalgámu v Unii v dlouhodobém výhledu, pokud možno do roku 2030, a podat o tom zprávu Evropskému parlamentu a Radě.

                     (7)

                     Kromě toho se podle čl. 10 odst. 1, 4 a 6 nařízení (EU) 2017/852 vyžaduje, aby se zubní amalgám v Unii používal jen v kapslové formě v předem určených dávkách, aby stomatologická zařízení, v nichž se používá zubní amalgám nebo odstraňují amalgámové výplně nebo zuby s takovýmito výplněmi, byla vybavena separátory amalgámu a aby zubní lékaři zajistili, že s jejich odpadem s obsahem amalgámu, včetně zbytků amalgámu, jeho částic a výplní a zubů nebo jejich částí, které jsou znečištěny zubním amalgámem, nakládají a jeho sběr provádějí schválené subjekty nebo podniky zabývající se nakládáním s odpadem.

                     (8)

                     Unie by měla na třetím zasedání konference smluvních stran úmluvy podpořit přijetí pouze takového rozhodnutí, které je v souladu s acquis Unie. Navrhované rozhodnutí by tedy mělo být podpořeno pouze v rozsahu, v jakém se týká postupného ukončení používání zubního amalgámu při ošetření mléčných zubů a zubů dětí mladších patnácti let a těhotných či kojících žen,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Postoj, který má být zaujat jménem Unie na třetím zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, je podpořit přijetí rozhodnutí o postupném ukončení používání zubního amalgámu, které je v souladu s acquis Unie.

            Článek 2
            Zástupci Unie mohou s ohledem na vývoj jednání během třetího zasedání konference smluvních stran úmluvy odsouhlasit drobné úpravy postoje uvedeného v článku 1 v rozsahu, v jakém jsou slučitelné s acquis Unie, bez dalšího rozhodnutí Rady, a to v konzultaci s členskými státy během koordinačních schůzek na místě.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 21. listopadu 2019.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               H. KOSONEN

            (1)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/939 ze dne 11. května 2017 o uzavření Minamatské úmluvy o rtuti jménem Evropské unie (Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 4).

            (2)  Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 6.

            (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/852 ze dne 17. května 2017 o rtuti a o zrušení nařízení (ES) č. 1102/2008 (Úř. věst. L 137, 24.5.2017, s. 1).


title: Rozhodnutí Komise (EU) 2019/2140 ze dne 21. října 2019 o státní podpoře SA.52194 – 2019/C (ex 2018/FC) – Slovenská republika – Odvod z maloobchodního obratu na Slovensku (oznámeno pod číslem C(2019) 7474) (Pouze slovenské znění je závazné) (Text s významem pro EHP)

text:
                  13.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 324/11

         ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2019/2140
         ze dne 21. října 2019
         o státní podpoře SA.52194 – 2019/C (ex 2018/FC) – Slovenská republika – Odvod z maloobchodního obratu na Slovensku

               (oznámeno pod číslem C(2019) 7474)

         (Pouze slovenské znění je závazné)
         (Text s významem pro EHP)
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
         vzhledem k těmto důvodům:
         1.   POSTUP

                     (1)

                     Národní rada Slovenské republiky přijala dne 13. prosince 2018 zákon o zvláštním odvodu obchodních řetězců (dále jen „zákon o odvodu z maloobchodního prodeje“) (1), kterým se zavádí odvod z obratu maloobchodních prodejců, kteří prodávají potraviny konečným spotřebitelům (dále jen „odvod z maloobchodního prodeje“). Zákon o odvodu z maloobchodního prodeje nabyl účinnosti dne 1. ledna 2019. První odvodové období bylo od ledna do března 2019 se splatností odvodu do konce dubna 2019.

                     (2)

                     Komise se o odvodu z maloobchodního prodeje dozvěděla na základě informací o trhu, jež dostávala od října 2018. Komise dne 21. prosince 2018 obdržela stížnost, v níž se uvádí, že osvobození od odvodu z maloobchodního prodeje podle zákona o odvodu z maloobchodního prodeje představuje v případě určitých maloobchodních prodejců státní podporu.

                     (3)

                     Útvary Komise dne 11. ledna 2019 poslaly Slovenské republice dopis, ve kterém žádaly o poskytnutí informací o odvodu z maloobchodního prodeje. Útvary Komise dne 22. ledna 2019 postoupily Slovenské republice stížnost s možností se k ní vyjádřit.

                     (4)

                     Komise dne 7. února 2019 obdržela odpověď Slovenské republiky na dopis Komise ze dne 11. ledna 2019 spolu s vyjádřením Slovenské republiky ke stížnosti.

                     (5)

                     Útvary Komise dne 13. února 2019 poslaly Slovenské republice dopis, v němž uvedly své předběžné stanovisko k dané věci a informovaly Slovenskou republiku o tom, že Komise zvažuje vydání příkazu na pozastavení podpory v souladu s čl. 13 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (2), a dává Slovenské republice možnost předložit připomínky.

                     (6)

                     Slovenská republika dne 5. března 2019 odpověděla na dopis Komise ze dne 13. února 2019.

                     (7)

                     Dopisem ze dne 2. dubna 2019 Komise oznámila Slovenské republice své rozhodnutí zahájit řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), pokud jde o uvedené opatření zavedené zákonem o odvodu z maloobchodního podeje („rozhodnutí o zahájení řízení“). Komise požádala rovněž o okamžité pozastavení opatření v souladu s čl. 13 odst. 1 nařízení (EU) 2015/1589.

                     (8)

                     Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise požádala zúčastněné strany, aby k opatření podpory předložily své připomínky.

                     (9)

                     Slovenská republika dopisem ze dne 13. května 2019 předložila své připomínky týkající se rozhodnutí o zahájení řízení a informovala Komisi o tom, že zákon o odvodu z maloobchodního prodeje byl zrušen.

                     (10)

                     Na základě informací předložených Slovenskou republikou dne 13. května 2019 útvary Komise dne 29. května 2019 zaslaly Slovenské republice dopis, v němž požádaly o dodatečné informace týkající se právní účinnosti zákona o odvodu z maloobchodního prodeje. Slovenská republika na dopis Komise odpověděla dne 10. června 2019.

                     (11)

                     Komise neobdržela od zúčastněných stran žádné připomínky týkající se rozhodnutí o zahájení řízení.

               2.   POPIS OPATŘENÍ

                     (12)

                     Zákonem o odvodu z maloobchodního prodeje se zavedl odvod s těmito hlavními prvky:

                                 a)

                                 odvod z maloobchodního prodeje ve výši 2,5 % se uplatňuje na čistý obrat maloobchodních prodejců, kteří prodávají potraviny (včetně obratu, který nepochází z prodeje potravin) a

                                 b)

                                 u nichž se prodejem potravin konečnému spotřebiteli vytváří nejméně 25 % obratu a

                                 c)

                                 kteří působí alespoň v 15 % všech slovenských okresů;

                                 d)

                                 osoby propojené majetkově nebo personálně s obchodními sdruženími a obchodními řetězci se pro účely splnění podmínek uplatnění odvodu z maloobchodního prodeje považují za samostatné daňové subjekty;

                                 e)

                                 povinnost platit odvod z maloobchodního prodeje se nevztahuje na tyto kategorie maloobchodních prodejců:

                                             1.

                                             malé a střední podniky vymezené v nařízení Komise (EU) č. 651/2014 (4);

                                             2.

                                             zařízení společného stravování;

                                             3.

                                             maloobchodní prodejci, kteří jsou výrobci potravin (nebo jsou majetkově propojeni s výrobci potravin) a kteří prodávají potraviny konečným spotřebitelům, přičemž nejméně 80 % jejich čistého obratu pochází z prodeje potravin, které vyrobí;

                                             4.

                                             maloobchodní prodejci, u nichž minimálně 80 % obratu pochází z prodeje potravin jedné třídy;

                                             5.

                                             maloobchodní prodejci, u nichž výše odvodu z maloobchodního prodeje za kalendářní čtvrtletí nepřesáhne 5 000 EUR;

                                 f)

                                 do základu odvodu se nezapočítává čistý obrat obchodních provozoven, jež se nacházejí:

                                             1.

                                             v nejméně rozvinutých okresech Slovenska a které mají nejvýše deset zaměstnanců;

                                             2.

                                             v obci, ve které jsou nejvýše tři obchodní provozovny, jež prodávají potraviny konečnému spotřebiteli.

                     (13)

                     Podle zákona o odvodu z maloobchodního prodeje ministerstvo zemědělství použije čisté výnosy z odvodu z maloobchodního prodeje zejména na podporu zemědělství a potravinářství. Čistý výnos je rozdíl a) sumy výnosu z odvodu z maloobchodního prodeje a b) sumy snížení daně z příjmů z důvodu placení odvodu.

               3.   ZRUŠENÍ OPATŘENÍ

                     (14)

                     Dopisem ze dne 13. května 2019 Slovenská republika informovala Komisi, že zákon o odvodu z maloobchodního prodeje byl zákonem č. 88/2019 z 9. dubna 2019 zrušen („zákon, kterým se zrušuje zákon č. 385/2018 Sb.“) (viz 9. bod odůvodnění výše). Slovenská republika proto zastává názor, že formální vyšetřovací řízení, jež Komise zahájila, už není opodstatněné.

                     (15)

                     V odpovědi z 10. června 2019 na žádost o dodatečné informace Slovenská republika informovala Komisi o tom, že zákon o odvodu z maloobchodního prodeje nebyl zrušen se zpětnou účinností, protože zákaz retroaktivity daňových právních předpisů je ve Slovenské republice jedním ze základních principů právního státu. Zákon, kterým se zrušuje zákon č. 385/2018 Sb., nabyl účinnosti dne 9. dubna 2019, a od uvedeného dne byl zákon o odvodu z maloobchodního prodeje zrušen.

                     (16)

                     Na žádost útvarů Komise Slovenská republika navíc poskytla informaci, že subjekty, na něž se zákon o odvodu z maloobchodního prodeje během období jeho účinnosti vztahoval, neměly povinnost platit odvod z maloobchodního prodeje a Slovenská republika nemá žádný právní titul na vymáhání této platby. Slovenská republika potvrdila, že odvod z maloobchodního prodeje žádný subjekt nezaplatil.

                     (17)

                     Podle informací, jež Slovenská republika poskytla, byl zákon o odvodu z maloobchodního prodeje zrušen a nedošlo k žádným platbám odvodu ani ke vzniku daňové povinnosti za období, v němž byl příslušný zákon účinný.

                     (18)

                     Vzhledem k tomu, že Slovenská republika zákon o odvodu z maloobchodního prodeje zrušila, se formální vyšetřovací řízení, jež bylo zahájeno v souvislosti s opatřením podpory podle uvedeného zákona, stalo bezpředmětným.

               4.   ZÁVĚR

                     (19)

                     Řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU se z důvodu zrušení zákona o odvodu z maloobchodního prodeje Slovenskou republikou stalo bezpředmětným, a mělo by se uzavřít,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Z důvodu zrušení zákona o odvodu z maloobchodního prodeje Slovenskou republikou se formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie zahájené dne 2. dubna 2019 v souvislosti s opatřením podpory podle zákona o odvodu z maloobchodního prodeje stalo bezpředmětným a tímto se uzavírá.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí je určeno Slovenské republice.

            V Bruselu dne 21. října 2019.

                  Za Komisi

               Margrethe VESTAGER

                  členka Komise

            (1)  Zákon č. 385/2018 Sb. ze dne 13. prosince 2018 o zvláštním odvodu obchodních řetězců a o doplnění zákona č. 595/2003 Sb. o dani z příjmů ve znění pozdějších předpisů.

            (2)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 9).

            (3)  Úř. věst. C 194, 7.6.2019, s. 11.

            (4)  Nařízení Komise (EU) č. 651/2014 ze dne 17. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 Smlouvy prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné s vnitřním trhem (Úř. věst. L 187, 26.6.2014, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2019/2139 ze dne 10. prosince 2019 o jmenování dvou členů výboru nezávislých významných osobností podle čl. 11 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 o statusu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací

text:
                  13.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 324/9

         ROZHODNUTÍ RADY (EU, Euratom) 2019/2139
         ze dne 10. prosince 2019
         o jmenování dvou členů výboru nezávislých významných osobností podle čl. 11 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 o statusu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 ze dne 22. října 2014 o statusu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací (1), a zejména na čl. 11 odst. 1 tohoto nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Ustanovením čl. 11 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 1141/2014 se zřizuje výbor nezávislých významných osobností (dále jen „výbor“).

                     (2)

                     V čl. 11 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 1141/2014 se stanoví, že se výbor má skládat ze šesti členů, přičemž Evropský parlament, Rada a Komise jmenují po dvou členech. Výbor se má obměňovat po každých volbách do Evropského parlamentu, a to do šesti měsíců od jeho prvního zasedání. Mandát členů nelze obnovit,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Členy výboru nezávislých významných osobností na dobu trvání funkčního období výboru jsou jmenováni:

                           —

                           pan Algis KRUPAVIČIUS,

                           —

                           pan Christian WALDHOFF

               2.   Jmenování je podmíněno podepsáním prohlášení o nezávislosti a neexistenci střetu zájmů uvedeného v příloze tohoto rozhodnutí každým navrženým členem.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            V Bruselu dne 10. prosince 2019.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               T. TUPPURAINEN

            (1)  Úř. věst. L 317, 4.11.2014, s. 1

            PŘÍLOHA

               PROHLÁŠENÍ O NEZÁVISLOSTI A NEEXISTENCI STŘETU ZÁJMŮ

            Já, níže podepsaný/á ...................................., prohlašuji, že jsem se seznámil/a s ustanoveními čl. 11 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 o statusu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací a že budu funkci člena/členky výboru nezávislých významných osobností vykonávat zcela nezávisle a v plném souladu s pravidly stanovenými tímto nařízením.
            Nebudu vyžadovat ani přijímat pokyny od žádného orgánu nebo vlády ani od jiné instituce či subjektu. Zdržím se jednání, které je neslučitelné s povahou mých povinností.
            Prohlašuji, že podle svého nejlepšího vědomí a svědomí se nenacházím v situaci střetu zájmů. Ke střetu zájmů dochází, je-li z rodinných nebo osobních důvodů, z důvodů politické, národní, názorové či náboženské spřízněnosti, z ekonomických důvodů nebo z důvodů jiných společných zájmů s příjemcem ohrožen nestranný a objektivní výkon funkce člena výboru nezávislých významných osobností.
            Zejména prohlašuji, že nejsem členem/členkou Evropského parlamentu, Rady ani Komise. Nevykonávám žádný volený mandát. Nejsem úředníkem/úřednicí nebo zaměstnancem/zaměstnankyní Evropské unie. Nejsem a ani jsem nikdy nebyl/a zaměstnancem/zaměstnankyní evropské politické strany nebo evropské politické nadace.

               V ... dne

                     [DATUM + PODPIS

                     navrženého člena nebo členky

                     výboru

                     nezávislých významných osobností]


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/2136 ze dne 5. prosince 2019 o zmocnění k zahájení jednání o změně Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992

text:
                  13.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 324/3

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/2136
         ze dne 5. prosince 2019
         o zmocnění k zahájení jednání o změně Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 3 a 4 této smlouvy,
         s ohledem na doporučení Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Rozhodnutím Rady 92/580/EHS (1) se Unie stala smluvní stranou Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992 (2) (dále jen „dohoda o cukru“) a členem Mezinárodní organizace pro cukr (ISO).

                     (2)

                     Od roku 1995 Unie schvalovala prodlužování platnosti dohody o cukru na další dva roky. Dne 19. července 2019 vyjádřila Komise na 55. zasedání Mezinárodní rady pro cukr, na základě zmocnění od Rady, svůj postoj ve prospěch dalšího prodloužení dohody o cukru na období nejvýše dvou let, které skončí dne 31. prosince 2021.

                     (3)

                     Dne 19. července 2019 rozhodla Mezinárodní rada pro cukr o prodloužení platnosti dohody o cukru o dva roky, tedy do 31. prosince 2021.

                     (4)

                     Podle článku 8 dohody o cukru vykonává Mezinárodní rada pro cukr všechny úkoly nezbytné k provádění ustanovení dohody nebo zajišťuje jejich výkon. Podle článku 13 dohody o cukru se všechna rozhodnutí Mezinárodní rady pro cukr přijímají zpravidla na základě konsensu. Pokud se konsensu dosáhnout nepodaří a dohoda o cukru nestanoví zvláštní hlasování, přijímají se rozhodnutí prostou většinou.

                     (5)

                     Podle článku 25 dohody o cukru mají členové ISO celkem 2 000 hlasů. Každý člen ISO má určitý počet hlasů, který se každoročně upravuje v souladu s kritérii stanovenými v dohodě o cukru.

                     (6)

                     V zájmu Unie je být stranou mezinárodní dohody o cukru, a to vzhledem k významu tohoto odvětví v několika členských státech i pro hospodářství evropského odvětví cukru.

                     (7)

                     Nicméně institucionální rámec dohody o cukru, zvláště pak rozdělení hlasů mezi členy ISO, na jehož základě se rovněž stanoví finanční příspěvek jednotlivých členů do rozpočtu ISO, již neodráží realitu celosvětového trhu s cukrem.

                     (8)

                     Podle pravidel o finančních příspěvcích pro ISO, která stanoví dohoda o cukru, se podíl Unie na finančním příspěvku od roku 1992 nezměnil, a to i přesto, že celosvětový trh s cukrem a zejména relativní postavení Unie na tomto trhu se od té doby změnilo znatelně. V důsledku toho se Unie v posledních letech neproporčně velkou měrou podílela na rozpočtových nákladech ISO a zároveň nesla s tím související odpovědnost.

                     (9)

                     Rozhodnutím Rady (EU) 2017/2242 (3) byla Komise Radou zmocněna zahájit jednání s ostatními stranami dohody o cukru v rámci Mezinárodní rady pro cukr za účelem modernizace dohody o cukru, zejména pokud jde o nesrovnalosti mezi počtem hlasů a finančními příspěvky členů ISO na jedné straně a jejich relativním postavením na světovém trhu s cukrem na straně druhé. Toto zmocnění zůstává v platnosti do 31. prosince 2019.

                     (10)

                     Na základě zmocnění uděleného rozhodnutím (EU) 2017/2242 zahájila Komise jednání s členskými zeměmi ISO a předložila návrhy na změnu článku 25 dohody o cukru. Dne 19. července 2019 se Mezinárodní rada pro cukr rozhodla zahájit jednání o částečné revizi dohody o cukru před svým zasedáním v listopadu 2019, a to pod vedením Konference OSN o obchodu a rozvoji (UNCTAD). Na základě žádostí několika členských zemí ISO rozhodla Mezinárodní rada pro cukr, že vedle změny článku 25 dohody o cukru přezkoumá rovněž další části dohody o cukru, zejména části týkající se cílů a pracovního programu ISO. Podle rozhodnutí Mezinárodní rady pro cukr mají být jednání uzavřena nejpozději dne 31. prosince 2021.

                     (11)

                     Je tedy třeba nového zmocnění od Rady, které by se vztahovalo na rozšířený rozsah a prodloužený časový rámec jednání.

                     (12)

                     Veškeré změny dohodnuté v rámci jednání by měly být přijaty postupem podle článku 44 dohody o cukru. Podle uvedeného článku může Mezinárodní rada pro cukr na základě zvláštního hlasování doporučit členům ISO změnu dohody o cukru. Unie by jakožto člen Mezinárodní rady pro cukr podle článku 7 dohody o cukru měla být schopna účastnit se jednání s cílem provést změnu institucionálního rámce dohody o cukru.

                     (13)

                     Je proto vhodné, aby Komise byla zmocněna zahájit jednání v rámci Mezinárodní rady pro cukr o změně dohody o cukru, aby byly stanoveny směrnice pro jednání a aby Komise během jednání i nadále konzultovala zvláštní výbor jmenovaný rozhodnutím (EU) 2017/2242,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1

               1.   Komise je zmocněna zahájit jednání o změně Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992.

               2.   Jednání se řídí směrnicemi Rady pro jednání stanovenými v dodatku k tomuto rozhodnutí.

            Článek 2
            Jednání se vedou v konzultaci s Pracovní skupinou pro komodity.

            Článek 3
            Toto rozhodnutí se použije do dne 31. prosince 2021.

            Článek 4
            Toto rozhodnutí je určeno Komisi.

            V Bruselu dne 5. prosince 2019.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               M. LINTILÄ

            (1)  Rozhodnutí Rady 92/580/EHS ze dne 13. listopadu 1992 o podpisu a uzavření Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992 (Úř. věst. L 379, 23.12.1992, s. 15).

            (2)  Mezinárodní dohoda o cukru z roku 1992 (Úř. věst. L 379, 23.12.1992, s. 16).

            (3)  Rozhodnutí Rady (EU) 2017/2242 ze dne 30. listopadu 2017 zmocňující k zahájení jednání o změně Mezinárodní dohody o cukru z roku 1992 (Úř. věst. L 322, 7.12.2017, s. 29).


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/2137 ze dne 5. prosince 2019, kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019

text:
                  13.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 324/5

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/2137
         ze dne 5. prosince 2019,
         kterým se stanoví, že Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 10 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
         s ohledem na doporučení Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     V červnu 2017 a v červnu 2018 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy zjistila, že se Rumunsko v letech 2016 a 2017 významně odchýlilo od svého střednědobého rozpočtového cíle nebo od postupu korekce k dosažení tohoto cíle. Vzhledem ke zjištěným závažným odchýlením Rada dne 16. června 2017 (2) a dne 22. června 2018 (3) vydala doporučení, aby Rumunsko přijalo nezbytná opatření k nápravě uvedených odchýlení. Rada následně zjistila, že Rumunsko v reakci na uvedená doporučení nepřijalo účinná opatření, a dne 5. prosince 2017 (4) a dne 4. prosince 2018 (5) vydala revidovaná doporučení. Rada následně zjistila, že Rumunsko ani v reakci na tato revidovaná doporučení účinná opatření nepřijalo.

                     (2)

                     Dne 14. června 2019 Rada zjistila, že v roce 2018 došlo v Rumunsku opětovně k závažnému odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Na tomto základě vydala Rada Rumunsku doporučení (6), aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (7) v roce 2019 nepřesáhla 4,5 % a v roce 2020 5,1 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1,0 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 a 0,75 % HDP v roce 2020. Rada také Rumunsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných zisků, a dále, že opatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí. Rada stanovila Rumunsku lhůtu do 15. října 2019, aby jí podalo zprávu o opatřeních, která přijalo v reakci na doporučení ze dne 14. června 2019.

                     (3)

                     Komise dne 25. září 2019 uskutečnila v Rumunsku posílenou kontrolní misi za účelem dohledu na místě podle čl. -11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97. Svá předběžná zjištění Komise předala rumunským orgánům k připomínkám a dne 20. listopadu 2019 o nich podala zprávu Radě. Tato zjištění byla zveřejněna. Komise ve své zprávě konstatuje, že rumunské orgány mají v plánu provádět strukturální korekce až od roku 2022, a tudíž nemají v úmyslu řídit se doporučením Rady ze dne 14. června 2019.

                     (4)

                     Dne 15. října 2019 předložily rumunské orgány zprávu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019. Zpráva neobsahuje komplexní odhady pro jednotlivé rozpočtové kategorie ani neobsahuje rozpočtové dopady jednotlivých uvedených opatření. Nesplňuje tedy požadavky týkající se podávání zpráv doporučené Radou. Ve zprávě rumunské orgány zopakovaly, že jejich cílem pro rok 2019 zůstává celkový schodek státního rozpočtu ve výši 2,8 % HDP, což je stejná cílová hodnota, jaká je uvedena v konvergenčním programu z roku 2019. Pokud by tohoto celkového schodku státního rozpočtu bylo dosaženo, představovalo by to pouze nevýznamné snížení schodku veřejných financí ve srovnání s rokem 2018, i když Rumunsko zažívá vysoký hospodářský růst. Pro rok 2020 chtějí rumunské orgány dosáhnout celkového schodku státního rozpočtu cíl ve výši 2,9 % HDP, což je vyšší hodnota než cíl ve výši 2,7 % HDP, který je stanoven v konvergenčním programu z roku 2019. Celkově fiskální dopad oznámených opatření nesplňuje požadavek uvedený v doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

                     (5)

                     V roce 2019 se na základě prognózy Komise z podzimu 2019 očekává růst čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 12,8 %, což je výrazně více než doporučená míra ve výši 4,5 % (odchylka o 2,5 % HDP). Strukturální saldo by se oproti doporučenému zlepšení o 1,0 % HDP mělo zhoršit o 0,8 % HDP (odchylka o 1,8 % HDP). Oba pilíře proto poukazují na odchylku od doporučené korekce. Celkové posouzení potvrzuje v roce 2019 odchylku od doporučené korekce.

                     (6)

                     V roce 2020 se na základě prognózy Komise z podzimu 2019 očekává růst čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 11,1 %, což je výrazně více než doporučená míra ve výši 5,1 % (odchylka o 1,8 % HDP). Strukturální saldo by se oproti doporučenému zlepšení o 0,75 % HDP mělo zhoršit o 0,8 % HDP (odchylka o 1,6 % HDP). Oba pilíře proto poukazují na riziko odchylky od doporučené korekce podobného rozsahu. Celkové posouzení potvrzuje v roce 2020 odchylku od doporučené korekce.

                     (7)

                     Podle prognózy Komise z podzimu 2019 dosáhne mimoto schodek veřejných financí v roce 2019 hodnoty 3,6 % a v roce 2020 hodnoty 4,4 %, což překračuje referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě.

                     (8)

                     Výše uvedené skutečnosti vedou k závěru, že reakce Rumunska na doporučení Rady ze dne 14. června 2019 je nedostatečná,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Rumunsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.

            V Bruselu dne 5. prosince 2019.

                  Za Radu

                  Předseda

               M. LINTILÄ

            (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

            (2)  Doporučení Rady ze dne 16. června 2017 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 216, 6.7.2017, s. 1).

            (3)  Doporučení Rady ze dne 22. června 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 3).

            (4)  Doporučení Rady ze dne 5. prosince 2017 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 439, 20.12.2017, s. 1).

            (5)  Doporučení Rady 4. prosince 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 460, 21.12.2018, s. 1).

            (6)  Doporučení Rady ze dne 14. června 2019 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Rumunsku (Úř. věst. C 210, 21.6.2019, s. 1).

            (7)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/2172 ze dne 5. prosince 2019, kterým se stanoví, že Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019

text:
                  19.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 329/91

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/2172
         ze dne 5. prosince 2019,
         kterým se stanoví, že Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), a zejména na čl. 10 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
         s ohledem na doporučení Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 22. června 2018 Rada v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy zjistila, že se Maďarsko v roce 2017 významně odchýlilo od svého střednědobého rozpočtového cíle. Vzhledem ke zjištěnému závažnému odchýlení vydala Rada dne 22. června 2018 doporučení (2), aby Maďarsko přijalo nezbytná opatření k nápravě uvedeného odchýlení. Rada následně zjistila, že Maďarsko v reakci na uvedené doporučení nepřijalo účinná opatření, a dne 4. prosince 2018 vydala revidované doporučení (3). Rada následně zjistila, že Maďarsko ani v reakci na uvedené revidované doporučení účinná opatření nepřijalo.

                     (2)

                     Dne 14. června 2019 Rada zjistila, že v roce 2018 došlo v Maďarsku opětovně k závažnému odchýlení od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2018. Na tomto základě vydala Rada Maďarsku doporučení (4), aby přijalo nezbytná opatření k zajištění toho, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (5) v roce 2019 nepřesáhla 3,3 % a v roce 2020 4,7 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 1,0 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2019 a 0,75 % HDP v roce 2020. Doporučené úsilí pro rok 2020 bylo považováno za přiměřené za podmínky splnění požadované korekce v roce 2019. Rada také Maďarsku doporučila, aby ke snížení schodku využilo všech neočekávaných zisků, a dále, žeopatření k rozpočtové konsolidaci by měla zajistit trvalé a prorůstově orientované zlepšování strukturálního salda veřejných financí. Rada stanovila Maďarsku lhůtu do 15. října 2019, aby jí podalo zprávu o opatřeních, která přijalo v reakci na doporučení ze dne 14. června 2019.

                     (3)

                     Komise dne 26. září 2019 uskutečnila v Maďarsku posílenou kontrolní misi za účelem dohledu na místě podle čl. -11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1466/97. Svá předběžná zjištění Komise předala maďarským orgánům k připomínkám a dne 20. listopadu 2019 o nich podala zprávu Radě. Tato zjištění byla zveřejněna. Komise ve své zprávě konstatuje, že maďarské orgány mají v úmyslu zachovat cílovou hodnotu celkového schodku státního rozpočtu na rok 2019 ve výši 1,8 % HDP, jak je stanoveno v konvergenčním programu z roku 2019. Pro rok 2020 maďarské orgány změnily cílovou hodnotu schodku na 1 % HDP, což je ambicióznější než cíl 1,5 % HDP uvedený v konvergenčním programu z roku 2019. Maďarské orgány mají tedy v plánu jednat na základě doporučení ze dne 14. června 2019 pouze ve vztahu k roku 2020.

                     (4)

                     Dne 15. října 2019 předložily maďarské orgány zprávu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019. Ve zprávě i přes zatím příznivější makroekonomický a fiskální vývoj v roce 2019 maďarské orgány ponechávají cíl pro schodek veřejných financí v roce 2019 z konvergenčního programu z roku 2019 ve výši 1,8 % HDP. Pro rok 2020 maďarské orgány potvrzují cíl celkového schodku státního rozpočtu ve výši 1,0 % HDP, což je v souladu s rozpočtem na rok 2020 a o 0,5 % HDP lepší hodnota než je cíl uvedený v konvergenčním programu z roku 2019. Zpráva připomíná vysokou rezervu (1 % HDP) zahrnutou do cílového schodku pro rok 2020, která je zaměřena na řízení vnějších rizik a která by mohla být využita pouze tehdy, pokud se očekává, že bude splněn cíl schodku. Ve zprávě jsou uvedena opatření zvyšující schodek obsažená v „Akčním plánu pro hospodářskou ochranu“, který maďarská vláda přijala dne 30. května 2019 a jehož cílem je udržet v nadcházejících letech růst ve výši dvou procentních bodů nad průměrem Unie. Široká škála hospodářských programů uvedených ve zprávě není z velké části kvantifikována a zpráva neobsahuje ani žádné rozpočtové projekce na léta 2019 a 2020. Nesplňuje tedy požadavek týkající se podávání zpráv doporučený Radou.

                     (5)

                     V roce 2019 se na základě prognózy Komise z podzimu 2019 očekává růst čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 6,8 %, což je výrazně více než doporučená míra ve výši 3,3 % (odchylka o 1,3 % HDP). Strukturální saldo by se oproti doporučenému zlepšení o 1,0 % HDP mělo zlepšit o 0,5 % HDP (odchylka o 0,5 % HDP). Oba pilíře proto poukazují na odchylku od doporučené korekce. Interpretace výdajového kritéria je negativně ovlivněna použitím nižšího deflátoru HDP, z kterého uvedený ukazatel vychází, protože neodpovídá současným odhadům. Mimoto zprůměrňování investic financovaných na vnitrostátní úrovni má na výklad výdajového kritéria okrajový negativní dopad. Strukturální saldo je naopak pozitivně ovlivněno vyšším odhadem potenciálního růstu, z kterého uvedený ukazatel vychází, ale negativně ovlivněno výpadky příjmů. S ohledem na uvedené faktory potvrzuje celkové posouzení v roce 2019 odchylku od doporučené korekce.

                     (6)

                     V roce 2020 se na základě prognózy Komise z podzimu 2019 očekává růst čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 7,5 %, což je výrazně více než doporučená míra ve výši 4,7 % (odchylka o 1,0 % HDP). Strukturální saldo by se mělo zlepšit o 1,2 % HDP, což je o 0,4 procentní body nad hodnotou 0,75 % HDP doporučenou Radou. Výdajové kritérium tudíž ukazuje na riziko odchylky od požadované korekce, zatímco ze strukturálního salda vyplývá soulad, přičemž rozpor mezi nimi je relativně velký. Veřejné investice v posledních letech neustále rostou a v roce 2019 mají dosáhnout úrovně 6,4 % HDP, což je zdaleka nejvyšší hodnota v Unii. V této souvislosti je plánované snížení v roce 2020 považováno za déle trvající normalizaci míry veřejných investic. Zatímco snížení investic se plně odráží ve změně strukturálního salda, zprůměrovaný profil investic ve výdajovém kritériu vede k příliš negativnímu ukazateli fiskálního úsilí vyjádřeného výdajovým kritériem. Výdajové kritérium je rovněž negativně ovlivněno použitím nižšího deflátoru HDP v porovnání se současnými odhady. Při zohlednění těchto faktorů by výdajové kritérium bylo v souladu s požadovanou hodnotou. Strukturální saldo je zároveň pozitivně ovlivněno vyšším bodovým odhadem potenciálního růstu HDP, z něhož vychází jeho výpočet, ve srovnání se střednědobým průměrem, z něhož vychází výdajové kritérium. S ohledem na uvedené skutečnosti z celkového posouzení vyplývá, že Maďarsko by v roce 2020 splnilo doporučenou korekci.

                     (7)

                     Výše uvedené skutečnosti vedou k závěru, že reakce Maďarska na doporučení Rady ze dne 14. června 2019 je nedostatečná. Fiskální úsilí nezajišťuje, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí v roce 2019 nepřekročila 3,3 %, což by odpovídalo roční strukturální korekci ve výši 1,0 % HDP, zatímco plánované fiskální úsilí v roce 2020 je celkově v souladu s doporučenou korekcí,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 14. června 2019.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí je určeno Maďarsku.

            V Bruselu dne 5. prosince 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               M. LINTILÄ

            (1)  Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

            (2)  Doporučení Rady ze dne 22. června 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Maďarsku (Úř. věst. C 223, 27.6.2018, s. 1).

            (3)  Doporučení Rady ze dne 4. prosince 2018 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Maďarsku (Úř. věst. C 460, 21.12.2018, s. 4).

            (4)  Doporučení Rady ze dne 14. června 2019 k nápravě zjištěného závažného odchýlení od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle v Maďarsku (Úř. věst. C 210, 21.6.2019, s. 4).

            (5)  Čisté primární výdaje vládních institucí se skládají z celkových výdajů vládních institucí bez úrokových nákladů, výdajů na programy Unie, které jsou plně kompenzovány příjmy z prostředků Unie, a nediskrečních změn výdajů na podporu v nezaměstnanosti. Vnitrostátně financovaná tvorba hrubého fixního kapitálu je rozložena do čtyřletého období. Zohledněna jsou diskreční opatření na straně příjmů nebo zvýšení příjmů stanovená právními předpisy. Jednorázová opatření na straně příjmů i výdajů jsou kompenzována.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2019/2173 ze dne 16. prosince 2019 o jmenování pěti členů Účetního dvora

text:
                  19.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 329/94

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2019/2173
         ze dne 16. prosince 2019
         o jmenování pěti členů Účetního dvora
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 286 odst. 2 této smlouvy,
         s ohledem na návrhy Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Francouzské republiky, Lucemburského velkovévodství a Nizozemského království,
         s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Funkční období pana Nikolaose MILIONISE, paní Danièle LAMARQUEOVÉ, pana Henriho GRETHENA a pana Alexe BRENNINKMEIJERA, a skončí dne 31. prosince 2019.

                     (2)

                     Funkční období pana Klause-Heinera LEHNEHO skončí dne 29. února 2020.

                     (3)

                     Proto je třeba jmenovat pět členů Účetního dvora,

               PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

            Článek 1
            Členy Účetního dvora jsou jmenováni:

                        a)

                        na období od 1. ledna 2020 do 31. prosince 2025:

                                    —

                                    pan Nikolaos MILIONIS,

                                    —

                                    pan François-Roger CAZALA,

                                    —

                                    paní Joëlle ELVINGEROVÁ,

                                    —

                                    pan Alex BRENNINKMEIJER ;

                        b)

                        na období od 1. března 2020 do 28. února 2026:

                                    —

                                    pan Klaus-Heiner LEHNE.

            Článek 2
            Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

            V Bruselu dne 16. prosince 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               J. LEPPÄ

            (1)  Stanovisko ze dne 26. listopadu 2019 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).