title: Rozhodnutí Rady (EU) 2015/575 ze dne 17. prosince 2014 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou o obecných zásadách účasti Tuniské republiky na programech Unie

text:
               11.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 96/1

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2015/575
   ze dne 17. prosince 2014
   o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou o obecných zásadách účasti Tuniské republiky na programech Unie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 212 ve spojení s čl. 218 odst. 5 a 7 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 18. června 2007 zmocnila Rada Komisi k jednání o Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (1) o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou o obecných zásadách účasti Tuniské republiky na programech Unie (dále jen „protokol“).

               (2)

               Jednání byla dokončena.

               (3)

               Cílem protokolu je stanovit finanční a technická pravidla, která Tuniské republice umožní účastnit se některých programů Unie. Horizontální rámec zavedený protokolem je opatřením hospodářské, finanční a technické spolupráce, které umožňuje získat pomoc Unie, zejména finanční, v rámci těchto programů. Tento rámec se vztahuje pouze na ty programy Unie, u nichž příslušné zakládající právní akty účast Tuniské republiky umožňují. Podpis a prozatímní provádění protokolu tak neznamená výkon pravomocí v rámci různých odvětvových politik uskutečňovaných prostřednictvím jednotlivých programů; k výkonu těchto pravomocí dochází při zavádění těchto programů.

               (4)

               Protokol by měl být podepsán jménem Unie a měl by být prozatímně prováděn do dokončení postupů nezbytných k jeho uzavření,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Podpis Protokolu k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou o obecných zásadách účasti Tuniské republiky na programech Unie jménem Unie se schvaluje s výhradou jeho uzavření.
   Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podpepsat protokol jménem Unie.
   Článek 3
   Protokol je prozatímně prováděn ode dne podpisu do dokončení postupů nezbytných k jeho uzavření.
   Článek 4
   Komise je oprávněna stanovit jménem Unie konkrétní podmínky týkající se účasti Tuniské republiky v každém jednotlivém programu, včetně finančního příspěvku, jenž má být uhrazen. Komise průběžně informuje příslušnou pracovní skupinu Rady.
   Článek 5
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 17. prosince 2014.

            Za Radu

            předseda

         G. L. GALLETTI

      (1)  Úř. věst. L 97, 30.3.1998, s. 2.


title: Rozhodnutí Rady 2014/21/SZBP ze dne 20. ledna 2014 , kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu

text:
               20.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 15/22

         ROZHODNUTÍ RADY 2014/21/SZBP
   ze dne 20. ledna 2014,
   kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 26. července 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/413/SZBP (1) o omezujících opatřeních vůči Íránu.

               (2)

               Dne 24. listopadu 2013 dosáhly Čína, Francie, Německo, Ruská federace, Spojené království a Spojené státy americké, za podpory vysoké představitelky Evropské unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, dohody s Íránem o společném akčním plánu, v němž je stanoven postup k dosažení dlouhodobého komplexního řešení íránské jaderné otázky. Bylo dohodnuto, že proces vedoucí k tomuto komplexnímu řešení bude v první fázi zahrnovat počáteční vzájemně dohodnutá opatření, jež obě strany přijmou na dobu šesti měsíců a které bude možné vzájemnou dohodou prodloužit.

               (3)

               V rámci této první fáze by měl Írán dobrovolně přijmout řadu opatření vymezených ve společném akčním plánu. Následně by měla být dobrovolně přijata řada opatření, která by v případě Unie mimo jiné spočívala v tom, že by bylo pozastaveno uplatňování omezujících opatření týkajících se zákazu poskytovat pojištění a zajištění a přepravovat íránskou ropu, zákazu dovážet, nakupovat nebo přepravovat íránské petrochemické produkty a zákazu poskytovat související služby a zákazu obchodovat se zlatem a vzácnými kovy s íránskou vládou, jejími veřejnými orgány a íránskou centrální bankou nebo s osobami a subjekty, které jednají jejich jménem. Toto pozastavení uplatňování těchto omezujících opatření by mělo být platné po dobu šesti měsíců, během níž by musely být plněny příslušné smlouvy.

               (4)

               Společný akční plán dále stanoví desetinásobné zvýšení limitů pro povolení týkající se převodu finančních prostředků do Íránu a z Íránu.

               (5)

               K provedení některých opatření stanovených tímto rozhodnutím je nezbytná další činnost Unie.

               (6)

               Rozhodnutí 2010/413/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V rozhodnutí 2010/413/SZBP se vkládá nový článek, který zní:

      „Článek 26a
      1.   Do 20. července 2014 se pozastavují zákaz stanovený v čl. 3a odst. 1, pokud jde o přepravu íránské ropy.
      2.   Do 20. července 2014 se pozastavují zákaz stanovený v čl. 3a odst. 2, pokud jde o poskytování pojištění a zajištění související s dovozem, nákupem nebo přepravou íránské ropy.
      3.   Do 20. července 2014 se pozastavují zákaz stanovený v článku 3b.
      4.   Do 20. července 2014 se pozastavují zákaz stanovený v článku 4c, pokud jde o zlato a drahé kovy.
      5.   Do 20. července 2014 se čl. 10 odst. 3 písm. a), b) a c) nahrazují tímto:

                  "a)

                  převody související s transakcemi, jež se týkají potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro zemědělské či humanitární účely, nižší než 1 000 000 EUR, jakož i převody související s osobními remitencemi nižší než 400 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení. Pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;

                  b)

                  převody související s transakcemi, jež se týkají potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro zemědělské či humanitární účely, vyšší než 1 000 000 EUR, jakož i převody související s osobními remitencemi vyšší než 400 000 EUR mohou být prováděny pouze s předchozím povolením příslušného orgánu dotčeného členského státu. Příslušný členský stát oznámí udělení povolení ostatním členským státům;

                  c)

                  ostatní převody částek vyšších než 100 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušného orgánu dotčeného členského státu. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech udělených povoleních."

            6.   Do 20. července 2014 se čl. 10 odst. 4 písm. b) a c) nahrazují tímto:

                  "b)

                  ostatní převody částek nižších než 400 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení. Pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;

                  c)

                  ostatní převody částek vyšších než 400 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušného orgánu dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán dotčeného členského státu nevznese námitku do čtyř týdnů. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních."

            7.   Do 20. července 2014 se pozastavují zákazy stanovené v článku 18b.
      8.   Do 20. července 2014 se v případě ministerstva ropného průmyslu uvedeného v příloze II pozastavují zákazy stanovené v čl. 20 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2, je-li to nezbytné z toho důvodu, aby do 20. července 2014 mohly být plněny smlouvy týkající se dovozu nebo nákupu íránských petrochemických produktů.”

   Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 20. ledna 2014.

            Za Radu

            předsedkyně

         C. ASHTON

      (1)  Úř. věst. L 195, 27.7.2010, s. 39.


title: Rozhodnutí Rady 2009/293/SZBP ze dne 26. února 2009 o výměně dopisů mezi Evropskou unií a vládou Keni o podmínkách a způsobu předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), do Keni, o podmínkách a způsobu předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a o podmínkách a způsobu zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání

text:
               25.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/47

         ROZHODNUTÍ RADY 2009/293/SZBP
   ze dne 26. února 2009
   o výměně dopisů mezi Evropskou unií a vládou Keni o podmínkách a způsobu předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), do Keni, o podmínkách a způsobu předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a o podmínkách a způsobu zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 24 této smlouvy,
   s ohledem na doporučení předsednictví,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 2. června 2008 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci 1816 (2008), v níž vyzvala státy, aby spolupracovaly při určování své příslušnosti, a pokud jde o vyšetřování a stíhání osob odpovědných za pirátství a ozbrojené loupeže páchané na moři. Rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1846 (2008), přijatou dne 2. prosince 2008, byla tato ustanovení opětovně potvrzena.

               (2)

               Dne 10. listopadu 2008 přijala Rada společnou akci 2008/851/SZBP o vojenské operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (1) (operace „Atalanta“).

               (3)

               Společná akce 2008/851/SZBP stanoví, že osoby, které se dopustily pirátství nebo ozbrojené loupeže v teritoriálních vodách Somálska, nebo u nichž existuje podezření, že takové činy spáchaly, které byly zatčeny a zadrženy za účelem trestního stíhání, jakož i majetek, který sloužil k uskutečnění uvedených činů, mohou být předány do třetího státu, který si přeje uplatnit svou pravomoc nad výše uvedenými osobami a majetkem, za předpokladu, že podmínky předání byly dohodnuty s tímto třetím státem v souladu s platným mezinárodním právem, zejména mezinárodním právem v oblasti lidských práv, aby bylo zejména zaručeno, že nikdo nebude odsouzen k smrti, mučen ani vystaven jinému krutému, nelidskému nebo ponižujícímu zacházení.

               (4)

               V souladu s článkem 24 Smlouvy sjednalo předsednictví, kterému byl nápomocen generální tajemník, vysoký představitel výměnu dopisů mezi Evropskou unií a vládou Keni o podmínkách a způsobu předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), do Keni, o podmínkách a způsobu předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a o podmínkách a způsobu zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání.

               (5)

               Uvedená výměna dopisů by měla být schválena,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   Výměna dopisů mezi Evropskou unií a vládou Keni o podmínkách a způsobu předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami EUNAVFOR, do Keni, o podmínkách a způsobu předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a o podmínkách a způsobu zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání se schvaluje jménem Evropské unie.
   Znění výměny dopisů se připojuje k tomuto rozhodnutí.
   Článek 2
   Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat příslušný dopis zavazující Evropskou unii.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem přijetí.
   Článek 4
   Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 26. února 2009.

            Za Radu

            předseda

         I. LANGER

      (1)  Úř. věst. L 301, 12.11.2008, s. 33.
    ---documentbreak---

               25.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/49

         PŘEKLAD
   Výměna dopisů mezi Evropskou unií a vládou Keni o podmínkách a způsobu předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), do Keni, o podmínkách a způsobu předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a o podmínkách a způsobu zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání
   V Nairobi dne 6. března 2009 v 10.15 h
   Vážený pane,
   s ohledem na můj dopis ze dne 14. listopadu 2008 a Váš dopis ze dne 5. prosince 2008 mi je ctí, že mohu potvrdit záměr Evropské unie uzavřít s vládou Keni výměnu dopisů s cílem definovat podmínky a způsob předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), podmínky a způsoby předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a podmínky a způsoby zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání.
   Tato výměna dopisů je uzavírána v rámci společné akce Rady EU 2008/851/SZBP ze dne 10. listopadu 2008 o vojenské operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (operace „Atalanta“).
   Touto výměnou dopisů nejsou dotčena práva ani povinnosti zúčastněných stran podle mezinárodních smluv a jiných nástrojů, kterými se zřizují mezinárodní soudy a tribunály, a podle příslušných vnitrostátních právních předpisů a při jejím uzavírání jsou plně respektovány:

               —

               rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1814 (2008), 1838 (2008), 1846 (2008), 1851 (2008) a následné rezoluce Rady bezpečnosti OSN,

               —

               Úmluva Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS) a zejména články 100 až 107,

               —

               mezinárodní právo v oblasti lidských práv, včetně Mezinárodního paktu o občanských a politických právech z roku 1966 a Úmluvy proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení z roku 1984.

         Stejně tak mi je ctí, že mohu navrhnout ustanovení, která definují podmínky a způsob předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), podmínky a způsoby předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a podmínky a způsoby zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání, uvedené v příloze k tomuto dopisu.
   Byl bych Vám vděčný, pokud byste mohl jménem vlády Keni potvrdit souhlas s těmito ustanoveními.
   Tento nástroj bude prozatímně uplatňován od data svého podpisu a vstoupí v platnost poté, co každá ze zúčastněných stran dokončí své vnitřní postupy. Poté, co jedna ze zúčastněných stran písemně ostatním signatářům oznámí rozhodnutí ukončit platnost tohoto nástroje, zůstane v platnosti ještě po dobu šesti měsíců. Tento nástroj lze měnit vzájemnou dohodou signatářů. Ukončení platnosti tohoto nástroje nebude mít vliv na práva nebo povinnosti vyplývající z jeho uplatňování před tímto ukončením, včetně práv všech předaných osob, pokud se nacházejí ve vazbě Keni nebo jsou ze strany Keni trestně stíhány.
   Po ukončení operace, jak je definováno v příloze tohoto dopisu, mohou být veškerá práva EUNAVFOR vymezená v uvedené příloze v rámci tohoto nástroje uplatněna jakoukoli osobou nebo subjektem určenými státem předsedajícím Radě EU. Určenými osobami nebo subjekty mohou být rovněž diplomatický pracovník nebo pracovník konzulárního úřadu tohoto státu v Keni. Po ukončení operace budou veškerá oznámení, která měla být v rámci tohoto nástroje učiněna vůči EUNAVFOR, předávána státu, jenž předsedá Radě EU.
   Přijměte prosím, vážený pane, výraz mé nejhlubší úcty.

         Za Radu Evropské unie

      PŘÍLOHA
      USTANOVENÍ O PODMÍNKÁCH PŘEDÁVÁNÍ OSOB PODEZŘELÝCH Z PIRÁTSTVÍ A PODMÍNKÁCH PŘEDÁVÁNÍ MAJETKU ZABAVENÉHO NÁMOŘNÍMI SILAMI POD VEDENÍM EU DO KEŇSKÉ REPUBLIKY
      1.   Definice
      Pro účely této výměny dopisů se rozumí:

                  a)

                  „námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR)“ vojenské velitelství EU a kontingenty států přispívající k operaci EU „Atalanta“, jejich plavidla, letadla, a majetek;

                  b)

                  „operací“ příprava, zřízení, provedení a podpora vojenské mise stanovené společnou akcí Rady EU 2008/851/SZBP nebo následných misí;

                  c)

                  „velitelem operace EU“ velitel této operace;

                  d)

                  „velitelem sil EU“ velitel EU v oblasti operací podle čl. 1 odst. 2 společné akce Rady EU 2008/851/SZBP;

                  e)

                  „kontingenty států“ jednotky a plavidla patřící členským státům Evropské unie a dalším státům účastnícím se operace;

                  f)

                  „vysílajícím státem“ stát, který pro EUNAVFOR poskytuje kontingent státu;

                  g)

                  „pirátstvím“ pirátství, jak je vymezeno v článku 101 UNCLOS;

                  h)

                  „předanou osobou“ osoba podezřelá z toho, že má v úmyslu spáchat, páchá nebo spáchala pirátství nebo ozbrojenou loupež, která byla předaná námořními silami EUNAVFOR do Keni podle této výměny dopisů.

            2.   Obecné zásady

                  a)

                  Keňa převezme na žádost EUNAVFOR osoby zadržené námořními silami EUNAVFOR v souvislosti s pirátstvím a majetek s touto činností související zabavený námořními silami EUNAVFOR a vydá tyto osoby a majetek svým příslušným orgánům za účelem vyšetřování a trestního stíhání.

                  b)

                  Námořní síly EUNAVFOR, jednající v rámci této výměny dopisů, předají osoby nebo majetek pouze příslušným keňským donucovacím orgánům.

                  c)

                  Signatáři potvrzují, že budou s osobami předanými v rámci této výměny dopisů zacházet před předáním i po něm lidsky a v souladu se závazky podle mezinárodního práva v oblasti lidských práv, včetně zákazu mučení a krutého, nelidského a ponižujícího zacházení či trestu, zákazu svévolného zadržování a v souladu s požadavkem na spravedlivý soudní proces.

            3.   Zacházení s předanými osobami, jejich trestní stíhání a soudní proces

                  a)

                  Se všemi předanými osobami bude zacházeno lidsky a nebudou podrobeny mučení ani krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení či trestu, dostane se jim odpovídajícího ubytování a stravy, přístupu k lékařské péči a budou mít možnost vykonávat náboženské úkony.

                  b)

                  Všechny předané osoby budou urychleně postaveny před soudce nebo jiného úředníka, který je zákonem zmocněn vykonávat soudní pravomoc, jenž neprodleně rozhodne o oprávněnosti zadržení dané osoby a v případě, že je toto zadržení protiprávní, nařídí její propuštění.

                  c)

                  Všechny předané osoby budou mít právo na soudní proces v rozumné lhůtě, nebo na propuštění.

                  d)

                  Všechny předané osoby budou mít při vznesení obvinění trestněprávní povahy vůči své osobě právo na spravedlivé a veřejné slyšení před příslušným, nezávislým a nestranným soudem zřízeným zákonem.

                  e)

                  Všechny předané osoby obviněné z trestného činu se považují za nevinné, dokud jejich vina nebyla prokázána zákonným způsobem.

                  f)

                  Všechny předané osoby budou mít při vznesení obvinění trestněprávní povahy vůči své osobě při zachování úplné rovnosti právo na tyto minimální záruky:

                              1)

                              být urychleně a podrobně informovány v jazyce, kterému rozumí, o povaze a příčině obvinění vzneseného vůči své osobě;

                              2)

                              mít odpovídající čas a možnosti pro přípravu své obhajoby a pro komunikaci s právním poradcem, kterého si samy zvolí;

                              3)

                              být souzeny bez zbytečného odkladu;

                              4)

                              být osobně přítomny soudu a hájit se osobně nebo prostřednictvím právního poradce, kterého si samy zvolí; být informovány, nemají-li právního poradce, o tomto právu; mít přidělenou právní pomoc ve všech případech, kdy to vyžaduje zájem spravedlnosti, aniž by ji v takovém případě musely platit, pokud nemají dostatečné prostředky pro její zaplacení;

                              5)

                              přezkoumat nebo nechat přezkoumat veškeré důkazy proti nim, včetně prohlášení svědků, kteří prováděli zatčení, a dosáhnout přítomnosti a výslechu svědků vypovídajících v jejich prospěch za stejných podmínek jako u svědků vypovídajících proti nim;

                              6)

                              mít bezplatnou pomoc tlumočníka, jestliže nerozumí jazyku používanému před soudem nebo tímto jazykem nemluví;

                              7)

                              nebýt nuceny ke svědectví proti sobě nebo k přiznání viny.

                  g)

                  Všechny předané osoby odsouzené za trestný čin budou mít právo na přezkum odsouzení a trestu vyšším soudem, nebo na odvolání ve věci odsouzení a trestu k vyššímu soudu, v souladu s keňským právem.

                  h)

                  Keňa nepředá žádnou předanou osobu jinému státu pro účely vyšetřování nebo trestního stíhání bez předchozího písemného souhlasu EUNAVFOR.

            4.   Trest smrti
      Žádná předaná osoba nebude podrobena trestu smrti. Keňa přijme v souladu s příslušnými zákony kroky, aby zajistila, že případný trest smrti bude změněn v trest odnětí svobody.
      5.   Zprávy a oznámení

                  a)

                  O každém předání bude veden odpovídající dokument podepsaný zástupcem EUNAVFOR a zástupcem příslušných keňských donucovacích orgánů.

                  b)

                  EUNAVFOR poskytne Keni záznamy o zadržení týkající se každé předané osoby. Tyto záznamy budou zahrnovat v co nejvyšší míře fyzický stav předané osoby v průběhu zadržení, čas předání keňským orgánům, důvod zadržení dané osoby, čas a místo počátku jejího zadržení a jakékoli rozhodnutí přijaté ohledně jejího zadržení.

                  c)

                  Keňa bude odpovídat za vedení záznamu o přesném počtu všech předaných osob, včetně mimo jiné vedení záznamů o jakémkoli zabaveném majetku, fyzickém stavu dané osoby, míst, kde je zadržována, jakýchkoli obvinění vůči ní a jakýchkoli důležitých rozhodnutí přijatých v průběhu jejího trestního stíhání a soudního řízení.

                  d)

                  Tyto záznamy budou dostupné zástupcům EU a EUNAVFOR na písemnou žádost podanou keňskému ministerstvu zahraničních věcí.

                  e)

                  Keňa navíc oznámí EUNAVFOR místo, kde zadržuje jakoukoli osobu předanou podle této výměny dopisů, jakékoli zhoršení jejího fyzického stavu a jakákoli tvrzení o údajném nepatřičném zacházení. Zástupci EU a EUNAVFOR budou mít přístup ke kterékoli osobě předané podle této výměny dopisů, dokud je tato osoba ve vazbě, a budou mít právo klást jí otázky.

                  f)

                  Vnitrostátním a mezinárodním agenturám bude na jejich žádost umožněno navštívit osoby předané podle této výměny dopisů.

                  g)

                  Aby bylo zajištěno, že EUNAVFOR může Keni poskytnout včas pomoc s dostavením se svědků z EUNAVFOR a poskytnutím příslušných důkazů, sdělí Keňa EUNAVFOR svůj úmysl zahájit soudní řízení v trestní věci vůči kterékoli předané osobě a harmonogram pro poskytnutí důkazů a provedení důkazů.

            6.   Pomoc EUNAVFOR

                  a)

                  EUNAVFOR v rámci svých prostředků a kapacit poskytne veškerou pomoc Keni za účelem vyšetřování a trestního stíhání předaných osob.

                  b)

                  EUNAVFOR zejména:

                              1)

                              předá záznamy o zadržení vypracované podle bodu 5 písm. b) výměny dopisů;

                              2)

                              zpracuje jakýkoli důkaz v souladu s požadavky příslušných keňských orgánů, jak je dohodnuto v prováděcích opatřeních popsaných v bodě 9;

                              3)

                              vyvine úsilí, aby získala prohlášení svědků nebo místopřísežná prohlášení personálu EUNAVFOR, který byl zapojen v jakémkoli incidentu, v souvislosti s nímž byly dané osoby předány podle výměny dopisů;

                              4)

                              předá veškerý zabavený majetek, který má v v držení.

            7.   Vztah k jiným právům předávaných osob.
      Žádné ustanovení této výměny dopisů nemá za cíl odchýlit se od práv, která může předaná osoba mít podle platného vnitrostátního nebo mezinárodního práva, a ani tak nesmí být chápáno.
      8.   Spolupráce a spory

                  a)

                  Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s prováděním těchto ustanovení budou zkoumány společně příslušnými orgány Keni a EU.

                  b)

                  Není-li dosaženo předchozí dohody, řeší se spory ohledně výkladu nebo provádění těchto ustanovení výhradně diplomatickou cestou mezi zástupci Keni a EU.

            9.   Prováděcí opatření

                  a)

                  Pro účely provádění těchto ustanovení mohou být provozní, administrativní a technické záležitosti předmětem prováděcích opatření, která budou schválena mezi příslušnými keňskými orgány na jedné straně a příslušnými orgány EU a příslušnými orgány vysílajících států na straně druhé.

                  b)

                  Prováděcí opatření mohou mimo jiné zahrnovat:

                              1)

                              uvedení příslušných donucovacích orgánů Keni, kterým může EUNAVFOR předat osoby;

                              2)

                              zařízení, kde budou předané osoby zadržovány;

                              3)

                              nakládání s dokumenty, včetně dokumentů souvisejících se shromažďováním důkazů, které budou předány příslušným keňským donucovacím orgánům při předání určité osoby;

                              4)

                              kontaktní místa pro oznámení;

                              5)

                              formuláře, jež se budou používat pro předávání;

                              6)

                              poskytnutí technické pomoci, odborné pomoci, školení a jiné pomoci na žádost Keni za účelem dosažení cílů této výměny dopisů.

   V Nairobi dne 6. března 2009 v 10.15 h
   Vážený pane,
   mám tu čest potvrdit přijetí Vašeho dopisu ze dne 6. března 2009 a jeho přílohy týkající se podmínek a způsobů předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), podmínek a způsobů předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a podmínek a způsobů zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání, tohoto znění:
   „s ohledem na můj dopis ze dne 14. listopadu 2008 a Váš dopis ze dne 5. prosince 2008 mi je ctí, že mohu potvrdit záměr Evropské unie uzavřít s vládou Keni výměnu dopisů s cílem definovat podmínky a způsob předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), podmínky a způsoby předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a podmínky a způsoby zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání.
   Tato výměna dopisů je uzavírána v rámci společné akce Rady EU 2008/851/SZBP ze dne 10. listopadu 2008 o vojenské operaci Evropské unie s cílem přispět k odvrácení, prevenci a potlačení pirátství a ozbrojených loupeží u pobřeží Somálska (operace ‚Atalanta‘).
   Touto výměnou dopisů nejsou dotčena práva ani povinnosti zúčastněných stran podle mezinárodních smluv a jiných nástrojů, kterými se zřizují mezinárodní soudy a tribunály, a podle příslušných vnitrostátních právních předpisů a při jejím uzavírání jsou plně respektovány:

               —

               rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1814 (2008), 1838 (2008), 1846 (2008), 1851 (2008) a následné rezoluce Rady bezpečnosti OSN,

               —

               Úmluva Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS) a zejména články 100 až 107,

               —

               mezinárodní právo v oblasti lidských práv, včetně Mezinárodního paktu o občanských a politických právech z roku 1966 a Úmluvy proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení z roku 1984.

         Stejně tak mi je ctí, že mohu navrhnout ustanovení, která definují podmínky a způsob předávání osob podezřelých ze spáchání pirátství, které byly zadrženy námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR), podmínky a způsoby předávání majetku zabaveného námořními silami EUNAVFOR do Keni a podmínky a způsoby zacházení s těmito osobami a majetkem po tomto předání, uvedené v příloze k tomuto dopisu.
   Byl bych Vám vděčný, pokud byste mohl jménem vlády Keni potvrdit souhlas s těmito ustanoveními.
   Tento nástroj bude prozatímně uplatňován od data svého podpisu a vstoupí v platnost poté, co každá ze zúčastněných stran dokončí své vnitřní postupy. Poté, co jedna ze zúčastněných stran písemně ostatním signatářům oznámí rozhodnutí ukončit platnost tohoto nástroje, zůstane v platnosti ještě po dobu šesti měsíců. Tento nástroj lze měnit vzájemnou dohodou signatářů. Ukončení platnosti tohoto nástroje nebude mít vliv na práva nebo povinnosti vyplývající z jeho uplatňování před tímto ukončením, včetně práv všech předaných osob, pokud se nacházejí ve vazbě Keni nebo jsou ze strany Keni trestně stíhány.
   Po ukončení operace, jak je definováno v příloze tohoto dopisu, mohou být veškerá práva EUNAVFOR vymezená v uvedené příloze v rámci tohoto nástroje uplatněna jakoukoli osobou nebo subjektem určenými státem předsedajícím Radě EU. Určenými osobami nebo subjekty mohou být rovněž diplomatický pracovník nebo pracovník konzulárního úřadu tohoto státu v Keni. Po ukončení operace budou veškerá oznámení, která měla být v rámci tohoto nástroje učiněna vůči EUNAVFOR, předávána státu, jenž předsedá Radě EU.

      PŘÍLOHA
      USTANOVENÍ O PODMÍNKÁCH PŘEDÁVÁNÍ OSOB PODEZŘELÝCH Z PIRÁTSTVÍ A PODMÍNKÁCH PŘEDÁVÁNÍ MAJETKU ZABAVENÉHO NÁMOŘNÍMI SILAMI POD VEDENÍM EU DO KEŇSKÉ REPUBLIKY
      1.   Definice
      Pro účely této výměny dopisů se rozumí:

                  a)

                  ‚námořními silami pod vedením Evropské unie (EUNAVFOR)‘ vojenské velitelství EU a kontingenty států přispívající k operaci EU ‚Atalanta‘, jejich plavidla, letadla, a majetek;

                  b)

                  ‚operací‘ příprava, zřízení, provedení a podpora vojenské mise stanovené společnou akcí Rady EU 2008/851/SZBP nebo následných misí;

                  c)

                  ‚velitelem operace EU‘ velitel této operace;

                  d)

                  ‚velitelem sil EU‘ velitel EU v oblasti operací podle čl. 1 odst. 2 společné akce Rady EU 2008/851/SZBP;

                  e)

                  ‚kontingenty států‘ jednotky a plavidla patřící členským státům Evropské unie a dalším státům účastnícím se operace;

                  f)

                  ‚vysílajícím státem‘ stát, který pro EUNAVFOR poskytuje kontingent státu;

                  g)

                  ‚pirátstvím‘ pirátství, jak je vymezeno v článku 101 UNCLOS;

                  h)

                  ‚předanou osobou‘ osoba podezřelá z toho, že má v úmyslu spáchat, páchá nebo spáchala pirátství nebo ozbrojenou loupež, která byla předaná námořními silami EUNAVFOR do Keni podle této výměny dopisů.

            2.   Obecné zásady

                  a)

                  Keňa převezme na žádost EUNAVFOR osoby zadržené námořními silami EUNAVFOR v souvislosti s pirátstvím a majetek s touto činností související zabavený námořními silami EUNAVFOR a vydá tyto osoby a majetek svým příslušným orgánům za účelem vyšetřování a trestního stíhání.

                  b)

                  Námořní síly EUNAVFOR, jednající v rámci této výměny dopisů, předají osoby nebo majetek pouze příslušným keňským donucovacím orgánům.

                  c)

                  Signatáři potvrzují, že budou s osobami předanými v rámci této výměny dopisů zacházet před předáním i po něm lidsky a v souladu se závazky podle mezinárodního práva v oblasti lidských práv, včetně zákazu mučení a krutého, nelidského a ponižujícího zacházení či trestu, zákazu svévolného zadržování a v souladu s požadavkem na spravedlivý soudní proces.

            3.   Zacházení s předanými osobami, jejich trestní stíhání a soudní proces

                  a)

                  Se všemi předanými osobami bude zacházeno lidsky a nebudou podrobeny mučení ani krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení či trestu, dostane se jim odpovídajícího ubytování a stravy, přístupu k lékařské péči a budou mít možnost vykonávat náboženské úkony.

                  b)

                  Všechny předané osoby budou urychleně postaveny před soudce nebo jiného úředníka, který je zákonem zmocněn vykonávat soudní pravomoc, jenž neprodleně rozhodne o oprávněnosti zadržení dané osoby a v případě, že je toto zadržení protiprávní, nařídí její propuštění.

                  c)

                  Všechny předané osoby budou mít právo na soudní proces v rozumné lhůtě, nebo na propuštění.

                  d)

                  Všechny předané osoby budou mít při vznesení obvinění trestněprávní povahy vůči své osobě právo na spravedlivé a veřejné slyšení před příslušným, nezávislým a nestranným soudem zřízeným zákonem.

                  e)

                  Všechny předané osoby obviněné z trestného činu se považují za nevinné, dokud jejich vina nebyla prokázána zákonným způsobem.

                  f)

                  Všechny předané osoby budou mít při vznesení obvinění trestněprávní povahy vůči své osobě při zachování úplné rovnosti právo na tyto minimální záruky:

                              1)

                              být urychleně a podrobně informovány v jazyce, kterému rozumí, o povaze a příčině obvinění vzneseného vůči své osobě;

                              2)

                              mít odpovídající čas a možnosti pro přípravu své obhajoby a pro komunikaci s právním poradcem, kterého si samy zvolí;

                              3)

                              být souzeny bez zbytečného odkladu;

                              4)

                              být osobně přítomny soudu a hájit se osobně nebo prostřednictvím právního poradce, kterého si samy zvolí; být informovány, nemají-li právního poradce, o tomto právu; mít přidělenou právní pomoc ve všech případech, kdy to vyžaduje zájem spravedlnosti, aniž by ji v takovém případě musely platit, pokud nemají dostatečné prostředky pro její zaplacení;

                              5)

                              přezkoumat nebo nechat přezkoumat veškeré důkazy proti nim, včetně prohlášení svědků, kteří prováděli zatčení, a dosáhnout přítomnosti a výslechu svědků vypovídajících v jejich prospěch za stejných podmínek jako u svědků vypovídajících proti nim;

                              6)

                              mít bezplatnou pomoc tlumočníka, jestliže nerozumí jazyku používanému před soudem nebo tímto jazykem nemluví;

                              7)

                              nebýt nuceny ke svědectví proti sobě nebo k přiznání viny.

                  g)

                  Všechny předané osoby odsouzené za trestný čin budou mít právo na přezkum odsouzení a trestu vyšším soudem, nebo na odvolání ve věci odsouzení a trestu k vyššímu soudu, v souladu s keňským právem.

                  h)

                  Keňa nepředá žádnou předanou osobu jinému státu pro účely vyšetřování nebo trestního stíhání bez předchozího písemného souhlasu EUNAVFOR.

            4.   Trest smrti
      Žádná předaná osoba nebude podrobena trestu smrti. Keňa přijme v souladu s příslušnými zákony kroky, aby zajistila, že případný trest smrti bude změněn v trest odnětí svobody.
      5.   Zprávy a oznámení

                  a)

                  O každém předání bude veden odpovídající dokument podepsaný zástupcem EUNAVFOR a zástupcem příslušných keňských donucovacích orgánů.

                  b)

                  EUNAVFOR poskytne Keni záznamy o zadržení týkající se každé předané osoby. Tyto záznamy budou zahrnovat v co nejvyšší míře fyzický stav předané osoby v průběhu zadržení, čas předání keňským orgánům, důvod zadržení dané osoby, čas a místo počátku jejího zadržení a jakékoli rozhodnutí přijaté ohledně jejího zadržení.

                  c)

                  Keňa bude odpovídat za vedení záznamu o přesném počtu všech předaných osob, včetně mimo jiné vedení záznamů o jakémkoli zabaveném majetku, fyzickém stavu dané osoby, míst, kde je zadržována, jakýchkoli obvinění vůči ní a jakýchkoli důležitých rozhodnutí přijatých v průběhu jejího trestního stíhání a soudního řízení.

                  d)

                  Tyto záznamy budou dostupné zástupcům EU a EUNAVFOR na písemnou žádost podanou keňskému ministerstvu zahraničních věcí.

                  e)

                  Keňa navíc oznámí EUNAVFOR místo, kde zadržuje jakoukoli osobu předanou podle této výměny dopisů, jakékoli zhoršení jejího fyzického stavu a jakákoli tvrzení o údajném nepatřičném zacházení. Zástupci EU a EUNAVFOR budou mít přístup ke kterékoli osobě předané podle této výměny dopisů, dokud je tato osoba ve vazbě, a budou mít právo klást jí otázky.

                  f)

                  Vnitrostátním a mezinárodním agenturám bude na jejich žádost umožněno navštívit osoby předané podle této výměny dopisů.

                  g)

                  Aby bylo zajištěno, že EUNAVFOR může Keni poskytnout včas pomoc s dostavením se svědků z EUNAVFOR a poskytnutím příslušných důkazů, sdělí Keňa EUNAVFOR svůj úmysl zahájit soudní řízení v trestní věci vůči kterékoli předané osobě a harmonogram pro poskytnutí důkazů a provedení důkazů.

            6.   Pomoc EUNAVFOR

                  a)

                  EUNAVFOR v rámci svých prostředků a kapacit poskytne veškerou pomoc Keni za účelem vyšetřování a trestního stíhání předaných osob.

                  b)

                  EUNAVFOR zejména:

                              1)

                              předá záznamy o zadržení vypracované podle bodu 5 písm. b) výměny dopisů;

                              2)

                              zpracuje jakýkoli důkaz v souladu s požadavky příslušných keňských orgánů, jak je dohodnuto v prováděcích opatřeních popsaných v bodě 9;

                              3)

                              vyvine úsilí, aby získala prohlášení svědků nebo místopřísežná prohlášení personálu EUNAVFOR, který byl zapojen v jakémkoli incidentu, v souvislosti s nímž byly dané osoby předány podle výměny dopisů;

                              4)

                              předá veškerý zabavený majetek, který má v v držení.

            7.   Vztah k jiným právům předávaných osob.
      Žádné ustanovení této výměny dopisů nemá za cíl odchýlit se od práv, která může předaná osoba mít podle platného vnitrostátního nebo mezinárodního práva, a ani tak nesmí být chápáno.
      8.   Spolupráce a spory

                  a)

                  Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s prováděním těchto ustanovení budou zkoumány společně příslušnými orgány Keni a EU.

                  b)

                  Není-li dosaženo předchozí dohody, řeší se spory ohledně výkladu nebo provádění těchto ustanovení výhradně diplomatickou cestou mezi zástupci Keni a EU.

            9.   Prováděcí opatření

                  a)

                  Pro účely provádění těchto ustanovení mohou být provozní, administrativní a technické záležitosti předmětem prováděcích opatření, která budou schválena mezi příslušnými keňskými orgány na jedné straně a příslušnými orgány EU a příslušnými orgány vysílajících států na straně druhé.

                  b)

                  Prováděcí opatření mohou mimo jiné zahrnovat:

                              1)

                              uvedení příslušných donucovacích orgánů Keni, kterým může EUNAVFOR předat osoby;

                              2)

                              zařízení, kde budou předané osoby zadržovány;

                              3)

                              nakládání s dokumenty, včetně dokumentů souvisejících se shromažďováním důkazů, které budou předány příslušným keňským donucovacím orgánům při předání určité osoby;

                              4)

                              kontaktní místa pro oznámení;

                              5)

                              formuláře, jež se budou používat pro předávání;

                              6)

                              poskytnutí technické pomoci, odborné pomoci, školení a jiné pomoci na žádost Keni za účelem dosažení cílů této výměny dopisů.

            “Mám tu čest potvrdit jménem vlády Keňské republiky, že je obsah Vašeho dopisu včetně jeho přílohy pro vládu Keňské republiky přijatelný. Jak je uvedeno ve Vašem dopise, tento nástroj vstoupí prozatímně v platnost dnem podpisu tohoto dopisu a vstoupí v platnost poté, co signatáři dokončí své vnitřní postupy.
   Přijměte prosím, vážený pane, výraz mé nejhlubší úcty.

         Za vládu Keňské republiky


title: Rozhodnutí Rady ze dne 16. dubna 2007 , o nahrazení náhradnice řídící rady Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek

text:
               3.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 99/8

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 16. dubna 2007,
   o nahrazení náhradnice řídící rady Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
   (2007/C 99/11)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (1), a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada svým rozhodnutím ze dne 13. prosince 2004 (2) jmenovala členy řídící rady Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek a jejich náhradníky na období, které končí dnem 18. října 2007.

               (2)

               Po odstoupení Daigy ERMSONE se uvolnilo místo náhradníka v kategorii zástupců organizací zaměstnavatelů výše uvedené řídící rady.

               (3)

               Komise navrhla kandidátku na uvolněné místo,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Kristīne DOLGIHA je jmenována náhradnicí řídící rady Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek jako nástupkyně Daigy ERMSONE na zbývající část funkčního období, tedy do 18. října 2007.

      V Lucemburku dne 16. dubna 2007.

            Za Radu

            předseda

         H. SEEHOFER

      (1)  Úř. věst. L 139, 30.5.1975, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1111/2005, Úř. věst. L 184, 15.7.2005, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 317, 22.12.2004, s. 4.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 29. května 1995 o uzavření dohody formou výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o veřejných zakázkách

text:
Důležité právní upozornění

|

31995D0215

Úřední věstník L 134 , 20/06/1995 S. 0025 - 0025

		Rozhodnutí Radyze dne 29. května 1995o uzavření dohody formou výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o veřejných zakázkách(95/215/ES)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 poslední větu a články 66, 100a a 113 v souvislosti s čl. 228 odst. 2 první větou a odst. 3 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na souhlas Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že pravomoc Společenství uzavírat mezinárodní dohody není pouze výslovně stanovena Smlouvou, ale může vyplývat i z jiných ustanovení Smlouvy a z aktů přijatých orgány Společenství podle těchto ustanovení;vzhledem k tomu, že po přijetí pravidel Společenství pro dosažení cílů Smlouvy nesmějí členské státy mimo rámec společných orgánů přijímat závazky, které by se mohly dotknout těchto předpisů nebo měnit jejich působnost;vzhledem k tomu, že část závazků v dohodě sjednané Evropským společenstvím se Spojenými státy o vládních zakázkách spadá podle článku 113 Smlouvy do výhradní pravomoci Společenství;vzhledem k tomu, že se dále některé další závazky dotýkají předpisů Společenství přijatých na základě čl. 57 odst. 2 a článků 66 a 100 Smlouvy;vzhledem k tomu, že článek 37 směrnice 93/38/EHS [3] výslovně uděluje orgánům Společenství pravomoc vést jednání se třetími zeměmi o právním režimu použitelném pro veřejné zakázky zadávané subjekty v členských státech mimo jiné v odvětví elektřiny a přístavů;vzhledem k tomu, že by měla být schválena dohoda sjednaná Evropským společenstvím se Spojenými státy o veřejných zakázkách,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o veřejných zakázkách se schvaluje jménem Evropského společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu zavazující Evropské společenství.V Bruselu dne 29. května 1995.Za RadupředsedaH. de Charette[1] Úř. věst. C 291, 19.10.1994, s. 4.[2] Souhlas daný dne 19. května 1995 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).[3] Směrnice Rady 93/38/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací (Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 84).--------------------------------------------------


title: Rozhodnutí Rady 2013/233/SZBP ze dne 22. května 2013 o misi Evropské unie pro pomoc při integrované správě hranic v Libyi (EUBAM Libya)

text:
               24.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 138/15

         ROZHODNUTÍ RADY 2013/233/SZBP
   ze dne 22. května 2013
   o misi Evropské unie pro pomoc při integrované správě hranic v Libyi (EUBAM Libya)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 42 odst. 4 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 23. července 2012 Rada, vědoma si závažných bezpečnostních výzev v Libyi, znovu zopakovala, že je Unie připravena poskytnout v těsném partnerství s libyjskými orgány pomoc v oblastech bezpečnosti a správy hranic, a to i prostřednictvím společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP).

               (2)

               Dne 9. ledna 2013 zaslal libyjský ministr pro zahraniční věci a mezinárodní spolupráci vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku dopis, v němž uvítal návrh Unie v rámci SBOP, jehož cílem je v krátkodobém horizontu podpořit libyjské orgány při vytváření kapacit nezbytných pro posílení bezpečnosti libyjských hranic a v dlouhodobějším horizontu pomoci při vypracování obecnější strategické koncepce integrované správy hranic.

               (3)

               Dne 31. ledna 2013 Rada schválila koncepci řešení krize pro případnou civilní misi SBOP v Libyi.

               (4)

               Pro misi zřízenou tímto rozhodnutím by měla být uvedena v činnost pohotovostní složka.

               (5)

               Mise bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Mise
   Unie zřizuje misi Evropské unie pro pomoc při integrované spávě hranic v Libyi (EUBAM Libya).
   Článek 2
   Cíle
   Cílem mise EUBAM Libya je v krátkodobém horizontu podpořit libyjské orgány při vytváření kapacit nezbytných pro posílení bezpečnosti libyjských pozemních, mořských a vzdučných hranic a v dlouhodobějším horizontu jim pomoci při vypracování obecnější strategie integrované správy hranic.
   Článek 3
   Úkoly
   1.   Pro dosažení cílů stanovených v článku 2 plní mise EUBAM Libya tyto úkoly:

               a)

               prostřednictvím odborné přípravy a odborného vedení podporuje libyjské orgány při zlepšování činnosti pohraničních složek v souladu s mezinárodními standardy a osvědčenými postupy;

               b)

               poskytuje libyjským orgánům poradenství při vypracování libyjské národní strategie integrované správy hranic;

               c)

               podporuje libyjské orgány při posilování jejich institucionálních operačních schopností.

         2.   Mise EUBAM Libya nevykonává žádné výkonné funkce.
   Článek 4
   Linie vedení a struktura
   1.   Mise EUBAM Libya má jakožto operace pro řešení krize jednotnou linii velení.
   2.   Mise EUBAM Libya má velitelství v Tripolisu.
   3.   Struktura mise EUBAM Libya je tvořena v souladu s plánovacími dokumenty mise.
   4.   Mise EUBAM Libya zahrnuje projektovou kapacitu pro určování, plánování a provádění projektů. Mise EUBAM Libya může dále podle potřeby, a je-li k tomu vyzvána, koordinovat a zprostředkovávat projekty prováděné na vlastní odpovědnost členskými státy a třetími státy v oblastech souvisejících s misí EUBAM Libya na podporu jejích cílů a poskytovat k nim poradenství.
   Článek 5
   Civilní velitel operace
   1.   Civilním velitelem operace pro misi EUBAM Libya je ředitel útvaru schopnosti civilního plánování a provádění.
   2.   Civilní velitel operace vykonává velení a řízení mise EUBAM Libya na strategické úrovni pod politickou kontrolou a strategickým řízením Politického a bezpečnostního výboru a pod celkovým vedením vysokého představitele.
   3.   Civilní velitel operace zajišťuje s ohledem na vedení operací řádné a účinné provádění rozhodnutí Rady i rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru, včetně vydávání potřebných strategických pokynů vedoucímu mise a poskytování poradenství a technické podpory vedoucímu mise.
   4.   Civilní velitel operace podává prostřednictvím vysokého představitele zprávy Radě.
   5.   Veškerý vyslaný personál zůstává zcela pod velením vnitrostátních orgánů příslušného vysílajícího státu v souladu s vnitrostátními právními předpisy, nebo dotčeného orgánu Unie či Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ). Tyto orgány převedou operační řízení (OPCON) svého personálu, týmů a útvarů na civilního velitele operace.
   6.   Civilní velitel operace nese celkovou odpovědnost za zajištění řádného výkonu činností Unie.
   7.   Civilní velitel operace, zvláštní zástupce Evropské unie pro jižní Středomoří, vedoucí delegace Unie v Libyi a vedoucí mise EUBAM Libya se podle potřeby navzájem konzultují.
   Článek 6
   Vedoucí mise
   1.   Vedoucí mise vykonává velení a řízení mise EUBAM Libya v místě působení, přebírá za tyto činnosti odpovědnost a přímo odpovídá civilnímu veliteli operace.
   2.   Vedoucí mise vykonává velení a řízení nad personálem, týmy a útvary přispívajících států přidělenými civilním velitelem operace a zároveň nese administrativní a logistickou odpovědnost, včetně odpovědnosti za majetek, zdroje a informace, které má mise EUBAM Libya k dispozici.
   3.   Vedoucí mise vydává pokyny pro veškerý personál mise EUBAM Libya, případně včetně podpůrného prvku v Bruselu a regionálních styčných důstojníků, v zájmu účinného provádění mise v místě působení, zajišťuje její koordinaci a běžné řízení a řídí se strategickými pokyny civilního velitele operace.
   4.   Vedoucí mise odpovídá za plnění rozpočtu mise EUBAM Libya. Za tímto účelem podepíše smlouvu s Komisí.
   5.   Vedoucí mise vykonává kázeňský dohled nad personálem. Kázeňskou pravomoc nad vyslaným personálem vykonává příslušný vnitrostátní orgán v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo dotčeného orgánu Unie či ESVČ.
   6.   Vedoucí mise zastupuje misi EUBAM Libya v místě operace a zajišťuje její odpovídající zviditelnění.
   7.   Vedoucí mise koordinuje případně činnost s dalšími subjekty Unie na místě. Aniž je dotčena linie velení, v otázkách místní politické situace poskytuje vedoucímu mise vedení zvláštní zástupce EU pro jižní Středomoří za konzultace s vedoucím delegace Unie v Libyi.
   8.   V rámci projektové kapacity je vedoucí mise oprávněn použít k provádění projektů, které jsou považovány za projekty doplňující soudržným způsobem ostatní akce mise EUBAM Libya, finanční příspěvky členských států nebo třetích států, pokud je projekt:

               a)

               uveden ve výkazu rozpočtového dopadu souvisejícího s tímto rozhodnutím, nebo

               b)

               zanesen do výkazu rozpočtového dopadu v průběhu mise EUBAM Libya na žádost vedoucího mise.

         V takovém případě vedoucí mise uzavře dohodu s příslušnými státy, obsahující zejména konkrétní postupy při reakci na případnou stížnost třetí strany ohledně škod vzniklých jednáním nebo opomenutím vedoucího mise při využívání finančních prostředků, které mu byly poskytnuty přispívajícími státy.
   Přispívající státy nemohou v žádném případě činit Unii nebo vysokého představitele odpovědnými za jednání nebo opomenutí vedoucího mise při využívání finančních prostředků poskytnutých přispívajícími státy.
   Článek 7
   Personál
   1.   Misi EUBAM Libya tvoří zejména personál vyslaný členskými státy, orgány Unie nebo ESVČ.
   2.   Každý členský stát, orgán Unie nebo ESVČ nesou náklady na personál, který vyslaly, včetně cestovních výdajů na cestu do místa určení a zpět, platů, nákladů na zdravotní péči a příspěvků s výjimkou příslušných denních dávek.
   3.   Členský stát, orgán Unie nebo případně ESVČ vyřizují veškeré stížnosti člena personálu ohledně vyslání nebo stížnosti, které se jimi vyslaného člena personálu týkají, a zahajují veškerá řízení proti uvedené osobě.
   4.   Mise EUBAM Libya může zaměstnat na smluvním základě mezinárodní a místní personál, pokud požadované funkce nemohou být zajištěny personálem vyslaným členskými státy, orgány Unie nebo ESVČ. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech, kdy nejsou k dispozici vhodní uchazeči z členských států, mohou být na smluvním základě zaměstnáváni státní příslušníci zúčastněných třetích států.
   5.   Pracovní podmínky a práva a povinnosti mezinárodního a místního personálu jsou stanoveny ve smlouvách mezi vedoucím mise a členy tohoto personálu.
   Článek 8
   Postavení mise EUBAM Libya a jejího personálu
   Postavení mise EUBAM Libya a jejího personálu, včetně případných výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro uskutečnění a řádný průběh mise EUBAM Libya, se upraví v dohodě, která bude uzavřena podle článku 37 Smlouvy o Evropské unii a postupem stanoveným v článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie.
   Článek 9
   Politická kontrola a strategické řízení
   1.   Politický a bezpečnostní výbor vykonává z pověření Rady a vysokého představitele politickou kontrolu a strategické řízení mise EUBAM Libya. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí za tímto účelem v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o Evropské unii. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc jmenovat na návrh vysokého představitele vedoucího mise a měnit koncepci operací Plus (CONOPS Plus) a operační plán (OPLAN). Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení mise EUBAM Libya, si ponechává Rada.
   2.   Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
   3.   Politický a bezpečnostní výbor dostává pravidelně a podle potřeby zprávy od civilního velitele operace a vedoucího mise týkající se otázek spadajících do oblastí jejich působnosti.
   Článek 10
   Účast třetích států
   1.   Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a její jednotný institucionální rámec, mohou být třetí státy vyzvány, aby přispěly k misi EUBAM Libya tím, že ponesou náklady na vyslání svého personálu, včetně platů, pojištění proti všem rizikům, denních dávek a cestovních výdajů na cestu do Libye a zpět, a že případně přispějí na provozní náklady mise EUBAM Libya.
   2.   Třetí státy přispívající na misi EUBAM Libya mají ve vztahu k běžnému řízení mise stejná práva a povinnosti jako členské státy, které se účastní mise EUBAM Libya.
   3.   Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí ve věci přijímání navrhovaných příspěvků a ke zřízení výboru přispěvatelů.
   4.   Podrobnosti týkající se účasti třetích států budou upraveny v dohodách uzavřených v souladu s článkem 37 Smlouvy o Evropské unii a podle potřeby v dalších technických ujednáních. Pokud Unie a třetí stát uzavřou dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na operacích Unie pro řešení krizí, použijí se v souvislosti s misí EUBAM Libya ustanovení takové dohody.
   Článek 11
   Bezpečnost
   1.   Civilní velitel operace řídí v souladu s článkem 5 plánování prováděné vedoucím mise v oblasti bezpečnostních opatření a zajišťuje jejich řádné a účinné provádění misí EUBAM Libya.
   2.   Vedoucí mise odpovídá za bezpečnost mise EUBAM Libya a za zajištění plnění minimálních bezpečnostních požadavků kladených na tuto misi v souladu s politikou Unie v oblasti bezpečnosti personálu nasazeného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a jejích podpůrných dokumentů.
   3.   Vedoucímu mise je nápomocen vyšší důstojník pro bezpečnost mise, který podává zprávy vedoucímu mise a rovněž udržuje úzké pracovní vztahy s ESVČ.
   4.   Personál mise EUBAM Libya se před svým nástupem do funkce účastní povinného bezpečnostního školení v souladu s OPLAN. Dostane se mu také pravidelného udržovacího výcviku v místě působení organizovaného důstojníkem pro bezpečnost mise.
   5.   Vedoucí mise zajistí ochranu utajovaných informací EU v souladu s rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (1).
   Článek 12
   Pohotovostní složka
   Pro misi EUBAM Libya se uvádí v činnost pohotovostní složka.
   Článek 13
   Finanční ustanovení
   1.   Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s misí EUBAM Libya v období prvních 12 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost činí 30 300 000 EUR. Finanční referenční částku na následující období stanoví Rada.
   2.   Veškeré výdaje se spravují podle pravidel a postupů použitelných na souhrnný rozpočet Unie.
   3.   Státním příslušníkům zúčastněných třetích států a hostitelské země, jakož i sousedních zemí je umožněno účastnit se nabídkových řízení. S výhradou schválení Komisí může vedoucí mise uzavírat technická ujednání s členskými státy Unie, zúčastněnými třetími státy a dalšími mezinárodními aktéry ohledně poskytování vybavení, služeb a prostor pro misi EUBAM Libya.
   4.   Finanční ustanovení respektují operační požadavky mise EUBAM Libya, včetně slučitelnosti vybavení a interoperability jejích týmů.
   5.   Vedoucí mise podává Komisi, která nad jeho činností vykonává dohled, úplné zprávy o činnostech vykonaných v rámci své smlouvy.
   6.   Výdaje související s misí EUBAM Libya jsou způsobilé ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.
   Článek 14
   Soulad a koordinace činností Unie
   1.   Vysoký představitel zajistí, aby provádění tohoto rozhodnutí bylo v souladu s vnější činností Unie jako celku, včetně návaznosti na rozvojové programy Unie.
   2.   Aniž je dotčena linie velení, jedná vedoucí mise v zájmu zajištění souladu činnosti Unie v Libyi v úzké koordinaci s delegací Unie v Tripolisu.
   3.   Vedoucí mise úzce koordinuje své činnosti s vedoucími misí členských států přítomnými v Libyi.
   4.   Vedoucí mise koordinuje své činnosti s třetími stranami v Libyi.
   Článek 15
   Poskytování informací
   1.   Vysoký představitel je v souladu s rozhodnutím 2011/292/EU oprávněn tam, kde je to vhodné, a v souladu s potřebami mise EUBAM Libya poskytovat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace EU vytvořené pro účely mise EUBAM Libya až do stupně utajení „CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL“.
   2.   V případě zvláštní a neodkladné operační potřeby je vysoký představitel v souladu s rozhodnutím 2011/292/EU též oprávněn poskytovat hostitelskému státu utajované informace EU vytvořené pro účely mise EUBAM Libya až do stupně utajení „RESTREINT UE /EU RESTRICTED“. Za tímto účelem se vypracují ujednání mezi vysokým představitelem a příslušnými orgány hostitelského státu.
   3.   Vysoký představitel je oprávněn poskytovat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty EU o jednáních Rady týkajících se mise EUBAM Libya, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (2).
   4.   Vysoký představitel může přenést pravomoci uvedené v odstavcích 1 až 3, jakož i způsobilost uzavírat ujednání uvedená v odstavci 2 na své podřízené osoby, na civilního velitele operací nebo vedoucího mise.
   Článek 16
   Vstup v platnost a doba platnosti
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
   Použije se po dobu 24 měsíců.

      V Bruselu dne 22. května 2013.

            Za Radu

            předseda

         E. GILMORE

      (1)  Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2009/937/EU ze dne 1. prosince 2009, kterým se přijímá její jednací řád (Úř. věst. L 325, 11.12.2009, s. 35).


title: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 235/2008/ES ze dne 11. března 2008 , kterým se zřizuje Evropská poradní komise pro dohled nad statistikou (Text s významem pro EHP)

text:
               15.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 73/17

      ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 235/2008/ES
   ze dne 11. března 2008,
   kterým se zřizuje Evropská poradní komise pro dohled nad statistikou
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 285 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Potřeba vytvořit celoevropské normy nezávislosti, bezúhonnosti a odpovědnosti vnitrostátních statistických úřadů a statistického úřadu Společenství vedla Výbor pro statistické programy, zřízený rozhodnutím Rady 89/382/EHS, Euratom (2), na zasedání dne 24. února 2005 k jednomyslnému schválení Kodexu evropské statistiky (dále jen „kodex“), jak je obsažen v doporučení Komise Evropskému parlamentu a Radě ze dne 25. května 2005 o nezávislosti, bezúhonnosti a odpovědnosti vnitrostátních statistických úřadů a statistického úřadu Společenství.

               (2)

               Kodex má dvojí účel: za prvé zvýšit důvěru ve statistické úřady tím, že navrhne určitá institucionální a organizační opatření, a za druhé zvýšit kvalitu statistik, které vytvářejí.

               (3)

               Ve svém sdělení Evropskému parlamentu a Radě ze dne 25. května 2005 o nezávislosti, bezúhonnosti a odpovědnosti vnitrostátních statistických úřadů a statistického úřadu Společenství uznala Komise prospěšnost externího poradního orgánu, který by mohl plnit aktivní úlohu při dohledu nad tím, jak je kodex Evropským statistickým systémem jako celkem dodržován. Ve svém doporučení ze dne 25. května 2005 uvedla Komise svůj záměr zřízení takového externí poradního orgánu navrhnout.

               (4)

               Dne 8. listopadu 2005 došla Rada k závěru, že nový poradní orgán na vysoké úrovni by zvýšil nezávislost, bezúhonnost a odpovědnost Komise (Eurostatu) a, v rámci vzájemného hodnocení dodržování kodexu, rovněž Evropského statistického systému. Rada doporučila, aby byl tento orgán tvořen menší skupinou nezávislých osob jmenovaných na základě jejich kvalifikace.

               (5)

               Členové uvedeného orgánu by se měli vzájemně doplňovat, pokud jde o jejich odborné znalosti a zkušenosti, přičemž se by mělo jednat například o osoby z akademického prostředí a osoby se zkušenostmi z oblasti statistiky na vnitrostátní nebo mezinárodní úrovni.

               (6)

               Uvedený orgán by měl pro Komisi (Eurostat) zavést hodnocení dodržování kodexu, které by bylo obdobné vzájemnému hodnocení národních statistických úřadů.

               (7)

               Podle potřeby by měl být podporován dialog o kodexu s Výborem pro statistické programy a s Evropským statistickým poradním výborem, zřízeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 234/2008/ES (3), i s dotčenými subjekty členských států.

               (8)

               Měl by proto být zřízen poradní subjekt a měly by být vymezeny jeho úkoly a struktura, aniž by byl dotčen článek 5 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,

         ROZHODLY TAKTO:
   Článek 1
   Poradní komise
   Zřizuje se Evropská poradní komise pro dohled nad statistikou (dále jen „poradní komise“). Cílem poradní komise je poskytovat nezávislý pohled na Evropský statistický systém, pokud jde o dodržování Kodexu evropské statistiky (dále jen „kodex“).
   Článek 2
   Úkoly
   1.   Úkolem poradní komise je:

               a)

               připravovat výroční zprávu pro Evropský parlament a Radu o dodržování kodexu, pokud jde o Komisi (Eurostat), a předávat tuto zprávu Komisi před jejím předložením Evropskému parlamentu a Radě;

               b)

               uvést v této výroční zprávě vyhodnocení dodržování kodexu v Evropském statistickém systému jako celku;

               c)

               poskytovat Komisi poradenství o vhodných opatřeních k usnadnění dodržování kodexu, pokud jde o (Komisi) Eurostat a o Evropský statistický systém jako celek;

               d)

               poskytovat Komisi (Eurostatu) poradenství o způsobu šíření kodexu mezi jeho uživatele a poskytovatele údajů;

               e)

               poskytovat Komisi (Eurostatu) a Výboru pro statistické programy poradenství ohledně aktualizace kodexu.

         2.   Poradní komise může Komisi poskytovat poradenství a vyjadřuje se k otázkám týkajícím se důvěry uživatelů v evropskou statistiku, v souladu s úkoly stanovenými v odstavci 1.
   Článek 3
   Členství v poradní komisi
   1.   Poradní komise má sedm členů, včetně předsedy. Členové poradní komise jednají nezávisle. Komise (Eurostat) je na jednání poradní komise zastoupena jako pozorovatel.
   2.   Členové poradní komise jsou vybíráni z řad odborníků s vysokou kvalifikací v oblasti statistiky, vykonávají své funkce osobně a jsou vybíráni tak, aby se vzájemně doplňovali svými odbornými znalostmi a zkušenostmi.
   3.   Rada po konzultaci s Komisí navrhne a Evropský parlament schválí jmenování předsedy poradní komise.
   Předseda nesmí být současně členem žádného národního statistického úřadu ani statistického úřadu Komise, ani nesmí takovou funkci zastávat ve dvou letech předcházejících jmenování.
   Evropský parlament a Rada po konzultaci s Komisí jmenují každý tři členy poradní komise.
   4.   Funkční období předsedy a členů poradní komise je tříleté a mohou být jmenováni dvakrát po sobě.
   5.   Pokud některý z členů odstoupí před uplynutím svého funkčního období, nahradí se novým členem jmenovaným v souladu s tímto článkem, který bude vykonávat plné funkční období.
   Článek 4
   Jednání poradní komise
   1.   Poradní komise přijme svůj jednací řád a zveřejní jej.
   2.   Výroční zpráva poradní komise uvedená v čl. 2 odst. 1 písm. a) se zveřejní poté, co byla předložena Evropskému parlamentu a Radě. Poradní komise může rovněž rozhodnout, že zveřejní jakékoliv závěry, částečné závěry nebo pracovní dokument pod podmínkou, že byly předem sděleny Evropskému parlamentu, Radě a Komisi (Eurostatu) nebo jakémukoli dalšímu zúčastněnému subjektu, který má přiměřenou možnost se k nim vyjádřit.
   3.   Aniž je dotčen článek 287 Smlouvy, jsou členové poradní komise povinni nevyzrazovat informace, ke kterým získali během práce poradní komise nebo pracovních skupin přístup, pokud je Komise uvědomí, že daná informace je z oprávněných důvodů důvěrné povahy nebo že by zodpovězení položené žádosti nebo otázky vedlo ke zveřejnění takové důvěrné informace.
   4.   Poradní komisi je nápomocen sekretariát, který zajišťuje Komise, ale který koná nezávisle na ní. Tajemníka poradní komise jmenuje Komise po konzultaci s poradní komisí. Tajemník jedná podle pokynů poradní komise.
   5.   Výdaje poradní komise se zahrnují do rozpočtových odhadů Komise.
   Článek 5
   Přezkum úlohy a účinnosti poradní komise se provede tři roky po jeho zřízení.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Ve Štrasburku 11. března 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J. LENARČIČ

      (1)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 24. října 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 14. února 2008.

      (2)  Úř. věst. L 181, 28.6.1989, s. 47.

      (3)  Viz strana 13 v tomto čísle Úředního věstníku.


title: Rozhodnutí Rady (EU) 2017/1849 ze dne 10. října 2017, kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externí auditory Národní banky Slovenska

text:
               13.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 264/5

         ROZHODNUTÍ RADY (EU) 2017/1849
   ze dne 10. října 2017,
   kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externí auditory Národní banky Slovenska
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Protokol č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 27 odst. 1 tohoto protokolu,
   s ohledem na doporučení Evropské centrální banky ze dne 8. září 2017 Radě Evropské unie o externím auditorovi Národní banky Slovenska (ECB/2017/27) (1)

   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro, ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.

               (2)

               Mandát stávajícího externího auditora Národní banky Slovenska, společnosti Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o., skončil po provedení auditu za účetní rok 2016. Je proto nezbytné jmenovat externího auditora od účetního roku 2017.

               (3)

               Národní banka Slovenska vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2017 až 2020 společnost Deloitte Audit s.r.o. s možností prodloužení mandátu na účetní roky 2021 až 2023.

               (4)

               Rada guvernérů ECB doporučila, aby externím auditorem Národní banky Slovenska pro účetní roky 2017 až 2020 byla jmenována společnost Deloitte Audit s r.o..

               (5)

               Na doporučení Rady guvernérů ECB by mělo být odpovídajícím způsobem změněno rozhodnutí Rady 1999/70/ES (2),

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   V článku 1 rozhodnutí 1999/70/ES se odstavec 16 nahrazuje tímto:

      „16.   Deloitte Audit s.r.o. se schvaluje jako externí auditor Národní banky Slovenska pro účetní roky 2017 až 2020.“

   Článek 2
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí je určeno ECB.

      V Lucemburku dne 10. října 2017.

            Za Radu

            předseda

         T. TÕNISTE

      (1)  Úř. věst. C 310, 19.9.2017, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 1999/70/ES ze dne 25. ledna 1999 o schválení externích auditorů národních centrálních bank (Úř. věst. L 22, 29.1.1999, s. 69).


title: 2011/828/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 5. prosince 2011 o jmenování šesti nizozemských členů a šesti nizozemských náhradníků Výboru regionů

text:
               13.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 329/9

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 5. prosince 2011
   o jmenování šesti nizozemských členů a šesti nizozemských náhradníků Výboru regionů
   (2011/828/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh nizozemské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve dnech 22. prosince 2009 a 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Sipkeho SWIERSTRY, pana Léona FRISSENA, paní Rinske KRUISINGOVÉ, pana Dicka BUURSINKA, paní Karly PEIJSOVÉ a paní Lenie DWARSHUIS-VAN DE BEEKOVÉ se uvolnilo šest míst členů Výboru regionů. Po skončení mandátu pana Reného VAN DIESSENA, pana Sjoerda GALEMY, pana Martina JAGERA a pana Joopa BINNEKAMPA se uvolnila čtyři místa náhradníků. Po jmenování pana W.B.H.J. VAN DE DONKA a pana Co VERDAASE členy Výboru regionů se uvolní dvě místa náhradníků,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenováni:

               a)

               jako členové:

                           —

                           paní A.E. (Anne) BLIEK-DE JONGOVÁ, gedeputeerde (členka výkonné rady) provincie Flevoland

                           —

                           dr. J.C. (Co) VERDAAS, gedeputeerde (člen výkonné rady) provincie Gelderland

                           —

                           pan P.G. (Piet) DE VEY MESTDAGH, LL.M., gedeputeerde (člen výkonné rady) provincie Groningen

                           —

                           prof. dr. W.B.H.J. (Wim) VAN DE DONK, Commissaris van de Koningin (královský komisař) provincie Severní Brabantsko

                           —

                           paní W.H. (Hester) MAIJOVÁ, gedeputeerde (členka výkonné rady) provincie Overijssel

                           —

                           dr. R.E. (Ralph) DE VRIES, gedeputeerde (člen výkonné rady) provincie Utrecht

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           pan H. (Henk) BRINK, gedeputeerde (člen výkonné rady) provincie Drenthe

                           —

                           paní S.A.E. (Sietske) POEPJESOVÁ, gedeputeerde (členka výkonné rady) provincie Frísko

                           —

                           dr. Th.J.F.M. (Theo) BOVENS, Commissaris van de Koningin (královský komisař) provincie Limburg

                           —

                           dr. E.M. (Elvira) SWEETOVÁ, gedeputeerde (členka výkonné rady) provincie Severní Holandsko

                           —

                           dr. B.J. (Ben) DE REU, gedeputeerde (člen výkonné rady) provincie Zeeland

                           —

                           dr. R.A.M. (Rogier) VAN DER SANDE, LL.M., gedeputeerde (člen výkonné rady) provincie Jižní Holandsko.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 5. prosince 2011.

            Za Radu

            předseda

         W. PAWLAK

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: 2013/141/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 18. března 2013 o jmenování jednoho španělského člena a tří španělských náhradníků Výboru regionů

text:
               20.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 77/24

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 18. března 2013
   o jmenování jednoho španělského člena a tří španělských náhradníků Výboru regionů
   (2013/141/EU)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 305 této smlouvy,
   s ohledem na návrh španělské vlády,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 22. prosince 2009 a dne 18. ledna 2010 Rada přijala rozhodnutí 2009/1014/EU (1) a 2010/29/EU (2) o jmenování členů a náhradníků Výboru regionů na období od 26. ledna 2010 do 25. ledna 2015.

               (2)

               Po skončení mandátu pana Francisca Javiera LÓPEZ ÁLVAREZE se uvolnilo jedno místo člena Výboru regionů, Po skončení mandátu pana Guillerma ECHENIQUE GONZÁLEZE, pana Senéna FLORENSA I PALAUA a paní Elviry SAINT-GERONS HERREROVÉ se uvolnily místa tří náhradníků,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Do Výboru regionů jsou na zbývající část funkčního období, tedy do 25. ledna 2015, jmenováni:

               a)

               jako člen:

                           —

                           pan Iñigo URKULLU RENTERIA, Presidente del Gobierno Vasco

                     a

               b)

               jako náhradníci:

                           —

                           paní María Ángeles ELORZO ZUBIRÍOVÁ, Secretaria General de Acción Exterior del Gobierno Vasco

                           —

                           pan Roger ALBINYANA I SAIGÍ, Secretario de Asuntos Exteriores, Generalitat de Cataluña

                           —

                           paní Maria Sol CALZADO GARCÍOVÁ, Secretaria General de Acción Exterior de la Junta de Andalucía.

         Článek 2
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Bruselu dne 18. března 2013.

            Za Radu

            předseda

         S. COVENEY

      (1)  Úř. věst. L 348, 29.12.2009, s. 22.

      (2)  Úř. věst. L 12, 19.1.2010, s. 11.


title: Rozhodnutí Rady ze dne 9. června 2016 o jmenování člena a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Rumunsko

text:
               15.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 214/2

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 9. června 2016
   o jmenování člena a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci za Rumunsko
   (2016/C 214/02)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 22. července 2003, kterým se zřizuje Poradní výbor pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
   s ohledem na seznam kandidátů navržených Radě vládami členských států,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rozhodnutím ze dne 24. února 2016 (2) Rada jmenovala členy a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období od 29. února 2016 do 28. února 2019.

               (2)

               Rumunská vláda předložila další návrhy na jmenování pro tři místa, která je třeba obsadit,

         PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
   Článek 1
   Členem a náhradníky Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci jsou na období končící dnem 28. února 2019 jmenováni:
   ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ

               Země

               Člen/členka

               Náhradníci

               Rumunsko

               Daniela SÂRBUOVÁ

               Ovidiu NICOLESCU
               Daniela TĂNASEOVÁ

         Článek 2
   Dosud nenominované členy a náhradníky bude Rada jmenovat později.
   Článek 3
   Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.

      V Lucemburku dne 9. června 2016.

            Za Radu

            předseda

         G. A. VAN DER STEUR

      (1)  Úř. věst. C 218, 13.9.2003, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 24. února 2016 o jmenování členů a náhradníků Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (Úř. věst. C 79, 1.3.2016, s. 1).


title: Rozhodnutí Rady ze dne 15. listopadu 2013 o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání

text:
               21.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/1

         ROZHODNUTÍ RADY
   ze dne 15. listopadu 2013
   o jmenování a nahrazení členů řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání
   2013/C 340/01
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
   s ohledem na kandidaturu předloženou maltskou vládou,
   s ohledem na kandidaturu v kategorii zástupců organizací zaměstnavatelů předloženou Komisí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada rozhodnutím ze dne 16. července 2012 (2) jmenovala členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání na období od 18. září 2012 do 17. září 2015.

               (2)

               Poté, co odstoupil pan James Joachim CALLEJA, se pro Maltu v řídící radě střediska uvolnilo místo člena v kategorii zástupců vlád.

               (3)

               Poté, co odstoupila paní Jeanelle CATANIOVÁ, se v řídící radě střediska uvolnilo místo člena v kategorii zástupců organizací zaměstnavatelů.

               (4)

               Členové řídící rady výše uvedeného střediska by měli být jmenováni na zbývající část funkčního období, které končí dnem 17. září 2015,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článek
   Na zbývající část funkčního období, tedy do 17. září 2015, jsou členy řídící rady Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání jmenováni:

                  ZÁSTUPCI VLÁD:

               MALTA

               paní Tanya SAMMUT-BONNICIOVÁ

                  ZÁSTUPCI ORGANIZACÍ ZAMĚSTNAVATELŮ:

               MALTA

               pan John HUBER
               BusinessEurope

      V Bruselu dne 15. listopadu 2013.

            Za Radu

            předseda

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Úř. věst. L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 228, 31.7.2012, s. 3.


title: 2009/889/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 2009 o poskytnutí makrofinanční pomoci Gruzii

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 320/1

      ROZHODNUTÍ RADY

   ze dne 30. listopadu 2009
   o poskytnutí makrofinanční pomoci Gruzii
   (2009/889/ES)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Vztahy mezi Gruzií a Evropskou unií (EU) se rozvíjejí v rámci evropské politiky sousedství, která byla posílena nově zavedeným Východním partnerstvím.

               (2)

               Na mimořádném zasedání Evropské rady dne 1. září 2008 byla potvrzena vůle EU posílit vztahy mezi EU a Gruzií po ozbrojeném konfliktu mezi Gruzií a Ruskem v srpnu 2008.

               (3)

               Hospodářská stabilizace a obnova Gruzie je podporována Mezinárodním měnovým fondem (MMF) prostřednictvím dohody o pohotovostním úvěru, která byla schválena dne 15. září 2008.

               (4)

               Na dárcovské konferenci konané dne 22. října 2008 přislíbilo mezinárodní společenství podporu gruzínské hospodářské obnově v souladu s hodnocením společných potřeb prováděným Organizací spojených národů a Světovou bankou.

               (5)

               Evropské společenství přislíbilo Gruzii pomoc ve výši až 500 miliónů EUR v letech 2008–2010.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že je v platební bilanci na období 2009–2010 stále značný deficit financování, je makrofinanční pomoc zahrnuta do balíčku Společenství pro Gruzii.

               (7)

               S cílem zajistit účinnou ochranu finančních zájmů Společenství souvisejících s uvedenou finanční pomocí je nutné stanovit vhodná opatření, která Gruzie přijme v oblasti předcházení a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s touto pomocí, a je rovněž nutné ustanovit kontroly Komise a audity Účetního dvora.

               (8)

               Uvolněním finanční pomoci Společenství nejsou dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu.

               (9)

               Tuto pomoc by měla řídit Komise za konzultací s Hospodářským a finančním výborem.

               (10)

               Smlouva nestanoví k přijetí tohoto rozhodnutí jiné pravomoci, než pravomoci uvedené v článku 308,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článek 1
   1.   Společenství zpřístupní Gruzii finanční pomoc v podobě grantu do výše 46 milionů EUR s cílem podpořit úsilí Gruzie o poválečnou obnovu, která je rovněž ovlivňována mezinárodní finanční krizí, a tím zmírnit finanční omezení při provádění vládního hospodářského programu reforem.
   2.   Tuto finanční pomoc Společenství řídí Komise, přičemž konzultuje Hospodářský a finanční výbor a jedná zcela v souladu s dohodami či ujednáními uzavřenými mezi MMF a Gruzií.
   3.   Finanční pomoc Společenství je k dispozici po dobu dvou let, počínaje prvním dnem po dni, kdy vstoupí v platnost memorandum o porozumění uvedené v čl. 2 odst. 1. Vyžadují-li to okolnosti, může však Komise po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem rozhodnout o prodloužení dostupnosti pomoci nejvýše o jeden rok.
   Článek 2
   1.   Komise je oprávněna vyjednat s gruzínskými orgány, po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem, podmínky v oblasti hospodářské politiky a financí, na něž bude finanční pomoc Společenství vázána, a vymezit je v memorandu o porozumění a grantové dohodě. Podmínky musí být v souladu s dohodami či ujednáními dosaženými mezi MMF a Gruzií.
   2.   Během provádění finanční pomoci Společenství Komise sleduje řádný stav gruzínských finančních ujednání, správních postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly, které mají význam pro tuto pomoc.
   3.   Komise pravidelně ověřuje, zda je gruzínská hospodářská politika v souladu s cíli pomoci Společenství a zda jsou uspokojivě plněny dohodnuté podmínky v oblasti hospodářské politiky. Komise toto úzce koordinuje s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s Hospodářským a finančním výborem.
   Článek 3
   1.   Komise zpřístupní Gruzii finanční pomoc Společenství ve dvou splátkách.
   2.   Komise rozhodne o uvolnění splátek pod podmínkou uspokojivého provádění hospodářského programu podporovaného MMF a jakýchkoli dalších podmínek dohodnutých mezi Gruzií a Společenstvím v souladu s čl. 2. odst. 1. Druhá splátka není vyplacena dříve než tři měsíce od uvolnění první splátky.
   3.   Finanční prostředky Společenství jsou vypláceny Gruzínské národní bance. S výhradou ustanovení dohodnutých v memorandu o porozumění, včetně potvrzení zbývajících potřeb v oblasti financování rozpočtu, je možno převést jejich protihodnotu v místní měně ministerstvu financí Gruzie jako konečnému příjemci.
   Článek 4
   Finanční pomoc Společenství se provádí v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (1), a jeho prováděcími pravidly (2). Příslušná opatření, která musí Gruzie provést v zájmu předcházení a potírání podvodů, korupce a jiných nesrovnalostí souvisejících s touto pomocí, jsou stanovena zejména v memorandu o porozumění a grantové dohodě, které budou dojednány s gruzínskými orgány. Toto memorandum a grantová dohoda rovněž upraví otázku kontrol ze strany Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), s právem provádět kontroly a inspekce na místě, a otázku případných auditů prováděných na místě Účetním dvorem.
   Článek 5
   Komise každý rok do 31. srpna předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž vyhodnotí provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce. Tato zpráva uvede vazby mezi podmínkami politiky stanovenými v memorandu o porozumění podle čl. 2 odst. 1, průběžnými výsledky Gruzie v hospodářské a fiskální oblasti a rozhodnutím Komise o uvolnění splátky pomoci.
   Článek 6
   Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2009.

            Za Radu

            předsedkyně

         B. ASK

      (1)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (2)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002, Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1.